Es pot definir el metabolisme com el conjunt de canvis físics i químics que es produeixen dins del cos humà que proporcionen energia adequada per als processos vitals i per a la síntesi de nous materials. El metabolisme permet a l'organisme créixer i funcionar.\n- L'anabolisme: té la funció de crear noves cèl lules, mantenir els teixits del cos i crear reserves. Aquest tipus de procés es coneix també com metabolisme constructiu.\n- El catabolisme: Té la funció de descompondre els teixits corporals i les substàncies de reserva per a produir l'energia que l'organisme necessita.\nDurant certs moments del dia l'organisme té una activitat metabòlica en la qual predomina el anabolisme o el catabolisme. Aquest tipus d'elecció està regulada per hormones, com la tiroxina o la insulina. Per exemple, després de dinar predomina l'activitat anabòlica, mentre que durant una sessió d'exercici ho fa la catabòlica.\n- Digestió tant dels aliments ingerits com dels nutrients aportats per aquests aliments: Els aliments constitueixen el material adequat que permetrà els processos de creació de nous teixits i l'enmagatzenament de les substàncies de reserva, principalmente en forma de grasa.\nQuan els aliments són ingerits, aquests són sotmesos a una sèrie de canvis químics que permetran proporcionar l'energia que l'organisme necessita per poder funcionar.\n- Circulació de la sang: Tots aquests compostos són transportats per la sang a les cèl·lules on es produeixen els processos metabòlics que permetran proporcionar l'energia corporal, la qual serà utilitzada o emmagatzemada per a la posterior utilització en els músculs, fetge o greix.\n- Eliminació dels productes de rebuig, a través de la defecació, de la micció: Els processos catabòlics del metabolisme suposen la destrucció dels compostos en substàncies més simples. En aquest procés es produeixen una sèrie de substàncies de desfet, que han de ser eliminades a l'exterior. Això es realitza a través dels intestins (defecació), els ronyons (micció), la pell (suor) i els pulmoms. (Respiració)\n- Respiració: Es coneix com respiració cel.lular al procés que es realitza dins de les cèl.lules i consisteix en la degradació de les substàncies orgàniques amb la finalitat d'obtenir energia. (Aminoàcids, glucosa i àcids grassos procedents de la digestió dels aliments són portats a les cèl lules a través de la sang)\n- Regulació de la calor corporal: L'energia produïda pel procés catabòlic del metabolisme genera calor. La calor és necessaria per mantenir la temperatura corporal. L'organisme compta amb mecanismes interiors per augmentar la temperatura corporal, com la constricció dels vasos sanguinis, el tancament dels porus, l'increment de la producció d'adrenalina o els espasmes musculars. El nostre cos tireta, ens posem pàl.lids o els pèls es posen de punta quan necessitem augmentar la temperatura corporal.\nDe la mateixa manera, altres mecanismes interns poden disminuir la temperatura corporal, com l'augment de la suor o la dilatació dels vasos sanguinis. Normalment suem per eliminar toxines o calor. Aquesta sudoració augmenta durant els moments d'esforç. La nostra pell es posa vermella per acumulació de sang al costat de la pell amb l'objectiu de perdre calor.


Nova modificació del dret de separació del soci per falta de distribució de dividends | Estudi Juridic . Your Business Law Firm.\nCom es distribueixen les despeses hipotecàries després de la nova resolució del Tribunal Suprem? →\n← MEsures urgents en materia d’habitatge i lloguer\nNova modificació del dret de separació del soci per falta de distribució de dividends\nLa llei 11/2018, de 28 de desembre, ha modificat novament el dret de separació en cas de falta de distribució de dividends. L’anterior redacció de l’article 348 bis LSC, la raó del qual de ser era reduir la possible pressió produïda per l’accionariat majoritari sobre el minoritari per no distribuir beneficis, dotava, per contra, als socis minoritaris d’una no desitjada capacitat de pressió.\nAmb la recent reforma, tal desequilibri ha estat reduït mitjançant l’enduriment dels requisits necessaris perquè aquests socis minoritaris puguin exercir el dret contemplat en aquest precepte legal.\nUna novetat introduïda radica en la possibilitat de suprimir o modificar el dret de separació del soci per falta de distribució de dividends, a través de la seva previsió en contrari en els Estatuts Socials de la societat o mitjançant un pacte parasocial. A diferència de l’anterior regulació, que establia l’aplicació obligatòria del precepte, sense oferir la possibilitat de regulació estatutària en contrari.\nAixí mateix, s’aprofita la modificació de l’esmentat article per a introduir millores tècniques amb la finalitat de resoldre problemes que es plantejaven de certa transcendència.\nEn primer lloc, els socis podran exercir el dret de separació a partir del cinquè exercici des de la inscripció de la societat en el Registre Mercantil si, havent obtingut la societat beneficis durant els tres exercicis anteriors, la Junta General de la societat no acordés, almenys, la distribució d’un 25% dels beneficis de l’exercici anterior que siguin legalment distribuibles; mentre que, de conformitat amb l’anterior redacció, es podia exercir el dret de separació a partir del cinquè exercici sense contemplar el requisit actual dels beneficis en els tres exercicis anteriors i en lloc de fixar el mínim en 1/4 dels beneficis ho fixava en 1/3. Es tracta d’un primer reajustament del dret de separació dels socis minoritaris cap a un procediment de separació més exigent.\nA més, en segon lloc, en l’anterior redacció del citat article s’exigia que constés en l’Acta de la Junta General ordinària el vot del soci a favor del repartiment de dividends per a poder exercir el dret posteriorment, mentre que en la nova redacció s’estableix que, a més del vot a favor, ha de constar la protesta per la insuficiència dels dividends repartits.\nA les dues anteriors indicacions s’afegeix un nou límit o requisit: el dret de separació serà exercitat sempre que el total dels dividends distribuïts durant els últims cinc anys no equivalgui, almenys, el 25% dels beneficis legalment distribuïbles registrats durant l’exercici anterior.\nPer tant, la nova realitat queda dibuixada de la següent manera: (i) han d’haver transcorregut cinc anys des de la inscripció de la societat en el Registre Mercantil; (ii) la societat ha d’haver registrat beneficis durant els tres últims anys; (iii) no han d’haver-se repartit dividends equivalents, almenys, al 25% dels beneficis de l’exercici anterior durant els últims cinc anys, i (iv) ha de constar en acta la voluntat del soci de distribuir dividends, a més de la protesta, si considerés que aquests són insuficients.\nEn el que al termini de l’exercici del dret es refereix, aquest es manté en un mes a partir de la data en què s’hagués celebrat la junta general ordinària de socis.\nEl nou article regula també el dret de separació respecte de les societats que formulen comptes consolidats, però amb certs matisos respecte els requisits comentats anteriorment.\nFinalment, l’article 348 bis, que constava de tres apartats, s’amplia amb dos apartats més, en els quals s’afegeixen, al costat de les societats cotitzades, les societats en concurs, les societats en negociacions per a acords de refinançament, les societats que hagin aconseguit acords de refinançament i les Societats Anònimes Esportives, com a subjectes als quals no els és aplicable el dret de separació.\nFinalment, recordar que, conforme al que es disposa en la disposició transitòria de la citada Llei, aquesta modificació serà aplicable a les Juntes generals que se celebrin a partir del mateix dia de la seva entrada en vigor, és a dir, el 30 de desembre de 2018.\nPoden posar-se en contacte amb aquest despatx en cas de qualsevol dubte o aclariment sobre aquest tema.\nEtiquetesbeneficios de los socios, beneficis dels socis, derecho de separacion del socio, distribucion de dividendos, districucio de dividends, dret de separacio del soci, obligacio de pagament de dividends, obligacion de pago de dividendos, repartiment de beneficis, reparto de beneficios


La Liga Endesa es desplaça fins a València per a conèixer des de dins el dia a dia del treball dels tècnics de Valencia Basket, amb Pedro Martínez com a guia. Un repàs a les rutines, la preparació i la metodologia dels nostres preparadors abans d'un partit.\nEn este vídeo, Pedro Martínez explica les rutines en el dia després d'un partit, com és el cas de hui, on com revela el propi entrenador taronja, el cos tècnic “solem quedar dues hores i mitja abans de l'entrenament i parlem un poc del partit d'ahir, després comencem a parlar del pròxim partit, i preparem el o els entrenaments”.\nAixí com alguns trucs a l'hora d'entrenar: “Les coses que fem en els entrenaments, abans ho hem parlat, si a un jugador cal deixar-lo més tranquil, a un altre apretar-lo més. Decidir coses respecte al pròxim partit amb l'estat anímic dels jugadors”.


S'han recollit en la darrera setmana\ndivendres, 19 d’abril 2019 - 18:08h\nUna imatge d'un dels accessos a la presó de Mas d'Enric, situada al terme municipal del Catllar. | Àngel Ullate\nDesprés d'una baralla que es va produir al mòdul 1 del centre penitenciari de Mas d'Enric, situat al terme municipal del Catllar, diversos funcionaris han requisat al llarg d'aquesta setmana fins a una desena d'armes punxants als interns en aquest mòdul carcerari.\nRetiren diversos objectes punxants a presos conflictius de la presó de Mas d'Enric\nSegons ha informat aquest divendres el 'Diari de Tarragona', un enfrontament divendres passat, 12 d'abril, ha suscitat al llarg dels últims dies reiterats controls sobre els reclusos i també d'espais comuns del mòdul, que han permès trobar aproximadament una desena d'objectes punxants o tallants.\nEs tracta de material de l'estructura de la presó que els mateixos interns, que pertanyen al mòdul més problemàtic del centre penitenciari, s'encarreguen personalment de manipular per tal de convertir-los en tallants o punxants. El mòdul 1 de Mas d'Enric acull presos condemnats a llargues penes i d'altres que presumptament han comès delictes greus però que es troben pendents de judici. Aquest és un nou incident que altera, de nou, la convivència en aquest conflictiu mòdul de la presó de Mas d'Enric.\nEls funcionaris de Mas d'Enric, queixosos per les seves condicions laborals\nA principis del mes de març passat, la presó de Mas d'Enric, que va iniciar el seu servei penitenciari a la tardor de l'any 2015, va celebrar les seves primeres eleccions sindicals. Amb la nova representació, els delegats ja treballen en resoldre les diverses carpetes conflictives que tenen sobre la taula.\nLes situacions d'inseguretat amb un increment de la violència, la manca de personal i la «inexperiència» d'alguns comandaments del centre són les qüestions que, relacionades entre elles, més prioritàriament busquen resoldre els treballadors de Mas d'Enric. TarragonaDigital.com ho explicava, precisament en un reportatge publicat fa unes setmanes sobre la situació laboral del centre penitenciari del Catllar.\nBel retreu des de Creixell a Junqueras que «prioritzi l'hegemonia d'ERC» i no Catalunya\nMatí de cues a l'AP-7 tarragonina per un accident a la Pobla de Montornès


Tenim i som Jocs. Hem organitzat el web per tipus de joguina educativai per edats. Així, podeu consultar les Joguines per Infants d'una manera ordenada i també podeu buscar Jocs per a Nenes i Nens de 4 anys, J Jocs per a Nens i Nenes de 5 anys, Joguines P5 o l'edat que us interessi. Procurem que el nostre catàleg de joguines contingui sempre Joguines originals.\nEls jocs que distribuim procurem que siguin originals, i estan pensats per durar. Tenim un bon catàleg de joguines waldorf i Jocs de cotxes i educatius per Escoles i nens i nenes de diverses edats. Jocs específicament seleccionada. Alguna de les nostres especialitats són: Lemans , Jocs Educatius per Escoles , Eines per Mestres , Mestres\nLa nostra botiga de joguines està especialitzada en Eines per mestres , Joguines Waldorf i Jocs. Jocs per nens i nenes de diferents edats. Sorra molla per jugar, instruments musicals per bebès, blocs magnètics, cotxes de joguina mini speedy i molts altres. Tot el que tenim són joguines de qualitat, recursos per a professors i per a mestres i una selecció de joguines perquè comprar joguines tingui garantida la qualitat educativa. Alguna de les joguines amb més éxit de la botiga són la sorra màgica Mad Mattr, una sorra màgica que no emgruta i no és tòxica. Tenim les extensions d'aquesta sorra, el lego mad mattr. També tenim bananagrams o els cotxets pensats per durar per sempre, els playforever. Us recomanem també els nostres jocs per a practicar matemàtiques..Jocs,,Lemans, Jocs Educatius per Escoles, Eines per Mestres, Mestres


