Els veïns nobles de Sant Just | Barcelona Singular\nVisita amb sorpresa final al Palau Moxó, una joia barroca\nGòtic, Ciutat Vella, Ciutat / 01/03/2012 / Per Marc Piquer\nATENCIÓ: EL PALAU S’HA VENUT A UN INVERSOR I TOT EL MOBILIARI INTERIOR HA SORTIT DE L’EDIFICI\nVa ser una mica de rebot, que els Moxó es fessin amb aquesta casa senyorial del divuit. El palau que duu el seu nom hauria seguit en mans dels Graell, o ni això: seria avui dels Castelló si la falta de descendència no els ho hagués impedit. Però, en cap cas, els Moxó no desentonaven: el llinatge, originari de Cervera, ja feia més d’un segle que havia aconseguit l’estatus nobiliari, i qui no era baró, era marquès, o totes dues coses.\nD’entre l’estirp d’aristòcrates de sang blava que hi van habitar (i que, de fet, encara hi viuen), potser va ser Francisca Güell, filla d’Eusebi Güell -mecenes de Gaudí- i àvia dels actuals propietaris, qui n’ha deixat més empremta. Ella va encomanar una gran reforma que va permetre l’electrificació del palau, i va tenir també el bon gust d’adquirir a Itàlia un preciós conjunt de llums de cristall, la col·lecció particular més important que es conserva a Barcelona.\nLa mateixa Francisca, davant el temor que durant la Guerra Civil cremessin l’edifici, va idear una jugada perfecta: va cedir-lo a la Generalitat perquè l’utilitzés per a oficines, però abans va dipositar en diferents museus de la ciutat tots els béns, prèviament inventariats. Anys després, el mobiliari tornaria al seu lloc, amb l’excepció d’una taula de billar que algú creu haver vist en un altra residència de la família: el Palau Güell.\nEn realitat, no es troba a faltar, atenent les moltíssimes perles que s’apleguen en les diverses estances. Els detalls els té la gent de Cases Singulars, que organitza les visites. Si crèiem que, travessats els salons, el menjador, la biblioteca, i vista també l’habitació on fins el 2000 hi dormia la mestressa, ho havíem descobert tot, anàvem errats. La gran sorpresa, sense discussió, són les golfes. “No us podeu imaginar com estaven”, comenta la guia durant aquesta incursió inesperada. L’espai, tot i que arreglat, és plena d’objectes vells, i hi ha uniformes que ningú no ha tocat des que el servei va deixar d’ocupar les cambres, fa ara més de cinquanta anys ©BcnSingular\nPalau Moxó, pl.Sant Just 4 (Gòtic). Ruta: Sant Just i Regomir\nBarcelona desaparegudaDe portes endinsEdificisPalaus\nMés nouUn cowboy entre bocois\nMés anticEl pi immutable


Omnia Solutions - Actualidad - Crea la teva guia comercial amb Reskyt\nInicio > Actualidad > Crea la teva guia comercial amb Reskyt\nCrea la teva guia comercial amb Reskyt\nReskyt, l'eina perfecta per a guies comercials i municipals!\nLa combinació de App + Base de dades és la solució idònia per crear una guia.\nConfeccionar i actualitzar una guia amb tots els comerços i serveis de la població, és realment senzill a partir d'un fitxer en Excel amb tot el contingut a publicar o modificar.\nAvantatges d'una guia comercial o municipal\n1- Accés als comerços i empreses per poder oferir webs i Apps corporatives amb totes les prestacions de Reskyt.\n2- Possibilitat de diferents tarifes, segons el tipus de presència en la guia i el nombre d'empreses que figuren en ella.\n3- Quan el nombre de descàrregues sigui important, existeix la possibilitat de cobrament per publicitat.\n4- Us animem a confeccionar la guia de la vostra població o poblacions properes directament o mitjançant col·laboradors.\nCercador molt potent amb filtres de comerços i serveis!\nGràcies a la Base de dades, la guia pot oferir una cerca extraordinària de totes les empreses, comerços i hosteleria incorporats. Visualitza la informació en forma de geolocalizació o llista.\nLes Notificacions Push són l'eina de comunicació més actual que hi ha al mercat, ja que l'usuari rep en el seu dispositiu mòbil: ofertes, promocions, notícies, novetats...\nConexió total amb Xarxes Socials\nLes xarxes socials s'integren en la App de forma molt senzilla, fent que l'usuari pugui compartir i interactuar dinàmicament amb les xarxes socials del moment i compartir continguts de la App mitjançant el WhatsApp.\nFidelitza als ciutadans\nCrear des de la App promocions i ofertes de diferents comerços per donar a conèixer els seus productes i incentivar les vendes i augmentar la tornada. La App es convertirà en un element presencial i quotidià del dispositiu mòbil dels ciutadans.\nExemple de vídeo a compartir a les Xarxes Socials per difondre al màxim l' App de qualsevol guia municipal o comercial.\nMentre uns pensen com fer-ho, uns altres ja tenen el seu App funcionant! Exemples de diferents guies comercials o municipals:\nI moltes més Apps de guies que estan en construcció...


Ferrater, Gabriel Josep M. Ramis dc., 09/05/2012 - 17:32\nJosep M. Ramis dj., 10/05/2012 - 17:09\nOh Borges, Lowell, oh patricis\namericans! Teniu la vostra\nhistòria tan prop, i us viu el fàstic.\nTinc història prop. En tinc el fàstic.\nNo sabré escriure els detallats poemes\nque us escriviu. El fàstic meu\n(fet vell perquè ningú no en diu la història),\ncom els turmells d'una nena gitana,\npotser em deixa ser pell i vida sota el brut,\nperò sóc agrisat, i només parlo\nde generalitats, com un plebeu\nque mai no va escoltar, frescos i lents,\nels records de les dones dins la casa\ndensa, i que va buidat: un pou de por.\nno em va fer gaire efecte. El cap m’anava\nhi ha una altra cosa que no sé com dir-ne\ndins d’un avellaner, al cor d’una rosa\npells d’eruga escorxada, allí, ajaçat\na l’entrecuix del món, m’espesseïa\nmoral? S’hi acosta, però se'm fa ambigu.\nPotser el terme millor és el d’egoisme,\nde l’estilita singular, la nàusea\nde l’enfilat a dalt de si mateix,\ntambé s’allunyen, i se’ns va cansant\nde l’anyell íntim, i ve que adoptem\nque renuncia al singular, se’n deixa,\nla sang i el foc de sempre. El meu col•legi\npremilitar, i l’odiàvem tots\nd’Hèrcules, al costat de l’Institut,\nLes parets socarrades del col•legi,\nno sé si les recordo o si m’ho penso.\nNo hi vam entrar. Fèiem la muda, i no\ni teníem la sort que el món se’ns feia\ns’accelerava molt. Érem feliços.\n“Me l'estimo molt.\nAquelles veus d'obrers ―Què son?”\ni avui que callen em fa estrany”.\nD’aquells pollosos anys quarantes\nno te’n diré res més per ara.\nJa hi posarà tocs de color\nel curs de la narració.\nL’atmosfera de la desena\nte la dóna molt bé el poema\nprimer d’On he deixat les claus:\nel superrealisme, usat\namb talent, és més realista\nque el realisme academista.\nAdona’t però que has nascut\nal més espès d’aquell embús\nde què encara et pugen bombolles.\nProu entens que és de segon ordre\nla part de vida que el país\no qualsevol lloc col•lectiu\npot masegar i fer ofenosa.\nImitaràs, si no ets tonta,\nde Nínive, els petits infants\nque no es distingien les mans\ndreta i esquerra. Qui s’excita\npolític, acaba que xiva\no bé xucla com un embut\no fa d’orellut carnetut.\nQuan se t’acosti un lúbric d’ànimes\n(ja m’entens) no li diguis gràcies\nsi et grapeja la teva. Fuig,\nque s’ajaci en el seu rebuig,\ni el vici que voldria fàcil,\nque se li torni solitari.\nProu et deurà, si va aprenent\nque és art llarga fer-se decent\ni decent vol dir solitari,\nlluny de strip-tease fraternaris.\nA la vida autèntica, doncs,\nningú, ni els teus pares ni jo,\nno li deixàvem agafar-se\nels dits a gaires engranatges\ndel nostre país post-guerrer,\nperò ens esquitxàvem de fems.\nJo, que tenia el seny a dida,\nt’he confessat que em convencia\nallò del nou ordre europeu\ni que vaig llançar marrameus\nquan el Reich va ensenyar la panxa.\nEstava servint a Barbastre,\ni un coronel de cap més fluix\nque el meu, i jo, fets un garbuix,\nvam poder plorar la gran trompa\nper la rendició teutona.\nVam barrejar vòmits al sol\ni et dic que l’únic que no em dol\nés d’haver vomitat. Tu jutja,\ni no t’empesquis que ara en pugen\nde gaire més llestos que jo (…)\nJosep M. Ramis dj., 10/05/2012 - 17:10


Activitat Artística – Es fa camí al caminar\nCategory Activitat Artística\nNo us perdeu l’exposició de Judit Rifà a IcraArt!!\nDel 4 de març al 8 d’abril podeu anar a visitar l’exposició de la Judit Rifà “EMOCIONAL” a la sala d’art Icra Art, a la Rambla Sant Domènec, 22 de Vic, no us la perdeu!!\n18 de febrer de 2022 1\nLa Judit Rifà ens presenta l’obra “ENKI” Aquarel·la sobre paper Arches. Mira la seva obra a l’Espai d’Art d’aquest blog.\n9 de juliol de 2021 0\nSant Jordi 2021. Jocs florals. Concurs de poesia, narrativa i dibuix\nEn el marc de la Diada de Sant Jordi, avui hem fet el lliurament de premis de les obres guanyadores dels Jocs Florals d’Osonament, amb la temàtica: “Un Sant Jordi diferent”. En narrativa, l’obra guanyadora ha estat “L’Era de les… Continue Reading →\n4 de març de 2021 0\nLa Judit Rifà ens mostra els seus últims treballs\nDues obres de pintura, un braçalet d’alpaca i bijuteria feta amb cd’s reciclats Espai Judit Rifà\n16 d'octubre de 2020 1\nAvui estem contents d’anunciar-vos els guanyadors dels Jocs Florals que Osonament va organitzar per la Diada de Sant Jordi. Com sabeu, aquesta va quedar anul·lada a causa del Coronavirus i, a nivell de Catalunya, es va proposar de celebrar avui,… Continue Reading →\n23 de juliol de 2020 6\nConcurs de cartells amb motiu del Dia Mundial de la Salut Mental 2020\nAnualment, el 10 d’octubre, l’OMS celebra el Dia Mundial de la Salut Mental, per donar visibilitat als trastorns mentals, els quals poden tenir una elevada prevalença però continuen provocant rebuig i discriminació a la societat. L’objectiu de la celebració d’aquesta… Continue Reading →\n30 de juny de 2020 1\nUns primers passos de percussió corporal\n17 de juny de 2020 2\nResseguint les ombres\nTens una estona lliure i no sap què fer? Et proposem una activitat artística que pots fer encara que no tinguis unes grans habilitats per l’art. Es tracta de resseguir les ombres. Necessites un paper i un llapis. Posa el… Continue Reading →\n9 de juny de 2020 0\nSi recordeu, fa uns dies us vam proposar fer fotografies de detalls de dins de casa. Doncs aprofitant que podem sortir una mica, us proposem que feu fotografies d’exterior, fotografies que es diuen macro, és a dir, que es fan… Continue Reading →\n4 de juny de 2020 0\nFem un taumàtrop\nQuè necessitem?Cartolina blancaGot Tisores Cola Retoladors o llapis de colors Perforadora Gomes elàstiques Etapes PAS 1 – Dibuixeu dos cercles sobre la cartolina blanca amb el got. PAS 2 – Retalleu els cercles amb les tisores i perforeu dos dels seus costats (mireu que quedin… Continue Reading →\n29 de maig de 2020 0\nEl 9 Nou convoca el 4t premi de narrativa curta (Tancat)\nEl 9 Nou convoca el 4t premi de narrativa curta. Els premis són molt motivadors! Us deixem l’enllaç a les bases del concurs per si us animeu a participar-hi. 4t premi narrativa curta el9Nou\n21 de maig de 2020 0\nUna manera per passar una bona estona i distreure’ns són les manualitats. La papiroflèxia és un bon exemple, i ho podem fer amb qualsevol paper que tinguem a casa. Us enviem uns enllaços per fer diferents formes. A la primera,… Continue Reading →\n12 de maig de 2020 2\nIdees per organitzar l’armari\nCreatius ho podem ser de moltes maneres. Us enviem una proposta per potenciar la creativitat, en alguna tasca domèstica. Ja ha arribat el bon temps i és hora de fer el canvi de roba. A part de triar quina roba… Continue Reading →\n6 de maig de 2020 2\nOsonament sempre ha afavorit la creació artística de les persones vinculades als seus recursos a través de diferents projectes i programes. Un d’ells és el programa d’exposicions mensuals que s’organitzen a l’espai BioArtCafè de la seu central. Cada mes, aquest… Continue Reading →\n28 d'abril de 2020 13\nDins de casa també en pots fer i de molt originals. Deixem uns enllaços i explicacions d’algunes idees i tècniques. A veure si t’animes i ens ensenyes alguna que hagis fet! Ideas originales para hacer fotos en casa: https://blog.foto24.com/14-ideas-originales-fotos-casa/ Gotas… Continue Reading →\n28 d'abril de 2020 1\nEs poden fer roses amb material molt divers: papers, roba, ampolles de plàstic, amb tija, sense, pintades, sense pintar,… Crea la teva! Aquí et deixem alguns vídeos amb idees, però pots inventar-te noves maneres amb el material que tinguis a… Continue Reading →\nL’Atlàntida aquesta any celebra el 10è aniversari, i per aquest motiu, organitza un concurs de dibuix i pintura. Us passem l’enllaç de les bases, els premis,… www.latlantidavic.cat\nUn cubell, una cistella, una caixeta …\nUs proposem unes manualitats amb paper de revista que són molt originals i ens poden fer passar una bona estona. Com que no podem sortir a comprar gaires coses, i per reutilitzar el que ja tenim a cases, és interessant… Continue Reading →\n16 d'abril de 2020 0\nLa nostra companya Ivette Clapés ha fet aquest vídeo fent-vos una proposta de manualitat que tots podeu fer a casa aquests dies, i que us servirà per aquests dies que s’està mirant durant una estona el mòbil, fent videoconferències,… Veureu… Continue Reading →\n13 d'abril de 2020 4\nDecorem un pot de vidre\nPer potenciar la creativitat i passar una bona estona, la nostra companya Ivette Clapés, ha fet un vídeo en el qual ens proposa una manualitat que podem fer des de casa. A veure si ho proveu! Ens envieu una foto… Continue Reading →\n8 d'abril de 2020 0\nUna bona manera de distreure’ns aquests dies és fent activitats creatives, que ens ajudin a desconnectar. Us passem unes propostes que podeu fer a casa, amb el material que trobeu!! A sobre una tauler de fusta, una cartolina o un… Continue Reading →\n7 d'abril de 2020 2\nInventa’t una història en la que surtin, almenys una vegada, totes les paraules següents. Com tota història ha de tenir un títol, inici, cos i final. CARGOL / MOTIVACIÓ / TOBOGAN / RÀBIA / ANIVERSARI / FUSTER Si vols, pots… Continue Reading →


