Comença el desmuntatge del Vol amb dos mesos de retard - Empordà\nComença el desmuntatge del Vol amb dos mesos de retard\nEls operaris retiren amb una grua la rampa d'accés i el balcó d'una estructura que avui abandonarà definitivament el centre de Girona\nGIRONA| DDG 30.09.2015 | 06:30\nEl desmuntatge del Vol Gastronòmic, que hauria d'haver començat a finals de juliol, va arrencar finalment ahir amb la retirada del balcó i la passarel·la d'entrada a l'estructura. Ja des de primera hora del matí, els operaris amb el suport d'una grua de Grues Pallí, van treballar per treure les parts annexes a la construcció de 20 tones, per desconnectar tot el subministrament elèctric i per preparar el paviment del carrer Santa Clara per l'aixecament definitiu del restaurant, que tindrà lloc avui entre les set del matí i les quatre de la tarda.\nAquesta operació, per la dificultat que comporta i per motius de seguretat, causarà algunes afectacions puntuals a la circulació de vehicles i vianants. Segons va informar ahir l'Ajuntament gironí, a partir de les set del matí, una grua de grans dimensions carregarà el Vol Gastronòmic a un vehicle especial que el traslladarà a un terreny situat als afores de la capital gironina. Durant tot aquest procés, que es podria allargar fins a les quatre de la tarda, es produiran talls als carrers Santa Clara, Nou i Pont de Pedra. En aquest sentit, els guals del carrer Santa Clara 11 i 62 hauran d'entrar i sortir en cul-de-sac des de la plaça de la Independència, i es permetrà circular pel carrer de l'obra. A més, la línia L11 del bus urbà es desviarà per la Gran Via de Jaume I i s'anul·laran les parades del carrer de Santa Clara i de plaça Catalunya, 28. La parada del tren turístic s'ubicarà a la pujada del Pont de Pedra.\nUn cop finalitzat aquest procés, està previst que demà es reposin els elements malmesos a la via pública.\nD'altra banda, la CUP-Crida per Girona va reclamar ahir a l'equip de govern que tiri endavant la sanció als propietaris del Vol per haver incomplert en quasi tres mesos el termini per a la retirada de l'estructura. El grup municipal va celebrar que «finalment s'hagi començat la retirada» del Vol Gastronòmic, però va advertir a l'empresa que «abans de marxar han de passar comptes amb l'Ajuntament i sobretot amb la ciutadania».\nSegons fonts municipals, l'assessoria jurídica està analitzant totes les casuístiques per tal que un cop dicti la sanció, per mitjà d'un decret d'alcaldia, els responsables de l'estructura no puguin trobar algun forat legal que els permeti acabar sense sanció quan presentin al·legacions en ser multa.


Joc de picar de Plan Toys\nAquest joc és ideal per al moment en què els petits de casa mostren un gran interès per colpejar. Amb aquesta caixa de fusta, les seves boles i el seu martell, podran colpejar a la vegada que descobreixen la causa-efecte.\nCol·loca les boles de fusta sobre dels forats. Amb l'ajuda del martell aconseguiràs que caiguin dins de la caixa. Però... sorpresa! Les boles lliscaran sortint pel forat lateral. D'aquesta manera, el joc és infinit, de seguida podràs agafar-les per tornar a començar!\nés un clàssic joc de picar. Està fabricat amb una fusta molt resistent. De fet, aguantarà tants cops de martell com vulgueu! Les boles, també de fusta, tenen un tacte molt suau i agradable.\nBoles de fusta de 5 cm de Ø


Construcció i desenvolupament d´un projecte fotogràfic - CURSOS FGUV\nCONSTRUCCIÓ I DESENVOLUPAMENT D´UN PROJECTE FOTOGRÀFIC\n11, 12, 13, 14 i 15 juliol 2016\nEASD Valencia, Seu Velluters\nAquest taller està pensat per a persones que tinguen un projecte fotogràfic o de vídeo, o que vuguen engegar-ne un. A partir del projecte s´abordaran diferents metodologies de treball, es posaran en comú idees, s´analitzaran propostes i es desenvoluparà un projecte conjunt.\nSergio Belinchon Hueso, EASD Valencia\n88 € - Estudiant UV\n88 € - Públic General\n88 € - Estudiants i professors de la EASD València\nConeixements tècnics i projectuals fotogràfics.\nL´alumne ha de portar la seua càmera i trípode.\n· Aprendre a conceptualitzar un projecte fotogràfic.\n· Determinar a nivell tècnic-estètic la metodologia projectual idònia per al desenvolupament de projectes.\n· Ser capaç de desenvolupar el projecte en funció dels possibles àmbits de difusió, comunicació, edició, etc.\nPer a desenvolupar el projecte fotogràfic i/o de vídeo es passa per 4 fases que defineixen la metodologia de treball: generació d´una idea, preproducció, producció i edició/postproducció.\nEn les fases de preproducció/producció es tractarà de documentar la idea com més millor, veure treballs ja realitzats per altres autors que tracten temes semblants, es prendran decisions de com abordar la idea, quina tècnica serà la idònia per a enllestir el projecte, quin tipus de llenguatge i material cal utilitzar, com abordar l´engegada i el desenvolupament.\nEn la fase de postproducció s´abordarà l´edició, la selecció d´obra i l´ordre. Se cercarà el significat de cada obra en relació amb la resta i la seua presentació (exposició, publicació, web, etc).\nDesenvoluparem, així mateix, un projecte comú durant el taller per a enfrontar-nos tots junts a una mateixa situació i poder aportar visions individuals. D´aquesta de manera podem aportar entre tots diverses maneres i enfocaments a l´hora d´abordar un projecte.


La Plaquetona - Vilamarins: Opuscle o llibre? (II)\nOpuscle o llibre? (II)\nResponent a la proposta del Marc Ignasi:\nEn realitat sí que hi ha problemes tècnics a arribar fins a 52 pàgines (l'habitual és que siguin múltiples de quatre, per això són 52). Jo no seré fins la feina fins dijous i, per tant, no podré fer proves per veure què hi podem fer.\nLa limitació ve donada pel sistema d'enquadernació, si posem més pàgines de les que accepta, aquestes no giren amb comoditat o, directament, no poden passar. L'altra alternativa seria posar un paper de menys gramatge, però ja està comprat i tallat a mida (a banda que crec que un paper prim desmereixeria la publicació). Tanmateix, com som gent empírica, mirarem de fer proves reals de quin és el màxim de pàgines, o quina solució hi podem trobar i us diré el què (però, com us he dit, ja serà la setmana que ve).\nPodríem buscar altres sistemes d'enquadernació, però això ja faria que no ho poguéssim fer nosaltres i que tot plegat s'encarís força més.\nJo sempre parlava d'opuscle o plaquette, i no cal dir que definir què és o no un llibre és una simple convenció (és com el debat entre quan és un conte, una narració, una novel·la o un totxo), però mirarem què s'hi pot fer.\nUna altra cosa que potser ens haurem de plantejar és el tiratge mínim, la convocatòria ha tingut tant d'èxit (i, fins i tot, no es poden descartar unes últimes incorporacions), que, si cada participant té un exemplar, més els 4 del dipòsit legal, no en quedarà gairebé cap per a l'autor. Però en fi, tot això ja ho anirem tancant.\nDoncs res, content de tant d'entusiasme i participació.\nPublicat per Carles Molins i Sabater a 22:30\nEtiquetes de comentaris: Carles Molins, Marc Ignasi\nReunió planiclarificadora amb la Montse Prat\nOpuscle o llibre?\nBernhard Bleibinger s'afegeix al projecte


Projecte per la creació d'un espai verd per protegir els horts ecològics que hi ha a un espai en desús a Sant Salvador — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Tarragona Impulsa › Notícies › Notícies 2017 › Projecte per la creació d'un espai verd per protegir els horts ecològics que hi ha a un espai en desús a Sant Salvador\nProjecte per la creació d'un espai verd per protegir els horts ecològics que hi ha a un espai en desús a Sant Salvador\nEl 18 de desembre es faran unes jornades de treball conjuntes entre els joves de la Casa d'Oficis i els usuaris de la Fundació Estela\nEls joves de la Casa d'Oficis d'Emprenedoria en Agricultura Ecològica, i de la Fundació Estela estan treballant en un projecte per crear un espai verd per protegir els horts ecològics que hi ha a un espai en desús a tocar del Centre Cívic de Sant Salvador.\nEl projecte consisteix a posar plantes que atrauen insectes depredadors de les plagues habituals en horta. És un aspecte bàsic en agricultura ecològica, això permet combatre plagues sense necessitat d'utilitzar productes fitosanitaris. Aquest reservori ajudarà que aquests horts del voltant tinguin menys plagues.\nDe fet, aquest col·lectiu ja fa uns dies que estan arreglant el terreny per condicionar-lo com a hort urbà. Així mateix, realitzaran les tasques d'arranjament i enjardinament de l'espai. Aquesta iniciativa permet generar un espai de treball col·lectiu entre diferents departaments i fundacions de la ciutat alhora que enforteix el sentiment dels joves que participen en la Casa d'Oficis, generant consciència del que suposa treballar amb altres usuaris de capacitats múltiples.\nEl treball en xarxa és molt productiu per a millorar els espais públics i també serveix com a exemple de cohesió social. L'objectiu és generar nous projectes d'aquest tipus al nostre municipi.\nLa Casa d'Oficis d'Emprenedoria en Agricultura Ecològica, gestionada per Tarragona Impulsa, està cofinançada per al SOC i per al Fons Social Europeu dintre del marc d'Iniciatives de Garantia Juvenil.\nLa zona a enjardinar té una superfície de 40m2, aproximadament, i està a tocar de l'edifici del Centre Cívic de Sant Salvador.\nEs planteja plantar espècies vegetals arbustives, vivaces i bianuals que serveixin de refugi per a insectes, en la seva majoria, i grans depredadors de les plagues típiques de les plantes d'horta.\nCal remarcar que les espècies emprades en aquest muntatge tindran, com afegit notori, un gran valor ornamental, ja que totes elles seran escollides per la vistositat del seu fullatge, port, floració i fragància.\nL'enjardinament d'aquesta zona també servirà per treballar altres aspectes rellevants entre els joves i els usuaris de la Fundació, com són:\nLa conscienciació vers les capacitats de les persones.\nEstablir lligams entre professionals\nMillorar l'autoestima dels usuaris\nReduir als actes vandàlics fent partícips als veïns i veïnes del projecte aconseguint que li donin valor als espais públics\nPromoure convivències basades en la diversitat organitzant el treball entre els i les joves de la Casa d'Oficis i els i les joves amb capacitats múltiples de la Fundació Estela\nContribuir a reforçar l'autoestima dels integrants d'ambdós grups amb la seva necessària i imprescindible participació en el projecte per aconseguir l'objectiu de millora dels espais i perquè seran ells els que ensenyin a altres usuaris a mantenir i cuidar la zona treballada


