Lliga Catalana 2019, R2: El Montmeló continua amb la bona ratxa – Flancderei\nLliga Catalana 2019, R2: El Montmeló continua amb la bona ratxa\nMontmeló 5,5 – 4,5 Platja d’Aro\nEl primer equip del Montmeló repeteix la fita de la setmana passada i torna a endur-se el punt sencer contra un rival teòricament molt superior. El Platja d’Aro, que es postula com un dels favorits a la part alta de la taula, portava a la seva alineació fins a quatre jugadors titulats (un Mestre Internacional, dos Mestres FIDE i un Mestre Català), amb una mitjana d’Elo de prop de 2200 punts. D’altra banda, el nostre primer equip tenia baixes importants, com en Carlos o en Guzmán. De fet, d’última hora es va saber que no podríem veure l’estrena del fitxatge Danil Shatko per un atac de febre (des d’aquí aprofito per desitjar-li una ràpida recuperació) i que, per tant, tothom pujaria un tauler. Tanmateix, l’equip no es va arronsar i va pal·liar aquestes absències amb esforç i amb motivació, que es va traduir en excel·lents resultats.\nEl marcador es va decantar ben aviat ja en favor local. La sort que semblava que ens havia abandonat abans de la ronda va tornar a somriure’ns en el primer punt del matx, ja que el segon tauler del Platja d’Aro va arribar exactament una hora i un minut tard a la ronda, perdent així la partida.\nDeixant les incompareixences de banda i parlant de les partides que sí que es van jugar, el primer a acabar fou en Cristian, qui en una posició igualada i aprofitant l’avantatge en el marcador va signar taules. No massa després es repartiria un punt per a cada equip de manera pràcticament simultània; Per una banda, en Jordi Sarrate va haver d’inclinar el rei en quedar en una posició inferior d’obertura que va acabar deteriorant-se irremeiablement. Per l’altra en Pau va guanyar gràcies a un cop tàctic que el deixà amb ample avantatge material.\nL’empat del Platja d’Aro va arribar quan en José Miguel va acabar caient en un final de peons després d’una partida amb lleuger desavantatge; tot i que sempre va comptar amb possibilitats de puntuar. Poc després arribà un dels resultats clau, de nou de la mà de l’Omar (o si em permeteu, el Botxí de Mestres FIDE), qui va treure taules d’un final realment incòmode en aprofitar-se d’un error del rival. I és que aquest any ni fent-lo jugar de número u aconseguim posar-lo en problemes! Els següents en acabar varen ser l’Aleix i en Néstor, qui van fer taules: L’Aleix ho va fer defensant l’exèrcit negre contra una Réti Anglesa, mentre que en Néstor va aconseguir un lleugeríssim avantatge en un final amb molts peons i torres que va ser suficient per signar l’empat.\nLa recta final del partit s’encarà amb un empat a 4 al marcador. Quedaven només la Diana i en Raúl, qui ha tornat a jugar una partida a la Lliga amb nosaltres després de quasi quatre anys d’absència. Aquesta re-estrena va culminar amb la victòria crucial que va assegurar l’empat a l’equip.\nAmb tota la pressió a sobre i una posició aparentment molt inferior (dos peons de menys!), la Diana havia de trobar la manera de puntuar. En aquesta situació agònica, va ser capaç de trobar una fortalesa gràcies al fet que l’alfil rival no podia treure al rei de la casella de coronació de l’únic peó passat (tots els altres estaven bloquejats per peons en color contrari al de l’alfil – lliçó de finals i de resiliència). Aquest mig punt in extremis donava la victòria per un ajustadíssim 5 ½-4 ½ . Amb això, l’equip es col·loca provisionalment en primer lloc a l’espera de rebre la setmana que ve a l’equip del Masnou, rival directe per certificar la permanència.