La cambra, testimoni d'una nova escena de les discrepàncies entre JxCat i ERC\nper Redacció dimecres, 4 de març 2020 - 12:39h\nQuim Torra i Pere Aragonès en imatge d'arxiu. | Cedida\nEl president del Govern, Quim Torra, ha lamentat aquest dimecres que el president de C's al Parlament, Carlos Carrizosa, li hagi dit ocupa en el ple, i que el president de la cambra, Roger Torrent no l'hagi advertit. «Lamento que en aquesta cambra s'insulti impunement, ho lamento molt, i que vostè no protesti», ha dit Torra en referència a Torrent després d'una intervenció de Carrizosa en la qual li ha dit que està d'«ocupa» en el càrrec, perquè considera que no pot ser president de la Generalitat si ja no és diputat del Parlament.\nEl vídeo del moment de tensió\nEn la sessió de control del ple, Torra s'ha negat a respondre a Carrizosa, perquè considera que l'ha insultat i perquè no li ha fet cap pregunta directa: «No se m'ha preguntat res, ha estat un míting», ha dit Torra. Carrizosa ha dit que aquesta ha estat una «sessió de control 'fake' que fa un senyor que no és president de la Generalitat, perquè no és diputat, però està emparat per Torrent», i ha titllat de xantatge intolerable que el president del Govern central, Pedro Sánchez, segui amb ell en la taula de diàleg.\nPregunta del cap de l’oposició i president del Grup de @CiutadansCs, @carrizosacarlos, al president de la Generalitat @QuimTorraiPla a la sessió de control del #Ple del @parlamentcatpic.twitter.com/pKPB8Vzxtb\nDesprés que Torra hagi criticat la Junta Electoral Central (JEC) perquè un dels seus membres militava al PP i un altre era assessor de C's, Carrizosa ha assegurat que el Govern té a sou un membre de la Junta Electoral Provincial (JEP) de Barcelona: «No ens poden donar lliçons de democràcia, ha etzibat.\nNou xoc entre Torrent i Torra\nCarrizosa s'ha referit a Torra com un «ocupa» aprofitant el debat que ha obert el líder del PP de Catalunya, Alejandro Fernández, que ha preguntat a Torra què faria si li ocupessin casa seva, per criticar el nou decret llei de millora de l'accés a l'habitatge. Després de les queixes expressades, amb gestos, pel president del grup parlamentari de JxCat, Albert Batet, Torra ha carregat contra Torrent per «permetre que s'insulti». Nou xoc, doncs, entre JxCat i ERC personificat en Torra i Torrent.\nDiscrepàncies entre PSOE i Podem per la nova Llei de Llibertat Sexual\nLa proposta del PSC que ha aplaudit tot el Parlament


Valoracions d'estudiants - Moveo\nMoveo / Valoracions d’estudiants\nMolt bona estructuració i conducció de les classes. Bona pedagogia. Una de les qüestions que més em va agradar és que va ser un curs en què realment poden afegir-se persones amb diferents graus de coneixement.\n— Beatriz, Cataluña\nNo sabia què esperar d’aquest curs, però vaig quedar totalment satisfeta amb tot! L’atmosfera general era molt positiva i els companys de treball molt motivats.\n— Vanessa, EUA\nUs vull agrair els coneixements que m’heu donat. Seran molt útils per la meva formació. Però sobretot agrair-vos que heu aconseguit incrementar la meva passió pel teatre. A partir d’ara sé que miraré com es mou el meu cos d’una altra forma. Gràcies.\n— Tolo Sansó\nEl curs no només m’ha donat eines útils, sinó matèria a reflexió sobre la interpretació física i el llenguatge del cos a l’escenari.\n— Valerie, França\nMoltes gràcies a vosaltres per la professionalitat del vostre treball i pel tracte rebut.\n— Txus, Catalunya\nVa resultar curiós descomposar uns moviments com si fos un exercici de gramàtica, i després recomposar-los com per composar un poema.\nEls professors en tot moment han estat en completa disposició i entregats al curs. Rescaten qualsevol aportació que l’alumne pugui oferir en un exercici. Això dóna confiança per arriscar-se amb qualsevol proposta sense sentir-se jutjat.\n— Amalia Rodríguez\nAquest curs ha estat una gran experiència per a mi. Gràcies a tots els professors de Moveo!\nAgraiexo molt la generositat amb la que desenvolupen i comparteixen la seva experiència –\nHa estat una consciència complerta del poder de l’expressió del cos per fer-se present i desxifrable en allò que vols comunicar a escena. –\nMoltes gràcies per tot i espero que ens tornem a trobar en un d’aquests cursos tan motivadors. Per mi ha sigut una gran experiència, i sabeu una cosa molt important, m’ha donat molta energia!!!!!\nAmb l’intensiu he trobat exactament el que m’esperava, un munt d’eines útils que m’han obert una finestra al Mim Dramàtic. L’Olivier és un gran mestre, compromès amb l’alumne, divertit, clar en les explicacions i molt precís.\n— Andreu, Catalunya


MIQUEL TORRES MACZASSEK - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nCEO de Família Torres\n“El vi negre té una gran oportunitat per tornar amb força al Penedès”\nEl director general de Família Torres ho té clar: cal apostar per l’agricultura regenerativa perquè el canvi climàtic ja està aquí i s’ha de fer quelcom per lluitar-hi. Aquest tipus d’agricultura és la més avançada en la fixació de carboni, vital de cara al futur, i una pràctica emmarcada en el programa Torres&Earth, que té com a objectiu reduir les emissions un 55% el 2030 en comparació al 2008 i ser neutre en carboni el 2050. Un gran repte en el qual van donant passes fermes, i en el qual també s’hi emmarca la recuperació de les varietats ancestrals.\nMiquel Torres és el director general de Família Torres des del 2012 i representa, juntament amb la seva germana Mireia, la cinquena generació d’aquest centenari celler altpenedesenc.Llicenciat en Econòmiques i Empresarials per ESADE i l’Escola de Negocis Kenan-Flager de Carolina del Nord, també va estudiar enologia a la Universitat de Rovira i Virgili. Després del seu pas per empreses de gran consum i del món dels perfums, es va incorporar al negoci familiar el 2004 com a director del celler Jean Leon, i més tard, com a director de màrqueting de Família Torres. Va dirigir durant tres anys el celler Miguel Torres Chile.Focalitza els seus esforços en l’elaboració de vins de vinyes singulars o finques històriques, la recuperació de varietats ancestrals i la lluita contra el canvi climàtic. És membre permanent del Consell Regulador de la DO Penedès i de la DOQ Priorat i presideix la patronal dels productors de vi del Penedès UVIPE.\nCom està funcionant l’agricultura regenerativa que esteu aplicant al celler?\nAquesta pràctica s’emmarca en el programa Torres&Earth que vol aconseguir reduir el 55% de les emissions el 2030 i que a partir del 2050 tinguem un impacte positiu en el clima, és a dir que neutralitzem la nostra petjada de carboni. En aquest marc, quedava una assignatura pendent i era que fer en agricultura per adaptar-nos millor al canvi climàtic. Ja fa molts anys que la majoria de les nostres vinyes són ecològiques, com s’està fent a bona part del Penedès, però no es contempla massa el balanç de carboni. En canvi, l’agricultura regenerativa és l’agricultura del canvi climàtic, la que està més orientada a capturar el carboni atmosfèric i fixar-lo en el sòl. La biodinàmica fa algunes coses, però l’agricultura regenerativa és més complerta.\nEn què consisteix aquest tipus d’agricultura?\nEs basa molt en imitar la natura, el que faria un bosc. Un sòl amb una bona fertilitat és capaç d’emmagatzemar el carboni. Com fer que el carboni atmosfèric que hem emès nosaltres el segrestem en el sòl? A través de les cobertes vegetals. Cal fer que en la vinya el sòl sempre estigui verd per tal que les plantes captin el CO2.\nÉs una forma diferent de treballar els sòls.\nÉs un pas que pot semblar novedós però segurament és el futur de l’agricultura. Un fet clar es que la fertilitat en els sòls a Europa ha baixat un 50% en els darrers 50 anys. A més hi ha sòls de tot el món que s’han desertitzat per un ús agrícola intensiu. Recuperar els sòls és una tasca que és a mitjà termini. Necessitem quatre o cinc anys almenys per copsar les diferències, i vuit o deu per arribar a un nivell de consolidació, però és una cosa que hem de fer pensant en els nostres fills, en com els hi volem deixar la terra.\nPer això esteu plantant arbres i comprant boscos?\nHo fem amb l’objectiu de compensar emissions, tant aquí a Catalunya, on tenim 2.000 hectàrees de boscos, com a Xile. Però també ho fem al propi sòl de les nostres vinyes. Antigament sempre s’havia dit que el bon pagès era qui no tenia males herbes, qui llaurava molt, doncs és precisament al contrari, quant més llaures menys vida hi ha en un sòl, perquè trenques la superfície.\nEls pagesos que treballen per a vosaltres ho entenen?\nEls xoca una mica, però ho acaben entenent. Aquest és un tipus d’agricultura que no pot canviar d’un dia per un altre, cal acostumar els sòls. És un nou equilibri, un camí a seguir, però s’ha de començar. Precisament el 17 de juny celebrarem al Vinseum de Vilafranca del Penedès el primer simposi de viticultura regenerativa i crec que serà molt interessant, perquè volem que vinguin algunes de les persones internacionals capdavanteres en aquest tipus d’agricultura. A Espanya tot aquest món encara és molt nou.\nQuins països són els referents o estan més avançats en aquest àmbit?\nL’agricultura regenerativa va sorgir alhora en alguns països. Hi ha diferents autors que en parlen, però als quals potser no se’ls havia prestat gaire atenció. Per exemple al Japó el Masanobu Fukuoka, autor del llibre “La revolución de una brizna de paja”, a l’Àfrica, Allan Savory, que després va participar en el famós documental Kiss the ground, o a Austràlia el Darren Dotherthy, que és pioner en aquest tipus de pràctiques. Encara és un món molt minoritari, però per nosaltres és el tipus d’agricultura que té un sentit de cara al futur.\nÉs el mateix que va passar amb l’agricultura biodinàmica o ecològica en els seus inicis.\nSí, jo recordo que la gent es mirava estranyada els primers vins ecològics, però quan veus una vinya que està tractada amb aquest tipus d’agricultura te n’adones que és la decisió correcta, perquè estàs netejant el carboni generat pel canvi i veus que té vida, des de la microbiana fins a les aus, els reptils. Una agricultura sostenible ha de ser aquesta, la que conservi la vida, no la que vagi a matar la resta de vida a part de la planta, és el monocultiu que ens havien ensenyat durant anys.\nPer això és important mostrar-ho a través dels vídeos que feu a les xarxes socials.\nSí, crec que ajuden a comprendre-la. Una idea d’aquest tipus d’agricultura és com treballar amb els animals. Fa uns anys enrere, l’agricultor era també un pastor, combinava les dues tasques i ambdues es beneficiaven. Després el desenvolupament de la indústria vitivinícola els va separar. Ara estem deixant que els ramats tornin a les vinyes, perquè les fertilitzin de manera natural.\nA quines finques esteu aplicant l’agricultura regenerativa?\nA Mas la Plana, a Pacs del Penedès, i a Mas la Rosa, al Priorat, és on les estem aplicant més, però tenim un pla d’expansió previst de 500 hectàrees en els propers cinc anys. L’objectiu a llarg termini és fer-ho a totes les vinyes. Però requereix un temps d’anàlisi, d’entendre, necessites un temps, no es pot fer d’un any per l’altre tot. Es tot un aprenentatge.\nEn les varietats ancestrals també us passa?\nEs un projecte que continua més viu que mai, contínuament trobem varietats antigues. Vam començar fa més de 30 anys i ja en tenim més de 50 varietats. És un procés llarg, perquè s’han de fer moltes proves tant al camp com microvinificacions, però cada cop es van plantant més i utilitzant-ne més per fer vi, les DO les van aprovant i estan arribant els primers vins fets amb aquestes varietats.\nHi ha algunes que funcionen més bé que altres?\nLes que estem triant més són les que tenen més resiliència al canvi climàtic, la capacitat de madurar més tard, de tenir més acidesa, i de fer vins millors fins i tot en condicions més extremes. Els vins fets amb la varietat Forcada agraden molt però en fem poca quantitat. Ara estem plantant més vinya per ampliar la producció. També tenim la Moneu, que es va trobar a les muntanyes del Prelitoral, i que hem integrat en el cupatge del nou Clos Ancestral, la Pirene, que és una varietat molt ben adaptada als climes de més alçada, a la part del Prepirineu és fantàstica. Estem descobrint unes varietats que eren part de la nostra riquesa i que les havíem perdut.\nI que a mesura que es van tastant i coneixent van agradant.\nSón uns vins extraordinaris. Trobar-te per exemple una Forcada que en un clima mediterrani es pot veremar el 15 d’octubre, quan la majoria de les blanques es veremen a l’agost o a principis de setembre, i que és molt aromàtica i amb una acidesa que és superior a un Albariño, que està a la costa atlàntica. Doncs la Forcada la tenim aquí i és com una carta als Reis.\nQuin tipus de varietats està costant més de trobar?\nEspecialment les blanques. Ens hem adonat que la majoria de varietats ancestrals que hem trobat són negres. El que indica que els nostres rebesavis feien sobretot vi negre, el vi clàssic al Penedès i Catalunya era el vi negre. Jo crec que el vi negre al Penedès, sobretot amb la recuperació d’aquestes varietats pròpies, cada cop té una gran oportunitat per tornar amb força.\nS’ha de fer un procés de recerca molt gran i intens.\nPensa que des de la consolidació de la vinya al Penedès, que la van dur els fenicis fa 2.500 anys, fins a l’arribada de la Fil·loxera, a finals del segle XIX, la dominància de les varietats negres era abrumadora. Després es va plantar el que es demandava més. La recuperació de les varietats negres es una cosa molt important al Penedès, perquè la nostra és la zona més antiga de producció de vins negres de Catalunya i de les més antigues d’Espanya. Potser Cadis és més antiga, perquè els Fenicis hi van arribar abans, però immediatament després et trobes al Penedès. És una feina que s’està fent entre moltes persones i que té molt de sentit.\nEsteu tornant al passat per anar de cara al futur.\nDe vegades per mirar cap al futur has de mirar cap al passat. És important. Jo crec que la DO Penedès ha fet una gran tasca aquí. A més ho mirem en diferents àmbits. En l’àmbit arqueològic en els darrers 15 anys hem fet moltes troballes a jaciments arqueològics de la comarca, una història que no coneixien els mateixos viticultors o cellers. Tot aquest redescobriment històric del Penedès té molt de valor també.\nPer cinquena vegada consecutiva, sou la marca més admirada del món, segons Drinks International. Deu ser una gran satisfacció, per tota la tasca que hi ha al darrere.\nSí, al final és també un premi a totes les persones que ens recolzen, des dels mateixos viticultors, fins a tot l’equip de professionals, tots els prescriptors, sommeliers, periodistes a qui els han preguntat. Estem molt contents i ho podem celebrar un dia, però hem de continuar treballant. Nosaltres pensem que en cada collita podem millorar els nostres vins.\nAquesta voluntat de superació és una gran característica de la Família Torres.\nDiria que és un sentiment que hem tingut sempre, d’intentar arribar una mica més lluny, de pensar que sempre ho podem fer una mica millor. Mai hem estat autocomplaents. Penso que el dia que ho siguem les coses deixaran de funcionar bé. És un sentiment que tenim tant a la família com al propi equip, que és molt professional i sempre orientat als nous reptes.\nL’empresa és referent en innovació i desenvolupament.\nÉs un peça clau per nosaltres. La meva germana Mireia dirigeix aquesta àrea d’investigació i desenvolupament i ha ajudat molt en el projecte de recuperació de varietats ancestrals. També estem immersos en un projecte de redefinició dels llevats propis de cadascuna de les nostres vinyes per tenir llevats per a cadascun dels nostres vins, una feina que pot semblar senzilla, però es una tasca d’investigació genètica importantíssima, de molts anys, que ara està cristal·litzant també.