Els paradistes del mercat del dissabte a Vilafranca preveuen un agost amb poques vendes | RTVVilafranca\nEls paradistes del mercat del dissabte a Vilafranca preveuen un agost amb poques vendes\nDe moment l’estiu d’aquest 2021 està sent molt diferent al de l’any passat, on les restriccions i el confinament van fer baixar molt l’activitat.\nAquest passat dissabte l’ambient al mercat de Vilafranca era similar al que s’ha estat vivint tot aquest estiu. Les sensacions són que aquesta cinquena onada no s’ha notat en quan a afluència i vendes al mercat. José Blanco, que té una parada a la plaça de la Vila, comentava que des del seu punt de vista no s’està notant gaire l’impacte d’aquesta cinquena onada pel que fa a l’afluència de clients.\nAquest estiu està funcionant, de moment, amb una certa normalitat tot i la situació sanitària encara marcada per el coronavirus. Blanco remarca que la davallada es notarà aquest mes d’agost, un fet ja habitual en marxar la gent de vacances.\nLa sensació la comparteix el Joan Alemany, que en el seu cas te una parada a la plaça de Sant Joan. Remarca que l’any passat l’estiu va ser molt pitjor, i que aquest de moment l’afluència de compradors ha estat constant.\nEl fet que enguany de moment no s’han aplicat confinaments perimetrals ha permès que des dels municipis propers a Vilafranca es mantingui el costum d’acostar-se el dissabte al mercat, i per tant considera que la cinquena onada no els ha afectat les vendes.\nCom a punt positiu d’aquesta situació, apunta que la sensació és que hi ha més interès per els productes de proximitat, però també es nota que la gent passeja menys per el mercat i van més directament a comprar.\nPel que fa a aquest mes d’agost, coincideix en el fet d’apuntar que sempre és una temporada fluixa a Vilafranca que s’allarga fins a la tornada dels infants a l’escola.\nEl cap de setmana passat era el darrer de mes de juliol, i la previsió és que aquest proper dissabte, el primer que hi haurà mercat el mes d’agost, ja es noti una menor afluència al mercat del dissabte de la vila.\nmercat, mercat setmanal, parades mercat, Vilafranca


El govern sudanès i el JEM van signar l'acord de Tolu d'alto el foc el febrer de 2010, amb un acord provisional per buscar la pau, però les converses van ser interrompudes per les acusacions que l'exèrcit sudanès va llançar incursions i atacs aeris contra un poble, i el JEM, el grup rebel més gran de Darfur, va boicotejar les negociacions. El juliol de 2011 es va signar l'acord de pau de Darfur de 2011 entre el govern del Sudan i el Moviment per a l'Alliberament i la Justícia, que va establir un fons de compensació per a les víctimes del conflicte de Darfur, permetre al president del Sudan designar un vicepresident de Darfur i establir una nova autoritat regional de Darfur per supervisar la regió fins que un referèndum pugui determinar el seu estatus permanent a la República de Sudan. L'acord també preveia el repartiment del poder a nivell nacional doncs els moviments que signaren l'acord tenien dret a designar dos ministres, quatre ministres d'estat a nivell federal i 20 membres del Parlament. Els moviments tindran dret a designar dos governadors estatals a la regió de Darfur.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Conflicte_del_Darfur&oldid=29800371»\nDarrera modificació: 29 març 2022 a les 01:26\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 març 2022 a les 01:26.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - La família Alsius protagonitza el pregó de la Festa Major de Sant Martirià\nLa família Alsius protagonitza el pregó de la Festa Major de Sant Martirià\nBanyoles ha inaugurat la Festa de Sant Martirià. Aquest diumenge la família Alsius va protagonitzar el pregó de Festa Major, al Teatre Municipal.\nEls germans Rosa, Mercè i Esteve Alsius van ser els encarregats de fer el pregó, en el que van parlar de la història de la nissaga familiar farmacèutica, l’evolució del negoci de la farmàcia, la vinculació amb Banyoles i la història de la Mandíbula de Banyoles, el fòssil d’una dona neandertal que Pere Alsius Torrent, el seu rebesavi, va trobar el 1887 i que des de llavors custodia la família Alsius.\nAquest pregó ja s’havia de fer l’any passat, però la pandèmia va obligar a suspendre tots els actes de la Festa Major, pocs dies abans del seu inici. Ara els germans Alsius han recuperat el text que van preparant l’any passat, adaptant-lo a la realitat d’aquest any i afegint noves dades, com les referències a l’epidèmia del còlera que hi va haver a finals del segle XIX, i en la que el rebesavi dels pregoners va tenir un paper actiu.\nL’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, va obrir l’acte agraint la vinculació de la família a la vida social, cultural i política banyolina. Així mateix també va celebrar la recuperació de la Festa Major de Banyoles. El batlle va explicar que es podria viure una Festa amb pràcticament tota la normalitat, però va recordar que encara cal mantenir totes les precaucions per no fer una passa enrere.\nAmb l’aixecament de la majoria de les restriccions, el Teatre Municipal es va poder omplir de gom a gom, sense límit d’aforament. El gruix d’activitats de la Festa Major començaran a finals d’aquesta setmana.


El Consell General dels Joves també treballa accions per tenir un país més sostenible i per acabar amb la discriminació vers el col·lectiu LGTB\n3 min. Andorra la Vella 20/02/2019 13:48\n651x366 Treball en el si d'una de les comissions del Consell General dels Joves. / C. G. Treball en el si d'una de les comissions del Consell General dels Joves. / C. G.\n"Ja tenim una edat en què hem de començar a prendre decisions i ser responsables", ha manifestat Martina Comellas, alumne de l'escola andorrana d'Encamp i participant en el 17è Consell General dels Joves. Comellas és la portaveu de la comissió que defensa que els conductors de 16 anys puguin conduir sols, una demanda que s'ha fet "per unanimitat", ha assegurat. Per aquest motiu, durant aquest dimecres han treballat i debatut una modificació de l'actual Codi de circulació.\nL'actual legislació obliga als joves a conduir amb la companyia d'un adult fins que no assoleixen la majoria d'edat, i la modificació va encarada a eliminar aquesta condició. Comellas ha celebrat iniciatives com aquest Consell de Joves perquè és la manera que "ens deixin parlar, argumentar el que volem per al nostre país i què creiem que és millor".\nEn aquest sentit, els joves també creuen que cal fer modificacions a la Llei per a la igualtat de tracte i la no-discriminació, per tal d'erradicar la discriminació cap al col·lectiu LGTB (lesbiana, gai, transsexual i bisexual). En aquest sentit, una de les comissions ha treballat una proposició de llei perquè se sentin "més identificats i amb més suport", ha explicat Julio Conde, alumne del col·legi Sagrada Família. "Molta gent es creu que perquè t'agradi una persona del mateix sexe és un pecat o un error", ha lamentat Conde. Per aquest motiu és del parer que s'apliquin més campanyes i tallers per conscienciar els nens a les escoles que "la societat LGTB és bona i no dolenta", així com per ajudar a les persones a fer pública la seva orientació sexual.\nLa resta de propostes debatudes s'han encarat a vetllar per una Andorra més sostenible. Tal com ha defensat Marc Solsona, alumne de l'Agora International School, s'ha treballat una proposició de llei de modificació de la Llei de conservació del medi natural, de la biodiversitat i del paisatge per tal d'endurir les sancions contra les persones que malmetin la superfície boscosa. L'objectiu és que la població se n'adoni "que Andorra necessita arbres", ha defensat Solsona.\nLa resta de debats han girat entorn del foment del transport públic, de la implementació d'energies renovables a edificis públics i de fomentar la utilització de combustibles menys contaminants.\nTotes aquestes iniciatives polítiques seran debatudes en una sessió el proper 20 de març.\nEl conseller liberal i president d'una de les comissions, Ferran Costa, ha reconegut que el tema mediambiental "ha triomfat" entre les propostes d'aquest 17è Consell i que tant aquesta temàtica com les altres proposades s'han de tenir en compte a l'hora d'elaborar els programes electorals de cara a les properes eleccions generals.\nCosta ha defensat el Consell General dels Joves com a iniciativa "cabdal" per apropar les institucions als ciutadans i per ensenyar quins són els procediments que es duen a terme "per vetllar per l'interès general". Els joves que hi participen "cada vegada venen més motivats", ha afegit.