John Ashbery: tres poemes, dos llibres, una nota – La Lectora\nIlha do Desterro, 1\nLlegeix «Tres poemes d’Autoretrat en un mirall convex»\nParlar de «Tres poemes», en relació amb l’obra de John Ashbery (1927-2017) pot resultar malèvolament ambigu, perquè Three Poems (1972) és el títol d’un del seus llibres més experimentals, on renova el poema en prosa. Com a «Tres poemes d’Alguns arbres», van aparèixer, fa prop de vint anys, a la revista electrònica The Barcelona Review, les meves primeres versions de l’autor. En aquell cas, la mostra s’avançava a la publicació del llibre sencer (l’original, Some Trees, és de 1956). Els «Tres poemes» que apareixen ara a La Lectora, en canvi, pertanyen al seu llibre més celebrat, Autoretrat en un mirall convex (Self-portrait in a Convex Mirror) , un poemari de 1976 que acaba d’aparèixer a Llibres del Segle amb postfaci d’Eloy Fernández Porta. Aclarides les possibles confusions, potser no està de més fer-ne cinc cèntims i comentar els plaers i algun maldecap que ha comportat traduir-lo.\nEl llibre que ara es troba als aparadors m’agafa lluny. Lluny, perquè el vaig traduir fa temps: les versions d’alguns poemes, les vaig encetar a la mateixa època que treballava en Alguns arbres, i vaig acabar el conjunt fa més de cinc anys quan encara vivia a Nova York. Revisar-lo des de l’illa de Santa Catarina, l’antiga ilha do Desterro, afegeix al lapse temporal una llunyania respecte al paisatge i les referències culturals que m’eren tan a l’abast, i vet aquí la paraula saudade que em passi pel cap.\nVista en perspectiva un cop tancada amb la mort de l’autor, l’obra de John Ashbery és ingent i diversa. Cadascun de la trentena de poemaris s’hi conforma com una proposta diferent. Tenen, però, unes qualitats recognoscibles i unes línies de continuïtat, algunes dels quals es poden apreciar en aquests poemes. La primera s’avindria a allò que Marjorie Perloff anomenà una «poètica de la indeterminació»: el poema parla, però sovint no estem segurs de qui hi parla, ni tan sols de què parla, quin son els seus referents. Al poema que obre el llibre, «Com qui fiquen borratxo al vaixell de càrrega», els pronoms tu i jo es fusionen de manera inquietant: «Una mirada de vidre t’atura / i camines tremolós: era jo el percebut?» Tot el poema es construeix a partir de la indeterminació de qui són el «tu», el «jo» i l’«ella» que apareix més endavant.\nL’altre tret constant de la poesia d’Ashbery seria la seva unitat, diguem-ne, musical: una estructura interna del poema que no respon a la lògica discursiva, que es veu constantment alterada o interrompuda. Per llegir Ashbery cal entendre que no hem d’entendre: el poema arrossega el lector, o la lectora, pels seus meandres i moviments, ens transporta d’una escena a una altra, les veus hi apareixen i hi desapareixen i al final podem acabar molt lluny d’on pensàvem que érem: «La meva dona / es pensa que soc a Oslo —a Oslo, França, vull dir», acaba «Situació agreujant». La realitat referencial —això o allò— està en un constant risc de quedar dissolta a mesura que els motius del poema es van alterant i substituint.\nAquestes qualitats fan de la poesia d’Ashbery una experiència impactant que ens incomoda i ens sedueix a parts iguals. A banda de les seves referències eclèctiques, cal familiaritzar-se amb un to aparentment inestable, que sovint transita entre un mode descriptiu i un mode conversacional en què alguna veu anònima ens interpel·la. Traslladar al català l’impacte que els versos produeixen en anglès és un repte. Poso com a exemple l’inici de «Sobre Autumn Lake». En la meva versió, hi diu:\nSobre Autumn Lake\nLlegil-li la caltilla al fullatge és típic\nde filòsof xinès inseltat aquí a Autumn Lake a consciència\na la plovíncia de Québec… —Prou! No ho faré\nSoc incapaç de resseguir els esborranys, versions i revisions pels que han passat aquests versos. Només assenyalaré que a l’original «la caltilla» o cartilla és la Riot Act del parlament britànic, aprovada el desgraciat any de 1714 amb la intenció de reprimir el dret de reunió i manifestació (l’anglès Riot són aldarulls). Segons costa a la font original, s’establia «per prevenir disturbis i altres reunions tumultuoses, i per castigar els causants de manera més ràpida i efectiva.»