La invasió nazi de Polònia, Carrero Blanco, 11-M, 11-S i 17-A: cronologia dels atemptats de falsa bandera - CATDAVANT - Societat\n14 de setembre de 2021 | Societat | 2 comments\nLa guerra de Cuba entre els Estats Units i Espanya, la invasió nazi de Polònia, Hipercor o l’11-S tenen un lligam comú: són atemptats de falsa bandera que obeeixen a interessos geopolítics a gran escala. Per exemple, a finals del segle XIX els Estats Units van culpar Espanya de l’enfonsament del Maine com a pretext per provocar una guerra que sabien que guanyarien. A l’estació de ràdio de Gliwice, fronterera entre Alemanya i Polònia, el règim nazi va atribuir a un grup de l’exèrcit polonès l’assassinat dels operadors de ràdio des d’on es van dedicar a enviar consignes amenaçant Alemanya: el motiu perfecte per envair Polònia tal i com es va confirmar als judicis de Nuremberg ja que van agafar polonesos empresonats i els van vestir com si fossin soldats. Després del muntatge els van liquidar.\nTambé és força simptomàtic el cas de Pearl Harbor, atès que Roosevelt s’havia compromès a no entrar a la Segona Guerra Mundial en contra de la seva voluntat. Abans de rebre l’atac japonès, els americans ja havien desxifrat els codis i curiosament els seus principals vaixells van quedar indemnes, seguidament les enquestes van concloure que un 80% d’americans volia entrar al conflicte bèl·lic i així va ser.\nUn altre cas oficial d’atemptat de falsa bandera va ser l’incident del golf de Tonkin el 1964, en el qual teòricament l’atac d’uns vaixells vietnamites a una embarcació americana va desencadenar la Guerra del Vietnam, si bé els documents desclassificats han demostrar la inexistència d’aquest atac. Uns mesos abans, l’assassinat de Kennedy generalitzava el terme ‘teoria de la conspiració’ per tal d’emmudir la dissidència.\nPel que fa a Carrero Blanco, va guanyant força la teoria que la CIA disposava de tota la informació i la va traslladar a ETA. El dia anterior Kissinger no s’havia posat d’acord amb el militar franquista sobre el règim substitutori de la dictadura i l’entrada d’Espanya a l’OTAN en una reunió que va durar sis hores. I al dia següent Carrero Blanco volava pels aires a 300 metres de l’ambaixada americana, que tenia sismògrafs per evitar rebre bombes. I en el túnel excavat per col·locar els explosius no hi havia cap pintada però al dia següent s’hi podia llegir “Gora ETA”.\nL’11-S, amb torres que van caure de manera estranya, informes cremats d’apostes a les borses però els passaports intactes dels teòrics responsables, o l’11-M, amb la desaparició dels vagons de tren, el muntatge del pis de Leganés, Hipercor o el 17-A són altres exemples d’atemptats de falsa bandera amb l’objecte de distreure la població amb falsos enemics i complir propòsits polítics de gran volada.\nLlegeix articles amb temes relacionats: 11-M, 11-S, 17-A, Alemanya, Carrero Blanco, Estats Units, ETA, Falsa bandera, Kennedy, OTAN, Pearl Harbor, Tonkin\nCesar\ton 14 de setembre de 2021 at 13:13\nEls exemples exposats no es corresponen en la seva totalitat a atacs de falsa bandera. Un atac de falsa bandera el fa un grup d’interès, contra determinats objectius (no han de per què ser propis) per perjudicar a un tercer el qual és culpabilitzat, sovint sense proves, o només amb les proves que aporten el mateix bàndol que ha comés l’atac. Hipercor no respon a aquesta descripció, ni tampoc Carrero Blanco, perquè tots dos van ser obra d’ETA i van ser revindicats per ells. Mai es va intentar culpar ningú altra. L’11-S no va ser cap atac de falsa bandera, a menys que se segueixin teories conspiranoiques que no estan provades ni tenen cap lògica. Entra en la pseudohistòria l’atac de Pearl Harbor, que va ser un atac japonès i prou, res conspiranoic. Atacs de falsa bandera, per exemple, podria haver estat l’atemptat a l’Scala, atribuït falsament a grups anarquistes o al nostre web tenim l’Operació Embarrass.\nMarc\ton 9 de març de 2022 at 22:37\nDos atemptats reeixits amb explosius en blocs de vivendes a Rússia, i un tercer frustrat, en el qual membres del cos de seguretat policial rus (antiga KGB) van ser posteriorment identificats pels veïns, van ser ideats per Putin i el seu entorn per a culpar-ne el terrorisme txetxè, guanyar una gran popularitat, i començar la guerra contra Txetxènia. No us perdeu el documental “El ascenso de Putin”.


Llibres i foc - Diari de Girona\nalbert soler · albertsoler1@hotmail.com 19.04.2016 | 00:00\nLlibres i foc Diari de Girona\nLa Constitució és un llibret que garanteix als ciutadans una vivenda en aquest país de desnonaments i gent dormint als caixers; un treball digne en aquest país d'aturats; justícia gratuïta en aquest país que la fa pagar; igualtat dels ciutadans davant la llei en aquest país que... en fi; llibertat d'expressió en aquest país de Llei Mordassa; un estat aconfessional en aquest país de religió a les escoles i verges condecorades; sanitat eficient i gratuïta en aquest país de llistes d'espera eternes i privatitzacions més o menys encobertes. A mi no m'indigna Empar Moliner calant foc a la Constitució, a mi el que em sorprèn és que tant paper mullat pugui cremar.\nAquí algú crema un llibre i sembla que hagi cremat un nadó per menjar-se'l. Ja n'hi ha prou de tractar els llibres com si tinguessin ànima, no són més que un grapat de fulls enganxats i la majoria no valen ni la tinta que contenen. Pepe Carvalho tenia per costum cremar-los a la llar de foc, com a ritual, i ningú protestava. Comparar l'acció d'Empar Moliner amb el que feien els nazis és d'ignorants. Els nazis cremaven els llibres de tothom, que no té res a veure amb el dret de cadascú a cremar llibres de la seva propietat, sigui perquè té fred, sigui com a protesta. Se'n diu llibertat d'expressió. Si jo tinc una Constitució -o un llibre d'Empar Moliner- i el vull cremar com a símbol de disconformitat, és cosa meva. Fins i tot en una televisió pública. Ara bé...\nAra bé, em pregunto on serien els defensors de la llibertat d'Empar Moliner, si a la televisió pública espanyola algú cremés l'Estatut o aquell projecte de Constitució catalana que perpetrava el jutge Vidal i que no sé en quin punt es troba. Suposo que s'amagarien, com s'amaguen quan es tracta de defensar la llibertat d'expressió de, per exemple, en Boadella. I a la inversa: on són els defensors d'Albert Boadella, que no fan el mateix amb Empar Moliner?\nHi ha gent que s'ha ofès amb el que ha fet Empar Moliner (o Boadella). Obliden que la llibertat d'expressió serveix per ofendre la gent, per fer-la contenta no és necessària.


Infància i pantalles - MetaData\nDilluns, 16 de maig de 2022 18:30 h\nEt preocupa l’ús que fan els infants de les pantalles i com afecta en el seu desenvolupament? Ens trobem per revisar i signar el Manifest Infància i Pantalles, una declaració per conscienciar sobre l'ús responsable de pantalles en la infància.\nEls infants arriben al món amb un munt de possibilitats i amb totes les necessitats per cobrir. Pot semblar que ara més que mai es té cura i més vigilància de la petita infància a tots els nivells (social, familiar, econòmic, educatiu, pediàtric), però la presència constant de pantalles ens obliga a repensar i revisar les estratègies educatives per garantir que aquestes necessitats es mantinguin al centre.\nVivim en una societat tecnològica on tothom ha de ser competent a nivell digital per governar l’ús que en fem. Cal preservar els infants de l’excés de pantalles en les primeres edats i fomentar-ne un ús conscient i proporcionat, per tal que puguin créixer de la forma més saludable possible i amb una mínima mediació digital.\nAmb la participació de la Dra. Rosa Casafont, metgessa i membre de la Càtedra de Neuroeducació de la Universitat de Barcelona.


Estàs a punt per començar la temporada de neu? | M'agrada Compartir\nInici > > Estàs a punt per començar la temporada de neu?\n04 Dec 2012 0 comentaris Redacció\nEstàs a punt per començar la temporada de neu?\nAquest any sí! Teníem els dits creuats, miràvem les temperatures i la informació del temps i finalment, ha caigut la neu i les pistes d’esquí catalanes han obert. Amb l’ajuda dels canons, les estacions ens asseguren una bona capeta de neu pols, la millor farina per lliscar.\nEl cap de setmana ens vam desbravar fent les primeres baixades. Sort que vam fer un esmorzar fort a la cafeteria de l’estació perquè no vam voler deixar d’esquiar ni per dinar. Ara, aquest pont promet: quatre dies per davant amb neu a les pistes…\nLes primeres baixades a Baqueira Beret\nMasella va ser l’estació que va inaugurar la temporada de neu 2012-2013. Juntament amb Baqueira Beret, La Molina, Port del Comte i Vall de Núria, són les estacions que van obrir el passat cap de setmana. Ski Pallars (Espot Esquí, Port Ainé i Tavascan), així com Boí Taüll Resort i Vallter 2.000 tenen previst obrir aquest dijous.\nLa resta d’estacions estaran obertes, tot i que algunes parcialment. A l’estació de Bosc de Viròs, està obert el refugi i es poden practicar esports de muntanya. Encara, però, no està traçada la pista d’esquí de fons. A l’estació de Sant Joan de l’Erm, tindran oberta la part de debutants. A Guils Fontanera ho tenen tot preparat per obrir i estan esperant que les previsions de nevada ho permetin. A l’estació d’esquí nòrdic d’Aransa, tenen parcialment oberts els circuits de raquetes i de passeig. A Lles les pistes d’esquí nòrdic estan tancades per falta de neu, però si que estan oberts els itineraris amb raquetes de neu i per a caminants. El mateix que l’estació de Tuixent-La Vansa.\nLes estacions d’esquí catalanes han posat a punt les seves instal·lacions per tal que les baixades siguin tota una emoció i perquè cada tipus d’esquiador trobi allò que busca. I molt important, fan descomptes en els forfets perquè no tinguis excusa per no anar-hi.\nHas fet soles i has esmolat els cantells? Comença la temporada de neu a Catalunya.


Rússia respon al repunt de la crisi amb noves retallades | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nRússia respon al repunt de la crisi amb noves retallades\nEl ruble accelera la seva caiguda i torna a batre rècords\nMoscou 19 GEN 2016 - 00:51\tCET\nLa sortida al mercat del petroli iranià després del final de les sancions a Teheran agreuja els problemes dels seus competidors i especialment de Rússia, el motor econòmic de la qual és l'exportació de petroli brut. Com a conseqüència immediata, dilluns el ruble ha accelerat la seva caiguda i ha batut rècords de nou. El primer ministre, Dmitri Medvédev, ha reconegut aquest dilluns en una reunió dedicada als pressupostos la necessitat de “mesures suplementàries” a més de les retallades ja anunciades.\nUna casa de canvi a Moscou, aquest dilluns. Dmitry Serebryakov AFP\nAl final de la jornada, el Banc Central ha fixat el canvi del dòlar en 78,66 rubles, la qual cosa ha superat les equivalències registrades durant la devaluació i crisi del 1998. L'euro, al seu torn, s'ha fixat en 85,62 rubles, la marca més gran de la moneda europea enfront de la russa. A principis de 2014, l'euro es cotitzava a 44 rubles i el dòlar a 33 rubles, però a la primavera del 2014, el ruble va entrar en una època de turbulències i, des de llavors, ha experimentat períodes de descens, planícies, recuperacions parcials i noves caigudes i alts i baixos. El canvi del ruble està relacionat amb l'evolució del preu del petroli brut que el dilluns, en la seva modalitat Brent, va baixar a 28,70 dòlars per barril com a reacció a l'increment de l'oferta.\nEl Govern va anunciar retallades d'un 10% com a mínim al pressupost estatal del 2016, que està basat en el preu de 50 dòlars per barril i que preval les despeses de Defensa i Seguretat. Ara aquestes retallades s'intensificaran, segons ha indicat el primer ministre rus, Dmitri Medvédev, qui en una reunió dedicada als pressupostos, ha subratllat la necessitat de “mesures suplementàries” per incrementar ingressos i retallades més radicals de les despeses. Queda per veure en què es tradueix l'afirmació del vice-cap de Govern, Arkadi Dvorkóvich, segons el qual “Rússia està oberta a totes les variants de retallada de les despeses del pressupost, inclosa la reducció de despeses del sector militar”.\nA la recerca d'ingressos, les autoritats russes, privades de l'accés als mercats financers a Occident per la seva política a Ucraïna, es plantegen nous impostos per a les petrolieres i la represa de les privatitzacions d'empreses estatals, entre elles bancs com el Sberbank (la gegantina caixa d'estalvis dels ciutadans russos) i el VTB, i la petroliera Rosneft. A la rica regió meridional de Krasnodar, les autoritats van haver de retornar als jubilats les subvencions al transport públic que els van arrabassar l'1 de gener. D'aquesta forma, van claudicar davant diversos centenars de jubilats que el 15 de gener van tallar el trànsit a Sotxi, la localitat del mar Negre on passa llargues temporades el president, Vladímir Putin.\nRecessió el 2016\nEl Ministeri de Desenvolupament Econòmic té nous pronòstics, més pessimistes, per al 2016. Segons el diari Vedomosti, en lloc de créixer un 0,8% el 2016, el PIB rus es contraurà un 0,7%, la inflació serà d'un 8,5% (en lloc del 6,4%) i l'atur d'un 6,3% (en lloc de 5,8%), mentre els ingressos reals dels russos s'encongiran un 4% (en comptes d'un 0,7%). A més, la producció industrial es reduirà en 0,4% (en comptes de créixer un 0,6%) i el consum es contraurà un 2,5% (en lloc d'un 0,4% d'augment), mentre les inversions continuaran disminuint.\nEn l'elit econòmica vinculada al Kremlin l'ambient és de frustració, com va quedar palès al Fòrum Anual Gaidar (un equivalent rus al fòrum econòmic de Davos), on van sonar veus d'alarma i exhortacions a la recerca d'una estratègia de sortida de la crisi. El més polèmic va ser el de German Gref, exministre de Desenvolupament Econòmic i avui president del banc Sberbank. Gref va donar per acabada l'“època dels hidrocarburs” i va dir que Rússia ha “perdut” la carrera en la competència internacional i que es troba entre “els Estats perdedors” que no van saber adaptar-se a la modernitat. “L'edat de pedra es va acabar no perquè s'acabaven les pedres i pot dir-se que l'edat dels hidrocarburs s'ha acabat també”, va sentenciar, referint-se a l'auge de les energies renovables. Com a exemple, Gref es va referir a la Xina, que a finals del 2016, va dir, tindrà una capacitat instal·lada d'energia renovable superior en un 150% a la capacitat de Rússia i que reduirà el seu consum d'hidrocarburs i carbó en un 45%.\nEn l'ordre de desitjos preferents dels russos, d'altra banda, el primer lloc correspon a l'estabilització de la situació política i econòmica (53%), seguit de les garanties socials i els pagaments puntuals dels sous i pensions de jubilació (51% respectivament), segons una enquesta del Centre Levada. El 1999, les preferències, per aquest ordre, eren la lluita contra la delinqüència, l'enfortiment de l'ordre i l'estabilització política i econòmica.