Els Premis Emprèn impulsen projectes del Camp de Tarragona i l'Ebre\nFoto de grup dels guardonats un cop finalitzat l'acte a l'Auditori Diputació.\nDos dels guanyadors són de Tarragona, un de Porrera, un de Salomó i un darrer de Flix i van rebre dotacions econòmiques de fins a 35.000 euros\nActualitzada 11/12/2018 a les 20:45\nVinux, de Porrera; Creatsens Health, de Tarragona; Orquestra Scientífic, de Tarragona; Barberana, de Salomó; i Teràpia a Domicili, de Flix, han estat guardonats amb 5.000 euros cadascuna pels Premis Emprèn 2018 de la Diputació de Tarragona. Els guanyadors de la 6a edició del certamen s'han fet públics durant l’acte celebrat aquest dimarts a l’Auditori Diputació, durant el qual també s'han lliurat deu reconeixements. En total s’han premiat quinze projectes empresarials nascuts al Camp de Tarragona i a les Terres de l’Ebre, que obtenen un premi econòmic –la dotació total és de 35.000 euros, distribuïts en cinc categories– i un servei d’assessorament i acompanyament per part de la unitat d’Emprenedoria de la Diputació de Tarragona.\nDurant l’acte ha intervingut Pere Condom, director del Programa Catalunya Emprèn de la Generalitat de Catalunya, que va analitzar la importància del canvi tecnològic amb la xerrada Com creixen les startups i els ecosistemes que conformen, i també Humbert Conti, fundador de Kensho Sake, guanyador d’un Premi Emprèn 2016, que va oferir la conferència Dels Premis Emprèn als Premis Ondas.\nTambé han premiat, amb menys quantitat, Panxamplatrip, una plataforma de promoció i venda d’experiències turístiques a les Terres de l’Ebre (Alfara de Carles); Experienciesrurals.com, empresa que ofereix activitats rurals amb un objectiu pedagògic i de difusió de patrimoni (Nulles); Activatic, activitats extraescolars per centres educatius posant èmfasi en l’educació emocional (Barberà de la Conca); Bikenet Bioservice, serveis integrals de la pràctica del ciclisme (Tortosa); La Silvestrina, herbolari que promou l’aplicació de les plantes silvestres en l’àmbit de la salut (El Milà); Easy2BWise, plataforma online de transmissió de coneixement específic del lloc de treball als nous empleats (Reus); E-Sports Link, plataforma on-line formada per jugadors, clubs i empreses del sector (Tarragona); Begorett, empresa de disseny i construcció de velomòbils o bicicletes cotxe amb assistència elèctrica (Reus); Hidrosip, mesurador de profunditat de la humitat del sòl en camps de reg per l’horticultura (Salou), i El Far, assessorament en temes de comunicació i disseny per a projectes sensibles i responsables (Tarragona). En el cas d’aquest segon bloc d’empreses, el premi arriba als 1.000 euros per cadascuna.\nEn total, 42 projectes empresarials han optat a la 6a edició del certamen. La Diputació de Tarragona convoca els Premis Emprèn amb l’objectiu de fomentar l’esperit emprenedor i contribuir a generar ocupació de qualitat a la demarcació. Els Premis Emprèn són un dels eixos centrals de tot un conjunt d’actuacions que des de l’Àrea de Recursos Humans, Ocupació i Emprenedoria de la Diputació de Tarragona es duen a terme per donar suport a les iniciatives emprenedores i al creixement econòmic, social i sostenible del territori. Des de l’any 2013, el certamen ha impulsat un total de 104 projectes empresarials, 76 dels quals tenen seu al Camp de Tarragona i 28 a les Terres de l’Ebre. Aquesta iniciativa és semblant a la d’altres institucions públiques per tal de promoure l’emprenedoria en la societat.\nComenta el contingut : Els Premis Emprèn impulsen projectes del Camp de Tarragona i l'Ebre


Símptomes de la insuficiència renal. Canal Salut\nSímptomes de la insuficiència renal\nLa insuficiència renal aguda i la insuficiència renal crònica presenten aquests símptomes comuns:\nInflor per retenció de líquids.\nEspasmes musculars o rampes.\nTendència a la formació d'hematomes.\nCanvis en la micció:\nPoca orina o manca d'orina.\nMicció excessiva durant la nit.\nSuspensió total de la micció.\nOrina fosca o amb sang.\nGeneralment, els símptomes de la insuficiència renal crònica no es manifesten fins al cap d'un temps. Les persones afectades també poden presentar:\nColoració marró o groguenca de la pell.\nManca de menstruació (amenorrea).\nLa malaltia renal avançada provoca, a més, canvis en les ungles, anèmia, insuficiència cardíaca i funció mental deficient (dificultats per concentrar-se i per pensar).


S'invertiran 100.000€ en millorar el CAP de Cassà - Cassà Digital\nS'invertiran 100.000€ en millorar el CAP de Cassà\nVisita de la consellera de Salut, Alba Vergés,\nDijous, 23 de maig de 2019 a les 17:41h\nLa consellera, al CAP de Cassà\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, va fer ahir una visita institucional a Cassà de la Selva (Girona). La va començar a l’Ajuntament de la localitat i la va acabar al Centre d’Atenció Primària (CAP) de la vila, on, com a la gran majoria dels qui ha arreu de Catalunya, s’invertiran recursos del nou pla de millora de l’equipament de l’atenció primària.\nAl CAP de Cassà de la Selva es preveu invertir uns 100.000 euros en els propers tres anys amb equipaments com desfibril·ladors, electrocardiògrafs, o lliteres d’exploració. També s’incorporarà un ecògraf portàtil nou que ajudarà a millorar la capacitat de resolució de la primària. Per últim, es faran obres menors, com canviar la caldera del centre.\nEn el global de la regió sanitària de Girona, aquest pla implicarà millores en 55 CAP, que són la immensa majoria del territori. Pel que fa a la primera fase, la que es refereix a equipaments sanitaris i adquisició de mobiliari, hi haurà una inversió de 750.000 euros.\nLa consellera Vergés va subratllar l’esperit d’equitat territorial d’aquest pla per a un àmbit -el de l’atenció primària-, “que ha de ser un dels eixos del sistema públic de salut i on s’estan fent molts projectes per enfortir-lo”, de manera que pugui ser més resolutiu encara. Segons la titular de Salut, “volem posar al dia els nostres CAP i millorar uns equipaments cabdals per als nostres professionals i la nostra ciutadania”.\nPer la seva banda, l’alcalde Martí Vallès va explicar que “aquesta és un molt bona notícia per Cassà i pels cassanencs i cassanenques, ja que els nous aparells faran que no s’hagin de desplaçar a altres centres sanitaris”.\nSegons fonts el Departament de salut, aquest pla dedicarà, en tres anys, fins a 30 milions d’euros per a millorar els centres d’atenció primària del país, uns 380 dels 400 que hi ha arreu de Catalunya. Es farà comprant nous aparells sanitaris i adequant espais per a que usuaris i professionals guanyin en confort. Es desenvoluparà en tres fases: la primera -entre el juny del 2019 i el maig del 2020- se centrarà principalment en la compra d’equipament sanitari i adquisició de mobiliari; la segona i la tercera, se centrarà més en les reformes i el canvi d’instal·lacions d’àmbit tecnològic i acabarà el juny del 2022.


temor al PE de que els jutges de la UE revoquin el suplicatori de Puigdemont - BARCELONA RADICAL\ntemor al PE de que els jutges de la UE revoquin el suplicatori de Puigdemont\nBarcelona. Dimarts, 2 de març de 2021\nEl Parlament Europeu tem que els tribunals de la Unió Europea reverteixin l'aixecament de la immunitat als eurodiputats de JxCat Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí per "irregularitats" en el procés. "Hi ha una forta preocupació a la cambra per la manca de rigor en el procediment", apunten fonts parlamentàries a l'ACN.\nDe fet, la cambra està preocupada per un eventual recurs judicial dels independentistes. "Podria avergonyir la institució", diuen les mateixes fonts. També afirmen que el president de l'Eurocambra, David Sassoli, va avisar al president del Comitè d'Afers Jurídics i eurodiputat de Cs, Adrián Vázquez, que el suplicatori s'havia de gestionar "d'acord amb la legalitat". Fonts del partit neguen cap toc d'atenció.\nDes de Ciutadans remarquen que en l'últim mes l'únic contacte que va tenir Vázquez amb Sassoli va ser per pactar la investigació de la filtració de l'informe sobre el suplicatori contra Puigdemont. En canvi, les altres fonts afirmen que l'avís es va enviar fa un mes i mig, és a dir, abans de la filtració. El ple de l'Eurocambra ha de votar la setmana que ve el suplicatori contra Puigdemont, Comín i Ponsatí. Fonts parlamentàries avancen a l'ACN que la votació es podria celebrar el pròxim dimecres 10 de març. Tot i això, l'agenda definitiva encara s'ha de tancar amb els grups polítics aquesta setmana.\nFonts parlamentàries reconeixen el malestar per aquest error que s'afegeix a altres controvèrsies com la filtració de l'informe sobre el suplicatori de Puigdemont. També dubten de la "imparcialitat" tant del president del Comitè d'Afers Jurídics, Adrián Vázquez, com del ponent que va redactar l'informe que proposa l'aixecament de la immunitat, l'ultraconservador búlgar, Angel Dzhambazki. En aquest sentit, asseguren que Sassoli es va posar en contacte amb Vázquez per traslladar aquesta preocupació.\nDes de JxCat han amenaçat en diverses ocasions de portar el cas al TJUE des que va començar el procés per aixecar la immunitat als seus eurodiputats. El partit de Puigdemont veu "irregularitats" en el procediment com "la manca d'imparcialitat" del president del comitè i del ponent del cas, la fusió dels tres suplicatoris o l'aprovació d'un informe erroni en el cas de Ponsatí. Els de Junts també critiquen que no s'hagi traduït "gran part" de la documentació que van aportar o que no s'hagi qüestionat la competència del Tribunal Suprem per emetre el suplicatori.\nPuigdemont, Comín i Ponsatí fins i tot es plantegen demanar mesures cautelars al Tribunal de Justícia de la UE si l'Eurocambra els retira la immunitat. Fonts parlamentàries veuen amb preocupació aquesta batalla judicial per les "irregularitats" que han vist en el procediment del suplicatori i, especialment, després del resultat del cas d'Oriol Junqueras al TJUE. Altres fonts parlamentàries apunten que, per ara, els serveis jurídics no analitzen la situació. De fet, asseguren que els juristes de la cambra "no entren en joc" fins que no es presenti un recurs als tribunals de la UE.


L'OMIC et recorda els consells per comprar de forma segura durant el Black Friday i el Cyber Monday | L'Eixample\nL'OMIC et recorda els consells per comprar de forma segura durant el Black Friday i el Cyber Monday\n25/11/2021 - 09:48 h\nCONSUM. Si teniu pensat comprar durant el Black Friday o el Cyber Monday, us recordem consells i recomanacions perquè pugueu fer-ho amb seguretat i responsabilitat.\nEl divendres 26 de novembre de 2021 es celebra el Black Friday, una jornada amb forts descomptes que molta gent aprofita per avançar les compres nadalenques i que es complementa amb un nou dia de rebaixes, el 29 de novembre, però només a través d'Internet. És l'anomenat Cyber Monday.\nTots dos dies tenen el seu origen als Estats Units, però ja fa anys que han entrat amb força a casa nostra. De fet, fins i tot els descomptes poden arribar a allargar-se durant més d’una setmana. Si tens pensat comprar durant aquests dies, des de l’OMIC us recordem el recull de consells elaborat per l’Agència Catalana del Consum perquè pugueu gaudir d’aquestes dues jornades amb seguretat, responsabilitat i seny.\nVoleu evitar compres impulsives?\nElaboreu una llista, d’acord amb el vostre pressupost, amb allò que necessiteu.\nCompareu preus en diversos establiments i desconfieu de les ofertes molt llamineres que trobeu a Internet, ja que podria tractar-se d’un engany, de productes falsificats…\nControleu especialment la despesa amb targeta de crèdit i les compres finançades per a no sobreendeutar-vos.\nRecordeu que els productes han de tenir la mateixa qualitat i garantia que tenien a preu no rebaixat.\nReviseu que els productes mostrin tant el preu original com el rebaixat, o bé el percentatge de descompte.\nTingueu en compte que la publicitat és vinculant, és a dir, obliga a complir tot el que s’hi anuncia.\nConserveu les factures o els comprovants de compra, ja que són la vostra garantia i els necessitareu per poder reclamar.\nQuina diferència hi ha entre comprar presencialment o en línia?\nSi compreu en establiments presencials, tingueu en compte que no estan obligats a acceptar canvis o devolucions, excepte que ho anunciïn o que el producte no estigui en bon estat. Per tant, és preferible que us n’informeu abans.\nSi l’establiment ofereix la possibilitat de fer canvis o devolucions, també ha d’informar de les condicions en què es podran fer: terminis, possibles excepcions, sistema de retorn dels diners (en efectiu, en un val de compra amb o sense caducitat…), etc.\nD’altra banda, en les botigues, els descomptes poden ser només per a determinats articles de l’establiment, però els productes rebaixats han d’estar diferenciats clarament d’aquells que no tenen rebaixa o descompte. A més, la informació relativa als preus rebaixats ha de ser sempre molt clara, assenyalant el preu original i preu rebaixat o el percentatge de descompte.\nA l’hora de comprar per internet, el més important és que escolliu un comerç electrònic que sigui segur i de confiança, és a dir, que ja conegueu o del qual en tingueu alguna referència per amics, familiars, etc.\nSi dubteu, feu aquestes comprovacions abans de comprar-hi:\nBusqueu l‘opinió d’altres usuaris a la xarxa.\nMireu que sigui un web mínimament acurat (sense faltes d’ortografia ni traduccions mal fetes, per exemple).\nLocalitzeu les dades de contacte i una adreça física d’ubicació de l’empresa.\nAssegureu-vos que disposi d’informació suficient i clara sobre les característiques i els preus dels productes que s’hi ofereixen.\nReviseu que s’informi correctament de les condicions: les modalitats de pagament i d’enviament disponibles, el cost del transport, els terminis d’entrega i els sistemes de devolució.\nComproveu si l’adreça electrònica comença per https, ja que és un senyal de seguretat. A més, a la part inferior del navegador hi apareixerà el dibuix d’un cadenat tancat.\nPer seguretat, és preferible que no accediu a botigues virtuals des d’enllaços que us arribin per missatge o per correu electrònic. És més segur escriure directament l’adreça en el navegador o guardar en els vostres favorits les adreces dels comerços electrònics que useu amb més freqüència. Així evitareu accedir per error en dominis fraudulents que pretenen simular els originals usant noms semblants.\nTampoc no és recomanable fer compres des d’ordinadors públics i xarxes Wi-Fi obertes (sense contrasenya).\nEn les compres per internet disposeu de 14 dies per retornar els productes si no n’esteu convençuts; és el que s’anomena dret de desistiment i en queden exclosos els productes fets a mida o personalitzats; aquells que es puguin deteriorar amb rapidesa, com ara menjars; els bitllets de transport aeri, les reserves d’hotel, les entrades per a espectacles, etc.\nSi decidiu retornar el producte en aquests 14 dies, tingueu present que l’empresa us podria cobrar despeses de devolució, sempre que ho hagi informat prèviament en les condicions.\nQuè heu de tenir en compte si voleu comprar fora de la Unió Europea?\nSi compreu en botigues virtuals amb seu fora de la Unió Europea, cal tenir en compte que ara tots els productes que es compren en webs de fora de la UE estan subjectes al pagament d’IVA i altres drets de duanes. Per tant, abans de fer una compra en línia en una botiga virtual d’un país no comunitari, verifiqueu si els impostos estan inclosos en el preu final perquè si no ho estan, posteriorment l’empresa que fa l’entrega dels productes pot reclamar-vos aquests recàrrecs.\nA més, si sorgeix qualsevol problema relacionat amb la compra en un web de fora de la UE, la situació podria ser més complexa i difícil de resoldre, ja que la normativa europea de protecció de les persones consumidores no serà aplicable i, a més, la reclamació no podrà gestionar-se a través de la xarxa de Centres Europeus del Consumidor que permet resoldre controvèrsies transfrontereres de consum dins del perímetre de la UE.\nMés informació sobre el Black Friday i el Cyber Monday, a l'Agència Catalana del Consum