Activitats previstes per al dia 17/9/2020\nCicle Ebre, Art & Patrimoni 2020\ndel 7/8/2020 al 30/9/2020 · Terres de l’Ebre ·\nEls museus i espais patrimonials es reivindiquen en l’edició més audiovisual del cicle Ebre, Art & Patrimoni\nDisset autors han preparat dotze creacions audiovisuals que es podran veure en els diferents centres ebrencs, del 8 d’agost al 30 de setembre.\nTornar a conèixer, visitar i rellegir la relació del patrimoni amb la societat a través de l’audiovisual. Durant els mesos d’agost i setembre, la vídeo-creació serà l’eix central de la nova edició del cicle "Ebre, Art & Patrimoni" amb l’objectiu de desvetllar des de la perspectiva contemporània, el valor de les obres, espais i fets que formen part del patrimoni i del present de les Terres de l’Ebre. Així,17 creadors han elaborat un total de 12 produccions audiovisuals amb la voluntat d’indagar en la relació dels museus amb les seves comunitats de referència.\nCom molts altres esdeveniments, el festival "Ebre, Art & Patrimoni" ha vist perillar la seva programació a causa de la pandèmia, el que finalment ha portat a reinventar l’edició d’aquest 2020 en un format adaptat al nou paradigma. A través del mitjà audiovisual, les creacions permetran al públic qüestionar, obrir debats i ampliar la mirada sobre el patrimoni, el territori i les formes de vida, posant en relleutemes com la identitat; el despoblament i les permanències; la salut i el mediambient; la història i els objectes; o el present i el futur. A banda, mitjançant aquestes peces audiovisuals es vol connectar amb un nou públic d’una generació més jove, que viu la descoberta patrimonial des de la transversalitat d’experiències i plenament acostumat a conèixer la realitat a través de la imatge en moviment.\nDes del cicle "Ebre, Art & Patrimoni" es parteix de la idea i reflexió del Consejo Internacional de Museos (ICOM), que "els museus són un espai per expressar valors substancials i compartits, importants per al benestar individual i comunitari a través de les seves dimensions estètiques i simbòliques. Són llocs per a la inclusió i la cohesió social que reforcen el sentit de pertinença, respecte mutu i objectius comuns". Amb aquesta intenció subjacent, i empesos per l’actualitat a repensar el món, s’ha programat aquesta edició del cicle "Ebre, Art & Patrimoni", que es podrà gaudir del 8 d’agost al 30 de setembre en els diferents espais museístics i centres d’interpretació de les Terres de l’Ebre.\nEntre els projectes que es podran veure en aquesta edició, hi ha les veus de Marta Viladrich, amb la seva peça "Essència", que reflexiona sobre aquest concepte fent referència a l’objectiu de conservar, exhibir i divulgar el patrimoni cultural. Tot en un viatge per camins imaginaris que acaba amb un llarg passeig pel Museu de Tortosa.\nEntrellaçant passat i present, "Forat de cuc, una drecera a través del temps" de Laura Lázaro, representant al Centre d’Interpretació de la Vida a la Plana de Santa Bàrbara,combina imatges i vídeos del dia a dia d’un pagès superposant sons que es podien sentir antigament al camp. També amb la mirada entre el passat i el futur, al Centre d’Interpretació de la Terrissa de la Galera, Elisenda Trillas i Guillem Voltas presenten "Finit", una instal·lació audiovisual formada per 3 vídeos que giren al voltant de la ceràmica mentre apel·len un concepte tan actual com la contaminació dels plàstics.\n"La fe pinta muntanyes" és la proposta de Priscila Alegre i Feliu Mollàper al Centre d’Interpretació de l’Art Rupestre Abrics de l’Ermita, que envolta les pintures rupestres d’Ulldecona presentant diferents descontextualitzacions a partir d’estímuls visuals i sonors. En canvi, al Museu de la Mar de l’Ebre de la Ràpita, "La persistència de casa nostra" d’Eva Mascarell, porta a l’espectador a redescobrir el patrimoni artístic, cultural i natural del territori a través de 6càpsules audiovisuals que parteixen de La suite catalane, una sèrie de rajoles dissenyades i firmades per Salvador Dalí que s’amaguen en edificis de la Ràpita. Amb el suport de Centre d’Interpretació Viure al Poble de Masdenverge, Xavier Barberà presenta també "Ja està aquí", un treball que relata les diferents maneres de donar una notíciaa través del temps.\nPer la seva part, Pau Bertomeu presenta al Centre d’Interpretació de la Serra de Godall l’obra "DEShabitat", un vídeo que retrata el despoblament rural a través de les cases buides i el pas del temps, un concepte que també té un paper destacat a "Fins al futur i tornar" de Lydia Beltri i Jordi Llop, que mitjançant la tècnica de la pantalla partida contraposen dues històries en un tren –per això es presenta sota el nom del Museu del ferrocarril de Móra la Nova–,ubicades en èpoques diferents.Un altre dels projectes és "Metaforíes", sobre la diferència dels fets a escala global i local, on David Bertomeu Fumadó i Alfons Cherta posaran de manifest el conflicte d’interessos entre l’individual i el col·lectiu per al Centre d’Interpretació de les Barraques del Delta, a Sant Jaume d’Enveja. A més, al Museu de la Pauma de Mas de Barberans, Sefa Villalbí i Jaume Moya empraran els objectes artesanals per escapar dels espais convencionals amb "Faules de fibres".\nPer acabar, al costat del Consorci Memorial dels Espais de la Batalla de l’Ebre hi ha Júlia Urgell, que amb "Retrobar la memòria" situa a diferents joves de la "generació Z" als escenaris més representatius de la Batalla de l’Ebre a la Terra Alta per tal de fer-los reflexionar i interaccionar amb la càrrega simbòlica del paisatge que els envolta. Finalment, al Museu de les Terres de l’Ebre es mostrarà, conjuntament amb una exposició de la mateixa temàtica, "Un mal petit", dues peces audiovisuals creades per Oriol Gracià que contraposen els efectes del paludisme amb els de la Covid-19.\nEbre, Art & Patrimoni 2020\n· Dates: Del 8 d’agost al 30 de setembre\n· Municipis participants: Amposta, Tortosa, Santa Bàrbara, Ulldecona, La Galera, Sant Carles de la Ràpita, Godall, Móra la Nova, Sant Jaume d’Enveja, Mas de Barberans, Masdenverge i diferents municipis de la Terra Alta.\n· Organitza: Servei d’Atenció als Museus de les Terres de l’Ebre, Departament de Cultura i Museu de les Terres de l’Ebre.


Batucada reciclada festiva – escolesmancoplana\nPer celebrar Santa Cecília que és el Dia de la Música, i també la Setmana europea de la prevenció de residus, l’escola Valldeneu de Sant Martí de Centelles ha organitzat una batucada amb instruments fets amb residus reutilitzats.\nLa música ha sonat, els tambors han repicat, els ritmes han retronat i tot Sant Martí ha vibrat!!!\nAlumnes, famílies, mestres, veïns i veïnes… vàrem xalar de bo de bo amb els ritmes que en Víctor, el mestre de batucada d’Aiguafreda i Sant Martí ens va dur a l’escola Valldeneu ahir dilluns. Juntes vàrem celebrar una Festa de la Música molt participativa i divertida.\nI els nostres instruments ja són a l’exposició dels “últims plàstics”. Mireu que bé que han quedat! Felicitats a tothom per la feina! Han quedat uns instruments molt simpàtics i originals. Els podeu anar a veure al Centre Cultural Costa i Font de Taradell fins aquest diumenge 28 de novembre juntament amb les obres d’art que altres infants d’altres centres educatius han creat per a l’exposició. Us animem a visitar-la! Junts treballem per la prevenció, reutilització i reciclatge de residus!\nPublicat el 25 de Novembre de 2021 per escolesmancoplanaPosted in Escola Valldeneu, Residus, Us volem explicar...\nAnterior Previous post: Cicle inicial visita l’exposició “Menys plàstics, més vida”\nSegüent Next post: L’Institut de Taradell amb la Setmana europea de la prevenció de residus


Pilar Lacorte analitza la dinàmica de les relacions familiars com a força pel canvi social | UIC Barcelona\nPilar Lacorte, subdirectora de programes docents de l'Institut d'Estudis Superiors de la Família (IESF) de la UIC, va pronunciar la conferència «L'educació familiar: clau emergent del segle XXI» amb motiu de la commemoració del XXè aniversari del Dia Internacional de la Família en un acte organitzat per l'Institut de Política Familiar de Balears.\nL’acte va tenir lloc a la seu de Caixa Fòrum a Palma de Mallorca i va ser presidit per la Sra. Núria Riera, consellera d’Administracions Públiques. Van assistir-hi també representants de l’Ajuntament de Palma de Mallorca i diputats del Parlament de les Illes Balears.\nAl llarg de la conferència, Lacorte va analitzar la dinàmica de les relacions familiars com a força pel canvi i millora, tant personal com social, especialment el vessant educatiu de la relació conjugal, i la necessitat que les polítiques de família promoguin i respectin la funció de personalització ètica que té la família.\nAl marge de les crisis i anàlisi del concepte de família, l’experiència ens manifesta que les relacions que s’estableixen en la intimitat familiar són el pilar de la vida. Les relacions familiars es?basen en?una vincle incondicional. Aquest entramat relacional constitueix el marc on l’ésser humà aprèn i desenvolupa plenament la seva dimensió personal; és, per tant, la base educativa fonamental de l’ésser humà.\nComença la vuitena edició del Postgrau en Matrimoni i Educació Familiar (MEF)