Notícies – Pàgina 9 – AMPA\nBon dia Avui volíem activar les inscripcions del servei d’Ecollibres però vam detectar un problema la setmana passada en aquest servei i no podrà ser. En principi l’empresa informàtica que ha fet la intranet ho havia de solucionar aquest cap de setmana, però no ha estat així. De moment, no podrem inscriure els nostres fills\nUs recordem que teniu temps fins el dia 5 de juliol per fer la comanda de llibres pel curs 2016-2017 a l’estanc de Fornells. Ho podeu fer de forma presencial o per la web www.estancdefornells.cat\nPeríode d’altes de socis\nJa es pot començar el procés d’activació dels usuaris de la intranet i d’alta com a socis de l’AMPA de la nostra escola. En breu rebreu un correu amb el nom d’usuari assignat a cada familia i l’enllaç per a la comprobació iactivació de dades.


Assessoria de comunicació Barcelona | Club Esportiu Mediterrani\nGabinet de comunicació integral del Club Esportiu Mediterrani\nDurant més de 3 temporades, v3rtice agència de comunicació i publicitat, coordina i executa un pla de comunicació integral per al Club Esportiu Mediterrani des de la gestió de xarxes socials (community manager), disseny gràfic de les campanyes de promoció i publicitat, planificació de mitjans i conceptualització de noves estratègies comunicatives.\nTambé, actuem com assessoria de comunicació, així tenim una visió global i objectiva del target i podem realitzar un anàlisi dels objectius de comunicació més clars i factibles per aconseguir. És important tenir una proximitat amb clients on requereixen d’un servei de comunicació global, d’aqueta manera estàs més al corrent i tens el feedback directe no només del client sinó també dels seus usuaris que et permeten obtenir informació molt útil de cara a la conceptualització de les campanyes de promoció i fidelització.\nUna gestió d'assessoria de comunicació es basa en millorar la imatge de l'empresa mitjançant la definició d’accions de comunicació, l'assessorament en la planificació i presa de decisions estratègiques. A més, és clau alhora de decidir els missatges, tons i valors de les accions tant de comunicació interna com externa.\nCom agència de comunicació del Club Esportiu Mediterrani ens hem encarregat de la comunicació interna i d’unificar els departaments interns on requerien d’una relació directe amb el departament de comunicació, per això, vàrem establir un protocol de comunicació intern que ens va permet executar de forma més adequada totes les fases del pla de comunicació.


Guanyem lamenta que el govern deixi escapar subvencions per a la reactivació econòmica - Guanyem Girona\nGuanyem lamenta que el govern deixi escapar subvencions per a la reactivació econòmica\nBy guanyemgirona17 de març de 2021No Comments\nL’Ajuntament de Girona no es va presentar a una línia d’ajuts a la promoció econòmica de la Diputació de Girona\nConsideren que és “una mostra més de la desatenció cap al petit comerciant local que ho està passant malament”\nGuanyem Girona ha criticat públicament que el govern gironí de JxCat i ERC deixés escapar una nova subvenció de la Diputació de Girona per a la promoció econòmica.La línia d’ajuts, que atorga un màxim de 11.000€ per projecte, té com a finalitat “que a la demarcació de Girona s’impulsin projectes innovadors amb capacitat de millora socioeconòmica i vocació de continuïtat”. El regidor del principal partit a l’oposició, Xevi Montoya, s’ha mostrat “decebut” per “la incapacitat del govern de retenir tot aquell capital que permeti reflotar l’economia i generar llocs de feina”. Tot i que el regidor ha admès que es tracta d’una quantitat “petita” ha assegurat que es tracta d’un “símptoma de la gestió actual del govern”. “El govern de la ciutat hauria de fer mans i mànigues per captar tot aquell capital que es pugui per a la reactivació econòmica de la ciutat. No podem deixar que s’escapin diners que podrint destinar-se a incentivar projectes innovadors a Girona”, ha reblat.\nConcretament, les bases de la subvenció estipulaven que els diners estan destinats a “elaborar plans d’actuació i documents de planificació sectorial de promoció i desenvolupament econòmic local”. D’altres municipis que sí que van sol·licitar les subvencions han pogut implementar projectes com un pla per a la transició energètica, un pla per a la recuperació del sector tèxtil local, un programa per a la dinamització d’un turisme sostenible o una anàlisi per a la diversificació de l’activitat productiva. “Són bones propostes que es faran realitat a d’altres pobles i ciutats però no a Girona per culpa de la paràlisi del govern”, ha apuntat el regidor de la formació municipalista.\nFinalment, Montoya ha assegurat que el petit negoci local ha d’esdevenir “el pal de paller de la recuperació econòmica” i que l’Ajuntament de Girona “hauria d’estar bolcat a trobar idees i projectes per rescatar l’economia gironina”.\nAnteriorment Guanyem també va denunciar que el govern gironí deixés escapar més de 30.000€ en subvencions per a projectes que fomentin polítiques de sostenibilitat.\nPrevious PostGuanyem aconsegueix 5,8 MEUR en habitatge, equipaments socials als barris i per a la transició energètica\nNext PostS'aprova la moció de Guanyem per un pla ambiciós per protegir els entorns escolars dels cotxes


Novetats de la setmana: Ed Sheeran, The War on Drugs, Alfred García, Spice Girls • Ràdio Capital de l'Empordà\nNovetats de la setmana: Ed Sheeran, The War on Drugs, Alfred García, Spice Girls\nAquest últim divendres d’octubre ens deixa “Equals” el que pot suposar un dels discs més venuts del 2021 a tot el món. El nou disc d’Ed Sheeran arriba en un moment on senzills com ‘Bad Habits’ i ‘Shivers’ triomfen a tot el món. El disc està format per 14 cançons i comença amb l’energia de ‘Tides’, però també trobem balades, temes amb un so acústics i cançons molt pop.\nAlfred García presenta “1997″ el disc que serveix com a continuació de “1016” (sembla que li ha agafat gust a això de nombrar els discs amb números), i inclou algunes col·laboracions i cançons en diferents idiomes.\nThe War on Drugs també editen un dels llançaments destacats de la setmana amb “I don’t live here anymore” que suposa el cinquè treball del grup.\nLa setmana també ens deixa recopilatoris, cares B, rareses, remixos, d’artistes i grups com Pink Floyd, Richard Ashcroft, Motorhead, Johnny Cash, R.E.M., Spice Girls (amb els 25 anys de Wannabe) o Megan Thee Stallion. També tenim produccions de casa com Tenda, Maria Hein, Joa Lwest o Joan Pau.\nPel que fa a novetats musicals arriba un bon grapat de noms: Imagine Dragons, Camila Cabello amb Myke Towers i Tainy, Meduza amb Hozier, Joel Corry amb Mabel, Metronomy, Walk the moon, David Guetta amb Bebe Rexha, Mike Posner, Kungs, Inna, Conan Gray, Macklemore, Katy Perry, Kasabian, Alicia Keys o Neon Trees.\nAquí a casa tampoc ens quedem curts i podem escoltar noves produccions de 31 FAM, Rigoberta Bandini, Pupil·les o El Pony Pisador.\nL’entrada Novetats de la setmana: Ed Sheeran, The War on Drugs, Alfred García, Spice Girls ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anterior“El perfum del presseguer” de Brauli Gascón, guanyadora del IV Premi Empordà de Novel·la\nArticle següentLa gira d’Ed Sheeran no passarà pel nostre país fins el 2024\nThe Cure anuncia aquesta setmana la seva gira europea per l’any 2022 que els portarà a 22 països, entre ells una actuació al Palau Sant Jordi de Barcelona el 10 de novembre. Les entrades es posaran a la venda el 9 de novembre a través de Ticketmaster, tot i que dos dies abans des de…\nInformació musical Primera Fila - 6 de desembre de 2021


el blog d'EDUARD PLANA: CURSA PER LA DIAGONAL (QUÈ ÉS EL FRACÀS?)\nCURSA PER LA DIAGONAL (QUÈ ÉS EL FRACÀS?)\nAvui aniré a córrer la primera cursa per la diagonal, aprofitant el referèndum per veure com es modifica, l’ Ajuntament s’ha tret de la màniga aquesta cursa de tan sols 5 km. És evident que es fa per promocionar el referèndum i un podria pensar que ens utilitzen per aquest mitjà, potser si, però també és cert que jo la utilitzo perquè és la primera cursa que faig que és gratuïta i a sobre et regalen la samarreta.\nFaig la cursa per a veure simplement com estic, començo a estar millor del meu genoll i ara em toca veure’l córrer sense cap tira ni res que l’immobilitza. Vull veure que tal i ja pensar en la setmana vinent i la cursa del mulla’t contra l’esclerosi múltiple de la setmana vinent. La idea és anar recuperant la forma i que no sentir-me com em vaig sentir a la mitja de Lleida.\nFeia dies que volia fer un article a partir de les reflexions de la mitja de Lleida La cursa no va anar gens bé, vaig fer un temps d’una hora 58 minuts, el que menys importa és el temps que vaig fer sinó com em vaig trobar. Al principi la cosa anava més o menys bé, però entre la calor i la falta d’entrenament, vaig veure que no podia, i vaig haver de parar, llavors encara va ser pitjor al no trobar mai el ritme, el que havia de ser una festa per a mi, en un recorregut que ja l’havia fet sense problemes, es va convertir en un desastre, em vaig sentir un fracassat. I aquí venia la meva reflexió d’aquella cursa. Què és el fracàs?\nI haig de ser sincer durant dies m’he fet la pregunta, què és el fracàs? Quan comença quan acaba? De què depèn? I voldria potser tenir-ho clar i poder-ho explicar però si haig de ser sincer no he estat capaç (he fracassat...) i us convido a que si algú de vosaltres vol col·laborar que ho faci indicant per a ell que és el fracàs.\nEntenem fracàs com acte que no ha arribat no ha aconseguit els seus objectius? Per tant si els objectius són uns que si els aconsegueixes és un èxit no hi ha cap espai entre l’èxit i el fracàs? Per tant la por a ser un fracassat ens pot fer que els nostres objectius siguin més baixos? És a dir quan menys vulguem, quan més simples siguin els meus objectius més fàcil serà tenir èxit i no fracassar? I llavors, que hem d’escollir a la vida? A tenir objectius simples o no tenir por al fracàs? Hi ha alguna manera de malgrat no aconseguir un objectiu no sentir-se fracassat? Us convido a que ho comenteu i m’ajudeu a acabar aquest post.\nEl meu fracàs a Lleida no és una marca en concret, això seria insultar a molta gent que intenta arribar a aquest resultat, sinó sobretot el com em vaig trobar, avui sé que em puc trobar igual, sort que són pocs quilòmetres i començaré anant a poc a poc i a veure si m’animo i començo a recuperar una mica encara que em sembla que no queda res bo per aquesta temporada.\nCom em trobaré? Això és una incògnita, el que està clar és que he tret una nova lliçó de tot això. A vegades ens pensem que som superpoderosos, que malgrat que ens diguin a mil llocs com hem d’actuar i fer, nosaltres pensem que ningú ens coneix a nosaltres com a nosaltres mateixos, i els consells que es donen en general moltes vegades no els fem nostres. En el meu cas, diuen que part d’un entrenament és descansar i jo després de tenir a l’Albert a l’hospital el que menys em venia de gust era parar entre sessió i sessió i finalment ja tenim la lesió. També deien que quan portes un temps que no pots entrenar, no pots fer curses i perds la forma se’t mengen els dimonis. Jo pensava que era una exageració, que a mi no em passaria i al final veus que ets un corredor mortal com tants d’altres.\nFinalment, comentar que la forma física és com la confiança i com la vida, costa molt guanyar-la però la perds a l’instant, has de treballar-la molt però si et descuides ja no ets el que vares ser, cal treballar dia a dia i potser tenir paciència.\nJa que has parlat de la Diagonal, un fracàs és la pròpia Consulta sobre el seu futur.\n12 de maig de 2010 a les 0:23\nALGO PEQUEÑITO (CURSA EL CORTE INGLES)\nPEDRETES DEL CAMÍ (CURSA MULLA'T II)