\nL’expressió «read the Riot Act to someone» ha passat a emprar-se per recriminar-li a algú el seu comportament. Un problema afegit és que en l’original qui parla ho fa, al Quebec, amb accent xinès:\nPlovince of Quebec—stop it! I will not.\nTraduir «Leading Liot Act» per «Llegi-li la caltilla» —expressió que té l’origen en la Cartilla del Guardia Civil (que és del 1852)— és una solució discutible, per les ressonàncies culturals que s’impliquen en la llengua de partida i en la d’arribada. També ho és la meva manera d’estrafer l’accent xinès. I tanmateix els versos originals i les circumstàncies que evoquen són d’una estranya actualitat: una poesia que ens torba i ens contorba, feta de veus i confessions interrompudes: «Prou! no ho faré!»\nAshbery va rebre quasi tots els honors en vida; per acabar-ho d’arrodonir potser només li faltava el Nobel. Fa un parell d’anys que la seva persona ens va deixar i parlar del poeta ens porta a evocar-la. Recordo amb afecte la visita que li vaig fer a la seva casa de Hudson l’any 2004 i l’homenatge de tres dies que li dedicà The New School el 2006, en què vaig tenir l’honor de participar. Hi havia crítics i traductors d’Ashbery de tot el món, i ell estava exultant. Eloy Fernández Porta recorda al seu postfaci un altre homenatge que Ashbery va rebre en vida i que el va portar al Brasil. Es tracta de l’acte que el Museu de Arte Moderna de Rio de Janeiro va dedicar el 1993 als Tres Joans: el nostre Joan Brossa, el brasiler João Cabral de Melo Neto i el mateix John Ashbery. Cabral havia viscut a Barcelona a la postguerra i va fer una aportació crucial al grup Dau al Set. Gràcies a ell, Brossa, Tàpies i Arnau Puig advertiren que un art compromès amb la llibertat exigia també una llibertat de llenguatge. Cabral en aquella època va fer dues aportacions molt significatives en aquest sentit: el seu pròleg a la primera edició de Em va fer Joan Brossa (1951) i l’assaig Joan Miró (1950), amb una lectura sui generis de l’obra de Joan Miró en clau realista. Eloy Fernández Porta recorda com Ashbery havia coincidit amb Tàpies i potser algun membre més de Dau al Set mentre ajudava el seu amic coral Frank O’Hara amb els preparatius de l’exposició New Spanish Painting and Sculpture, que tingué lloc al MoMA el 1960. Com Cabral i com Brossa, Ashbery va incorporar a l’escriptura recursos i maneres de mirar extretes de l’art contemporani. Des del Brasil, no se m’acut millor manera d’acostar la poesia d’Ashbery als lectors catalans que evocant aquella trobada: la complicitat, des de la distància, entre els universos dels Tres Joans, un cercle que és també un viatge d’anada i de tornada.\nJohn Ashbery: Tres poemes d’Alguns arbres a The Barcelona Review. http://www.barcelonareview.com/20/e_ja.htm#cat%C2%A0\nMelcion Mateu: «Visita a John Ashbery». Avui. Cultura. 2/12/2004. http://projectetraces.uab.cat/tracesbd/avui/av03485.pdf\nFoto de Jaume Josa\nEtiquetes: Ilha do DesterroJohn AshberyTraducció


Com podem evitar l'estafa del retrovisor?\nEls Mossos d'Esquadra alerten la població d'un nou mètode d'estafa que s'està estenent per algunes localitats catalanes\nEl mètode és força similar al que s'utilitza en altres indrets del món. Un grup d'estrangers –generalment del sud de França– que es fan passar per turistes amb cotxes amb matrícula estrangera forcen una topada lleu amb un conductor –generalment també víctimes d'edat avançada– i simulen un desperfecte del vehicle, que sovint és el retrovisor.\nTot seguit els estafadors fan veure que truquen a l'asseguradora de la víctima (en realitat truquen a un còmplice que es fa passar per treballador de l'asseguradora) amb l'excusa que la seva asseguradora és estrangera, al seu país d'origen.\nEl suposat treballador de la companyia recomana a la víctima treure diners en efectiu (al voltant de 1.500 euros) per agilitzar el cost de reparació del cotxe dels estafadors amb la promesa que la víctima recuperarà els diners més endavant mitjançant un abonament de la companyia.\nQuè cal fer en cas d'accident?\nÉs molt important no tocar res ni moure els cotxes en cas d'accident lleu i sense vides en risc. Sempre cal avisar les autoritats i aprofitar per fer tantes fotos com sigui possible per evitar possibles fraus o estafes mentre arriben els cossos de seguretat.