Ajuntament de Sabadell | Diari Sant Quirze | Pàgina 29\nInici » Tag Archives: Ajuntament de Sabadell (pàgina 29)\nL’Ajuntament de Sabadell facilita la construcció d’un nou edifici a l’Hospital Taulí\nLa urgència i la necessitat a causa de la Covid acceleren el procediment SALUT. La Junta de Govern Local ha aprovat inicialment aquest matí una modificació de la planificació urbanística de l’àmbit de l’Hospital Taulí per facilitar la construcció d’un edifici polivalent per atendre les necessitats relacionades amb la COVID-19. Aquest nou espai també permetrà la normalització dels serveis després ...\nLes fonts ornamentals de Sabadell s’il·luminaran de groc amb motiu del mes de l’endometriosi\nSOCIETAT. Les fonts de les places de Sant Roc, Catalunya i la Concòrdia s’il·luminaran de color groc, demà dissabte, 27 de novembre, a partir de les 7 de la tarda, amb motiu que el març és el Mes de l’Endometriosi, malaltia ginecològica que afecta una de cada deu dones en edat fèrtil. Tot i que el dia mundial es celebra ...\nEscoles Sant Julià, Samuntada i Joaquim Blume: una nova metodologia per abordar els camins escolars\nEls nous camins es sumaran als ja previstos a les Escoles Pau Casals i Serra SOCIETAT. Amb l’objectiu de facilitar a les famílies una mobilitat més sostenible i segura i alhora afavorir l’autonomia dels infants en el seu recorregut diari als centres educatius, l’Ajuntament ha posat en marxa una nova manera de treballar a l’hora d’abordar els camins escolars. Les ...\nEl dissabte 27 de març, de 20.30 a 21.30h NATURA I MEDI AMBIENT. L’Ajuntament de Sabadell se suma novament a la campanya L’Hora del Planeta. El dissabte 27 de març, de 20.30 a 21.30 h, s’apagaran els llums de dos edificis municipals: l’edifici consistorial de la plaça de Sant Roc i la Torre de l’Aigua. Al mateix temps s’apagaran els ...\nPla de Joventut 2021-2025: L’Ajuntament de Sabadell realitzarà una enquesta a més de 600 joves\nEl Pla començarà la diagnosi de la realitat juvenil a l’abril i es preveu aprovar-lo abans d’acabar el 2021 EL JOVENT. Arrenca l’elaboració del nou Pla de Joventut 2021-2025, que marcarà el full de ruta de les polítiques municipals en aquesta matèria i esdevindrà l’eina estratègica per ordenar i planificar recursos destinats a donar resposta al col·lectiu jove. Aquest matí ...\nL’Ajuntament de Sabadell tracta preventivament 58 palmeres perquè no agafin l’escarabat morrut\nL’operació es durà a terme dijous 25 i divendres 26, de nit, als parcs del Taulí i de Catalunya NATURA I MEDI AMBIENT. L’Ajuntament durà a terme un tractament fitosanitari a l’arbrat dins del nucli urbà les nits de dijous i divendres, 25 i 26 de març, entre les 11 de la nit i les 7 de la matinada. Aquesta ...\nPàgina 29 de 51« Primer...1020«2728293031\t»\t4050...Últim »


Despujolem la política catalana (2a part) - Ara.cat\nTweets that mention Despujolem la política catalana (2a part) – Ara.cat — Topsy.com\n[…] This post was mentioned on Twitter by reagrupamentpv, Manel Bargallo. Manel Bargallo said: Despujolem la política catalana (2a part) – Ara.cat http://t.co/YvVMAwK via @diariARA #aratoca […]\nParles amb una seguretat que esgarrifa.\nDiscrepo molt del que dius. Senzillament perquè si el sr Pujol s’hagués declarat independentista fa 30 anys, no cal ser gaire savi per saber que hauria passat.\nAltrament, he viscut in situ el porcés d’independència de 4 nous estats en la darrera decada i si vols t’explico com han acabat. La independència és possible?\nSi, però no és gratuita, i som un país d’estalviadors. (Perquè xerrar és gratuit)\nÉs veritat que la meva manera d’expressar-me sembla que parli amb molta seguretat, però no sóc una persona inconscient ni d’aquelles que es creuen infal·libles. Reconec quan m’equivoco, però la meva formació de ciències i d’enginyeria m’ha fet ser molt directe quan es qüestió de trobar solucions als problemes.\nPeró com dic a l’article sóc conscient que potser no hi havia alternativa pel que va fer el President Pujol, però això no treu que estem a on estem, i com diu el President, en qüestió de dècades deixarem d’existir com a poble\nDes de “l’exili” un poc fer més que escriure i quelcom més (organitzar les manifestacions de Brussel·les i ajudar a crear la Vegueria d’Exteriors de Reagrupament)


Ajuts de menjador | Escola El Polvorí\nBenvolgudes famílies, avui han sortit els ajuts de menjador.\nEl termini per a demanar un ajut de menjador és del del 7 al 20 de setembre. Un cop passat aquest termini, com en anys anteriors, hi haurà un període obert ( per a nouvinguts i situacions sobrevingudes).\no Oficina d’atenció del Consorci d’Educació de Barcelona, Plaça Urquinaona,6 atenció amb cita prèvia\nUn cop tingueu la sol·licitud impresa i signada, l’aureu de portar al centre, juntament amb la documentació (en aquells casos que sigui necessària). Cal adjuntar documentació en aquests casos:\no Documentació justificativa d’altres ingressos que no estiguin recollits a la sol·licitud i que no es puguin comprovar d’ofici.o bases de cotització de l’any 2019 de les treballadores de la llar\nDe les famílies que us adjuntin documentació caldrà que en envieu per correu electrònic la sol·licitud i la documentació a l’adreça de correu ajuts.ceb@gencat.cat. Per poder identificar aquests correus el tema del correu haurà d’esser: DOCUMENTACIO AJM 20_21\nAquest any, no hi ha Fons d’Emergència Social, ni renovacions per tant, tothom qui vulgui participar d’aquesta convocatòria haurà de tramitar la sol·licitud d’ajuts de menjador.\nPortada Ajuts menjador, Portada 0\nCasal D’estiu 2021 Nova Informació\n5è a la Ràdio.\nLa ràdio al Polvorí 5è


Downtown Monument Apartment Skopje Macedònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nDowntown Monument ApartmentApartamentAaminta Treti nb.15a/16, Skopje Centre, Skopje, Macedònia, 1000 - Veure al mapaExcepcional9,5Basada en4comentarisDowntown Monument ApartmentVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 34 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Downtown Monument Apartment és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Skopje. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Downtown Monument Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, biblioteca, servei de llançadora. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Downtown Monument Apartment és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Skopje.\nHorari d'entrada des de: 03:00 PM Horari d'entrada fins a: 11:30 PM Horari de sortida des de: 07:00 AM Horari de sortida fins a: 12:00 PM L'allotjament\nNúmero de Identificación Fiscal: HUTB-004468 Nombre d'habitacions: 1 Mostrar més


Un altre invent: Fins aquí hem arribat. Petros Màrkaris\nXeXu 10 de juny de 2015 a les 0:37\nAvui mateix he llegit una ressenya d'un altre llibre d'aquest autor, més antic em sembla. Em veig forçat a dir el que ja he dit allà, sento parlar bé de Màrkaris i els llibres em semblen interessants, però amb la feinada lectora que tinc no estic per anar incorporant autors a la llista de pendents. Tard o d'hora ja caurà, a casa els pares en tenen uns quants d'aquest.\nMartí 13 de juny de 2015 a les 7:08\nHome, un forat sempre es pot trobar per un autor nou, a veure que tal. No aquest llibre, que potser es el mes fluixet que he llegit seu, però son entretinguts,


L'aerolínia escandinava se centrarà en les rutes dins d'Europa per salvar la situació financera\n3 min. Barcelona 14/01/2021 17:01 Traduccions: Cat Cas\n651x366 Norwegian fa anys que pateix d'una situació financera delicada. / MANOLO GARCIA Norwegian fa anys que pateix d'una situació financera delicada. / MANOLO GARCIA\nL'estiu del 2017 Barcelona aconseguia per primer cop un vol directe amb la costa oest dels Estats Units. L'aposta de Norwegian per obrir una base de rutes de llarg radi a l'aeroport del Prat va significar que la capital catalana guanyava connexions amb ciutats com Nova York, San Francisco, Los Angeles, Chicago o Fort Lauderdale (Florida). La pandèmia, però, ha posat contra les cordes la ja difícil situació financera de la companyia aèria, que ha anunciat aquest dijous que deixarà d'operar vols intercontinentals per centrar-se en mantenir la seva xarxa europea.\n"La nostra xarxa de vols de curt radi sempre ha sigut la columna vertebral i formarà la base d'un resistent model de negoci en el futur. El nostre focus d'atenció és reconstruir una Norwegian forta i rendible perquè puguem salvar tants llocs de treball com sigui possible", ha dit Jacob Schram, conseller delegat de l'aerolínia. Tot i així, els treballadors de la companyia a Espanya donen per fet que la decisió es traduirà en una "important reducció de la plantilla" i critiquen que l'empresa encara no els ha informat dels processos de regulació d'ocupació que implicarà.\nA la base de Norwegian de l'aeroport del Prat hi treballen poc més d'un miler de persones, de les quals 485 són tripulants de les rutes de llarg radi de la companyia. Per tant, aquests empleats es veuran afectats pel canvi de rumb de l'empresa, que a nivell global patiran 2.160 tripulants de les bases a Itàlia, França, el Regne Unit i els EUA. Abans que esclatés l'emergència sanitària del coronavirus, des de Barcelona s'operaven cinc rutes als EUA amb diverses freqüències setmanals. Amb la retirada de Norwegian, Level (l'aerolínia del hòlding IAG) es quedarà sola en els vols low cost entre Catalunya i el continent nord-americà.\nCom en el cas del Prat, la companyia també tancarà les bases per a vols transatlàntics de París-Charles de Gaulle, Roma Fiumicino, Londres Gatwick, Fort Lauderdale (Florida), Los Angeles i JFK a Nova York. En aquesta línia, la seva flota canviarà de mida de manera considerable. Per al llarg radi directament ja no es faran servir els Boeing 787 Dreamliner que la pandèmia va deixar aturats a terra. D'altra banda, al curt radi es destinaran de moment 50 avions, que el 2022 l'empresa vol ampliar a 70.\nL'anunci de Norwegian és la conseqüència d'una situació financera delicada que s'ha agreujat durant els últims anys. La companyia va patir la suspensió temporal de vol per als Boeing 737 Max, els problemes amb els motors Rolls Royce i ara les restriccions a la mobilitat (especialment en els vols intercontinentals) provocades per la pandèmia. Aquesta suma de complicacions i la negativa del govern noruec a contribuir-hi amb més ajudes va obligar l'empresa al desembre a demanar la suspensió de pagaments al seu país d'origen.\nUn dels obstacles que haurà de superar Norwegian per sobreviure amb aquesta nova estratègia serà el deute. La companyia vol reduir el passiu fins al voltant dels 20.000 milions de corones noruegues ( 1.934 milions d'euros) i aconseguir entre 386 i 483 milions d'euros de capital nou. "Em complau presentar avui un sòlid pla de negoci, que propiciarà el renaixement de l'empresa. Al centrar la nostra operativa en una xarxa de curt radi, el nostre objectiu és atreure inversors nous i existents", ha assegurat Schram.