El dia 4/6/11 vaig anar als Aiguamolls de l'Empordà. Primer vaig anar a l'Estany de Vilaüt. Només d'arribar ja vaig tenir una sorpresa, tot i que no es tractava de cap ocell. Tot mirant bé les vaques negres que sempre pasturaven per allà i en les que mai m'havia fixat vaig veure que no eren vaques normals. Tan bon punt vaig tenir-les més a prop ho vaig poder confirmar. Eren búfals asiàtics! Vaig arribar a l'aguait i a l'entrada encara vaig tenir una altra sorpresa, aquest cop amb forma d'anfibi, concretament d'anur (granota o gripau). Es tractava d'una reineta, però era una reineta septentrional, molt escassa a Catalunya, ja que la franja característica de les reinetes li arribava fins a les potes del darrere. Però bé, anem amb els ocells. A l'Estany vaig poder veure cigonyes blanques, bernats pescaires, falciots negres, martinets blancs, orenetes cuablanques, fotges vulgars, gavians argentats, boscarles de canyar, un fumarell carablanc, dos caderneres, esplugabous, un xoriguer comú o petit, rossinyols, un agró roig, trists, cogullades vulgars, corbs, un capsigrany i abellerols. Després vaig anar a la Gallinera. Allà vaig veure rossinyols, rossinyols bords, trists, una cigonya blanca i vuit fredelugues. Vaig anar a l'Estany Europa, on hi vaig veure una femella d'ànec griset amb pollets, tres corriols petits i un cames-llargues covant quatre ous en un niu a l'Aguait dels Rascletons. Finalment vaig tornar cap a Girona.


rocaineu: Llums de primavera al massís del Port del Comte\nQuin aspecte tan meravellós que presenta el Port del Comte! sembla impossible que estiguem a finals d'abril.\nM'agrada molt la foto de la Gespeguera amb els núvols. I també la textura de la neu de la 3598.\nMmmm! Preciós. Recordarem aquesta temporada...\n... llums de primavera i neus d'hivern, una combinació que té un just moment que permet gaudir-la, efímer tot.. un luxe!\nQuina meravella d'hivern! O hauríem de dir tardor/hivern/primavera?\nFas bé d'aprofitar-ho, si pots! Qui sap si serà la darrera....\nBellíssimes imatges! Quines sensacions que desperten! És cert, ha estat una temporada excepcional, però no oblideu que encara no s'ha acabat, perquè al Pirineu central hi ha neu en quantitat per fer esquí de muntanya i alpinisme durant el que queda de primavera i fins ben entrat l'estiu.\nmerci, i és veritat que s'adivina un final de neus espectacular...\nuna nova bona nevadeta amb neu pols al prepirineu si que és difícil però mai se sap!


Isak Andic, el senyor Mango | Estil | EL PAÍS Catalunya\nLa segona empresa de moda espanyola i la primera catalana és un clan familiar que va començar modestament\nBarcelona 14 ABR 2018 - 00:00\tCEST\nUn senyor educadíssim, amable i exquisit. Així és Isak Andic (Istanbul, 1953), l’amo de la segona empresa tèxtil espanyola i la primera catalana, Mango. Un empresari que parla amb tothom i se salta les jerarquies per conèixer l’opinió de tots els que treballen a la seva companyia. Un tracte molt proper que molts agraeixen, però de vegades comporta salts que a l’empresa també tenen la seva funció. Potser això el va portar a delegar massa aviat en el seu fill Jonathan, i al cap de poc temps va haver de tornar al rescat de l’empresa, que va entrar en números vermells el 2016, amb un resultat negatiu de 61 milions d’euros. I això que el 2014, la companyia, que no parava de créixer, va guanyar 107 milions, que van baixar a només quatre milions en l'exercici fiscal del 2015.\nCom passsa amb altres grups de moda, aquest també està gestionat per un clan familiar que va començar modestament. Ara l'empresa té més de 2.200 botigues en 111 països de tot el món i compta amb uns 15.000 empleats, dels quals 2.000 treballen a la seu de Palau-solità i Plegamans (Barcelona), que recentment s'ha venut a un grup inversor. Això sí, Mango seguirà a les instal·lacions com a llogater almenys 30 anys. La firm compta amb diverses línies de negoci amb col·leccions de dona, home, nens i una divisió especialitzada en talles grans que denominen Violeta by Mango.\nIsak i el seu germà Nahman (Istanbul, 1951) van ser els fundadors de la firma, creada el 1984. La primera botiga la van obrir al cèntric passeig de Gràcia, a Barcelona. Però abans ja hi havia tota una història al darrere.\nLa princesa Leticia als tallers de Mango amb Isak Andic. Robert Marquardt Getty Images\nAndic va començar el 1972 venent bruses brodades a mà i fetes a Turquia, a diferents botigues. Amb el seu cotxe les repartia per tot Espanya, fins que va muntar el seu primer establiment. En va tenir diversos amb noms diferents fins que se li va acudir Mango, el nom de la fruita exòtica que havia descobert a les Filipines. Sempre ha portat les regnes de l’empresa, perquè el seu germà gran també és criador de cavalls i el que l’apassiona és la Yeguada Andic, que té a Huelva des del 1985.\nEn canvi, la passió de l’Isak és navegar amb el seu veler Nirvana Formentera, de 53 metres d’eslora, amb el qual ha fet la volta al món, i l’esquí, esport al qual també dedica molt temps lliure. Les seves aficions també han condicionat el destí d'alguns dels seus habitatges., ja que té una casa a la Vall d’Aran, per estar a prop de l'estació d'esquí de Baqueira-Beret, i és propietari d'una mansió a Formentera, en una zona d’especial interès natural que ha generat polèmica a l'illa. Un cas encara pendent de resolució perquè el Tribunal Suprem ha ordenat que es revisi l’expedient.\nDe la seva vida personal no en vol parlar ni que se'n parli. Se sap que té la seva residència habitual a Esplugues de Llobregat, molt prop de Barcelona, en una zona de grans cases on ocupa una de les més espectaculars i que posseeix una bona col·lecció d'art contemporani. Expliquen que és un home divertit a qui li agrada envoltar-se de la seva família i amics, però sempre lluny dels focus mediàtics.\nNomés es pot rastrejar la seva trajectòria a partir d'alguns dels càrrecs que ha exercit: la presidència de l'Institut d'Empresa Familiar o la seva participació a la junta del Cercle d'Economia. També ha estat accionista i membre del consell d'administració del Banc de Sabadell, d'on va sortir amb resultats poc favorables, i com a home de negocis se sap que actualment aposta per la seva societat patrimonial, Punta Na, des de la qual gestiona altres inversions, majoritàriament immobiliàries.\nSegons la llista de la revista Forbes, el patrimoni d'Andic va passar de 3.200 milions d'euros el 2016 a 2.300 el 2017 i de la quarta posició com a home més ric d'Espanya a la novena. És patró de la Fundació Princesa d'Astúries, de la Fundació Princesa de Girona, de la Fundació Elena Barraquer i del Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC).\nEls dos germans Andic van arribar molt joves a Barcelona des de la seva Turquia natal de la mà de la seva família i aquí van arrelar. Isak té tres fills, Jonathan (1981), Judith (1982) i Sarah (1997), del seu matrimoni amb Neus Raig, de qui està separat des de fa anys. Els dos grans ja porten temps a l'empresa, on han passat per diferents departaments. Jonathan es va encarregar de la direcció de la línia masculina, HE by Mango i és vicepresident executiu i membre del consell d'administració des del 2012. Els qui el coneixen li atribueixen un caràcter més sociable que al seu pare però també ha estat assenyalat com qui ha pres algunes de les decisions que han portat al mal moment econòmic pel qual passa l'empresa.\nJudith també treballa a l'empresa però a l'àrea de disseny i desenvolupament de les col·leccions Premium i Committed. Va estudiar Moda a l'Institut Europa de Design (IED), a Barcelona, on el seu estil de vida senzilla va fer que el seu origen passés desapercebut i que aconseguís sorprendre els seus companys el dia que van descobrir que era filla de l'amo de l'imperi Mango. La petita, Sarah, de temperament més desinhibit com el seu germà gran, també ha apostat per estudiar disseny però fora de la ciutat. Els dos germans grans viuen al passeig de Gràcia, el més luxós de la capital catalana.\nTambé treballa a la companyia Violeta (1985), filla de Nahman, que dirigeix la línia Violeta by Mango, creada el 2014 per oferir moda a partir de la talla 40. És l'única del clan que ha concedit una entrevista al portal especialitzat Moda.es per parlar de la divisió que porta el seu nom. En ella explica que la idea d'ampliar les talles que ofereix Mango va ser d'Isak, que van treballar junts en el projecte però que la decisió final va ser del seu tiet. Ha estat l'excepció. No hi ha més entrevistes ni informacions oficials sobre la família Andic, que fins i tot en xarxes socials tenen els seus perfils ben tancats, com gairebé tot en la seva vida.\nMango obre a Barcelona la seva botiga més gran d’Espanya


I de rival té... ‘Ricardinho’ | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl porter Carlos dos Santos, el segon de la part superior esquerra, amb l’UJS Tolosa de la primera divisió francesa. Foto: Foto cedida per Carlos Dos Santos\nDv., 18/12/2020 - 00:20\nI de rival té... ‘Ricardinho’\nCarlos dos Santos juga a l’UJS Tolosa, a la màxima competició del futbol sala francès, on a l’estiu va aterrar el millor jugador del món.\nLa màxima divisió del futbol sala francès (D1) es troba en fase de creixement. Continua sent amateur. Amb l’únic objectiu que l’esport del 40x20 creixi, la federació i els clubs tenen clar que han d’apostar i portar als millors jugadors possibles. De moment han aconseguit que els aficionats al futbol sala de tot el món estiguin pendents d’aquest esport que sempre viu a l’ombra de l’esport rei, el futbol. Aquest estiu ha arribat el portuguès Ricardo Felipe da Silva Braga, més conegut com a Ricardinho, i triat en sis ocasions per Futsal Planet com el millor jugador del món. L’exjugador del Movistar Inter va fitxar per l’ACCS París, un club que afronta la seva tercera temporada a la D1, ja que es va fundar el 2014. Amb la seva arribada, el club parisenc pretenia fer un salt de qualitat no només per l’entitat, sinó també per tota la competició. En el moment que es va anunciar el fitxatge del millor del món, el pavelló Asnières-sur-Seine es va omplir com mai ho va fer. I Ricardinho no va arribar sol a París, ja que també ho va fer el capità del Movistar Inter, Carlos Ortiz. Té sis títols de la LNFS, quatre Copes i cinc Supercopes d’Espanya, una Copa del Rei, tres Champions i una Copa Intercontinental a més de quatre Eurocopes amb Espanya. Entre aquestes estrelles del futbol sala hi ha un andorrà també jugant en aquesta màxima competició del futbol sala francès, Carlos dos Santos, que juga al modest UJS Tolosa.\nL’encampadà, de 20 anys, està estudiant a Tolosa la carrera de Física i gràcies a l’actual entrenador del primer equip del CE Sant Julià i ex-jugador internacional Jorge Dias va poder aterrar a l’UJS Tolouse. Carlos dos Santos va arribar al CE Sant Julià com a infantil de segon any procedent de l’FC Encamp. Aquell equip lauredià l’entrenava l’exporter Iván Pereira. Carlos dos Santos forma part d’una generació que ha tret jugadors de futbol sala com Marc Massana, Eric Mesquita, Uri Rodríguez o José Segura. “Quan vaig acabar el batxillerat, Jorge Dias em va preguntar on anava a estudiar per fer la gestió de buscar-me un equip. Va parlar amb un contacte que tenia ell a Tolosa, però li van dir a l’UJS Tolosa que ja tenien tres porters, tot i així, em van convidar a a anar a entrenar. Vaig anar-hi i a l’estiu em van contactar per fitxar, ja que els interessava també per la meva joventut”, va recordar Dos Santos, que va tenir un bon inici amb l’UJS Tolosa jugant tres partits com a titular. “El club va fitxar Sergio Gómez, que era el porter del Toulon, l’equip que havia guanyat la lliga. Quan el van fitxar va començar a jugar ell”, va assegurar Dos Santos, a qui li van tocar els partits de Copa, però després va començar la pandèmia i les competicions es van aturar.\nLa nova temporada ja ha començat i el seu equip porta tres victòries i cinc derrotes i està situat en novena posició. El seu equip, el 21 de novembre, van perdre per 1 a 7 contra el líder i l’equip de Ricardinho, l’ACCS, entrenat per l’espanyol Jesús Velasco, aquell dia el crac portuguès no va jugar. Carlos dos Santos no va tenir cap minut i qui va jugar va ser el català Sergio Gómez. “La lliga francesa està en fase de creixement. No està al nivell de l’espanyola, però s’està donant a conèixer pels fitxatges de Carlos Ortiz, Ricardinho o Humberto de Araújo Alves. Aquí fan falta diners i tenir el reconeixement del país. Estem considerats esportistes d’alt nivell i no com a professionals”. Ell no cobra quasi res. Una xifra molt simbòlica. “No em dona per a dos parells de sabatilles al mes”, diu somrient Carlos dos Santos. “En aquesta lliga es noten molt les diferències a nivell econòmic. Els que estan jugant a París tenen molts diners. Sigui com sigui, jugar a la màxima divisió d’un país i amb estrelles com aquestes imposa respecte”.\nCarlos combina els seus estudis de Física amb els entrenaments, viatges i partits de la primera divisió. “El futbol sala és més com a hobbie. És un esport molt bonic. Hi ha molta passió, però després jo sempre he pensat que el futbol sala no dona els diners que dona el futbol. Per tant, vull acabar la carrera i a veure si puc fer el màster i el futbol sala per a mi serà un complement. Una manera d’evadir-me”. Després d’aquesta aventura de Tolosa no descarta seguir en un altre país i combinar-ho, també, amb el futbol sala. “L’edat bona per estar a bon nivell són els 25 anys, i jo en tinc 20. Encara em queda temps per millorar i aprendre”. Carlos també recorda el passat. “Tots els anys que vaig jugar al CE Sant Julià van ser a divisió d’honor contra els millors equips de Catalunya. Recordo un partit de cadets contra el Barça que els guanyaven per 2 a 1. La nostra va ser una bona generació”.\nPer Nadal tornarà a casa, on té els pares, el seu germà i alguns tiets. Ell tindrà el seu regal per avançat, ja que s’estrenarà per primera vegada amb la selecció absoluta en els primers entrenaments que dirigirà el nou seleccionador, Talin Puyalto. “És la primera vegada que em truquen i no em sorprèn, perquè l’organització anterior que hi havia no estava al cas de mi. Jo tampoc soc massa de publicar coses meves a les xarxes socials”.\nEl jove porter espera també debutar aquesta temporada amb el seu equip. De moment no para de treballar per guanyar-se la confiança del seu entrenador. “M’agradaria jugar més partits, però entreno per aconseguir canviar aquesta dinàmica”. L’equip de l’UJS és un dels més modestos de la competició. “Som un dels pressupostos més baixos. Estan lluitant any a any per si aconsegueixen més ajudes institucionals, però a Tolosa s’ho emporta tot el rugbi i també l’handbol. De mica en mica, el futbol sala francès es farà un espai a l’alit del 40x20. De moment, Carlos gaudeix de l’experiència amb els millors rivals.\nEl CESJ tanca la doble jornada amb un empat i una derrota\nSantos torna al CE Sant Julià\nLa moda del nòrdic\nEl CE Sant Julià, a l’espera