Troben 133 cossos de migrants a les costes de Líbia\nPetra, el psiquiàtric abandonat que acull a refugiats\tPetra, el psiquiàtric abandonat que acull a refugiats\nNo s'ha pogut confirmar la nacionalitat de cap dels cossos a causa de la falta de documents, però es creu que la majoria són subsaharians\nEl portaveu de la Mitja Lluna Roja Líbia, Jamis al Bosaifi, va confirmar ahir que es van trobar, els darrers dies, els cossos de 133 migrants a les costes de la ciutat de Zuwara. Tres quartes parts de les víctimes són dones. No s’ha pogut confirmar la nacionalitat de cap dels cossos a causa de la falta de documents, però es creu que la majoria són subsaharians. Les autoritats creuen que els migrants haurien sortit de la ciutat de Sabraza amb destinació a Itàlia.\nLa setmana anterior a la troballa va ser especialment tràgica. 880 persones van morir quan intentaven arribar a Europa. De totes maneres, la xifra de víctimes podria haver estat major si la marina italiana no hagués salvat un pesquer decrèpit que feia la mateixa ruta. El vaixell portava a 562 migrants i va bolcar al mig de la mar.\n#SAR sequenza ribaltamento peschereccio – salvati 562 #migranti – operazione #MareSicuro #MarinaMilitare pic.twitter.com/QZNy3nSA0J\n— Marina Militare (@ItalianNavy) 25 de maig de 2016\nDes de principis d’any, més de 40.000 migrants han arribat a Europa per aquesta ruta; anomenada ruta de la Mediterrània central per Frontex (l’agència europea de vigilància de fronteres). Més de 2.000 persones han perdut la vida després de salpar de les costes líbies. La ruta central s’ha convertit en la principal via per arribar a Europa des de l’acord entre la UE i Turquia per a segellar la ruta greco-balcànica.\nSegons la policia italiana, els immigrants que surten de Líbia es passen setmanes alimentant-se un cop al dia mentre s’allotgen en cases properes a la costa. Quan pugen a les embarcacions, en condicions deplorables, només reben salvavides els migrants que accepten dirigir les pasteres. Les màfies que es dediquen el tràfic de persones s’aprofiten de la corrupció i incapcitat de l’estat libi per a imposar la seva autoritat.


Fisioteràpia i teràpia ocupacional, dues claus per afavorir l'envelliment actiu\nL’augment de l’esperança de vida i la tendència a arribar a edats cada cop més longeves, planteja la necessitat de reconvertir el desig de viure més en el de viure millor.\nDe fet, segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística, a l’any 2068 Espanya podria allotjar més de 14 milions de persones amb una edat superior als 65 anys.\nSovint, l’envelliment comporta la pèrdua de capacitats funcionals i cognitives que repercuteix en la disminució de la qualitat de vida. L’envelliment actiu consisteix, precisament, a treballar de forma preventiva en el reforç de les habilitats, tant motrius com intel·lectuals, per preservar-les a mesura que transcorren els anys.\nAls centres i serveis que gestionem a Accent Social, la fisioteràpia i la teràpia ocupacional exerceixen un paper essencial en l’envelliment actiu de les persones usuàries, intentant mantenir i, fins i tot, augmentar la seva autonomia.\nEXERCICIS ADAPTATS AL PROYECTE VITAL DE LES PERSONES\nTal com explica na Elena Sierra, fisioterapeuta de la Residència Josep Miracle, titularitat de l’Ajuntament de Barcelona i gestionada per Accent Social, “treballem en el reforç de dues àrees principals, la funcional, per mantenir les habilitats pròpies de la vida diària i potenciar l’agilitat motriu de les persones usuàries, i la psicosocial, que consisteix en la realització de exercicis per afavorir-ne l’autoestima, reduir l’estrès i millorar-ne la capacitat d’atenció”.\nPer això, és fonamental identificar prèviament si hi ha una dificultat en la mobilitat i quin n’és l’origen. “No és el mateix que una persona demani ajuda per posar-se les sabates a causa d’un dolor lumbar que per tenir un mal dia i sentir-se sense forces”.\nA Accent Social, dissenyem plans d’exercicis personalitzats i adaptats a cada persona usuària, en funció de quins objectius vol assolir i quin és el seu grau de dependència. Així doncs, en funció de les necessitats i també de les preferències, les activitats poden enfocar-se en la potenciació muscular, la flexibilitat, l’agilitat o l’equilibri, entre d’altres.\nEn el cas de les persones que presenten un major grau de dependència o bé un dolor crònic, la nostra feina consisteix a intentar que puguin assolir una mica més d’autonomia. Per això, és imprescindible que hi hagi una coordinació i comunicació constant entre l’equip mèdic, l’equip de fisioterapeutes i el de terapeutes ocupacionals, per intentar incentivar la persona a participar en dinàmiques del dia a dia i evitar, així, que es mantingui en una posició estàtica durant massa temps.\nUNA QUESTIÓ D’ACTITUD\nSi bé la fisioteràpia i la teràpia ocupacional constitueixen dues peces elementals en l’impuls de l’envelliment actiu, aquest és en part, una qüestió d’actitud. “És fonamental que les persones grans siguin capaces de vèncer la mandra en un dia de fred o de pluja, que es mantinguin despertes i mostrin interès a seguir actives”, assegura Ana Morente, fisioterapeuta del Centre de Dia El Serral, a Castellbisbal.\nAls centres de dia gestionats per Accent Social duem a terme activitats que impliquen exercitació muscular, de forma individual, grupal, tenint en compte els gustos i interessos de cada persona perquè s’avinguin a les expectatives i al pla de vida. “Les activitats grupals solen ser les que més agraden a les persones usuàries, perquè creen un ambient molt familiar, de comunitat”, explica Ana Morente. D’altra banda, disposar d’una bona condició física els permet sentir-se més actives i, per tant, desenvolupar el seu dia a dia amb una actitud més positiva.\nGaudir de l’envelliment, com una etapa de plenitud en la qual poder realitzar activitats plaents i continuar aprenent és, segurament, el gran repte de qualsevol persona. Per això, des d’Accent Social volem continuar sent partícips d’aquest procés i ajudar les persones usuàries a dur a terme els seus projectes vitals, oferint-los acompanyament, benestar i qualitat de vida.\nArticle publicat abans Geriatricarea: https://www.geriatricarea.com/2021/12/15/fisioterapia-y-terapia-ocupacional-dos-claves-para-favorecer-el-envejecimiento-activo/


'Durango': dinosaures i supervivència - Diari de Girona\n'Durango': dinosaures i supervivència\nEs tracta d'una producció en línia per a dispositius mòbils, que actualment es troba en fase beta\n'Durango': dinosaures i supervivència Elsotanoperdido.com\nQue la indústria del videojoc sap adaptar-se a les noves tecnologies és un fet consensuat. El llançament del primer iPhone que, tot i que es remunta a fa una dècada exactament, va obrir el camí a les aplicacions d'entreteniment digital en dispositius intel·ligents. De fet, els canvis han estat tan profunds, que fins i tot veteranes de la indústria han fet el salt a aquest nou mercat: The Pokémon Company arrasa amb el seu fenomen 'Pokémon Go' i, poc després, Nintendo ha repetit èxit amb 'Super Mario Run '.\nEn qualsevol cas, els estudis continuen oferint un ampli ventall d'experiències per mantenir els usuaris més connectats. Una de les propostes més interessants de cara a aquest 2017 és 'Durango', una producció que actualment es troba en fase beta i que promet un estil de joc que poc o gens ha d'envejar a propostes, teòricament més grans. En resum,'Durango' ofereix un desconegut món infestat de dinosaures, un sistema d'artesania i lluita per la supervivència que aconsegueix mantenir al jugador en suspens, i tot això al palmell de la mà.\nAny desconegut, illa inexplorada\n'Durango' comença de forma trepidant. Res més iniciar l'aventura el jugador es veu obligat a escollir un dels 16 passatgers d'un tren. Cada un d'ells té una història de fons i uns atributs específics. Per exemple, trobem a una parella d'estudiants, diverses persones que van a la recerca d'una feina, alguns soldats, etcètera. La selecció és important, ja que marca la primera decisió del nostre personatge. Poc després d'escollir avatar començarà l'aventura: els passatgers desapareixen, diversos dinosaures entren en escena i contra tot pronòstic, apareixem en una illa inexplorada en la qual cal sobreviure. Aquest és el punt de partida.\nA partir d'aquí, i amb un procés guiat pels líders de l'illa, el jugador aprèn les mecàniques bàsiques de supervivència. Recol·lectar objectes, talar arbres, obtenir recursos, combinar-los per crear estris i armes noves són algunes de les premisses bàsiques de l'obra. La primera missió, de fet, passa per buscar els materials necessaris per liquidar una bassa destinada a escapar de l'illa, combinant fusta i pedra per crear un matxet i jugant amb l'entorn per trobar els ingredients adequats.\nFins aquí sembla que el videojoc és una proposta més dins de les típiques mecàniques de supervivència. No obstant això,'Durango' requereix de connexió a Internet constantment, ja que l'obra proposa reunir tants jugadors com sigui necessari perquè la supervivència sigui col·lectiva. Sí, el títol està basat en la comunitat, i veurem com els altres jugadors recullen i lluiten en tot moment, permetent tant escriure mitjançant text com gravar notes d'àudio per comunicar-nos amb els altres jugadors. La comunitat, per tant, es torna imprescindible. No només cal mantenir alts els nivells de menjar, lavabo i aigua del nostre personatge, sinó que, a boca de nit, els perills s'accentuen, i haurem d'estar preparats per combatre contra els dinosaures. Les mecàniques de combat són simples, amb un botó per atacar i un altre per esquivar en una mena de combat per torns dinàmic. I, per si fos poc, el títol inclou un sistema de progressió per nivells que va obrint noves possibilitats tant en atac, defensa i creació d'objectes.\nA més, el videojoc fa gala d'uns gràfics molt decents, tant en animacions com en qualitat, amb algunes seqüències de vídeo generades per ordinador que sorprenen a la pantalla del telèfon mòbil. Per la seva banda, el disseny dels personatges, més enllà dels seus modelats tridimensionals, és bastant actual i convenç en tot moment.\nTot i que es troba en estat beta, la producció de Nexon promet anar intensificant amb el temps gràcies a la interacció dels usuaris, la creació de clans de supervivència i, per descomptat, la introducció de nou contingut per part de l'estudi. Actualment no està disponible per al gran públic, sinó que només es pot accedir mitjançant un codi per controlar el flux de jugadors i perfilar les mecàniques de cara a un llançament final. Com avançàvem, l'obra recull ingredients molt interessants i els trasllada amb mestria a la pantalla de l'smartphone oferint una experiència molt addictiva. De cara al llançament, l'únic que podem demanar-li a l'estudi és que tradueixi els textos al nostre idioma perquè els jugadors d'aquí no tinguin massa impediments en formar una comunitat.