Prorroguen fins al 2022 el servei de l’autobús urbà de Blanes – CATzona\nL’Ajuntament de Blanes ha prorrogat dos anys més el servei de transport col·lectiu urbà de viatgers, que presta Circuitos Ruri SL des del febrer del 2018. És un nou pas per guanyar temps i adjudicar la nova concessió del servei, que es renova amb pròrrogues des del 2013, quan va vèncer l’anterior contracte amb Transports Pujol.\nAmb 16 vots a favor i 5 abstencions, el ple d’ahir va aprovar la pròrroga de dos anys; és a dir, fins al 31 de desembre del 2022. L’equip de govern, d’ERC i Blanes En Comú Podem, ha acordat amb l’empresa la renovació de bancs i de mampares en mal estat, diu el primer tinent d’alcalde i regidor de Mobilitat, Jordi Urgell.\nEn el ple, Urgell va revelar que, fruit de reunions amb associacions de veïns, l’Ajuntament ha fet alguns canvis en les noves línies 3 –substitueix l’antiga 5-8, tret de Mont Ferrant– i 5 –l’antiga 7, incloent-hi Mont Ferrant– per millorar la freqüència i la puntualitat.\nMia Ametller (Junts) i Pepa Celaya (PSC) van lamentar que els seus grups no havien estat informats i convidats a debatre sobre la mobilitat del poble. Sergio Atalaya (Ciutadans) va lamentar que el contracte de bus estigui pendent.\nLa nova concessió del bus és una assignatura pendent des que va vèncer l’anterior contracte. L’Ajuntament l’ha anat prorrogant. Al setembre, l’equip de govern va formalitzar el contracte per la redacció del nou pla de mobilitat sostenible a l’empresa Doymo per 68.607 euros. El termini d’execució és de 20 mesos.\nUrgell explica que el pla de mobilitat –l’actual és de fa més de quinze anys– definirà la futura concessió del servei del bus i posarà fi a les pròrrogues. Amb la d’ahir ja en són set, ja sigui amb Transports Pujol, i, del desembre del 2018, amb Circuitos Ruri.


Els castellarencs que van fer les Amèriques Els castellarencs que van fer les Amèriques\nEls castellarencs que van fer les Amèriques\nM. Àngela Soler, Antònia Sabater i Ramon Soler a Cuba el 1918 (AHC)\n19/05/2017 - Actualitat\nLa vila compta amb diversos casos d'emigrants que van intentar fer fortuna a Amèrica. Alguns van retornar i van deixar la seva petjada a Castellar\nEntre finals del segle XIX i els primers 30 anys del segle XX, molts castellarencs van decidir emportar-se amb ells les seves escasses pertinences i embarcar-se cap a l'Argentina, Xile, Cuba, Colòmbia o Mèxic i provar de fer fortuna. Alguns d'ells van tornar a Castellar i d'altres van quedar-se al país que els va acollir.\nNo se sap la xifra exacta de castellarencs que van emigrar a Amèrica o a territoris d'ultramar però una pista ens la pot donar l'expedient de pròfugs amb què està treballant l'Arxiu Municipal de Castellar tenint en compte els documents de lleves entre 1885 i 1926. De moment, s'han identificat fins a 15 casos de mossos residents a l'Argentina, Xile, Cuba i Austràlia. Es coneix vagament la seva residència perquè és el que acrediten les famílies en el moment de ser cridats per incorporar-se a l'exèrcit.\nRAMON RUSSINYOL I EL PARE PASQUAL\nHi ha altres casos de viatges com el que va fer Ramon Russinyol, un castellarenc que feia de pastor i que per les seves idees anarquistes va haver d'emigrar fins a Mèxic cap a la dècada dels anys 20 del segle XX, d'on va ser expulsat cap als anys 30. Durant els primers anys de la Guerra Civil va ser el màxim responsable de la Federació Anarquista Ibèrica (FAI) a Terrassa, des d'on va salvar algunes persones de la mort. Un altre cas diferent ha estat el de Jaume Estebanell i Rovira, més conegut com el pare Pasqual de Castellar, un caputxí que va exercir de missioner a la Prefectura Apostòlica del Caquetá i Putumayo a Colòmbia. Allà hi va passar uns 19 anys, entre 1933 i 1953 però hi torna per un espai de vuit anys més, fins al 1962.\nDE CASTELLAR A MIAMI\nEntre els casos recollits per Francesca Sallés a la revista Plaça Vella número 28 de l'Arxiu d'Història de Castellar hi ha el d'Antònia Bernabeu Llinares, que va néixer el 1909. El seu pare, Vicenç Bernabeu era cambrer a l'Ateneu i va marxar, sol, cap a Cuba el 1913. Un any més tard la seva mare, ella i els seus dos germans Maria i Francesc. Es van reunir amb el pare que treballava a Central Santa María, una fàbrica de sucre prop de Ranchuelo. La seva mare i la seva germana Maria van morir de tifus el 1918. L'Antònia es va casar, va tenir dos fills i va treballar de modista. La seva darrera residència va ser a Miami on vivia amb el seu fill.\nLA BOTIGA 'LA CATALANA'\nUn altre cas va ser el de Valentí Quer i Comas, que al 1907, quan tenia 14 anys marxa a Xile amb el seu germà per treballar amb el seu oncle matern Baldomer Comas a la botiga de queviures que allà tenia i n'aprèn l'ofici. 24 anys després, el 1931, torna a Castellar i lloga la casa del carrer Major 68 (antiga bodega), a Josep Torras de Can Bogonyà i hi instal·la la botiga de queviures 'La Catalana', popularment coneguda com 'La Pesca salada'. El 1932 Valentí es casa amb la Rosa Vinyeta Pla i neix la Núria. Mor el 1942 amb plena dedicació al treball quan tenia 49 anys.\nILLA DE CASES AL PASSEIG\nFeliu Homet Masaveu va néixer al carrer de Sant Llorenç el 1829. Va embarcar de jove a l'Argentina. Va retornar quan Castellar era als inicis de la seva industrialització i amb els ingressos que va fer va construir l'illa de cases al Passeig que porta el seu nom, com també un habitatge al carrer Major 82, on es va instal·lar amb els seus familiars, morint solter a l'edat de 85 anys el 1914.\nA CUBA I DE RETORN AL CARRER MOLÍ\nTambé hi ha el cas de famílies senceres que van decidir embarcar-se com la família Soler-Sabater, on els seus tres integrants (que es poden veure a la foto) van marxar cap a Cuba els primers anys del segle XX. La filla del matrimoni entre Antònia Sabater i Ramon Soler, l'Àngela, va residir a Central Santa María, prop de Ranchuelo, i a Cumanayagua, Las Villas. Va tornar a Castellar el 1933 i va tenir una botiga al carrer del Molí, fins a la seva mort el 1989.\nSANT FELIU, TERRA D'INDIANS\nJoan Puig Valls va néixer a Sabadell l'any 1843 i va anar a Argentina a exercir la seva carrera de metge; en poc temps es va fer amb una gran clientela i el seu nom va ser molt conegut, aconseguint una gran fortuna. La seva mare, que vivia a Sabadell, va caure greument malalta i la Soletat, la germana del doctor Puig, va portar la mare a fer la convalescència a Sant Feliu del Racó i la dona es va recuperar tan bé que la Soletat va escriure al seu germà donant-li notícies de la situació i la salubritat del poble. Arran d'aquests fets el doctor Puig va començar a invertir al poble tot comprant terrenys i fent construir diferents habitatges.


Peter Zimmermann i l'Orquesta de València toquen el Concert per a violí de Txaikovski - Levante-EMV\nPeter Zimmermann i l'Orquesta de València toquen el Concert per a violí de Txaikovski\nFrank Peter Zimmermann visita hui el Palau de la Música per interpretar el romàntic «Concert per a violí» de Piotr Ilitx Txaikovski, una obra que requereix la destresa tècnica, el timbre sorprenent i les bones dosis de virtuosisme que imprimeix el violinista alemany. Es tracta d´un nou concert en què baix la direcció del maestro Yaron Traub, també es podrà escoltar la «Simfonia núm. 10» de Dmitri Xostakòvitx.\nZimmermann va nàixer el 1965 a Duisburg i va començar a tocar el violí amb cinc anys, oferint el seu primer concert amb orquestra als deu. Ha actuat recentment amb la Filharmònica de Berlín i la Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks, ambdós amb Mariss Jansons. També acturarà amb la Royal Concertgebouw i Hr?–a, i l´Orquestra de Cleveland i Welser-Möst.