L'emoció i el reconeixement omplen l'Homenatge a la Gent Gran de Cornudella | Turisme de Siurana\nL'emoció i el reconeixement omplen l'Homenatge a la Gent Gran de Cornudella\nJornada plena d'emoció i reconeixement als avis i àvies de Cornudella de Montsant, que diumenge vivia la segona edició de l'Homenatge a la Gent Gran. Més de 200 persones van omplir el recinte del teatre La Renaixença, en una diada que es va allargar durant prop de sis hores i que va incloure el lliurament de regals, l'actuació del cantant solsonenc Marc Anglarill, parlaments, un dinar servit pel Grup de Paellers de Cornudella, i sobretot, molta emotivitat. Entre els reconeixements institucionals destacà la concessió de la medalla de la Generalitat a l'àvia centenària Ursusina Aragonès Mayoral, que va rebre el guardó de mans del director territorial d'Agricultura, Àngel Xifré. L'alcalde de Cornudella, Salvador Salvadó, li va concedir el pin de l'Ajuntament.\nTambé va rebre un ram de flors la germana de l'anterior, Josepa, que suma ja 106 anys. Tot plegat van ser 53 les persones homenatjades. Algun avi que per motius de salut no va poder assistir a l'acte va rebre el guardó al seu domicili. L'alcalde va recordar en el seu parlament que l'any passat es va instaurar l'homenatge, fent així “justícia amb la gent gran de Cornudella, dedicant-vos una jornada de joia i celebració. Va ser un dia molt especial. Poques vegades m'he emocionat tant com en aquella diada. Veure les vostres cares de felicitat ens va convèncer que havíem encertat”.\nSalvadó va contiuar afirmant: “Vam decidir des de l'Ajuntament que calia no només repetir l'experiència, sinó instaurar-la com una tradició, la tradició d'agrair-vos els vostres sacrificis, els vostres sofriments per haver pogut tirar endavant una família, per haver aixecat un poble, Cornudella, Siurana i Albarca, i un país, el nostre”.\nTant l'alcalde com el representant de la Generalitat van tenir paraules de record per als consellers empresonats. La situació política que viu Catalunya va sobrevolar la celebració de l'homenatge. El director d'Agricultura va felicitar el consistori per l'organització de l'esdeveniment i va tenir també paraules de profund agraïment a la tasca de tota una vida de scrificis de les persones grans. Un dels moments més especials va ser el parlament que tres nens i nens de Cornudella van dedicar als avis i àvies. També va intervenir en l'homenatge la cornudellenca Maria Gomis. La gala va ser conduïda per Marta Juanpere.\nFaltava en l'homenatge l'esclat final, que va venir acompanyat de la veu del cantant Marc Anglarill. El seu concert va anar 'in crescendo'. Cançons com 'Boig per tu' van aixecar els ànims, que es van desfermar amb 'El cant de la senyera', amb què va cloure el concert, amb la gent posada d'empeus.


El Barça va empatar a Màlaga (0-0), tot i que una vegada més l'àrbitre Rodríguez Santiago va ser protagonista -va expulsar Ronaldinho en la Copa- i va anul·lar un gol legal a Eto'o en la primera part, a instàncies de l'assistent Rafa Guerrero, que va veure mans dins l'àrea erròniament, ja que eren del defensa del Màlaga, Cesar Navas. Per tant, tocava penal o gol. El Barça va disposar d'ocasions, però es va trobar amb un encertat Arnau sota els pals. Feia 23 jornades que el Barça no empatava a la Lliga.\n26/03/2006 - 00.00 Actualitzat 26/03/2006 - 14.59\nEl Barça va sortir al camp del Màlaga amb Gabri com a capità (en absència de Puyol, Xavi i Ronaldinho) i Rodri com a parella de central d'Oleguer. El joc a la primera part va ser més aviat lent, amb baixa intensitat. És a dir, amb poca història sinó hagués estat per la decisió d'anul·lar el gol a Eto'o, del ja conegut àrbitre Rodríguez Santiago. En els primers 45 minuts, el Màlaga no es va tancar i va donar una imatge de no renunciar a la victòria.\nEl partit va començar amb una rematada de Giuly molt fluixa. La millor ocasió dels blaugranes va ser una altra de cap de Larsson, que va aprofitar una centrada de Belletti a la banda dreta i que el porter Arnau va enviar a córner. Encara no s'havia arribat al primer quart de partit.\nEl Barça va tenir la pilota però les ocasions van ser escasses. La polèmica del partit va arribar al minut 39, quan Rodríguez Santiago, l'àrbitre que va expulsar Ronaldinho a la Copa, va anul·lar un gol a Eto'o a instàncies de l'assistent Rafa Guerrero, que va veure mans dins l'àrea, de manera equivocada, ja que les mans eren del defensa del Màlaga, Cesar Navas. Per tant, tocava penal o gol d'Eto'o, i al final va ser falta favorable al Màlaga.\nEls locals, que a mesura que avançava el partit anaven a menys, van disposar d'una única ocasió. Sylvinho va aconseguir treure la pilota de l'àrea petita després d'una rematada del Màlaga i, en la mateixa jugada, Salva va aprofitar el rebot, però Valdés va aturar la pilota.\nEls jugadors van marxar al descans sense gols, tot i que Larsson a un minut del final va rematar de cap, en una altra ocasió, però es va trobar amb un ben situat Arnau.\nEl porter del Màlaga Arnau va ser decisiu en el seu equip per evitar que el Barça inaugurés el marcador. Només començar la represa, Larsson va disposar d'una bona ocasió, però Arnau va enviar a córner. Al minut 58 Eto'o va enviar un xut potentíssim, però una altra vegada Arnau el va aturar. Van Bommel també ho va intentar de cap, però el porter va estar impecable en l'aturada. Quan faltaven cinc minuts pel final, el Màlaga va intentar a la desesperada arribar a la porteria de Valdés. Tot i això, els xuts ben dirigits del Màlaga en aquesta segona meitat només van ser dos, de Duda i Bòvio.\nEl partit va acabar amb un xut al travesser d'Eto'o que no va servir per canviar el signe del partit, en l'últim sospir. Feia 23 jornades -és a dir, cinc mesos- que el Barça no empatava un partit. Va ser a Riazor contra el Dépor (3-3). A més, des de la primera jornada que els de Rijkaard no empataven a zero, en el partit contra l'Alabès.\nEls culers comencen a fer números per veure quan el Barça es pot proclamar campió\nXavi accelera la seva recuperació i podria estar a punt per a la final de la Champions\nRijkaard aprofitarà el partit contra el Màlaga per provar la defensa d'emergència


AQUESTS SERAN ELS COLOR PROTAGONISTES DEL 2021, SEGONS L'INSTITUT PANTONE - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nLA BELLESA ESTÀ EN LA GENEROSITAT DE L'ÚS ADEQUAT DE LA MASCARETA, HO FAS BÉ?\nCOM EVITAR LA SEQUEDAT DE LES MANS ARA QUE ENS LES HEM DE RENTAR TANT\nAQUESTS SERAN ELS COLOR PROTAGONISTES DEL 2021, SEGONS L'INSTITUT PANTONE\nDesprés d'un 2020 molt gris, no hi ha res millor per a pujar l'ànim i carregar energia que pensar, ja, en un nou any a tot color. I per a això, qui té l'última paraula és l'Institut Pantone, que cada any proposa els tons que protagonitzaran les tendències en moda, decoració, disseny gràfic, etc.\nBlau cel, amb tots els seus matisos\nDe l''Informe de Tendències de Color en la Moda' que l'Institut Pantone va presentar durant la New York Fashion Week es desprèn que el color del 2021 –o almenys un dels més importants– serà el color blau cel o sky blue. Seguint el camí del seu germà major de 2020, Classic Blue, el to Sky Blue convida a sortir a l'exterior i mirar al cel buidat, gaudir de la naturalesa i del bon temps. Però, igual que succeeix amb el blau real del cel, no ens referim a un sol to: va des del blau del dia fins al blau de la nit, amb tota la seva paleta de clars i foscos.\nAixí que ja saps, prepara't per a omplir el teu armari i el teu necesser de colors blaus. Les ombres d'ulls i els esmalts d'ungles seran els teus aliats de maquillatge. Per a les més atrevides, les cabelleres arriscades i en tons fantasia estan més de moda que mai.\nEls altres colors de la Primavera/Estiu 2021\nL'informe de l'Institut Pantone també va mostrar els 10 colors més destacats de la temporada Primavera/Estiu 2021. Perquè no sols podem viure del blau! L'elecció s'ha inspirat en els tons de la naturalesa, amb propostes lluminoses i relaxants que inclouen un taronja càlid, un groc ple de vida o un verd mentolat.\nCom va explicar Leatrice Eiseman, directora executiva de l'Institut Pantone, "els colors Primavera/Estiu 2021 destaquen el nostre desig de tenir propostes flexibles que funcionin durant tot l'any". I va afegir: "Aquesta selecció combina un nivell de comoditat i relaxació amb espurnes d'energia que animen i milloren el nostre estat d'ànim". I tu, ja tens fitxat el teu color preferit per a l'any vinent?


Color Topets Beige Gotes Semicercles\nLa pilota Montessori és un element de joc súper interessant per a nadons. Està pensada perquè sigui fàcil d'agafar i manipular i crida l'atenció gràcies a un picarol intern que emet un suau so. A més és un material ideal per fomentar el gateig ja que no roda molt i es desplaça poc.\nÉs una pilota sensorial diferent que inclou diferent colors i formes i ofereix moltes alternatives de joc en diferents etapes de desenvolupament, des que és un nadó fins que ja comença a caminar.\nLa pilota Montessori està disponible en puntets roses, beige, gotes i semicercles. Comprova disponibilitat al selector de patrons.\nUna pilota per a nadons que fomenta el gateig\nLa pilota Montessori acompanyarà el joc de l'infant durant molt de temps. Durant els primers mesos de vida de l'infant, és un element manipulatiu i sensorial. Més endavant podrà formar part de la panera dels tresors. Amb l'inici de l'gateig, és quan observarem que la pilota Montessori dóna molt més joc: roda poc i d'aquesta manera fomenta el desplaçament de l'nadó. Un cop el nadó ja estigui fent els primers passos i es mantingui en peu, podrà jugar amb altres nens o en família, a agafar-la, desplaçar-la, llançar-la fer-la rodar ...\nPer què comprar una pilota Montessori?\nPerquè la pilota Montessori acompanya el petit en diferents etapes de creixement i de joc en els primers anys de vida. Està feta a mà i amb boniques teles de suaus colors. Maria Montessori va escriure, dirigint-se als pares: "Ajuda a que el teu fill creixi sentint-se segur a cada instant i serà llavors quan començarà a confiar en els altres".\n13 cm diámetre\nEs pot posar a la rentadora (30ºC) i en l'assecadora. Material: fil 100% acrílic farcit de guata.