El Secret de la Foradà – Un lloc romàntic només per a adults\nHabitació lluminosa, amb estufa de llenya envidrada, aire condicionat, minibar i banyera exempta en la pròpia habitació junt amb un enorme finestral panoràmic amb belles vistes a la vall i a la Foradà, Situada en la planta baixa de l’establiment.\nEL SECRET DE LA FORADÀ – HOTEL RURAL EN BENISIVÁ (VALL DE GALLINERA) – ALACANT\nUn lloc romàntic només per a adults, mascotes no admesses\nHabitació lluminosa, amb banyera hidromassatge junt amb el finestral que atorga belles vistes de la vall, estufa de llenya envidrada, aire condicionat, minibar i enorme finestral panoràmic en l’habitació amb belles vistes a la vall i a la Foradà. Situada en la planta baixa de l’establiment.\nHabitació lluminosa, amb balcó privat, estufa de llenya envidrada, aire condicionat, minibar i banyera exempta en la pròpia habitació junt amb un enorme finestral panoràmic amb belles vistes a la vall i a la Foradà. Situada en la primera planta de l’establiment.\nHabitació lluminosa, amb balcó privat, amb banyera hidromassatge junt amb el finestral que atorga belles vistes de la vall, estufa de llenya envidrada, aire condicionat, minibar i enorme finestral panoràmic en l’habitació amb belles vistes a la vall i a la Foradà. Situada en la primera planta de l’establiment.\nHabitació lluminosa, amb minibar, calefacció i aire condicionat, amb belles vistes a la Foradà. Situada en la primera planta de l’establiment.\nVisita El Secret de la Foradà\nRealitza un recorregut virtual per les nostres instal·lacions


Dr. ABEL MARINÉ FONT – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 18è VOLUM. Recerca Científica » Dr. ABEL MARINÉ FONT\nDepartament de Nutrició i Bromatologia – Universitat de Barcelona\nEls farmacèutics del futur no només han de dominar els coneixements, sinó que també han d’adquirir una sèrie d’habilitats i, sobretot, la capacitat i les ganes per reciclar-se contínuament.\nEl conegut i reconegut catedràtic de nutrició i bromatologia de la Universitat de Barcelona Abel Mariné Font no té cap precedent farmacèutic a la seva família: “La meva mare era professora d’educació musical de la Generalitat de Catalunya, però l’any 1939 va ser retirada de l’exercici de la seva activitat laboral pel règim dictatorial. El meu pare no va poder tenir accés a una formació universitària però era un gran lector, per la qual cosa la seva base cultural era força sòlida. Suposo que aquest ambient cultural fou determinant perquè des de ben jove m’interessessin molts àmbits de coneixement.”\nEn aquest context, el Dr. Mariné es va inclinar pels estudis de farmàcia atès el seu interès per les matèries científiques com ara la química i la biologia, en la seva vessant sanitària, tot i que “mai no m’han deixat d’interessar les humanitats i les ciències socials. En l’àmbit científic també he sentit sempre una gran afecció per les qüestions historiogràfiques, especialment al voltant de la història de la ciència i de la farmàcia. Podem concloure, doncs, que les meves inquietuds sempre han estat força àmplies.”\nLa seva veritable vocació, però, la va descobrir durant els anys de formació universitària com a futur farmacèutic: “Des de la primera presa de contacte em va interessar la bromatologia, la ciència que estudia els aliments i llurs components. Per aquesta raó, vaig optar per centrar la meva investigació de doctorat en un tema alimentari suggerit pel professor Moreno Martín. Per portar-la a terme vaig fer una estada a França, amb el professor Costes al laboratori de bioquímica agrícola de l’École Nationale Supérieure d’Agriculture de Grignon, ja que el tema triat va ser la recerca cromatogràfica i espectrofotomètrica del sègol banyut en farines. El sègol banyut és un fong paràsit que, afortunadament, avui dia té molt poca incidència, però que històricament ha tingut una importància considerable. La seva ingestió, sobretot en èpoques de grans fams, provocava trastorns greus en l’organisme, els més importants dels quals eren la gangrena i els trastorns nerviosos. El suggeriment de recerca del doctor Moreno havia estat determinat per una intoxicació que s’havia produït a França uns anys abans i el culpable de la qual es creia que era el sègol banyut.”\nEl doctor Mariné va llegir la seva tesi doctoral a la Universitat de Barcelona el 1970. Un any després obtenia el títol de tècnic bromatòleg a la Universitat Complutense de Madrid. Des de la perspectiva laboral, en un primer moment es va decantar per l’exercici professional dins del sector privat (indústria farmacèutica). A partir de 1967, no obstant això, ha estat vinculat exclusivament amb el món universitari: “En un principi, vaig creure que el meu pas per l’ensenyament universitari era temporal. Estava convençut que tornaria a reincorporar-me al sector privat. Els esdeveniments, però, em van anar conduint més i més cap a l’ensenyament universitari.”\nVa treballar com a professor de la Universitat de Barcelona entre 1969 i 1973, quan es va traslladar a la de Salamanca: “La Universitat de Salamanca va instaurar els estudis de farmàcia i hi calia un professor de bromatologia i toxicologia. Per suggeriment del professor Casares de la Universitat Complutense de Madrid, m’ho van proposar. Vaig arribar a aquella Universitat de professor no numerari, i hi vaig obtenir, al cap d’uns anys, la condició de catedràtic. També vaig desenvolupar càrrecs de responsabilitat, com ara el deganat de la Facultat de Farmàcia entre els anys 1980 i 1982.”\nFinalment el 1982 va obtenir el trasllat a la Universitat de Barcelona: “Des de la perspectiva personal va ser molt interessant viure els anys de la transició a una ciutat com Salamanca, i he de dir que guardo un bon record de la seva universitat, ja que en estar en una facultat de dimensions reduïdes i que tot just començava, va ser possible engegar un gran nombre de projectes, com el grup d’investigació de nutrició i bromatologia.”\nEl Dr. Mariné reconeix que “els mitjans disponibles per a la recerca han millorat substancialment durant els meus anys d’exercici professional. En aquest sentit, encara recordo la impressió que em va causar observar tots els recursos de què disposaven els investigadors francesos a finals dels anys 60. D’altra banda, també s’ha de reconèixer que en l’actualitat la recerca en el nostre país disposa de més recursos i té bon nivell, tant en la recerca bàsica com en la que té una aplicació pràctica immediata, i també hi està entrant, encara no tant com seria desitjable, el sector privat.” “Malgrat que la nutrició és un factor essencial per contribuir a garantir la qualitat de vida, l’estat de salut i la longevitat de la població, el cert és que encara no és objecte de l’atenció acadèmica suficient a les facultats de farmàcia i, menys, a les de medicina. Per això considero que la formació en nutrició i bromatologia és un dels grans reptes de futur de les professions sanitàries, dins d’un context en què les exigències formatives passen per una sòlida i àmplia formació en què es combini, d’una banda, generalisme amb especialització i, d’una altra, les habilitats pràctiques amb les teòriques. Els farmacèutics, i tots els professionals del futur en general, no només han de tenir coneixements, sinó que també han d’adquirir una sèrie d’habilitats i, sobretot, la capacitat i les ganes per reciclar-se contínuament.”\nA més de la seva trajectòria com a professor universitari i investigador, el doctor Mariné ha col·laborat, entre d’altres, en la redacció de títols com Manual de interacciones alimentos-medicamentos o Saber popular i alimentació i ha publicat més de 200 articles com a fruit de les seves investigacions, centrades principalment en les amines biògenes i poliamines en aliments, estabilitat i durabilitat en aliments, interaccions entre aliments i medicaments, additius alimentaris, dret alimentari, propietats funcionals dels aliments i nutrició comunitària, a revistes de difusió nacional i internacional. També ha col·laborat amb mitjans de comunicació com COM Ràdio, Ona Catalana i La Vanguardia. Actualment participa com a col·laborador del programa Els matins de TV3 i a Ona Catalana i és un dels especialistes que escriuen a El Periódico. Aquesta completíssima trajectòria professional s’arrodoneix amb l’exercici d’una sèrie de responsabilitats públiques. A més del deganat de la Facultat de Farmàcia a la Universitat de Salamanca (1980-1982) i a la Universitat de Barcelona (1983-1986), el professor Mariné ha estat director general d’universitats del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya entre 1986 i 1990; vicepresident de la Comissió Interdepartamental de Recerca i Innovació Tecnològica de la Generalitat de Catalunya entre 1991 i 1993; gestor del Programa Nacional de Tecnología de Alimentos de la Comisión Interministerial de Ciencia y Tecnología entre 1994 i 1998; membre del quadre d’experts en seguretat dels aliments de l’OMS (1984-1987), i president de l’Associació Catalana de Ciències de l’Alimentació entre 1984 i 1988.\nPrevAnteriorROSA MARIA MARCH PUIGORIOL\nSiguienteDr. EDUARDO L. MARIÑO HERNÁNDEZNext


Del 21 de febrer al 7 de març de 2011\nNOTA: Places exhaurides\nEl Museu de la Vida Rural i la Ruta del Cister organitzen per primer cop un curs de tècniques d’interpretació del patrimoni a través del guiatge per presentar les últimes innovacions en el camp de la interpretació del patrimoni, el guiatge cultural, les tècniques comunicatives en relació al guiatge i les estratègies contemporànies d’educació en museus, centres d’interpretació, col·leccions obertes al públic i conjunts patrimonials.\nLa interpretació del patrimoni és l’art de revelar in situ el significat de l’herència cultural o natural al públic interessat en aquestes propostes. El curs, que es durà a terme al Museu de la Vida Rural, pretén oferir les bases per millorar la formació i capacitació professional de les persones vinculades a l’oferta cultural i patrimonial, i atansar tècniques efectives i innovadores aplicades al guiatge dels centres que conformen la Ruta del Cister.\nEl curs va dirigit a professionals de la Ruta del Cister en el camp de guiatge sobre el patrimoni, guies de museus, guies turístics, culturals i de patrimoni, professionals i programadors d’entitats culturals, col·leccions obertes al públic i també a qualsevol persona interessada a adquirir coneixements en la interpretació del patrimoni, la pedagogia aplicada a visites culturals i l’aprenentatge de tècniques per desenvolupar tasques de guiatge cultural.\nDilluns, 21 de febrer\nDe 12.30 a 14.30 i de 16.00 a 20.00 h\nTècniques per a la interpretació del patrimoni (I)\na càrrec de Cristina Simó Espinosa, guia interpretadora de patrimoni integral. Formadora de guies. Membre de la AIP (Associació per a la Interpretació del Patrimoni).\nDefinició i teoria de la interpretació del patrimoni. Les competències i qualitats de la persona que fa interpretació. Qui és “el públic”? Com es fa un guió d’interpretació.\nDimarts, 22 de febrer\nTècniques per a la interpretació del patrimoni (II)\na càrrec de Cristina Simó Espinosa.\nConfecció d’un guió d’interpretació, com dur-lo a la pràctica. L’avaluació d’un guiatge.\nEstratègies contemporànies d’educació en museus i centres d’interpretació\na càrrec de Josep Baluja Barreiro, llicenciat en Pedagogia Terapèutica i en Geografia i Història. Premi Nacional d’Educació, 2006. En l’actualitat és el director del Camp d’Aprenentatge “Els monestirs del Cister”.\nEstratègies educatives i interpretatives adaptades a diferents públics. El públic familiar i escolar. Exemples i idees sobre activitats educatives interessants.\nDilluns, 7 de març\nTècniques aplicades al guiatge\na càrrec de Montse Bosch Saumell, filòsofa, professora d’adults i contacontes.\nParaula i suggestió: som el que expliquem i el que deixem de dir. I, tanmateix, tot allò que deixarem de dir acabarà per no existir. Jornada teoricopràctica.\nEl preu del curs és de 20 € per alumne. Les places són limitades. Tindran preferència els professionals dels equipaments culturals que formin part de la Ruta del Cister. Per matricular-se cal enviar un e-mail sol·licitant la inscripció a info@larutadelcister.info o trucant al 977 86 12 32 abans del 14 de febrer de 2011. Un cop confirmada l’assistència caldrà fer l’ingrés de la matrícula al número de compte: 2100 0136 98 0200122944 indicant al concepte el nom del titular i el nom de la institució a la que pertany el participant. Cal fer arribar el resguard de l’ingrés per correu electrònic info@larutadelcister.info o fax al 977 86 24 24.\nDescàrrega del díptic en pdf