Leonard Cohen: Deu poemes de tot i una carta tranquil·la. | EL CAVALLER DEL CIGNE ciutadà valencià de nació catalana //*//\n← Ken Loach: ‘I, Daniel Blake.’\nLa música en la cort i en el teatre (IX). Origen de l’Òpera. →\nCada home té una manera de trair la revolució.\nAquesta és la meua.\nAbans de dedicar-se a cantar, Cohen era poeta i novel·lista. Els seus poemes difereixen de les lletres de les cançons. Jo diria que són alhora més íntims i més intel·lectuals encara que coincideixen en la temàtica: sexe, amor, relacions personals, política i religió. Potser siga en els poemes més políticament incorrecte, més atrevit. Les cançons, encara que excel·lents, són més comercials. De fet, amb la poesia i les narracions no tingueren massa èxit i per això va passar-se a cantar convertint-se en una estrella mundial. Pense que el millor que podem fer és gaudir tant de les cançons com dels poemes. He traduït alguns al català perquè els interessats puguen llegir al canadenc en la nostra llengua.\nLa meua dona i jo vam fer l’amor aquesta vesprada.\nEns vam amagar junts de la llum del nostre desig, front contra front.\nMés tard em va preguntar: ¿Vaig tenir per a tu un sabor dolç?\nEstimada companya així va ser.\nAquesta nit em vaig quedar mirant amb plaer com es despullava\ni es posava el seu pijama de franel·la.\nLa vaig estrènyer amb força fins\nque es va quedar adormida.\nDesprés vaig tancar la llum, vaig abandonar l’habitació amb cura\ni vaig baixar ací amb tu.\nNo hi ha ningú mirant\nFica’t al llit. No hi ha ningú mirant-te.\nEn fils innombrables els flocs de neu\nsón retrets al caient de la nit.\nEs va acabar la nevada.\nGratifica amb grans grapats de natja.\nLa xica ha vingut.\nQuè faig ací\nNo sé si el món ha mentit\nJo he mentit\nJo no sé si el món ha conspirat contra l’amor\nJo he conspirat contra l’amor\nEl clima de tortura no constitueix cap consol\nJo he torturat\nEncara que no haguera existit el núvol en forma de fong\nJo hauria fet les mateixes coses\nencara que no existira la mort\nEm negue al fet que se’m subjecte com a un borratxo\nsota la freda aixeta dels fets\nJo rebutge la coartada universal\nCom un nimfomaníac que lliga a un miler\nen una estranya germanor\nque cadascun de vosaltres confesse\nLa teua xica\nPosa-la en qualsevol part\nrecolzada contra una paret\nNua sobre el teu llit\nvestida de gala per al ball\nFica-li alguns pensaments en el cap\nPosa-li una mica de diners en les mans\nAssegura’t que pots fer-la escórrer-se\nalmenys una segona vegada\nGermà, aqueixa és la teua xica\nEl teu pèl ros\nés la meua forma de viure\naixafat per la llum!\nLa impressió de la teua boca\nés la marca de naixement\nque hi ha sobre el meu poder.\nel meu diari ideal\nque he promès\nno escriure mai!\nVull que el teu càlid cos desaparega\neducadament i em deixe a soles en la banyera\nperquè vull considerar el meu destí.\nDestí! per què em trobes en aquesta banyera\nociós, tot sol, sense llavar, ni que siga\nla intenció de llavar-me excepte en l’últim moment?\nPer què no em trobes a la part alta d’un pal de telèfons,\nreparant les línies que van de ciutat a ciutat?\nPer què no em trobes cavalcant a través de Cuba,\nun home gegantesc amb un matxet roig?\nPer què no em trobes explicant màquines\na pupils poc privilegiats, espanyols negroides,\ncontents que no siga un curset sobre escriptura creativa?\nTorna ací xicotet i càlid cos,\nés l’hora d’un altre dia.\nque em vas trobar mirant-te fixament en un magatzem\nuna vesprada fa quatre anys\ni has dormit amb mi des de llavors.\nQuè et semblen els meus ulls de pescador després de tot aquest temps?\nSóc el que esperaves?\nPotser estem massa temps junts?\nPer ventura es va avergonyir la destinació davant la doble tovallola turca,\nel nostre coneixement de les nostres pells,\nel nostre amor que és proverbial en tot el bloc,\nel nostre acord que en qüestions espirituals\njo he de ser l’Home de la Destí\ni tu la Dona de la Casa?\nJo portava una medalla de la Verge\nal voltant del meu coll.\nSempre vaig ser un esclau.\nJuga amb mi per sempre,\nAmant del Món.\nSubjecta’m amb força.\nMatin-me en la cuina.\nMantín-me fora de la política.\nVaig deixar a una dona esperant-me.\nVaig deixar una dona esperant-me.\nEm vaig trobar amb ella algun temps després;\nem va dir: Els teus ulls estan morts.\nQuè és el que t’ha passat, amant.\nI com em parlava amb la veritat\nvaig tractar de contestar-li d’igual forma.\nEl que li haja passat als meus ulls\nli ha passat a la teua bellesa.\nVés-te’n a dormir, fidel esposa,\nli vaig dir amb certa crueltat.\nNo és per dir-vos res\nNo és per dir-vos res,\nsinó per a viure eternament\npel que escric açò.\nÉs la meua cobdícia el que estimeu.\nNo m’he quedat amb res.\nHe menyspreat tots els honors.\nImperial i misteriosa,\nla meua cobdícia us ha fet esclaus.\nSobre la malaltia del meu amor\ntrenqueu el meu cap!\nPer a què serveix un crani?\nElla s’està fent vella.\nEl seu cos ho diu tot.\nHa deixat a un costat els cosmètics.\nElla és una presó de la veritat.\nFeu que s’alce!\ndanseu els set vels!\nPoemes! silencieu el seu cos!\nFeu-la amiga dels espills!\nPotser he de posar-me la capa?\nvagar com la lluna\nsobre cels i cels de carn\nper a partir de nou en el matí?\nPotser no puc fingir\nque cada vegada es torna més bella?\nser un convicte?\nPer ventura no pot el meu poder enganyar-me?\nPer ventura no puc viure en els meus poemes?\nDe pressa! poemes! mentides!\nMaleïda siga vostra feble música!\nHeu deixat passar a l’artritis!\nTu no eres un poema\nEres un visat.\nCohen i Marianne a l’illa d’Hydra (Grècia) en els 60.\nMarianne va ser amant en els 60 de Cohen a Grècia. Mantingueren l’amistat fins el final. Quan el canadenc va saber que estava malalta de gravetat li va escriure una carta commovedora que ella va poder llegir. Els dos han mort engany; ella uns mesos abans que ell.\nAdéu a Marianne\nBé, Marianne, ha arribat el moment en què som tan vells i els nostres cossos s’estan enfonsant, que crec que et seguiré molt aviat.\nEstic tan prop de tu que, si estens la teua mà, podràs tocar la meua. Saps que sempre t’he volgut per la teua bellesa i per la teua saviesa, però ara solament vull desitjar-te un bon viatge. Adéu, vella amiga, el meu amor infinit. Ens veiem al final del camí.\nAquesta entrada s'ha publicat en Poema, Uncategorized i etiquetada amb Leonard Cohen. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Un jutge prohibeix per primer cop que un lladre s’acosti on va robar . Barcelona\nUn jutge prohibeix per primer cop que un lladre s’acosti on va robar\nA priori, no era més que un altre judici per robatori. No obstant, la condemna que el jutge Emili Soler, titular del jutjat d’instrucció número 27 de Barcelona, va dictar contra Demetris A., acusat de robar a El Corte Inglés de la plaça de Catalunya, ha obert una nova via per a la lluita contra els lladres multireincidents. A més de la multa que estipula el codi penal per a aquest tipus de faltes, el magistrat va decretar contra Demetris A. «la prohibició d’acostament» a aquell centre comercial «en un radi de 1.000 metres i per un termini de sis mesos». Aquesta és la primera ordre d’allunyament que un jutge dicta a Catalunya per evitar que un lladre s’atansi al lloc on va cometre un delicte.\nEls fets jutjats van tenir lloc divendres passat a les 16.20 hores, quan dos vigilants d’El Corte Inglés van sorprendre Demetris A. en el moment en què estava robant diversos productes de perfumeria. L’acusat va insultar els vigilants i, després de treure una xeringa, els va amenaçar: «Veniu, que tinc la sida».\nCIUTAT VELLA VETADA\nDimarts es va celebrar el judici de l’individu, que no va comparèixer, i per això és possible que els pròxims dies s’emporti una desagradable sorpresa. A partir d’ara, no només no podrà entrar a El Corte Inglés, sinó que no podrà acostar-se ni de lluny a la plaça de Catalunya. De fet, aplicant aquest radi d’un quilòmetre, el territori vetat comprèn: a l’esquerra, fins al carrer de Villarroel; a la dreta, fins al de Nàpols; en sentit muntanya, fins al de València; en sentit mar, la major part de la Rambla i la Via Laietana, així com el gruix de Ciutat Vella. Pel sol fet d’aparèixer per aquí, se’l podrà detenir per trencar una ordre d’allunyament.\nDes de fa mesos, com ja va publicar aquest diari, els Mossos i la fiscalia, en col·laboració amb l’Ajuntament de Barcelona, treballen perquè els jutges dictin aquestes mesures cautelars a multireincidents. La raó és que, gràcies a aquestes ordres d’allunyament, tant els Mossos com els guàrdies urbans puguin detenir el multireincident sense haver d’esperar que cometi un delicte o sigui denunciat. La intenció és que s’apliqui la mesura als carteristes i als que s’aprofiten dels distrets, alguns dels quals acumulen desenes de detencions, que actuen en escenaris com la plaça de Catalunya, la Rambla, les platges o el metro. A l’espera d’un canvi legal que castigui amb més duresa els furts repetits, aquest càstig permetrà complicar la vida a aquests delinqüents.


2014 0712. La quarta paret - Gironès per la independència\n2014 0712. La quarta paret\n12/07/14 02:00\t- ENRIC RAMIONET\nLa protesta dels indignats al Parlament, el juny del 2011.Foto: ANDREU PUIG.\n05/07/2014\tPreparats per a què?\n28/06/2014\tGuanyar i perdre\nEl president Mas va declarar que mai havia viscut una situació de violència de tanta magnitud com la que hi va haver durant el setge al Parlament el juny del 2011. Ho crec. Als presidents se'ls acostuma a mantenir al bany maria, es relacionen amb gent que tendeix a guardar les formes i disposen d'una guàrdia pretoriana que els separa de les coses desagradables de la vida. El parlamentari David Fernàndez, per exemple, té una altra experiència i podria parlar de les bastonades d'un sotsinspector dels Mossos que no eren, com el que relatava Mas, a la carrosseria del vehicle, sinó al seu costellam, i molts dels catalans que en els darrers temps han ocupat les places i els carrers que la cèlebre brigada mòbil s'escarrassa a recuperar per a la civilitat han tingut l'oportunitat de viure unes quantes situacions força més pujadetes de to. Per no parlar –sense deixar Catalunya i invocar tots els horrors del món– de les nou persones que aquí han perdut un ull en manifestacions.\nEls que ocupen el poder no estan avesats a l'alè de l'odi, viuen apartats de la gent per aquella quarta paret que al teatre es diu que separa el públic de l'escenari i això és el que es va trencar el dia dels fets del Parlament. I encara que al teatre ja sigui habitual, al món de la política segueix essent insòlit. No serà fàcil saber si es tractava d'un arriscat exercici teatral que pretenia legitimar l'ús de la força i la repressió, o simplement una mostra d'ineptitud, però els que ho van viure saben que parlamentaris i manifestants van ser convidats al mateix lloc, a la mateixa hora.\nSigui com sigui, l'absolució dels acusats ha estat rebuda des de molts indrets amb antipatia. Bona part de la classe política està escandalitzada, i també alguns mitjans que, sense manies, han mantingut el veredicte de culpabilitat i ho han descrit com un estímul a la impunitat. No ha agradat que la sentència justifiqui alguns excessos dels manifestants apel·lant a la crisi, la desesperació, la indignació popular i els dèficits democràtics i representatius. És una sentència “progre”, ha afirmat algú horroritzat. Una sentència antisistema! Ha escrit un altre. I de quines obscuritats sorgeix?, quines perversitats la inspiren?\nÉs curiós que després del 15-M, de la irrupció de les CUP, de Procés Constituent, de Podem, de Guanyem, després de veure la vitalitat que la narració alternativa de la realitat té a les xarxes socials, encara sorprengui la puixança, el vigor i solidesa del discurs crític amb el sistema, que li nega legitimitat i reclama reformulacions democràtiques. Alguns jutges deuen ser sensibles a aquest estat d'opinió, i ho són, sorprenentment, més que moltes formacions polítiques o mitjans de comunicació convencionals. Augmenta la gent convençuda que ni la crisi, ni les retallades, ni l'atur, ni la precarietat, ni els sous de misèria, ni l'abandonament de les capes més vulnerables són inevitables. Que hi ha responsables i còmplices. I en aquest món cada dia més aspre, el sistema es manté sobre unes convencions que poden trontollar tant com la quarta paret el dia dels fets.


El colesterol al cervell augmenta el risc d’Alzheimer « Bloc del Clínic\nEstudis previs d’aquest grup havien associat nivells alts de colesterol amb la disminució selectiva del glutation mitocondrial, en afectar les propietats fisicoquímiques de les membranes mitocondrials i, amb això, el transport de glutation del citosol a la matriu mitocondrial. En la seva última investigació, publicada recentment a Journal of Neurosciences, van revelar el paper del colesterol mitocondrial en la neurotoxicitat induïda per pèptids beta-amiloides. Van observar com l’increment de colesterol mitocondrial disminueix el glutation de la mitocondria i potencia l’estrès oxidatiu i la mort neuronal provocats per aquests pèptids.\nEls científics van treballar amb dos models de ratolins transgènics amb el metabolisme del colesterol alterat. En els dos casos els nivells de glutation mitocondrial es trobaven compromesos. Després d’una infusió intracerebroventricular d’una solució de pèptids beta-amiloides, es va observar que els ratolins presentaven una resposta inflamatòria més gran, més estrès oxidatiu i mort neuronal. D’altra banda, es van realitzar tractaments amb èster de glutation, una forma soluble que es difon a través de les membranes cel.lulars de forma independent al transport afectat pels nivells de colesterol alts. Amb això, es va aconseguir recuperar els nivells d’aquest tripèptid i evitar els processos citotòxics associats.\nAquestes investigacions descriuen un nou paper del colesterol com a factor patogènic en l’Alzheimer i suggereixen un efecte dual del lípid en la progressió de la malaltia: contribueix a l’acumulació del beta-amiloide i promou la citotoxicitat. En conseqüència, les estratègies terapèutiques contra l’Alzheimer s’hauran d’encaminar a mantenir els nivells de glutation mitocondrial al cervell, reforçant la defensa contra la toxicitat dels pèptids beta-amiloides a les cèl.lules cerebrals. A més, altres fàrmacs comuns en el tractament de la hipercolesterolèmia, com les estatines, podrien complementar aquesta teràpia reduint els nivells de colesterol, per la qual cosa s’obren noves vies d’abordatge terapèutic d’aquesta malaltia neurodegenerativa.\nLa malaltia d’Alzheimer és un desordre neurodegeneratiu que comporta una pèrdua progressiva de la memòria i un deteriorament cognitiu com a resultat de la mort neuronal. L’absència de teràpies eficaces i la seva creixent taxa de prevalença converteixen aquesta malaltia en un dels principals reptes sanitaris del món occidental.\nLa patogènesi d’aquest desordre no es coneix encara i és probable que sigui el resultat de molts processos defectuosos interrelacionats. Tot i això, hi ha un gran nombre d’evidències que apunten un metabolisme energètic alterat i l’estrès oxidatiu induït pels pèptids beta-amiloides com a causes principals d’aquesta malaltia. A més, s’ha descrit que la hipercolesterolèmia constitueix, juntament amb l’edat, un dels factors de risc claus en Alzheimer. Tot i que encara no s’han pogut identificar exactament els mecanismes d’inducció de l’estrès oxidatiu, els últims estudis suggereixen un paper clau dels pèptids beta-amiloides a les mitocòndries del cervell.\nAlzheimer, Anna Colell, Anna Fernández, colesterol, José C. Fernández-Checa\ndissabte, 6 de febrer de 2010 a les 15:32\nBenvolguts/des, M’agradaria saber a quina unitat de l’Hospital\nClínic em podria dirigir amb la meva mare per veure si està\ndesenvolupant la malaltia de l’Alzheimer. Està perdent la memòria\nde forma inusual i crec que seria convenient visitar-la. Moltes\ngràcies per les vostres indicacions per avançat. Salutacions