El Vi del Masroig se solidaritza amb el càncer infantil | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEl Vi del Masroig se solidaritza amb el càncer infantil\nEl Bravium Teatre presenta la setena Fira del Vi Solidari\n02 de Juny de 2017, per Redacció\nPresentació de la Fira del Vi Solidari de Masroig, al Bravium Teatre\nImatge d'arxiu de la Fira del Vi Solidari\nEl Bravium Teatre ha estat l'escenari, aquest divendres, de la presentació de la setena Fira del Vi Solidari, que se celebrarà al Masroig el dissabte, 10 de juny. Cinc cellers de la població prioratina aporten el seu vi per tal d'aconseguir fons per l'Obra Social Sant Joan de Déu i per la recerca del càncer infantil.\nEls cellers participants -Orto Vins, Celler el Masroig, Cellers Can Blau, Coca i Fitó i Dit Celler- oferiran 2.600 ampolles de vi solidari, que es vendran a 10 euros la unitat durant la mostra. Per als que no hi puguin assistir, també es podran adquirir en línia en aquest enllaç. Seguint amb la iniciativa començada l'any passat, aquest 2017 també hi haurà un celler convidat. Es tracta del celler Lagar da Condesa, de la DO Rias Baixas.\nEl certamen solidari està apadrinat pel cantautor reusenc Joan Masdéu, la gastrònoma Mariona Quadrada i l'associació cultural Carrutxa. Així mateix, continua la col·laboració de la Fira del Vi Solidari amb la DO Montsant. Enguany, Sílvia Naranjo i Jordi Alcover, autors de 'La guia de vins de Catalunya', faran un tast de vins d'aquesta denominació d'orígen. Es provaran tres garntatxes i tres carinyenes a un preu de 5 euros.\nLa il·lustració de les etiquetes ha anat a càrrec de 29 escoles del Priorat, la Ribera d'Ebre, la Terra Alta i l'Escola La Vitxeta de Reus, amb un total de 2.900 alumnes. En aquest sentit, els il·lustradors Andreu Romeva, Montse Asens, La Regadera Gràfica, Ramón París, Marta Solà, Francesca Cattaneo, Pablo Fernández del Castillo, Isaac Claramunt, Karoline Leopol, You are so Overrated, Clara Mur, Àlex Costa i Stefania Lusini han personalitzat diverses ampolles per a l'edició d'aquest 2017.\nDurant el dissabte, 10 de juny també s'han programat altres activitats com una batucada pels carrers del poble, actuacions musicals, degustació de vermut o espectacles infantils, entre d'altres. Podeu consultar la programa sencera, en aquest enllaç.\n1L'Ajuntament de Falset fa una crida als veïns per fomentar l'estalvi d'aigua\n2El Priorat celebra els 10 anys de l’inici de la candidatura a patrimoni de la UNESCO\n3L'Ajuntament de Falset informa als veïns de la falta d'aigua\n4Unes 700 persones participen a la Jornada Gastronòmica de Cornudella\n5Meritxell Martorell substitueix a Fina Palomar com a alcadessa de la Morera de Montsant


L’incendi d’Entrevies hauria malmès la depuradora de TGN\nL’incendi d’Entrevies podria haver malmès la depuradora d’aigües del sud de Tarragona\nLa incidència només afecta a la sortida de l’aigua residual cap al mar, i en cap cas a l’aigua de boca d’ús dels ciutadans | Ematsa espera restablir el servei «al llarg d’aquesta setmana»\nEdifici d'EMATSA, l'empresa pública d'aigües de Tarragona | TarragonaDigital.com\nL'incendi del passat cap de setmana a les instal·lacions de l'empresa Miasa —dedicada a l'emmagatzematge de productes químics, al polígon Entrevies de Tarragona— podria haver malmès la depuradora d'aigües de Tarragona Sud, segons han alertat alguns tècnics municipals de l'empresa d'aigües EMATSA. «Els tècnics van detectar la matinada de diumenge la presència d'escuma en una de les basses que intervenen en el procés de depuració», ha fet públic l'Ajuntament de Tarragona a través d'un comunicat.\n«S'estan investigant les causes de l'aparició d'aquesta escuma, però sembla apuntar que l'incident està relacionat amb l'incendi que es va produir al polígon Entrevies», ha explicat el conseller i nou president d'EMATSA, Jordi Fortuny. Segons ha pogut confirmar TarragonaDigital.com, la incidència a la depuradora només afecta a la sortida de l’aigua residual cap al mar, i en cap cas té afectació a l’aigua de boca —la que arriba a les aixetes, per exemple— d’ús dels ciutadans.\nLa incidència a la depuradora de Tarragona no afecta l’aigua de boca —les aixetes— d’ús dels ciutadans\nDes de l'Ajuntament han explicat que el procés de treball de la depuradora funciona en tres fases: pretractament i filtratge de les aigües urbanes, decantació i el pas pel reactor biològic per tornar l'aigua ja depurada al mar. El problema afecta a la tercera d'aquestes fases, perquè «va afectar els microorganismes del reactor biològic» que s'encarreguen d'aquesta tasca. S'està intentant solucionar amb la incorporació d'un seguit de fangs nous que facilitin la recuperació del reactor malmès per extingir la problemàtica.\n«Esperem recuperar la normalitat de l'última fase al reactor biològic al llarg d'aquesta setmana i restablir al 100% el tractament de la depuració de les aigües residuals», matisa el comunicat de l'Ajuntament. Tots els partits polítics amb representació al plenari municipal ja estan assabentats, després que la informació se'ls hagi comunicat durant la Junta de Portaveus que ha tingut lloc a primera hora del matí d'aquest dimecres, 10 de juliol.\nL'afectació, per tant, és mediambiental i fa referència al procés que connecta l'aigua sortint de la depuradora amb el mar, i en cap cas suposa afectacions per a la salut dels ciutadans tarragonins.


Fixar un llindar de participació per l'1-O: una mala idea?\nBarcelona. Dimarts, 15 d'agost de 2017. 05:25\nActualitzat: Dimarts, 15 d'agost de 2017. 19:52\nEl politòleg Jordi Muñoz va obrir un meló que semblava tancat. Va ser en un article al diari Ara, on es preguntava si “convindria fixar un llindar de participació l’1-O”. La seva conclusió era que sí, i fixava aquest percentatge. “Amb un quòrum del 50% ja ningú podria dir que l'1-O és una mena de nou 9-N”, escrivia el professor de ciències polítiques de la Universitat de Barcelona.\nMalgrat que Muñoz és partidari de no establir llindars de participació com a norma general, també argumenta que "un llindar de participació evitaria el risc d'un resultat endimoniat i de difícil gestió semblant al del 27-S", i que, malgrat els possibles costos, "ajudaria a reforçar la credibilitat, interna i internacional, de la convocatòria".\nNo és el mateix que pensen a la Generalitat. En la pàgina web garanties.cat, Junts pel Sí explica que "l'objectiu del Govern és que voti el màxim de persones, i treballarà per aconseguir-ho". No obstant això, afegeixen, no s'ha establert un mínim de participació per a l'1 d'octubre, "perquè és el que recomanen organismes internacionals com la Comissió de Venècia després d'analitzar els resultats de diversos referèndums: fixar un percentatge mínim de participació podria facilitar el boicot d'una de les parts".\nConcretament, en el seu Codi de bones pràctiques sobre referèndums, la Comissió de Venècia del Consell d'Europa sosté que "és recomanable no estipular un quòrum de participació mínima (llindar de representació, percentatge mínim), perquè assimila els abstencionistes amb aquells que voten en contra de la proposta". De la mateixa manera, tampoc no recomana fixar majories reforçades d'aprovació, "perquè es corre el risc de provocar una situació política complicada si una majoria simple dona suport al text en un percentatge més baix que el llindar mínim acordat".\nTampoc no és el mateix que pensen organitzacions com l’Assemblea Nacional Catalana, que la setmana passada va afirmar que “no fixar un mínim de participació l’1-O coincideix amb la nostra posició”. De fet, ni en els dos referèndums d'autodeterminació del Quebec (1980 i 1995), ni en el referèndum d'independència d'Escòcia del 2014, no hi havia cap més requisit que la majoria de vots a les urnes. Sense quòrums exigits, en aquests referèndums la participació va moure's en una forquilla entre el 84,5% i el 93,5%. S'han aplicat en democràcies no consolidades, com Letònia i Eslovènia; en contextos de transició democràtica, com Montenegro; o en Estats febles, com Sudan del Sud.\nNi a Escòcia ni al Quebec hi havia llindars de participació mínima, malgrat que la participació va superar el 84,5%\nEls referèndums precedents\nJustament els arguments de la Comissió de Venècia són als quals s’aferra Josep Costa, professor de teoria política de la Universitat Pompeu Fabra, que sosté que la imposició de mínims “pot incentivar boicots i induir a confusions entre els abstencionistes i els votants del ‘no’”. De la mateixa manera, recorda que els referèndums a l’Estat espanyol no s’han fet mai amb un quòrum de participació mínim.\nLa participació més alta que s'ha registrat en un referèndum a l'Estat espanyol va ser el de la Constitució del 1978, amb un 67,11% del cens. Després, per ordre cronològic, vindrien el de l'Estatut de Catalunya del 1979, amb un 59,7%; el de l'OTAN del 1986, amb el 59,42%; el de la Constitució Europea del 2005, amb el 42,32%, i el de l'Estatut del 2006, amb el 48,85%. En cap dels casos hi havia establert un llindar de participació. Només en dos casos (Constitució 1978 i Estatut 1979), l'opció guanyadora no va superar el 50% del cens.\n“No s’han de fer normatives electorals ad hoc per a una convocatòria electoral segons el context, sinó que les normes electorals han de ser estables”, argumenta Costa. En aquest sentit, comparteix que s’ha de votar “com sempre”, com insisteix el Govern. “S’ha de fer com sempre, seguint els estàndards internacionals”, afirma.\nEl professor tampoc no acaba de veure justificat l’argument segons el qual, amb un llindar de participació mínim, podria servir d’incentiu per a un sector concret de votants, com ara els comuns. “És un mal argument, perquè és un context molt específic, i així no es fan les normes electorals”, explica.\n"No s’han de fer normatives electorals ad hoc per a una convocatòria electoral, segons el context"\nNo ho fa més democràtic\nJordi Matas Dalmases, catedràtic de Ciència Política de la Universitat de Barcelona, tampoc no considera necessari que s'estableixi un llindar mínim de participació. "No ha de ser requisit en un referèndum", defensa Matas Dalmases, que també considera que podria afavorir el boicot per part dels contraris a la celebració del referèndum.\n"En cap normativa es demana, ni em sembla necessari per a la validesa democràtica de la votació", explica el catedràtic, que argumenta que "l'abstenció és un comportament electoral com qualsevol altre".\nInterpretacions a posteriori\nHi ha un precedent: el 9-N. La participació va quedar bastant lluny dels hipotètics mínims de participació: un 37%, amb relació al cens ampliat que va fer-se servir. Van sortir a votar 1,8 milions de persones pel ‘sí-sí’ (80%), 232.000 pel ‘sí-no’ (10%) i 104.000 pel 'no' (4,5%). Aquella votació, que va ser una gran mobilització sobiranista, no va tenir cap mena d’efecte ni conseqüència. Almenys política. Judicial és un altra cosa.\nSegons Josep Costa, s’ha d’actuar com en qualsevol convocatòria electoral convencional, les decisions vindran l’endemà de l’1-O. “No es pot negar que un resultat amb baixa participació seria problemàtic”, admet. "No obstant això —afegeix—, això no ho pots dir abans, perquè crees un efecte pervers, sinó que ha de ser a posteriori”. En qualsevol cas, el resultat seria “jurídicament vàlid”. Una altra cosa és que políticament seria més complex.\nBoicot en bloc\nCom va passar en el procés participatiu del 9 de novembre del 2014, els partits unionistes estan optant ara per la mateixa estratègia que va optar llavors: boicotejar la convocatòria no participant en la votació. És el que estan començant a fer i faran, poc o molt, el PP, el PSC i Ciutadans.\nEn aquesta mateixa línia s'emmarca també el manifest "No anirem a votar" que van signar almenys 200 militants de Catalunya en Comú, que planteja "no participar l'1 d'octubre ni fer una crida a la participació" en el referèndum, que consideren "una fugida endavant del govern de Junts pel Sí".\nEl boicot a l’1-O ja té qui l'organitzi. Fixar-hi un percentatge seria col·laborar-hi.