BDBH – 05 DESEMBRE 2019 | Nova Ràdio Lloret\nBDBH – 05 DESEMBRE 2019\nPodcast: Descarrega-te'l (Durada: 59:54 — 82.2MB)\nObrim l’informatiu matinal de la ràdio de Lloret de Mar explicant que Lloret és municipi pioner en implantar porteries antibolcatge per a futbol sala i handbol. Lloret de Mar és el primer municipi de les comarques de Girona que aposta per un nou sistema de porteries antibolcatge als seus equipaments esportius que garanteixen la seguretat dels usuaris. Es tracta d’un sistema reconegut per estàndards tècnics.\nLes porteries estan fetes d’alumini i, amb tres elements diferents, s’estableix un sistema de contrapesos posteriors que impedeix que es bolquin endavant. Les porteries antibolcatge es fan servir en partits de futbol sala i handbol. Segons fonts municipals, l’impacta s’absorbeix gràcies al material utilitzat. Són porteries de fàcil instal·lació i mínim manteniment.\nLes porteries antibolcatge les trobem al pavelló del Molí, des d’aquesta temporada al del Pompeu Fabra i s’acaben d’instal·lar a la pista polivalent de la piscina.\nEntrevista a Anna García-Castany, regidora d’Esports, que comenta aquest sistema i la seva implantació en instal·lacions esportives lloretenques.\nEntrevista a Patricia Comajuan, responsable de l’agència Cocoa, sobre les jornades de formació única sobre l’organització de congressos i esdeveniments. Amb el nom de ‘Meeting Design Week’, ha anat a càrrec de tot un referent en el sector, Eric de Groot.\nEntrevista a Marc Rodrigo, autor i un dels actors de SAUNTERER, l’obra del LLORET ESPAI OFF que arriba aquest diumenge amb una proposta realment sorprenent. Serà una representació en què es va caminant, mentre dura l’obra.\nEns fem ressò que ahir Càritas va rebre un xec de 3.150 euros, recollits amb els mocadors solidaris de la festa major de santa cristina i parlem del partit d’hoquei que hi ha previst aquest cap de setmana de pont llarg, i recordem que ja estan obertes les inscripcions de la Cursa de Nadal.\nDetallem l’agenda d’aquests dies, destacant l’encesa dels llums de Nadal, l’activitat que comença aquest divendres al Museu del Mar dedicada al Nadal, el dissabte representació de NO T’HO CALLIS, l’obra amb què MUEKKA parla del bullying.\nBDBH – 04 DESEMBRE 2019


El Centre Cultural El Carme acull la mostra “Forjadors de la Festa. El patrimoni festiu de Badalona” | Area Badalona\nEl Centre Cultural El Carme acull la mostra “Forjadors de la Festa. El patrimoni festiu de Badalona”\nAquest dijous, 18 de març, a les 19.30 hores, s’inaugurarà de manera presencial i en streaming a la Sala Josep Uclés del Centre Cultural El Carme de Badalona (carrer de Francesc Layret 78-82), l’exposició “Forjadors de la Festa. El patrimoni festiu de Badalona”. L’aforament a la sala serà limitat i caldrà inscripció prèvia a través del correu elcarme@badalona.cat. La transmissió en streaming serà oberta a tothom i es farà pel canal Youtube de Festes de Maig.\nTambé s’hi podran veure peces com la figura del Sant, les masses que duien els macers (antics funcionaris que encapçalaven les comitives municipals lluint l’uniforme característic amb robes de domàs, gorres de vellut, i portant una maça a la mà), cedides pel Museu de Badalona, i diverses imatges d’arxiu que il·lustren aquest repàs històric i material deixat per les entitats Badalona Bèsties de Foc, Diables de Badalona, Esbart Sant Jordi, Geganters de Badalona, Mulassa de Badalona i de la família Llansó.\nEnguany hi haurà un espai interactiu on es podran seguir els passos i les músiques d’alguns dels balls representatius de la festa.\nS’ofereixen visites guiades per al públic en general i visites específiques per a les escoles i instituts, adaptades als diferents cicles educatius (especialment per als cicles mitjà, superior i per instituts).\nLes visites aniran a càrrec del comissari, Marc Abril, fester, músic i membre del Grup d’Estudis de la Festa de Badalona, o de Montserrat Silvestre, presidenta de Geganters de Badalona i també membre del Grup d’Estudis.