Demanen l’oficialitat de l’Himne a Favara de Salvador España Miñana | RiberaBaixa.info\nDemanen l’oficialitat de l’Himne a Favara de Salvador España Miñana\nL’Associació Amics de la Música de Favara a presentat per registre d’entrada a l’Ajuntament de Favara una sol·licitud per a que l’obra musical de Salvador España Miñana titulada “Himne a Favara” siga nomenada com a himne oficial de la població de Favara.\nAquesta obra musical creada per Salvador España i interpretada per la Societat Amics de la música de Favara junt el cor parroquial i el cor Estela Maris va ser presentada el 8 d’abril davant d’una Casa de la Cultura plena de gom a gom de la que rebre una gran ovació. Per a Salvador España aquesta obra i totes les que va compondre va ser fruït d’un treball constant i que va cedir de manera totalment altruista al poble de Favara.\nAquesta obra musical pot ser cantada amb una lletra creada per Aurora Miñana. Les dues creacions, partitura musical i lletra, van ser aprovades per la Junta de l’Associació Amics de la Música de Favara.\nSalvador España va ser co-fundador de l’Associació Amics de la Música de Favara l’any 1982. Durant tota la seua trajectòria musical a compost diferents pas-dobles dels quals cal destacar el que dóna nom a l’associació “Amics de la música” i que va cedir tots ells de manera gratuïta per a què el poble de Favara i aquelles poblacions on és gaudeix de la música, realcen les costums i tradicions del poble de Favara.\nSalvador España va ser una persona molt vinculada a la música del poble de Favara sent membre del mític grup musical dels anys 70 “Los Kaikos” a més de participar en rondalles i grups musicals de guitarra.\nPublicació següentJordi Mayor presenta en assemblea ciutadana el seu informe de gestió de l’Ajuntament de Cullera


El Mapfre ix de La Gomera rumb a San Salvador « Infobenissa\nEl Mapfre ix de La Gomera rumb a San Salvador\n12 de Febrer de 2013 No hi ha comentaris\nEl VO 70 “Mapfre” a l’eixida de La Gomera\nA primera hora d’aquest matí sonava el senyal d’atenció. El Desafío MAPFRE canviada de groc a codi verd. L’eixida de La Gomera era per tant imminent. El VO70 “MAPFRE”, carregat i revisat. La tripulació preparada. Només quedava esperar el millor moment per a deixar anar amarres. L’últim a incorporar-se, el vigués Pablo Iglesias, arribant a la illa canària. A les 19 hores 55 minuts i 8 segons (hora peninsular) de hui dimarts el cronòmetre de la Reial Federació Espanyola de Vela ha tornat a posar-se en marxa. L’intent d’establir un nou rècord sobre la Ruta del Descobriment de Colón reprèn així el seu curs.\n10 dies per a creuar l’oceà?\nDesprés de complir el seu primer objectiu marcant un rècord de només 43 hores i 20 minutos entre Palos de la Frontera i La Gomera, la tripulació del VO70 “MAPFRE” s’enfronta ara a creuar l’Atlàntic d’est a oest. Són, si traçàrem una línia recta, quasi 3.100 milles les que separen La Gomera de San Salvador (Bahames), illa en la qual van desembarcar Cristóbal Colón i els seus homes el 12 d’octubre de 1492.\nAmb dos voltes al món a les seues esquenes, el càntabre Pablo Arrarte, que sumarà amb aquesta la seua cinquena travessia de l’Atlàntic, comentava aquesta mateixa vesprada que l’informe meteorològic que maneja la tripulació del VO70 “MAPFRE” indica que predominaran els vents mitjans, al voltant dels 25 nusos de velocitat, i de popa.\nEl fet que el vent siga de popa (per darrere) impedirà a la tripulació espanyola marcar un rumb directe cap al punt on ha d’arribar a San Salvador, per la qual cosa el vaixell del Reial Club Nàutic de Sanxenxo i de Reial Club de Iots de Baiona podria arribar a completar quasi 4.000 milles.\n“Seguirem una ruta més al sud del que vam barrejar al principi, que ens permetrà anar ràpid i segurs, evitant riscos innecessaris”, ha explicat Arrarte. “Si es compleixen les condicions que esperem, podríem completar el recorregut en uns deu dies”.\n“Molts dels que formem aquesta tripulació ja hem navegat en aquest mateix vaixell moltes milles i els que no ho han fet són regatistes, encara que en altres classes, també molt experimentats. En el breu temps que hem tingut per a entrenar ens hem acoblat prou ràpid, i esperem que això es reflectisca en aquesta Ruta del Descobriment”, ha conclòs el santanderí.\nEl Mapfre estableix un nou rècord entre Palos i La Gomera (10/2/2013)\nRumb a casa: l’Estrella Damm ascendeix rumb a Barcelona (7/4/2011)\nLa persecució i el fred s’intensifiquen rumb a la barrera australiana (8/2/2011)\nEn la batalla rumb a l’Estret de Cook (18/2/2011)


AvetLAB | la rebotiga\nPosted by Jaume under Projecte Mínim Viable | Etiquetes: #rEDUvolution, 1r trimestre, Álvaro Solache, Barbara Zimmerman, crear una associació, curs 2015/16, desempoderament educatiu, educació artesana, Ilusionismo social, Ivan Illich, Joseluis González, projectes col·laboratius, S1, Teresa Terradas |\nAquest projecte mínim viable reprèn l’experiència del curs passat. A l’hora de plasmar-lo visualment, m’ha vingut al cap La Sastreria de Teresa Terrades. Ha aprofitat la seu del negoci familiar com a espai per a l’assessorament i acompanyament educatiu. S’ha basat en l’ofici patern per personalitzar aquest servei a cada usuari. De fet, si miro d’impulsar la construcció col·lectiva, les envestades que enfilarem a les sessions! Ens va com anell al dit el món d’una modisteria per il·lustrar l’intent de practicar una educació atersana. Però no s’acaben aquí les coincidències. Vaig demanar ajut a Álvaro Solache per orientar el curs. Comparteix local amb la dissenyadora Barbara Zimmerman. Vam mantenir la xerrada entre la mirada gèlida d’un maniquí, fotos de models i mostres de teles. A més, Ivan Illich recorda en un article l’etimologia del mot text. És el participi, en llatí, del verb texere.\nComençarem el curs amb una gran sorpresa. El grup s’ha transformat. A part dels alumnes de l’any passat, que ara seran minoria, s’hi ha incorporat un nombre d’alumnes diversos. Alguns volen obtenir el certificat per accedir al mercat laboral mentre que d’altres s’han apuntat per motius personals.\nHo haurem d’anar negociant i acordant. De moment, m’aferro a un dels suggeriments d’Álvaro Solache: converitr-nos en una associació. Pot ser un bon desllorigador de projectes i productes finals. De totes maneres, mirarem de posar sobre la taula diferents projectes col·laboratius que es duen a termen en l’actualitat\nHaurem de seguir consultant els blogs del grup d’Ilusionismo social i el de Joseluis González\nEn una vintena de sessions durant el primer trimestre\nVisibilitzaré tant com pugui la preparació de les sessions i el densenvolupament de cada sessió. Miraré de recollir-ne el desenvolupament en el dietari i publicaré els continguts en els grups de Facebook (#rEDUvolution, Desempoderandonos, L2…)\nHem de tenir en compte les forces de l’aula. Esperem que es plantegin alguns projectes fora de l’aula.\nEls que ens van sorgir. De moment, un decàleg ens servirà com a punt de partida.\n20 sessions de 2 hores (dt. i dj. d’ 11.45 a 13.45)\n4 Respostes to “AvetLAB”\nRessaca electoral | la rebotiga Says:\nSetembre 29, 2015 at 14:47\n[…] sessió amb l’S1. Nervis de l’estrena: l’ordinador ha fallat. Sort que tinc un informàtic de […]\nBretxa | la rebotiga Says:\nOctubre 25, 2015 at 14:47\n[…] Relatant el seu expedient acadèmic, em va avergonyir. Havia deixat estudiar als dinou anys i als trenta-quatre va començar una carrera. Sort dels vídeo tutorial! L’havien ajudat a posar-se el dia. Ara, es perdia amb l’etiquetatge gramatical emprat a classe. Met, fes-t’ho mirar!! […]\nEls Viatgers | la rebotiga Says:\n[…] que m’animessin a practicar el pensament visual. Em va servir aquest mètode tant per planificar-lo com per […]\nAbril 13, 2016 at 14:47\n[…] la mandra per relatar l’experiència d’aquest segon trimestre. Com em va passar amb el primer. Tot el matí vaig suar la cansalada per tancar l’experiència, i en menys de mitja hora […]\nRespon a Els Viatgers (2a etapa) | la rebotiga Cancel·la la resposta\nEtiquetes: #rEDUvolution, 1r trimestre, Álvaro Solache, Barbara Zimmerman, crear una associació, curs 2015/16, desempoderament educatiu, educació artesana, Ilusionismo social, Ivan Illich, Joseluis González, projectes col·laboratius, S1, Teresa Terradas


Text argumentatiu surrealisme | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nText argumentatiu surrealisme\nEscrito el 30 de Mayo de 2013 en catalán con un tamaño de 2,17 KB\nLa importància del surrealisme a Catalunya aporta una revolució del llenguatge i noves tècniques de composició, l’iniciador a Catalunya d’aquest moviment avantguardista va ser J.V.Foix. Aquest autor es basa en una poesia revolucionaria apartada de tot tipus de normes i tot control de la raó. Podríem arribar a poder expressar-nos sense témer a una societat manipuladora?\nSi considerem que amb aquest moviment podem tenir la llibertat d’expressió sense que figures de poder puguin intervenir en obres, ara bé, importants, és gracies a que al ser un producte de l’inconscient o del somni de l’artista, podem autodefensar-nos de les nostres limitacions que, potser, ens impedeixen copsar el sentit de l’obra o les vertaderes intencions de l’autor.\nSi aprofundim en aquest nou tipus de poesia, per exemple en “sol, i de dol , i amb vetusta gonella” podem destacar dos termes importants que són, per una part l’onirisme i per altra part el psicoanàlisi de Sigmund Freud. Certament quan parlem de l’ onirisme ens allunyem d’una realitat absoluta a una realitat “transcendent”, que està més enllà de la vida i s’apropa al món dels somnis, on el que de veritat té sentit són els meus pensaments i la meva raó. Ara bé, amb el psicoanàlisi podem establir una associació lliure d’idees i això ho podem veure en aquest poema.\nEn poques paraules, les avantguardes literàries ens suggereixen molts tipus de temes ja siguin vells com de nous, ara com el maquinisme, la alliberació del llenguatge, observar la realitat des de diferents perspectives i en aquest cas (surrealisme), l’onirisme i el psicoanàlisi.\nPer acabar, afirmarem que gràcies al surrealisme i gràcies a les avantguardes literàries, hem pogut establir un gran canvi en la societat, en el que som capaços de mantenir una llibertat d’expressió on el que diem, és el que el nostre subconscient en realitat vol expressar.\nCaracteristiques de la poesia actual Autors Avantguardes Característiques poesia actual Tecniques literaries avantguardistes Poesia valenciana actual Poesia actual valenciana text argumentatiu sobre el surrealisme


II simposi «La memòria col·lectiva als mitjans» | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nEl programa està estructurat en tres blocs:\nEl primer, el presenta i modera el professor Ferran Sáez, director del Grup de Recerca en Comunicació, Opinió Pública i Memòria Històrica de la URL. Hi participen Agustí Colomines, professor de la Universitat de Barcelona; la directora de la Institució de les Lletres Catalanes, Laura Borràs i el director del Born Centre Cultural, Quim Torra.\nA les 11 hores, el professor Francesc Canosa presentarà i moderarà el segon bloc: «Periodisme, documentalisme i oblit». Hi participen el periodista i escriptor Genís Sinca; el director del diari Ara, Carles Capdevila; i el director, realitzador i guionista, Felip Solé.\nFinalment, a les 12.30 hores, la professora Elena Yeste s’encarregarà de conduir el tercer bloc, amb el musicòleg, poeta i assagista, Ramón Andrés; i els professors de la casa, Jaume Radigales i Ferran Sáez.\nL’acte és obert a tota la comunitat educativa de Blanquerna i al públic en general.