MARTELL (abans de Reus): COM A PROTESTA, AVUI AQUEST POST NO VA SIGNAT\nFilabarquí ha dit...\nEm sembla que la Togada Consuelo del Claustro ha dictat aquest "auto" per veure si els minyons d'Iniciativa la conviden a sucar una estona al jacuzzi de la foto.\n3 de juny de 2009, a les 16:08\nDoncs encara sort que t'ha tocat fer propaganda d'ICV!\nJa poden estar contents, tant els de la "Junta Electoral Central d'España i Otros Territorios de Urgente Expoliación",com els d'Iniciativa,\nque amés els has afegit una foto que fa més entenedor el missatge, i segurament farà que augmentin els seus vots, sobretot per homes indecisos.\n4 de juny de 2009, a les 8:57\nprepara't que el següent serà de vocal a les eleccions del 7 de juny, amb el solet que farà aquell dia i les platges tan plenes\n5 de juny de 2009, a les 1:49\nSi realment fessin una campanya així, i amb fotos com aquesta, els d'Iniciativa tindrien més vots.\nEncara que fós per enfotre-se'n.\n5 de juny de 2009, a les 8:41\nNo acabo d'entendre qui estalvia aigua: ell o elles?\nA més, si algú d'Iniciativa deixa anar efluvis corporals a dins de l'aigua (tan ecològics, ells!), amb això de la bombolleta ni es nota...\n5 de juny de 2009, a les 15:58\nUi, pero quin fastic de foto! Malgrat totes les dones que hi hagin... COM ho has pogut publicar!!!\n12 de juliol de 2009, a les 11:20


Cosmètica facial - Esthetic BCN\nQualsevol dels tractaments realitzats ha d’acompanyar-se d’una bona cosmètica domiciliaria, és per això que creiem molt important el consell en cosmetologia a cada pacient.\nValoració cutània: Avaluació del tipus de pell, seca, mixta o greixosa en el context d’edat i sexe del pacient. Avaluació de la patologia com arruga, flacciditat o taques per poder aconsellar en quant a la cosmètica més adequada per cada cas.\nPròpia de laboratoris cosmètics o farmacèutics del mercat.\nInvestigacions científiques demostren que el 60% dels factors que influeixen en el nostre envelliment són genètics, és a dir, que el nostre ADN és determinant.\nPer tal de poder personalitzar els tractaments, és necessari conèixer les variables dermatològiques que afecten al nostre procés d’envelliment; per això, disposem del sistema DNA SSKINMATRIXMAPPING TM i així conèixer la situació facial, poder donar recomanacions de tractaments estètics en base a l’anàlisi genètic-dermatològic i tractaments dermocosmètics adaptats a aquest diagnòstic


XVII EDICIÓ DELS PREMIS APPORTT - Promoció empreses del Port de Tarragona\nXVII EDICIÓ DELS PREMIS APPORTT\nL’Agrupació per a la Promoció del Port de Tarragona (APPORTT) va celebrar el 12 de desembre de 2019, al restaurant La Boella, la XVII edició dels seus premis, una iniciativa que vol reconèixer la important tasca de persones, entitats i empreses que dediquen els seus esforços al sector portuari en l’àmbit del Port de Tarragona.\nEn el discurs de benvinguda del president d’APPORTT, Carlos Arola va manifestar el compromís de convertir a l'agrupació “en una plataforma de negocis”. Per a aconseguir aquest objectiu, va explicar als prop de 160 assistents a la gala que l'agrupació implementarà diferents activitats per a rellançar l'associació i que aquestes accions es donaran a conèixer als socis en l'assemblea que es convocarà en el primer trimestre de l'any pròxim.\n* Empresa més activa en la projecció exterior del Port de Tarragona a EUROPORTS IBERICA TPS, S.L., per haver projectat el Port de Tarragona en el tràfic de pasta de paper, minerals i agroalimentaris i en aquest 2019 haver co-organitzat el “PPI Transport Symposium” reunint un gran nombre de representants i expositors de 25 països diferents.\n*INNOVACIÓ I EMPRENEDORIA per a GLOBAL-TALKE, S.L. per el seu esperit emprenedor en construir una gran planta de 40.000 m2 de superfície per a la recepció i manipulació de la mercaderia procedent del Port de Tarragona.\n*PROFESSIONALITAT I ESPECIAL DEDICACIÓ a JUAN ANTONIO RAMIREZ SERRRANO per la seva gran professionalitat, eficiència i compromís en el treball a la terminal de Tarragona mercaderies, i sempre disposat a col·laborar per garantir la qualitat del servei ferroviari en el Port de Tarragona.\n*QUALITAT I SOSTENIBILITAT a ARS ALENDI, S.A. per el seu gran compromís en la sostenibilitat i l’aposta per el ferrocarril que els ha permès aconseguir una cadena logística molt més sostenible al reduir considerablement l’empremta del carboni.\nAquest any s’ha incorporat una vessant solidària i al final del sopar es va sortejar entre els assistents una estada a Port Aventura per a 4 persones i dues nits i la recaptació obtinguda del sorteig, 594 euros, es va decidir destinar-la a la Lliga Contra el Càncer.\nPer la seva part, el president del Port, Josep Maria Cruset va, en la seva intervenció de cloenda de l’acte en la principal trobada anual del sector tarragoní, va voler destacar que l'aprovació del projecte de la ZAL “suposarà un abans i un després per a la comunitat portuària”. La Zona d'Activitats Logística (ZAL), va afegir, comportarà “creixements de trànsit per al nostre port”.\nEn el context del balanç del seu primer any de presidència, Cruset va anunciar que a mes de desembre tot indica que en trànsit de mercaderies “el 2019 serà un dels millors exercicis dins de la sèrie de resultats històrics del port de Tarragona”.\nPer a acabar, el president del port de Tarragona també va exposar com a principals esdeveniments d'aquest any la licitació de moll de Balears per a creuers, i el rècord de creuers amb 128.000 passatgers.\nPREMI EUROPORTS PREMI EUROPORTS\nAGRAIMENT EUROPORTS AGRAIMENT EUROPORTS\nPREMI GLOBAL TALKE PREMI GLOBAL TALKE\nAGRAIMENT GLOBAL TALKE AGRAIMENT GLOBAL TALKE\nPREMI JA RAMIREZ PREMI JA RAMIREZ\nAGRAIMENT JA RAMIREZ AGRAIMENT JA RAMIREZ\nPREMI ARS ALENDI PREMI ARS ALENDI\nPREMIATS I AUTORITATS PREMIATS I AUTORITATS


BARCELONA, NOVA CIUTAT LITERÀRIA DE LA UNESCO\nBarcelona ha estat designada nova integrant de la xarxa de Ciutats de la Literatura de la Unesco, un fet que implica un compromís a llarg termini amb els objectius de potenciar la literatura, la lectura i les activitats relacionades amb el llibre. A més, la designació obliga a complir amb els propòsits de la Unesco de promoure polítiques de sostenibilitat, de col.laboració entre els sectors públics i privats, i de conscienciació social.\nLa idea que Barcelona presentés la seva candidatura va sorgir d’un dossier publicat en el suplement ‘Cultura/s’ de La Vanguardia en la seva edició publicada el 21 de maig del 2014. Un article signat per l’especialista en estudis literaris urbans, Maria Patricio Mulero, on valorava molt positivament les possibilitats barcelonines en aquest terreny.\nLa candidatura de la capital catalana va rebre el suport d’un consell promotor integrat per 150 representants del sector del llibre i la literatura, entre d’altres, l’Institut Ramón Llull, la Institució de les Lletres Catalanes i el Consorci de Biblioteques han estat agents actius en tot el procés.\nArticle/post 1297 – Vols llegir? – volsllegir.cat\n2015 Actualitat Barcelona Catalunya literatura llibres notícies Unesco


Espanya ho ha tingut molt fàcil. Vint-i-tres de pujolisme i set de federalisme escagarrinat. Han tingut en total trenta anys per donar a Catalunya un punt de singularat, amb el que segurament no hauríem arribat a la situació de visceralitat en la que ens trobem ara mateix. La última opció fou la de l'Estatut i mentre uns recollien firmes contra el projecte estatutari per poder descabancar Zapatero, aquest últim ens tractava d'imbècils enviant el preàmbul el concepte de nació, dient que tant sols nosaltres ens consideravem com a tal. Com si fòssim paranoics que van fardant de gestes tant sols existents en un món de ficció. Aquí es va acabar tot i s'ínicià aquest camí sense retorn en el cor de cadascun dels que estàvem al Passeig de Gràcia.\nQuè ens trobem ara? Doncs una tant per cent molt elevat del poble català que no crida puta Espanya a una manifestació i fins i tot li fa certa gràcia que la roja guanyi competicions però que vol la independència. I la vol amb serenor, sense odis, amb la maduresa de les conviccions interioritzades, que al cap i a la fi, són les que es mantenen allà a pesar de les dificultats i el desgats del temps. I enmig d'aquest panorama esperançador pel futur de Catalunya, Espanya té dos problemes, primer de tot que segueix sense entendre que volem ser nosaltres mateixos a pesar que ens encanta passar un cap de setmana a Madrid, i sobretot, que no volen veure que aquesta vegada no hi ha rebuig a res sinó afirmació pròpia, i es clar, com que no tenim les mans tacades de sang, ja no saben si posar-s'hi asseguts, dempeus, o amb les mans a la paret.\nRes més a dir, que tot és qüestió de temps, caurà com la fruita madura, sense pressa, i a Madrid encara no sabran que ells l'han vessat, que durant trenta anys han tingut una massa de votants de CiU i el PSC que ja els hi estava bé estar dintre d'Espanya sempre hi quan no ens toquessin massa lo nostre, i que ara, amb el temps, al veure que no només és un problema de butxaca sino de llengua i cultura (que fa molt més mal), han sortit al carrer a demanar la independència, i per això hem passat de milers a centenars de milers. Espanya els ha creat per ignorància o malícia, no ho sé, però ara per dignitat, millor que estiguin callats i ens deixin parlar de com volem ser. Sé que jode, pero es así.\nPD: És cert que Catalunya som 7.500.000 de persones i per tant els que estàvem a Barcelona èrem amb prou feines un 20 per cent, com també és cert que les últimes eleccions generals van votar 3.500.000 milions de persones... Per tant, s'ha de ser una mica objectiu a la hora de manejar els números i veure quants catalans estan per la feina i quants els hi és igual tot o senzillament, no tenen edat de vot, i a partir d'aquí, començar a fer hipòtesis més clarificadora.\nJo no vaig poder anar a la manifestació. Però hi era amb el cor.\nCom jo, segurament molta gent...\n14 de setembre de 2012, a les 17:53\nPer cert, per si t'interessa, el vídeo del "yo entiendo que jode, pero es lo que hay..."\n14 de setembre de 2012, a les 20:29\nGràcies Quim!!! Gran sèrie i fantàstica escena!!!\nAida, molta gent no hi era, ens hem de guardar un as a la màniga...\n19 de setembre de 2012, a les 22:30


Holopai 1A - Equilibrador Sistema Nerviós - Equisalud\n> Complements Alimentaris>Sistema Nerviós>Relaxant Natural>Holopai 1A - Equilibrador Sistema Nerviós - Equisalud - 31 ml\nLa seva funció és harmonitzar o equilibrar el sistema nerviós. En alteracions de fons per al sistema nerviós o altres afeccions de component nerviós.\nS'associen plantes principalment aromàtiques, riques en olis essencials, totes elles reguladores del sistema nerviós, unes per la seva acció directa sobre el mateix, altres per la seva acció hormonal com sàlvia, basílica o llúpol, altres amb acció directa sobre les glàndules suprarenals com romaní, sàlvia i basílica i altres antidepressives com hipèric o basílica.\nEncara que algunes d'elles són estimulants del sistema nerviós i altres depressores del mateix, aquesta fórmula a dosis petites actua com a reguladora-harmonitzadora del sistema nerviós. És important destacar l'acció reguladora hormonal, sobretot a nivell de les glàndules suprarenals, que posseeixen algunes plantes. S'inclouen causa de l'estreta relació que existeix entre sistema nerviós i el funcionament equilibrat de les hormones hipofisiarias i derivades.\nIngredients: Melissa (Melissa officinalis), Romero (Rosmarinus officinalis), Salvia (Salvia officinalis), Civada (Avena sativa), Espígol (Lavandula sp.), Llúpol (Humulus lupulus), Angèlica (Angelica archangelica), hipèric (Hypericum perforatum) , Basílico (Ocimun basilicum).