\nLes reserves es poden fer a través de l’aplicació Agenda Cultural de Badalona entre aquest mateix dijous, 19 de març, i el divendres 30 d’abril: https://agendacultural.badalona.cat/ i s’han de fer, com a mínim, cinc dies abans de la data triada per fer la visita.\n• De dilluns a divendres, de 16.30 a 20 h\n• Dissabtes d’11 a 14 h i de 16.30 a 20 h\n• Diumenges i festius, d’11 a 14 h\nCentres educatius: visites per a grups/classe:\n• De 9.30 a 10.30 h\n• D’11 a 12 h\n• De 15.30 a 16.30 h\nParal·lelament a la mostra es faran, també al CC El Carme, tres xerrades en format presencial (sempre que ho permetin les mesures sanitàries imposades pel COVID19 en el moment de l’activitat) i virtual (a través del canal de Youtube de Festes de Maig). Per poder participar-hi presencialment cal fer inscripció prèvia a través de l’aplicació Agenda Cultural de Badalona. Aquestes són les xerrades previstes:\n• Dimecres, 24 de març, a les 18 h. “Museïtzar el patrimoni festiu immaterial”, a càrrec de Xavier Roigé, doctor en Geografia i Història, especialitat d’Antropologia Cultural per la Universitat de Barcelona.\nLa intervenció de Xavier Roigé tractarà sobre com gestionar i museïtzar el patrimoni immaterial. Actualment hi ha una nova visió del patrimoni que implica no tractar el patrimoni cultural immaterial com si fos material, sinó com un element de dinamització social.\n• Dimecres, 7 d’abril, a les 18.30 h. “La festa com a temps extraordinari”, a càrrec de Txatxi Gómez, periodista i costumista.\nJoan Ignasi «Txatxi» Gómez: parlarà sobre la festa com a moment extraordinari, trencar amb la rutina i establir una treva amb el dia a dia per transgredir-lo. La festa genera un temps únic que tothom coneix i que cíclicament es repeteix per donar una alenada d’aire fresc, de germandat i comunitat.\n• Dimecres, 21 d’abril, a les 18.30 h. “Nova mirada entorn les Festes de Maig”, a càrrec de Pol Asensio i del Grup d’Estudis de la Festa de Badalona.\nEn Pol, un jove estudiant de 2n de batxillerat de l’Institut La Llauna, presentarà el seu treball de recerca sobre les Festes de Maig i la cultura tradicional com a identitat dels badalonins. En la seva xerrada presentarà la visió d’un jove del segle XXI d’una festa gestada, sobretot, a finals dels anys noranta, i mirarà de destacar els punts forts, i els febles, de la nostra festa.\nImpulsada des de l’Ajuntament de Badalona, l’exposició forma part de la programació expositiva regular que l’Ajuntament de Badalona i la Universitat de Barcelona, a través del Vicerectorat de Patrimoni i Activitats Culturals, organitzen conjuntament amb la col·laboració del Museu de Badalona. Per aquesta mostra s’ha comptat també amb el suport de Badalona Comunicació, de les entitats Badalona Bèsties de Foc, Castellers de Badalona, Confraria de Sant Anastasi, Coordinadora d’Entitats Badalonines de Cultura Tradicional i Popular Catalana, Diables de Badalona, Esbart Sant Jordi, Geganters de Badalona, Grup d’Estudis de la Festa de Badalona, Miquelets de Badalona, Mulassa de Badalona, Típic Ball de Bastons de Canyet i de la família Llansó.\nArtículo anteriorLa Guàrdia Urbana de Badalona denuncia 58 persones i els propietaris d’un bar al barri de la Pau que feien una festa il·legal amb la persiana mig abaixada\nArtículo siguienteBadalona participa en un projecte per implementar un sistema d’alerta primerenca a la ciutat com a mesura d’adaptació al canvi climàtic\nBadalona redueix un 13,57% els delictes que es cometen a la ciutat durant el quart trimestre de 2020 respecte al mateix període de l’any...\nBadalona pel Clima inicia una campanya per la recuperació dels arbres i el verd a la ciutat\nBadalona En Comú defensa unes inversions municipals en clau ecologista, social i transformadora\nL’Ajuntament i l’Associació de Veïns de Bonavista acorden la creació d’una Aula de Natura a la finca recuperada del número 8 del carrer de...