“Mai és sempre”, per Vega Archer – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\n“Mai és sempre”, per Vega Archer\n“Mai és sempre”, per Vega…\nMoltes vegades pensem en la tan gran mala sort que tenim per diferents sots que ha decidit la vida posar en el nostre camí, sense nosaltres fer alguna cosa per a enfadar-la. Pensem en la gran mala sort que tenim i el perquè ens ha hagut de passar a nosaltres quan no ens el mereixem. Quan realment, el que sempre pensem que ens passa, realment no passa mai.\nTan sols parem-nos a pensar durant un segon en el món. Isquem de la nostra ciutat, del nostre país i fiquem-nos en altres diferents i sabrem realment el que significa la paraula sort.\nAra mateix estaràs assegut en la cadira de la teua oficina, en el sofà de la teua casa, en el teu llit o esperant a alguna cosa o algú. T’has adonat? Tens un llit en la qual poder dormir cada nit, un sofà amb el qual pots estar dels més còmode i passar les vesprades més plaents descansant. Tens un treball que et dona menjar cada mes i que et fa viure… De debò pensem que tenim mala sort? Perquè hi ha gent que no té un llit en la qual dormir, sinó que té una vorera per a poder-se refugiar en les nits més fredes i en els dies més plujosos. Tenen un munt de cartons apilats entre si per a poder crear una mínima superfície per a no tocar el sòl. Dia rere dia, acaben asseient-se a la porta d’un supermercat o al carrer perquè l’única cosa pel que es desperten diàriament és per a poder-se portar una mínima quantitat de menjar a la boca amb els tres o quatre euros que recol·lecten en unes deu o quinze hores que es troben ací.\nI sí, la vida no és sempre és com realment volem que siga. Sé que tots hem passat mals sots i que hem patit coses que no ens mereixem. Perquè ningú s’ho mereix en aquest món. Però tan sols transportem la nostra ment a aqueixos mons en els quals l’únic despertador que tenen les persones per a alçar-se són les armes i bombes que maten a familiars, amics, veïns o simplement coneguts seus. Que treballen unes quinze o setze hores seguides per a poder-se mantindre en peus i tenint un sostre que el van construir ells amb les seues pròpies mans perquè les seues famílies pogueren estar una mínima protegits.\nDe debò ara pensem que som els que tenim mala sort? Perquè jo crec que cada matí havíem de donar les gràcies per poder eixir per les portes de les nostres cases, vestits i plens de coses per a després entrar sans i estalvis i tindre un plat en la taula.\nCrec que és bastant clar per on aquesta aquest escrit enfocat. Solament demane solidaritat, compassió i una miqueta de consciència del món en el qual realment vivim.\nContinueu pensant que tenim mala sort?


La Fundació Frax completa el jurat del “Premio de investigación histórica naval Miquel Llinares Barcelóˮ - LOBLANC\nPosted by Daniel Arce | 17 Feb 2021 | 0 |\nEl Patronat de la Fundació Frax e L’Alfas del Pi ha comunicat aquest dimarts, 16 de febrer, que ja ha tancat la composició del jurat que triarà enguany al guanyador del “Premio de investigación histórica naval Miquel Llinares Barceló.ˮ Tots els interessats que desitgen presentar-se al certamen podran entregar els seus treballs fins al pròxim 30 de juny.\nEl president de la fundació, Matías Pérez Such, ha proposat que per a aquests premis es cree un jurat format per tres representants de l’Armada Espanyola. El primer d’ells serà l’Almirall i director de l’Instituto de Història i Cultura Naval de España, Juan Rodríguez Garat. El segon integrant del jurat és José Ramón Vallespín Gómez, Capità de Navili i director del departament d’Estudis i Investigació del mateix Institut que presideix Rodríguez Garat. El tercer membre d’aquest selecte jurat Francisco Javier Zaragoza Ivars, Alferes de Fragata i membre del Consell Assessor de la Fundación Frax.\nL’Ajuntament de Benidorm també participa en l’organització d’aquests premis, per la qual cosa també aportarà els seus propis components a aquest jurat. Ells seran Ana Pellicer Pérez, primer tinent d’alcalde, i regidora de Presidència i Patrimoni Històric i Cultural; i Jaime Jesús Pérez Esteban, regidor de Cultura del Consistori de la localitat.\nEn nom de la pròpia fundació, formaran part del jurat el mateix Matías Pérez Such, en qualitat de president, i el patró Jaime Llinares Fuster. Així mateix, Héctor Baldó, tècnic de la fundació, actuarà com a secretari del jurat.\nAixò premis van nàixer en memòria de la figura de Miquel Llinares Barceló, qui va ser, potser, el millor coneixedor del passat històric naval de Benidorm, així com de les dues comarques de les Marines. El seu llegat es compon d’un amplíssim treball d’anotacions i estudis que s’han utilitzat per a elaborar desenes de llibres i tesis (molts dels quals porten la signatura del periodista Carlos Llorca Baus).\nGràcies a la labor de Llinares, podem saber hui amb certesa dades tan valuoses com que Benidorm va arribar a tindre fins a 150 capitans de Marina Mercant, o que dels 38 vaixells que van arribar a integrar la flota de la Compañía Transatlántica Española en els segles XIX i XX, 17 van ser capitanejats per marins de Benidorm. A més, apareix registrat en el seu treball un ampli testimoniatge de tots els avanços tècnics que la ciutat alacantina va aportar al món de la navegació, com ara maquinària o sistemes de comunicacions.\nAquest llegat de Miquel Llinares constitueix un material històric fonamental per a comprendre la tradició marinera de Benidorm i altres localitats de la província, i entendre d’aquesta manera la importància que aquesta tradició posseeix en la història naval d’Espanya. Per a evitar que aqueix llegat es perda amb el pas de les generacions, s’ha convocat un any més aquest premi, que arriba així a la seua tercera edició.\nMés de mig centenar d’activitats per a homenatjar a Miguel Hernández a Orihuela durant la primavera


..:: HdR.cat - 12 juliol ::..\nEn la tercera jornada de competició els austríacs d'Opel van fer-se amb una distància quasi definitiva.\nEl dimarts 12 de juliol de 1988 finalitzava a Auckland el 18è Ral·li de Nova Zelanda, vuitena cita del calendari del campionat del mòn de ral·lis. La prova oceànica, que només era puntuable per al campionat de pilots, s'incià des de la mateixa ciutat neozelandesa el dissabte 9 de juliol amb els 51 equips inscrits presents a la rampa de sortida dels que 24 aconseguiren superar un recorregut dividit en quatre jornades de competició i 614,56 km cronometrats al llarg de 40 especials.\nUna punxada va esbaïr bona part de les opcions a victòria dels locals Wilson-Lewis.\nLa prova, en ser puntuable només en el campionat de pilots, va traduir-se en l'absència de l'equip oficial Lancia, pràcticament l'únic equip que competia seriosament en el campionat i que en la taula general provisional del campionat de pilots, cinc pilots de l'equip, copaven les 5 primeres posicions. Així doncs l'atracció es centrava en pilots del campionat del pacífic i amb l'entrada dels britànics Jimmy McRae i Rob Arthur a bord d'un Ford Sierra XR 4x4 i dels austríacs Josef Haider i Ferdinand Hinterleitner a bord d'un Opel Kadett GSi, mantingut per una mescla del GM Euro Sport Team i tècnics lliures de Nova Zelanda i Kenya.\nEl ral·li dels britànics de Ford va ser realment molt curt, doncs ja que en la segona especial cronometrada el l'arbre de lleves del seu Sierra XR 4x4 va trencar-se, una averia que ja en els tests previs al ral·li s'havia produit i feia perdre un dels pocs equips de primera línia que hi havia a la prova neozelandesa. D'entre els que seguien en competició, Ray Wilson i Stuart Lewis aconseguien encadenar tres escratxs consecutius en els tres trams més llargs de la jornada, que només comptava amb 55 kms d'especials cronometrades, el que permetia als pilots locals de Mazda arribar al parc tancat com a líders provisionals de la prova deixant darrera seu pràcticament empatats a temps, els qui havien estat els líders de la prova en les dues primeres especials cronometrades, és a dir, Josef Haider i Ferdinand Hinterleitner i Neil Allport i Robert Haldane.\nWilson-Lewis van mantenir-se en el liderat de la prova fins que una punxada inoportuna a mitja segona jornada van fer-lis cedir el testimoni al seus compatriotes Allport-Haldane, els quals també pilotaven un Mazda 323 4WD, i queien fins la onzena posició. Allport-Haldane es varen mantenir al capdavant de la taula de temps per només 3 especials cronometrades, ja que el ritme fort que Haider-Hinterleitner marcava al seu Kadett GSi li va permetre fer-se amb el liderat de la prova just abans d'arribar a Rotorua, ciutat on es neutralitzava la cita en la seva segona jornada.\nLa tercera jornada del ral·li, la més llarga de totes, va servir per a que els austríacs Haider-Hinterleitner es comfirmessin com a líders de la prova, incrementant les distàncies amb els seus perseguidors per sobre del quart d'hora, situació també afavorida pels abandonaments per accident de dos dels principals rivals, el Mazda de Tony Teesdale i Greg Horne i del Subaru RX Turbo de Possum Bourne i Rodger Freeth.\nJa en la quarta jornada, de retorn cap a Auckland, Haider-Hinterleitner es varen anotar 7 escratxs més, dels quals 5 es corresponien a les 5 darreres especials cronometrades de la prova que els permetien incrementar les distàncies vers els seus perseguidors després de la demostració de superioritat feta al llarg de la tercera jornada, en segona posició, a 18 minuts i 37 segons es classificaven els locals Ray Wilson i Stuart Lewis amb Mazda 323 els quals encara varen aconseguir anotar-se tres escratxs més, mentre que Malcolm Stewart i John Kennard amb Audi completaven el podi a 23 minuts i 46 segons.\nMalcolm Stewart i John Kennard s'estrenaven en un podi del mundial .\nEn la taula del campionat per a pilots, únic campionat per al que el ral·li era puntuable, la prova neozelandesa va ser pràcticament neutral, ja que cap dels cinc primers classificats de la provisional va pendre part a la prova i tots els qui varen puntuar tenien el seu comptador particular a zero, així doncs la general es quedava igual després de la celebració de l'Olympus nord-americà.\nEn el campionat de constructors la taula no es movia per enlloc, ja que el ral·li no era puntuable per al campionat pel que Lancia seguia dominant amb mà de ferro gràcies a les 6 victòries aconseguides i al segon lloc de Còrsega. Audi i Ford completaven el podi separats per tan sols dos punts.


5 de juliol de 2019 (02:41 CET)\nEls problemes mediambientals i la contaminació per un ús descontrolat del plàstic i, sobretot, per la seua falta de reciclatge, s'han colat en el dia a dia de les persones com un dels temes de més actualitat i atenció. De fet, segons una enquesta de l'empresa Unilever, el 33% dels espanyols concep el plàstic com la seua segona preocupació respecte al medi ambient. És per això que cada vegada hi ha un moviment més ampli de persones i campanyes que reivindiquen a les empreses que no oferisquen productes amb aquest material, però són poques les que el fan, segons ha demostrat l'aplicació Go Zero Waste.\nGo Zero Waste és una aplicació per a dispositius mòbils que localitza els establiments que no utilitzen plàstic perquè qualsevol persona que desitge canviar els seus hàbits puga fer-ho. Es tracta d'empreses que ofereixen un servei de compra a granel, que reutilitzen les borses i els envasos i que aposten per productes reutilitzables. Una tendència que encaixa amb l'estil zero waste, "residu zero".\nOriol Segarra, membre de l'equip que duu a terme aquesta app, assegura a la periodista Paula Amer que l'objectiu és donar a conéixer els negocis que aposten pel residu zero, però també inclou altres funcionalitats, com la de fer la llista de la compra a través de la plataforma o oferir reptes als usuaris i usuàries perquè consumisquen de forma diferent. De fet, compta amb un cercador de productes específics (cosmètics, verdures, alimentació per a bebés, productes de neteja, aliments per a mascotes, restaurants, hotels o objectes que segueixen aquesta tendència, per exemple) perquè puguen trobar més fàcilment el que necessiten, així com un filtre d'ubicació per a saber quina és la botiga més pròxima on adquirir-los.\nMalgrat que va començar a funcionar fa a penes setmanes tant per a mòbils Android com Iphone, hui dia compta amb 20 ciutats, 10 reptes per a aqueix canvi d'hàbits i 172 botigues en el seu registre, la majoria a Barcelona i Catalunya, però també a Madrid, Bilbao, Santander i València, que compta amb la botiga Granel, situada al carrer Albacete número 13 de València, en la zona de Jesús.\nAixí mateix, els usuaris també tindran un comptador del plàstic que han estalviat amb els seus reptes i, en un futur, s'introduirà un rànquing per a conéixer qui ha generat menys residus, encara que també serà possible obtenir unes altres recompenses, com descomptes en botigues. En el futur, així mateix, els creadors (Segarra, Martí Morató i Magda Cebrián) es plantegen instal·lar una plataforma de pagament amb els comerços per a poder fer la compra mitjançant el mòbil.\nL'aplicació Go Zero Waste pot descarregar-se tant en Google Play com en App Store i és gratuïta, encara que les empreses que vulguen formar part del registre hauran de pagar per a això.