L’Ajuntament de Girona ha adjudicat per acord de la Junta de Govern Local les obres de construcció de la marquesina del parc Central de Rafael Masó i Valentí i els treballs de sanejament del carrer del Migdia, i ha aprovat inicialment un projecte d’urbanització que oferirà un nou espai d’ús públic al Barri Vell. “Són tres projectes molt rellevants en diferents barris de la ciutat, és important que després del confinament puguem anar recuperant les obres municipals i també fomentar l’activitat privada. Es tracta en tots tres casos de transformacions urbanístiques i de serveis que suposaran un impacte directe en la millora de la qualitat de vida de veïns i usuaris”, ha explicat el tinent d'alcaldia i regidor d’Urbanisme i Activitats de l’Ajuntament de Girona, Lluís Martí.\nPer una banda, s’han adjudicat les obres de construcció de la marquesina del parc Central de Rafael Masó i Valentí a l’empresa Comet Martinez Boix SL per un import de 391.613,85 euros (IVA inclòs). El termini d’execució de la construcció és de 4 mesos. Aquesta instal·lació connectarà l’estació del tren convencional amb l’estació intermodal (l’edifici on hi ha els autobusos i el tren d’alta velocitat). La coberta permetrà que els ciutadans i ciutadanes es puguin aixoplugar en cas de pluja o protegir-se del sol.\nLa marquesina substituirà el passadís cobert, conegut com a finger, que es va enderrocar durant les obres de la reposició de la llosa del parc. L'Ajuntament va decidir tirar a terra aquesta infraestructura que unia les dues estacions a petició dels veïns de Sant Narcís, els quals consideraven que aquest mur impedia creuar el parc de banda a banda. Ara, amb aquesta coberta es connectaran les dues estacions sense trencar la fisonomia del parc, un espai obert i dinàmic.\nD’altra banda, avui també s’ha aprovat inicialment el projecte d’urbanització que permetrà instal·lar, en una fase posterior, un nou ascensor d’ús públic al Barri Vell. L’elevador estarà situat a la cantonada dels carrers de Miquel Oliva i Prat i de Bonaventura Carreras i Peralta, a la plaça del Correu Vell, i servirà per salvar els desnivells i graons del nucli antic. Enllaçarà amb la part alta del Barri Vell, els jardins dels Germans Maristes.\nEl projecte aprovat avui defineix les obres d’adequació de l’espai públic inclòs dins del Polígon d’Actuació Oliva i Prats, que inclou l’execució d’una escala que comunicarà verticalment el carrer de Miquel Oliva i Prat amb els jardins. Es tracta d’una operació urbanística privada, prevista en el planejament urbanístic, que té un pressupost de 125.998,79 euros (IVA inclòs) i està vinculada a la posterior rehabilitació de l’edifici per destinar-lo a ús residencial i a la instal·lació de l’ascensor públic. Aquest indret està qualificat de sistema d’espais lliures, places, parcs i jardins urbans en el Pla General i el Pla Especial del Barri Vell, motiu pel qual el privat s’ha de fer càrrec de la instal·lació de l’elevador públic.\nPer últim, s’ha adjudicat per acord de la Junta de Govern Local el contracte de les obres de sanejament del carrer del Migdia, tram comprès entre el carrer de la Creu i Emili Grahit. L’empresa adjudicatària és Aglomerats Girona SA per un import de 184.767,53 euros (IVA inclòs). El termini d'execució de les obres és de 4 mesos.\nActualment, aquest indret compta amb una xarxa de sanejament molt antiga i deteriorada. Amb els treballs se substituirà el col·lector de clavegueram, millorant-lo per un amb més capacitat. També s’aprofitaran les obres per substituir la canonada d’aigua potable dels habitatges parells. Tot això permetrà millorar i optimitzar la xarxa de sanejament en aquest sector i solucionar la problemàtica existent d’evacuació d’aigües residuals, dotant l’indret amb una nova xarxa de clavegueram.\nRender 1 de la marquesina\nRender 2 de la marquesina


The Year of the Everlasting Storm - Asian Film Festival Barcelona\nAnthony Chen, Jafar Panahi, Laura Poitras, Dominga Sotomayor, Malik Vitthal, Apichatpong Weerasethakul, David Lowery / Tailàndia\nDirector: Anthony Chen, Jafar Panahi, Laura Poitras, Dominga Sotomayor, Malik Vitthal, Apichatpong Weerasethakul, David Lowery\nThe Year of the Everlasting Storm, una antologia de curtmetratges dirigits per set directors transcendents avui dia, recull un repertori d’històries marcades per la quarantena que va assetjar i aturar el món a causa del virus COVID-19.\nDesprés de diversos curtmetratges i documentals, en Jafar Panahi va dirigir el seu primer llargmetratge, El Globus Blanc, que es va estrenar el 1977 a la Quinzena de Realitzadors de Cannes i va guanyar la Càmera d’Or. Algunes de les seves altres obres com El Mirall, El Cercle, o Offside també van guanyar premis com el Lleopard d’Or, el Lleó d’Or, o el Premi Jurat, respectivament. Les pel·lícules d’en Jafar Panahi són conegudes per retratar imatges realistes de la societat iraniana, el que ha provocat la seva prohibició a l’Iràn.\nEl director i guionista Anthony Chen va néixer a Singapur el 1984. Participa a l’antologia The Year of the Everlasting Storm amb la seva pel·lícula The Break Away. L’Anthony Chen ha escrit i produït la pel·lícula Ilo Ilo (el 2013), que va guanyar diversos premis com al Millor Director (al 2013 Asia Pacific Screen Award), o el premi a la Millor Pel·lícula al Festival de Cinema Internacional de Dubai del 2013.\nL’Apichatpong Weerasethakul també inclou el seu curtmetratge Night Colonies a The Year of the Everlasting Storm. Weerasethakul va néixer el 1970 i és un director, guionista i productor de pel·lícules tailandeses independents. Ha guanyat diversos premis com el Jury Prize al Festival Cinematogràfic de Cannes el 2004 (per la seva pel·lícula Tropical Malady), o el Palme d’Or al Festival Cinematogràfic de Cannes el 2010 (per la seva pel·lícula Uncle Boonmee Who Can Recall His Past Lives).


Break (carruatge) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn break és un carruatge de quatre rodes tipus òmnibus que té seient davanter per a dues places i dos seients laterals posteriors per a quatre places com a mínim i amb bolada sobre quatre rodes, porta del darrere i un estrep per a dos seients posteriors.\nUna varietat d'aquest carruatge és el Break de caça, que porta dos seients paral·lels com el charabà i els dos interiors estan vis à vis. Té seient davanter elevat per a dues places i un altre darrere elevat com l'anterior, portes laterals entre els jocs de rodes i els seus estreps corresponents.\nEl contingut d'aquest article incorpora material del Diccionario Enciclopédico Hispano-Americano de l'any 1898, que es troba en el domini públic.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Break_(carruatge)&oldid=19354721»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 des 2017 a les 22:01.


Arenys surt al carrer per protestar contra la sentència al Procés | Ràdio Arenys 91.2FM\nPolítica Procés Nacional Dimarts 15 d'octubre del 2019\n/ Act.: 15 d'octubre del 2019 a les 13:10\nArenys surt al carrer per protestar contra la sentència al Procés\nDesprés de la concentració a la plaça de l'Ajuntament, es va fer una marxa lenta fins als Jutjats ( Foto: Xavi Salbanyà )\nEl ple de l'Ajuntament aprova la moció …\nEntitats arenyenques es sumen al rebuig …\nEstudiants i ciutadans d’Arenys es concentren davant …\nArenys de Mar se sumarà als actes de rebuig de la …\nLa plaça de l’Ajuntament es va omplir ahir de gom a gom per rebutjar les penes imposades als nou polítics i líders socials que arriba als 100 anys de presó. Una concentració on es va fer la interpretació diària del Cant dels Ocells, es va llegir un manifest i, tot seguit, es va fer una marxa lenta fins davant dels Jutjats d’Arenys de Mar. Allà es van seguir amb càntics d’Independència o Llibertat Presos Polítics i va posar punt final amb el Cant dels Segadors.\nLa plaça de l’Ajuntament es va omplir de persones qui van denunciar la sentència del Tribunal Suprem. Un cop el grup de Músics per la Llibertat va fer la interpretació diària del Cant del Ocells, va ser el moment de llegir el manifest preparat per les entitats sobiranistes d’Òmniun i l’ANC. Un escrit que va constatar que la sentència només busca venjança i va condemnar aquells que van fer possible l’1O. Afegeix que l’Estat només intenta criminalitzar el moviment independentista, però alerta que ni la repressió, ni les amenaces ni la violència faran desaparèixer l’anhel de llibertat. El text va concloure amb la necessitat de trobar una resposta política i institucional a l’altura del moment històric i va demanar més ‘unió que mai’. Així mateix, va recordar la necessitat de mantenir la serenor i la tranquil·litat i actuar i manifestar-se de manera pacífica.\nDurant la concentració es van sentir crits de ‘Llibertat presos polítics’, ‘ Independència’, ‘Vosaltres sou a dalt, nosaltres som arreu’. També va haver la interpretació de l’Estaca o el Cant dels Segadors. Després de la concentració a la plaça de l’Ajuntament es va pujar fins als Jutjats d’Arenys per rebutjar la sentència amb una marxa lenta i es va fer una encartellada durant el pas dels veïns d’Arenys que es van sumar a la protesta. Una concentració festiva i pacífica que va culminar sense incidències.\nDurant la concentració la PAI va fer una crida a la mobilització en accions que es duran a terme en els pròxims dies a la nostra vila.


Aurora Alonso. Des d’Anglaterra | El Pou\nper Aurora Alonso, 24 de febrer de 2021 a les 07:50 |\nDes del 2005, visc amb la meva família a Kesgrave, una petita ciutat del comtat de Suffolk. És una zona rural i tranquil·la, a uns cent quilòmetres de Londres. Vaig arribar a Anglaterra l’any 2001. Feia poc que havia acabat la carrera de veterinària i aquell any el Regne Unit va patir un brot de febre aftosa que va costar molt d’erradicar. L’escassetat de veterinaris a tot el país ens va donar l’oportunitat a molts professionals d’altres països de poder venir-hi a treballar. Des del 2015 treballo de veterinària oficial en el que, fins ara, era un dels Punts de Control Fronterer de la Unió Europea, situat al port de Felixstowe. Hi faig inspeccions veterinàries als productes i subproductes d’origen animal, importats de països tercers –resta del món–, que són sotmesos, per llei, a restriccions, tant del punt de vista de salut publica com de sanitat animal. Des de l’1 de gener, amb el Brexit, això ha canviat i ara aquest és un punt d’entrada només al Regne Unit.\nEl clima, la falta de llum i de sol, i la humitat, fan que la gent visqui poc al carrer; les botigues tanquen d’hora, els centres urbans queden buits i els carrers estan poc il·luminats. Això es nota molt a l’hivern, a l’estiu es diferent; la gent aprofita la claror i cada raig de sol, i hi ha més vida a tot arreu. En general, puc dir que els anglesos són educats i agradables, i eviten els conflictes directes. Això no vol pas dir necessàriament que els agradis. És difícil saber el que pensen de debò, però almenys guarden les formes. He de dir que en alguns aspectes són una mica desastre i el país és bastant caòtic, però una cosa bona que tenen és el fet que qualsevol problema, gran o petit, l’afronten amb resiliència –i una tassa de te. Quinze anys després, he de confessar que al principi no entenia ni una paraula del que em deien Això si, he après que hi ha una gran varietat d’accents i també l’anglès col·loquial (slang), que és pràcticament una llengua diferent.\nLa crisi del coronavirus ha estat un fet excepcional, com arreu del món. Al principi es van fer molts errors i ara, quan estàvem esperant que amb la vacuna les coses milloressin una mica, ha aparegut una nova variant del virus... Els casos augmenten cada dia més, i més ràpid. Ara ja es comencen a veure els efectes negatius en l’economia del país i en el poder adquisitiu de les persones. A nivell personal, no he patit el confinament, ja que sempre he hagut d’anar a la feina. I per sort, també, vam poder venir a visitar la família, a l’estiu. Tot i les diferencies que hi pugui haver, no m’he sentit mai com una persona que ha vingut de fora. Aquí he pogut trobar feina, hi vaig conèixer la meva parella i hi he format la meva família. M’encantaria poder tornar a casa en el futur, però vaig venir per un any i encara soc aquí. És difícil de dir com aniran les coses…\nAurora Alonso Masferrer viu a Kesgrave i treballa com a veterinària a Felixstowe (Anglaterra)\nGent, D'AQUÍ I D'ALLÀ, Anglaterra