Linux | Page 5 | TINET - Tarragona Internet\nAmb una interfície senzilla, aquest programa ens permet comprimir i descomprimir fitxers fàcilment (7z, ZIP, GZIP, TAR i bzip2). És una eina potent per la seva gran capacitat de compressió (millora el rati de compressió en fitxers ZIP i GZIP entre un 2 i un 10% respecte WinZIP). A més, podem xifrar arxius en format .ZIP i .7z.\nAplicació multiplataforma que et serveix per portar al dia els comptes familiars o de la teva petita empresa, i molt útil per les persones que no se'ls dóna bé els números. Està dissenyat perquè sigui fàcil d'utilitzar, però és potent i flexible. Et permet realitzar un seguiment complet dels teus ingressos i despeses.\nAquesta és una excepcional eina de producció audiovisual lliure disponible en entorns Linux i que no té res a envejar a altres aplicacions predominants al mercat. És un programa senzill, fàcil de fer anar, i en català des de la seva versió 1.0. Amb ell podràs crear les teves pròpies pel·lícules.


L'Espai Thyssen reflexiona sobre el poder de les icones amb Sorolla, Picasso i Valdés - Diari de Girona\nL'Espai Thyssen reflexiona sobre el poder de les icones amb Sorolla, Picasso i Valdés\nLa primera col·laboració amb la Fundació Bancaixa abans de l'obertura del museu mostra la voluntat d'acollir col·leccions temporals\nL'Espai Carmen Thyssen de Sant Feliu de Guíxols explora el paper de les icones i les interpretacions que ofereixen del món amb l'exposició Iconografies. De Sorolla a Picasso i Valdés. Col·lecció Fundació Bancaixa-Col·lecció Carmen Thyssen, la primera col·laboració conjunta que reuneix 46 obres de 21 autors de finals del XIX fins a 2005, amb obres de Picasso, Sorolla i Manolo Valdés.\nLes obres per al nou museu costaran 6 milions i començaran el 2020\nLa baronessa Carmen Thyssen va assegurar ahir en roda de premsa que Sant Feliu és el «millor lloc del món», en la presentació de l'exposició d'estiu basada en la seva col·lecció de pintura, encara que aquest any només hi posa una obra.\nLa presentació es va fer amb l'expectativa posada en el futur museu en un edifici de nova planta, ara en licitació.\nComissariada per Pilar Giró, l'exposició, visitable fins a l'octubre, refusa ser un relat cronològic i vol posar de manifest les influències i intercanvis entre autors. L'exposició només es podrà veure en aquest espai.\nDiàlegs i Monòlegs són els dos blocs en què s'ha dividit la mostra per posar en rellevància el paper de la icona com a símbol de representació d'un objecte d'un món que «existeix en tant que representació», segons Giró.\nTan sols una obra del britànic Julian Opie representa la Col·lecció Carmen Thyssen, una decisió que s'ha atribuït a la intenció del futur museu d'acollir col·leccions temporals de manera contínua.\nDiàlegs, amb la llum, el paisatge i la quotidianitat, inicien la primera part de la mostra, tres sales que compten cadascuna amb un quadre de Sorolla com a fil conductor, entre els quals hi ha A l 'aigua. Platja de València (1908) i Platja de Biarritz (1906).\nLes mateixes platges valencianes tornen a ser representades, però amb estils diferents, a la dècada dels setanta per Equip Crònica, Francisco Sebastián, Eusebi Sempere i Joaquim Michavila.\nAntisorollistes com Gerano Lahuerta, Francisco Lozano, es contraposen a la Tardor. La granja de Sorolla amb paisatges de les últimes dècades del segle XX, i els seus alumnes li reten homenatge -al costat de Ignacio Pinazo- amb imatges quotidianes que desenvolupen la llum, la composició i les pinzellades. Aquest intercanvi es completa amb l'últim diàleg, sobre mites i icones, que evidencia com les referències estètiques ajuden a construir el llenguatge d'un artista: Matisse a Juan Navarro i Sean Scully; la mitologia clàssica en Josep Renau i Rafael Benimodo Armengol.\nD'altra banda, sis linogravats de Jacqueline i dotze reproduccions gravades de la casa de La Californie, són els moments de la vida de Picasso que Giró ha escollit per iniciar el bloc de monòlegs, que reprodueix com el significat simbòlic i al·legòric de la imatge pot entrar en l'imaginari col·lectiu.\nValdés, com l'artista valencià contemporani de repercussió internacional, és present amb tres pintures i dues escultures de fusta i bronze.


Un dels primers bancs europeus a incorporar el “blockchain” al seu catàleg de serveis\nLa plataforma we.trade s'ha incorporat al catàleg de serveis que ofereix CaixaBank.\n•\tAquesta innovadora solució permet activar contractes digitals i vincular l'operació comercial al finançament o el pagament, cosa que ofereix rapidesa, seguretat i simplicitat en les transaccions comercials a nivell global.\n•\tL'objectiu és ajudar a la internacionalització del negoci de les empreses.\nCaixaBank ha incorporat al seu catàleg de serveis per a empreses la plataforma de comerç digital we.trade. D'aquesta manera, l’entitat que presideix Jordi Gual i el conceller delegat de la qual és Gonzalo Gortázar es converteix en un dels primers bancs europeus a facilitar als seus clients l'accés a la tecnologia blockchain, amb l'objectiu d'ajudar-los a la internacionalització del negoci.\nAquesta plataforma ofereix rapidesa, simplicitat i seguretat per a totes les parts en les transaccions de comerç exterior. Ha estat desenvolupada per un consorci format per 15 entitats financeres europees i permet a importadors i exportadors, des d'un únic punt de connexió i de manera col·laborativa, fer les seves operacions comercials en suport digital de manera senzilla i intuïtiva.\nwe.trade és la primera plataforma de comerç exterior basat en tecnologia blockchain a Europa i el seu objectiu és incrementar la seguretat i traçabilitat de les operacions comercials nacionals i internacionals. Concretament, la solució facilita el seguiment en temps real de les operacions, cosa que incrementa la transparència durant tot el procés. En ser una plataforma en què només poden participar clients verificats i autentificats pels bancs integrants, el component de seguretat i confiança en les operacions és molt alt.\nLa plataforma we.trade genera contractes digitals (smart contracts) que vinculen l'operació comercial al finançament o el pagament i al compliment de les condicions comercials. Això evita a les empreses qualsevol risc d'impagament, aspecte que pot contribuir a potenciar la internacionalització del negoci de moltes empreses.\nA més, l'eina facilita a proveïdors i compradors processar transaccions d'una manera àgil i col·laborativa en una única plataforma comuna, i millora la gestió i la planificació de la seva tresoreria.\nCaixaBank, referent en innovació bancària\nLa nova operativa, impulsada pels equips d'innovació de CaixaBank i de CaixaBank Empreses, suposa un pas endavant en l'aplicació de tecnologies avançades als serveis financers. CaixaBank va ser un dels primers bancs europeus a analitzar el potencial del blockchain per als serveis financers i participa activament en diversos consorcis on s'innova amb noves solucions basades en aquesta tecnologia. La digitalització és clau en el model de negoci de CaixaBank, que compta amb la major base de clients digitals d'Espanya (6,3 milions).\nGràcies a la seva estratègia de transformació digital, un dels pilars del seu Pla Estratègic 2019-2021, CaixaBank s'ha situat entre els bancs més ben valorats del món per la qualitat dels seus productes i serveis digitals. El 2019, l'entitat ha estat reconeguda com la Millor Transformació Bancària a Europa Occidental per la revista Euromoney, i el Banc Més Innovador a Europa Occidental per la revista estatunidenca Global Finance. A més, ha estat reconeguda com millor entitat de Banca Privada del món per la seva comunicació digital als seus clients, en els Wealth Tech Awards de la revista PWM, del grup Financial Times.\nCaixaBank dona suport als seus clients empresa en 127 països a través de sucursals operatives, oficines de representació, corresponsalies i participacions bancàries que, juntament amb els gestors especialitzats que treballen a les oficines d'Espanya, ofereixen el millor assessorament per a les operacions de les empreses a l'estranger. L'entitat ofereix servei tant a les pimes i microempreses que estan iniciant les seves activitats exportadores com a grans corporacions i grups empresarials que afronten projectes internacionals més complexos.\nNota de premsa - we.trade


Han mort perqué eren pobres – Perifèries Urbanes\n24/09/2018 admin Europa, Regne Unit 0\nAl matí del 14 de Juny de 2017, un incendi va destruir un bloc de pisos protegits de 24 plantes al barri de North Kensington, centre de Londres. Almenys 72 persones van morir. Va ser clar de seguida que es tractava de molt més que un tràgic accident, quan van començar a circular notícies sobre la falta de mesures de seguretat anti-incendi a l’edifici, on la administració havia estalviat centenars de mil.lers de lliures utilitzant aïllants més econòmics i una cobertura exterior perquè l’edifici semblés més bonic als ulls dels rics veïns dels voltants. Aquest recobriment va crear una cavitat que va alimentar l’incendi de forma descontrolada. Es va saber també que els habitants havien intentat donar veus poc abans de l’incendi, per qué els propietaris i l’Ajuntament milloressin les condicions de seguretat de l’edifici, però no ho havien aconseguit.\nLa Grenfell Tower avui és un simbol de la crisi de l’habitatge i de les desigualtats urbanes a ciutats com Londres, del despreci estètic cap als pobres (les seves veus són silenciades i les seves aparences amagades rera de capes aïllants) i de qui té la posibilitat d’assegurar-se un habitatge segur (és a dir, de la distribució de la propietat i dels títols). Molts, per exemple, va assenyalar que l’incendi es va verificar en un dels districtes més rics del país, Kensington, que amb la propera Chelsea té també un percentatge d’edificis buits entre els més alts de tot el Regne Unit. molts dels quals explotats com a font d’inversió per part de mega-rics globals.\nJust després de l’incendi, el líder de la oposició Jeremy Corbyn va fer una declaració sorprenent i controvertida. Va dir que l’estat hauria d’expropiar els blocs buits per a reallotjar als supervivents. La idea va ser immediatament descartada com tot el que amenaça directament a la propietat immobiliaria. En realitat, però en el Regne Unit ja hi ha precedents de mesures d’aquest tipus, la expropiació de pisos buits en temps de crisi d’habitatge. Després del segon conflicte mondial, tant el govern de Churchill com la majoria absoluta de Atlee van considerar adequat saltar-se la normativa que protegeix la propietat privada per a reutilitzar pisos buits per a allotjar als pobres urbans. Churchill i Atlee van ser obligats a fer-ho per la pressió del moviment d’ocupació, molt fort després de la guerra.\nA part dels coneguts Vigilantes a Brighton, pocs recorden les 40,000 families que van ocupar espontàniament les bases militars buides a l’estiu de 1946, o el Great Sunday Squat del Partit Comunista, que va portar a milers de persones a obrir pisos de luxe a Kensington, al setembre del mateix any. Ambdues accions van posar molta pressió en el govern, per què concedís immediatament algunes respostes materials a la crisi (per exemple assegurar els subministraments o trobar allotjaments alternatius), i perquè s’interessés de la problemàtica de l’habitatge entre els pobres. En fi, aquestes polítiques d’irrupció amb la força van aconseguir que unes veus i aparences fins llavors silenciades i amagades fossin vistes i escoltades al paisatge polític de la Londres de la postguerra.\nSón petites victóries que demostren que, contra la financiarització del mercat de l’habitatge a ciutats com Londres – on la propietat és tractada com a una inversió, i els propietaris protegits d’irrupcions encara que no utilitzin els seus habitatges – aquestes normes van ser incomplertes en el passat, en temps de crisi i d’acció directa. Revisitar aquests exemples histórics ens mostra que avui podriem proposar una política popular d’ocupacions d’habitatges buides, ja que en el passat va ser possible – i per lo tant encara seria possible – pensar la propietat d’una altra manera.\nSam BURGUM, Distribucions del sensible: de la Grenfell Tower al frent de l’habitatge, PDF de la presentació a a trobada annual 2018 del Squatting in Europe Kollektiv, a Catània\nL’autor d’aquest post, Samuel BURGUM, és un Leverhulme Research Fellow per la Universidad de Sheffield (UK) i treballa amb activistes de Londres sobre squatting, trespass i acció directa sobre habitatge. Els seu blog: squattinglondon.wordpress.com / Twitter: @sjburgum\nUna entrevista al músic i escritor Akala i al veí Joe Delaney, que diuen que la gent de la Grenfell va morir i va perdre la seva casa perque eren pobres. Channel 4 news a Youtube.\n“L’incendi de Grenfell Tower s’ha de llegir dins del context d’esdeveniments similars com les inundacions posteriors al huracà Katrina a New Orleans, o la crisi hídrica a Flint, Michigan, o d’altres desastres globals com la explosió d’un gasoducte a 2011 que va matar desenes de persones a un barri informal de Nairobi, o l’esfondrament del Rana Plaza a Dhaka, Bangladesh al 2013. Aquests desastres són versions destil.lades de les innumerables formes de violència estructural quotidiana, i revelen les desigualtats mortals en l’accès a la seguretat que caracteritzen la vida urbana contemporània”. David Madden, “Deadly cityscapes of power“, Sociological Review, 19/6/2017.\nAquestes posicions contrasten durament amb una tesi com la d’Andrew O’Hagen, que en un llarg article al London Review of Books argumenta que no hi ha culpables de l’incendi, sinó només una sèrie d’esdeveniments desafortunats. El text va ser traduït en italià per Il Post, aquí.\n“Uns marxistes bojos volien donar cases als sobrevivents de Grenfell, peró per sort vivim en una justa societat capitalista“, entrevistes a The Indipendent, 22 juny 2017.\nSobre la relació entre incendis i gentrificació, es vegi l’aclarador texte dels Wallace sobre el Bronx, que explica en detall com la degradació del barri va ser impulsada a través del planned shrinkage, retallades planificades: reduïnt a la meitat les estacions de bombers del districte, els focs van devastar la zona empenyent als habitants a acceptar i fins i tot demanar les inversions privades que van portar el Bronx a la gentrificació extrema. Deborah & Roderick WALLACE (2001) A Plague on Your Houses: How New York Was Burned Down and National Public Health Crumbled, Verso. Aquí un altre texte del mateix autor sobre el tema.\nMoltes de les famílies afectades en Grenfell Tower eren marroquís. Una, en particular, venia de la ciutat de Larache, al Nord, sobre la qual vam escriure aquest post de 2011. Llocs i fets són lligats entre ells de formes que molt sovint s’escapen al nostre enteniment.


La Cambra impulsa la digitalització de les pimes amb la màxima seguretat - Canal Terrassa\nLa Cambra impulsa la digitalització de les pimes amb la màxima seguretat\nLa Cambra de Terrassa i l’Agència de Ciberseguretat de Catalunya organitzen el webinar “Digitalitza el teu negoci. Fes-lo cibersegur”, en el marc del projecte europeu CVETNET i l’aliança per la digitalització de les pimes, Digital Impulse Hub. El director gerent de la Cambra, Josep Prats, va destacar en l’acte d’inauguració que “estem immersos en un moment de canvis, en què la digitalització i la incorporació de la tecnologia ens permet i ens obre alternatives de millora dels nostres negocis i de les nostres activitats. És cert que aquesta incorporació de la tecnologia i digitalització també ens porta al fet que se’ns incrementen els riscos, amenaces i vulnerabilitats que abans no existien. La ciberseguretat, i la digitalització en el seu conjunt, no és un tema que només afecta algunes persones de l’empresa, sinó que es tracta d’una qüestió transversal que afecta, pràcticament, tots els processos d’una organització“.\nPer la seva banda, Anna Pajarón, responsable de Projectes Internacionals de la Cambra, va exposar els resultats de l’enquesta de digitalització que s’ha fet a un conjunt d’empreses de la demarcació per conèixer els aspectes relacionats amb la digitalització de la petita i mitjana empresa. En la sessió es va mostrar la ciberseguretat com un valor afegit que nodreix les empreses i els professionals, no només per mantenir la seguretat, sinó que es guanya confiança digital. L’Agència de Ciberseguretat de Catalunya, tenint en compte els efectes que la pandèmia ha causat en el teixit empresarial català, va impulsar la campanya “Digitalitza el teu negoci. Fes-lo cibersegur”. Aquesta iniciativa, estrenada el passat 25 de juny, té l’objectiu de promoure la cultura de la ciberseguretat a tot l’ecosistema econòmic del país perquè pugui realitzar una transformació digital segura i, d’aquesta manera, poder recuperar l’activitat.\nL’Agència de Ciberseguretat de Catalunya és l’encarregada d’executar les polítiques públiques en matèria de ciberseguretat i desenvolupar l’estratègia de de la Generalitat de Catalunya en aquest tema. Per la seva banda el programa CVETNET és un projecte que té com a objectiu reforçar la formació contínua, les competències digitals i l’aprenentatge intergeneracional. En ell hi participen, a més de la Cambra de Terrassa, la Cambra de Comerç d’Espanya i les cambres de República Txeca, Àustria, Bulgària, AHK-Bulgària i Dóbritx i està cofinançat pel programa “Erasmus +”.\nEl Digital Impulse Hub és un projecte comú estratègic, fruit de la col•laboració pública i privada, per fomentar la transformació digital de la pime i del comerç, també del sector públic, fomentar la formació i capacitació digital i afavorir el creixement de les start-ups digitals, la innovació i la competitivitat internacional de les pimes. Aglutina centres de competència, universitats i els seus grups de recerca, l’administració local i empreses i start-ups, que són coordinades per la Cambra de Terrassa.\nTags: cambraciberseguretatconfiançaImpulse HubenegociPimeswebinar


Autocomplaença, segona part (Jordi Costa)\nAutocomplaença, segona part\n3 min. Barcelona 08/11/2019 23:15\n651x366 Autocomplaença, segona part / ALBERT GEA Autocomplaença, segona part / ALBERT GEA\nSi una cosa no es podia dir fins ara del Barça de Valverde era que fos un equip irregular. És veritat que en l’historial té dues patacades descomunals a la Champions però, en general, han sigut dues temporades marcades per la fiabilitat. Segurament és per això que, només ara que ha perdut onze punts en onze jornades de Lliga -tants partits com en tota la passada temporada-, ha aconseguit inquietar els que només s’inquieten amb els marcadors. És a dir, i això forma part del problema, una majoria anestesiada del barcelonisme.\nFa una setmana, abans d’anar cap a València, Valverde va dir que tenia l’equip on volia que fos perquè liderava -i encara lidera- la Lliga i el seu grup a la Champions, però ha hagut d’adaptar el discurs a la mala maror que es veia a venir després de deixar-se remuntar pel Llevant fins a amoïnar-se una mica -la ironia sempre funciona- després que l’equip fos incapaç de superar l’Slavia.\nPerò el tècnic manté la flegma perquè és resultadista i està convençut que poden guanyar els pròxims partits igual que s’han encallat en els últims. Tant li fa com es guanya i, en coherència, tant li fa com es deixa de guanyar. La dinàmica de l’equip -no són només els últims dos partits, sinó que ja havíem vist desídia a Pamplona i Granada, i impotència en la majoria de partits europeus- fa pensar en la temporada 2006-07, quan tots plegats es van deixar anar, van abraçar l’autocomplaença i es van pensar que els títols continuarien caient pel pes de la seva qualitat.\nAra tenim un entrenador tan amortitzat com aleshores Rijkaard, un vestidor gairebé tan despistat com aquell i l’única diferència evident és que l’estrella del projecte -Messi- no ha plegat veles com va fer Ronaldinho. Si la paciència que demanen és perquè el Barça reprengui la línia de bons resultats i mantingui el lideratge a la Lliga, no caldrà tenir-ne gaire. Si l’espera consisteix en oferir l’esperança que l’equip acabi assolint una línia de joc ja no dic atractiva, però sí amb una personalitat definida, o tan sols la constància que tenia fins ara, ja no hi confio gaire.\nQue Valverde tingui el suport de la directiva és lògic. Si el van mantenir quan més plovia al final de la temporada passada, poc sentit tindria fer-lo fora ara a mig curs. Certament, no sembla que canviar d’entrenador ara serveixi de res. Però tampoc no anirem gaire més enllà mentre Valverde continuï actuant com qui es pren una píndola per al refredat: tallar els símptomes però no fer res per guarir la malaltia.\n"Soc 100% natural, sense bòtox, sense retocs": Lindsey Vonn diu prou als atacs sexistes


Sociologia - Generalitat Valenciana\nPublicada des de 1937, Public Opinion Quarterly es troba entre les revistes més citades de la seua especialitat. Este lideratge beneficia tant els acadèmics com als investigadors en ciències socials, proporcionant una font fiable per a la investigació de qualitat. Publica destacades contribucions teòriques a la investigació d'opinió i comunicació, anàlisi de l'opinió pública actual i investigacions sobre temes metodològics...\nPasajes és una revista de pensament contemporani. El seu objectiu fonamental és detectar temes i problemes especialment significatius en el camp del pensament, les ciències socials, les arts, les humanitats i les ciències naturals, obrint canals de comunicació amb autors i discussions de projecció internacional. Es mou en un terreny intermedi o de confluència de fets i idees, perquè acull contribucions d'índole teòrica molt...\nLa Revista Espanyola d'Investigacions Sociològiques (REIS) és una publicació trimestral del Centre d'Investigacions Sociològiques (CIS), sent part fonamental de la seua activitat editorial. Va començar a editar-se en 1978, i el seu objecte és procurar la difusió d'estudis de naturalesa acadèmica que contribuïsquen al millor coneixement de la societat espanyola. Per la seua trajectòria històrica i l'alt nivell de qualitat exigit a...


EL PAPER EN LA HISTÒRIA. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nEL PAPER EN LA HISTÒRIA\nnúm.104, maig 2014, p.56.\nLa història del paper es remunta a la Xina, XXI segles enrere, concretament a l'any 8 aC. Es tracta d'una petita peça de 10 cm², elaborada a partir de fibres de lli i correspons a un fragment d'una carta amb caràcters xinesos. Tot i amb això la tradició explica que el paper es va crear al segle II quan el ministre d'agricultura xinès va codificar per primer cop la tècnica emprada per la seva fabricació, permetent-ne d'aquesta manera la fabricació en grans quantitats. Sigui com sigui el cas es que amb aquesta nova tècnica quedaven enrere les antigues tècniques que per conservar la «memòria dels pobles i dels seus governants» tenien que fer servir pergamins, papirs i altres elements, com escorça o fulles de plantes.\nA partir d'aquell moment agafant com a matèria prima roba escaldada i fibres d'alguns vegetals com el lli, el cànem, el bambú i la morera, s'aconseguia elaborar el que coneixem com a paper. Aquesta tècnica, que va restar en mans orientals durant forces segles va caure en mans àrabs, al segle VIII, quan aquests juntament amb els kirguisos —habitants de l'actual Kirguizistan—, l'any 751, desprès de la batalla de Talas, varen fer presoners nombrosos xinesos dels quals van aprendre les tècniques de la fabricació del paper, convertint, desprès de millorar-ne la seva tècnica, la ciutat de Samarcanda —situada en plena ruta de la seda, a l'actual Uzbekistan— en el primer centre productor de paper del món musulmà.\nFou a traves del poble àrab i de les seves conquestes que poc a poc es va anar introduint a Europa. D'aquesta manera desprès de deixar la seva empremta a Bagdad, el 793, i El Caire, el 900, el trobem a Xàtiva, el 1056 i a Sicília el 1102. D'aquesta manera, quan Jaume I expulsa al musulmans de Xàtiva l'any 1248, tota la documentació diplomàtica es va fer en paper substituint el pergamí i constituint l'inici dels arxius oficials.\nDos segles més tard, el 1248, un fet crucial marcarà el destí del paper: la invenció l'any 1440 de la impremta a mans de l'alemany Johannes Gutemberg. A partir d'aquest moment la demanda de paper serà ja imparable, per la qual cosa va caler la invenció d'algun enginy que en facilités la seva fabricació, ja que fins llavors era una feina totalment artesana, lenta i costosa, a base d'uns primitius molins de sang (moguts per força animal) que poc a poc van anar deixant pas als molins hidràulics. Aixi, poc a poc, comencen a aparèixer molins moguts per la força de l'aigua a Perpinyà (1444), Barcelona (1460), Terrassa (1552), Girona (1571), Roda de Ter (1595), etc. Uns molins que generalment n'eren fariners o trulls d'oli, que en certes èpoques de l'any alternaven les seves tasques amb aquesta nouvinguda.\nArribats a finals dels segle XVII i al llarg del segle XVIII, la construcció d'aquest molins augmenta a tot Catalunya, així com l'elaboració de noves qualitats de paper: de més alta qualitat, de fumar, per escriure, etc.\nI el Pla de l'Estany, en aquest aspecte, fou una de les comarques que es va veure beneficiada per aquesta nova indústria. L'any 1675 s'esmenta com a propietaris de molins paperers a Banyoles a Joan Baptista Perpinyà, i a Borgonyà, a Miquel Molià i Jaume Llosa. Just un segle més tard, el 1775 a Borgonyà s'hi troben els molins d'Antoni Llosa, Francesc Milans (que el té arrendat a Miquel Llosa) i Josep Molià (que el té arrendat a Miquel Frigola), i a Banyoles Josep Perpinyà (que el té arrendat a Joan Gratacós).\nAl llarg del segle XVIII, a famílies papereres com els Llosa o els Llopis, s'hi aniran afegint noms com Josep Font i Jacint Vilardell, a Borgonyà, i Francesc Torres, Jaume Cerquella, Maria Masmitjà, Domenec Cerquella, Maria Riera Oriol, Jacint Masgrau, Jaume Oriol i la família Escatllar, entre d'altres, a Banyoles.\nUns noms que donarien lloc en molts del casos a industries més grans com les fàbriques d'Oliveras Carbó y Cia i la de Vilardell y Ramió, a Borgonyà, i a Banyoles, les de Torras y Morgat, La Providencia, José Masmitjà, Cartrons Masó, Cristobal Vila e Hijo, etc.\nUns fabricant paper d'estrassa, altres paper fi blanc per escriure, altres paper de fumar, però sigui el que sigui, el cas es que aquestes i altres fàbriques de la comarca varen donar lloc a noms comercials que varen ultrapassar les nostres fronteres.


Una oportunitat pels mitjans locals | XARXACOM\n← 118 candidatures opten als Premis de Comunicació Local de la Diputació de Barcelona\n‘Mariel’, ens trasllada a les colònies industrials →\nMarc Melillas Director General de la Xarxa Audiovisual Local\nMARC MELILLAS. – Els tancaments de les televisions públiques de L’Hospitalet, de Blanes i la televisió privada de l’Alt Empordà, Canal Nord, són una mala notícia per al sector audiovisual i un empobriment de l’espai comunicatiu català. En aquests casos, de ben segur que els seus responsables polítics, tècnics i empresarials han explorat totes les possibilitats abans de prendre una decisió tan difícil com la de tancar una finestra que reflecteix la realitat i l’activitat dels seus respectius territoris, contribuint a la seva dinamització social, econòmica i cultural. Però d’altres tancaments recentment anunciats com el del segon canal públic del Maresme (m2tv) amb seu a Calella per deixar una única televisió pública a la comarca del Maresme i la recent aliança de la TV de Cambrils amb TAC12 suposen els primers passos per a la racionalització del mapa de la Televisió Digital Terrestre (TDT).\nÉs evident que el procés de planificació i implementació de la TDT es va fer en plena bombolla econòmica. Només així podem entendre que es planifiquessin 96 canals a tot Catalunya. I el més il·lustratiu és que hi va haver tantes iniciatives privades, a banda de les públiques, que algunes, fins i tot, van quedar fora. D’aquesta manera, primer els organismes legisladors i després els reguladors van atendre i satisfer a bona part de les demandes del moment. Aquest miratge es va trencar amb els inicis de la crisi econòmica i la situació actual pateix ara les mateixes patologies de les d’altres sectors.\nEl més inquietant en aquests moments és que, seguint la llei del pèndol, de la mateixa manera que vàrem caure en el parany de crear televisions quasi de forma indiscriminada, ara caiguem en la temptació de tancar-les sense cap anàlisi prèvia. No hi ha res pitjor que funcionar per mimetisme. Les receptes no són les mateixes a tot arreu, llevat que interpretem únicament els mitjans de comunicació com una despesa prescindible. I aquí rau l’error. Entendre la comunicació local com una despesa en comptes de fer-ho com una inversió. Una inversió social que permet vertebrar i potenciar les nostres realitats socials, culturals, empresarials i esportives, entre d’altres, que participa en l’elaboració diària del llegat històric del nostre present i que enriqueix la nostra comunitat.\nEls projectes que s’han mostrat més sòlids no solament enfront la crisi econòmica, sinó davant l’adequació al nou entorn de la TDT són les televisions locals amb un fort arrelament en l’etapa de la televisió local analògica. Una televisió que ha crescut en la majoria dels casos de la mà d’una jove democràcia i que ha après a treballar amb lògiques de costos molt ajustats tant en l’àmbit públic com en el privat. Moltes d’aquestes televisions tenen un cost mig per ciutadà d’entre els 2 i els 6 euros l’any. Una televisió que ha estat i continua sent cantera i banc de proves de nous valors i iniciatives professionals sectorials. Una televisió sòlida en continguts, sostenible estructuralment i amb capacitat competitiva gràcies a la implementació de contrastades estratègies de cooperació i col·laboració amb la Xarxa de Televisions Locals. No obstant aquest indicis, però, la superposició de diferents crisis, la sectorial i general, pot posar en perill diverses dècades de construcció d’una altra manera d’entendre el servei públic de proximitat que ha creat un panorama comunicacional únic a Europa i que ja forma part del nostre patrimoni cultural i social.\nEfectivament, la situació no és fàcil. Estem immersos en ple canvi de paradigma de la comunicació, provocat bàsicament per la digitalització, Internet i l’electrònica de consum que ha generalitzat les capacitats de producció i de distribució, permetent múltiples formes d’explotació globals i personalitzades i, a més, ha obert noves vies directes de diàleg amb els ciutadans que no hem de desaprofitar. Ara ja no només es generen continguts per a ser transmesos per televisió. Qualsevol vídeo ha d’estar disponible, a més, per mòbil, tauletes, televisió per IP o televisió connectada, per citar-ne alguns. S’ha de poder veure arreu i en qualsevol moment i els ciutadans han de poder comentar-ho i compartir-ho. Però per a que això sigui possible, la xarxa de banda ampla ha d’arribar en bones condicions a tot el territori. Segurament aquest és un punt determinant i que caldrà apostar estratègicament en els propers anys pel desenvolupament del nostre país i que condicionarà, segurament, la vida de la TDT.\nTots aquests canvis afecten els models de negoci tradicionals i fan trontollar la cadena de valor dels mitjans convencionals. Però lluny de caure en el desànim, hauríem de veure l’oportunitat de redefinir el nostre sistema audiovisual per fer-lo més fort, dinàmic, eficient i sostenible. Els múltiples centres de producció existents a tot Catalunya són un actiu que no podem desaprofitar; i la seva experiència un patrimoni que no podem perdre. Per aquesta raó, cal iniciar, amb certa urgència, una reestructuració sectorial per garantir la seva viabilitat, fet que implica modificacions legislatives que permetin una racionalització del mapa de la TDT i revisar les obligacions de cobertura tècnica per no ofegar els projectes amb despeses d’emissió poc rendibles; reconèixer formules de relació on la iniciativa pública i privada puguin garantir la viabilitat de la televisió de proximitat com a única opció possible; flexibilització dels compromisos de producció i rigor en els compliments de les obligacions contretes pels operadors per a preservar l’essència del concepte de proximitat; potenciar la col·laboració i eficiència entre els mitjans públics i, finalment, estimular la concentració de televisions per crear projectes empresarials forts, viables i menys dependents dels recursos públics.\nEn definitiva, cal cercar totes les complicitats possibles i conjugar les múltiples plataformes existents, evitant redundàncies estèrils que no aporten cap valor afegit. És temps de sumar i concentrar esforços a favor d’un sistema audiovisual local que ens enriqueix i ens diferencia. Només treballant conjuntament superarem aquesta crisi.


Uneixen el budell i l'estómac sense intervenció quirúrgica per primer cop a Girona - Diari de Girona\nUneixen el budell i l'estómac sense intervenció quirúrgica per primer cop a Girona\nL'operació, duta a terme a la Clínica Girona, «pot substituir l'anestèsia general, l'ingrés hospitalari i la possible estada postoperatòria a l'UCI»\nUna imatge ampliada d'una part de l'aparell digestiu amb la pròtesi. clínica girona\nUna imatge ampliada d'una part de l'aparell digestiu amb la pròtesi.\nEl digestòleg de la Clínica Girona Ferran González Huix ha connectat l'estómac amb el budell prim d'un pacient sense necessitat d'intervenció quirúrgica amb una tècnica endoscòpica innovadora.\n«Hem fet per primer cop a Girona, i em consta que s'ha fet molt poques vegades a Catalunya, una gastrojejunostomia guiada per ecoendoscòpia (Ultrasonografia Endoscòpica), que consisteix a implantar un stent –una pròtesi de forma cilíndrica– a un pacient per aconseguir una connexió entre l'estómac i el jejú (part inicial del budell prim) sense necessitat de realitzar una intervenció quirúrgica», afirma el Dr. González Huix.\n«Aquesta tècnica pot substituir les cirurgies d'unió d'aquests òrgans, que obliguen a una anestèsia general, ingrés hospitalari durant diversos dies, ocasionalment ingrés a la Unitat de Cures Intensives en el postoperatori i que poden tenir risc especialment en les persones d'edat avançada amb malalties associades», explica el digestòleg.\nSegons explica el Dr. González Huix, l'objectiu d'aquest tipus d'intervenció és aconseguir una drecera per al pas dels aliments que s'han ingerit i que no poden passar al budell prim quan hi ha obstruccions en l'àmbit de la part més distal de l'estómac o el duodè: «Això succeeix especialment en els casos de malalties benignes o malignes dels òrgans que estan a prop (pàncrees, fetge, bufeta biliar) o del mateix estómac o duodè. En aquests casos pot succeir que l'estrenyiment de la llum d'aquests òrgans no permeti buidar l'estómac induint vòmits i intolerància alimentària. A part de la cirurgia d'unió entre l'estómac i el jejú s'han utilitzat també de vegades pròtesis col·locades a través de la part estreta de l'estómac o el duodè. El funcionament d'aquestes pròtesis no és òptim i freqüentment s'obstrueixen o funcionen malament», explica.\nLa gastrojejunostomia endoscòpica és possible gràcies a la recent disponibilitat de noves pròtesis que aconsegueixen ajuntar aquests òrgans i comunicar-los entre si.\nLa metodologia que es fa servir per poder dur a terme la tècnica és mitjançant l'Ultra Sonografia o Ecografia Endoscòpica (USE). Aquest és un endoscopi especialitzat que dona una imatge interna de l'estómac i, a més, porta un transductor d'ecografia en el seu extrem distal.\nAquesta tècnica, descrita fa uns dos anys, s'està realitzant des de fa aproximadament un any a tot el món i és el primer cop que es realitza a Girona i una de les primeres vegades que es fa a Catalunya, segons el Dr. Ferran González Huix. El pacient a qui van realitzar aquesta tècnica va poder iniciar la ingesta de líquids i posteriorment dur a terme una dieta completa en 12-24 hores. Li van donar l'alta al cap de dos dies.