Corresponsal català : Els Pets, res per descobrir, molt per conèixer – David Bonet\nFeb 23 2011 6 noviembre 2012\nParlar dels Pets, amb qualsevol persona del nostre país petit, és parlar de joventut, de primers amors, de primers records dolorosos, de primers concerts després d’hores de tren, de primeres acampades on amb prou feines sabies fer la tenda, de primeres notes provant de tocar una guitarra, de primeres lletres pensant que hi ha més gent que té els mateixos problemes que tu, de primers petons, de primeres borratxeres… i sense cap dubte una de les primeres que ha cantat.\nAquest prolífic i genial grup de la música coneguda com “Rock Català”, és el meu grup. És aquell grup que cada cert temps, em poso algun disc, per intentar entendre coses que no aconsegueixo solucionar sol. Aquell grup, que encara em fa posar la pell de gallina, i que encara em dona un petit cop a l’esquena i em diu, endavant.\nMolta gent, s’ha quedat amb aquells Pets del passat, genials i que us recomano que reviseu cada cert temps. Però aquest grup ha evolucionat, i s’ha convertit en un dels millors grups, no només de Catalunya, sinó segurament a nivell europeu. Als que penseu que em “flipo”, m’agradaria que em diguéssiu deu grups que amb una trajectòria tant llarga, hagin tingut tants discos rodons. Perquè és això el que fan, discos rodons, amb presentació, amb selecció de cançons, amb durada. Discos que no us podeu perdre detall de inici a final.\nCom sempre, us vull recomanar unes quantes cançons, i avui potser, és de les vegades que més em costarà. Així que us posaré un parell de cançons de tots els seus discos, i amb una mica de sort, acabareu escoltant tota la discografia, i donant-vos compte, de que segurament estem davant d’un grup, que enyorarem quan faltin, però que és un honor i plaer, gaudir-los durant tants i tants anys\nElls volien ser reis, i nois, ho han aconseguit. Llarga vida als Pets.\nEls Pets – En Tinc Disset\nEls Pets – Vespre\nEls Pets – No Diguis Res\nEls Pets – No T’enyoro (Cançó D’amor Desesperada)\nEls Pets – Segon Plat\nEls Pets – Núria\nEls Pets – Ulls De Color Mel\nEls Pets – Una Fiblada A La Pell\nEls Pets – Una Estona De Cel\nEls Pets – Dissabte\nEls Pets – La Mort Em Ve A Buscar – Live\nEls Pets – Jo Sóc El Teu Amic – Live\nEls Pets – Fàcil\nEls Pets – La Colla\nEls Pets – Faig Saber\nEls Pets – Sembla Estrany\nEls Pets – Les Coses Com Són


Un pla diari per a la superació de l’agorafòbia. Traducció al català | HIPNOSI CLINICA\n← 4 Mites sobre la hipnosi. Traducció al català\nParlant amb les veus en les nostres ments →\nUn pla diari per a la superació de l’agorafòbia. Traducció al català\nPublicat el 2014/10/11 per Anna Pons\nPer MARGARITA Tartakovsky, M. S.\nL’agorafòbia estreny el teu món, literal i figurativament. Les persones amb agorafòbia eviten certes situacions o llocs que poden ocasionar pànic o se senten atrapats. Això pot incloure fer cua, conduïr per un pont, estar en espais oberts o tancats (com el cinema), utilitzar el transport públic o estar fora de la casa sola/sol.\nHi ha gradients de agorafòbia. Per a algunes persones la por d’estar fora de casa és tan greu que es troben completament confinats a casa. Altres s’aventuren fora, però només a certs llocs als que han d’anar, com a la feina. Això, tot i així, es converteix en una experiència miserable, amb producció de palmes suoses, taxes de cor accelerades, respiració superficial, dolors al pit i altres símptomes de pànic.\nLa bona notícia és que aquest trastorn d’ansietat és tractable. Una de les millors coses que pots fer és posar-te en contacte amb un/a terapeuta que s’especialitzi en trastorns d’ansietat i pànic.\nEl que també pot ajudar, segons Hal Mathew, en el seu llibre “Unagoraphobic: Superar l’ansietat, atacs de pànic i agorafòbic per sempre”, és una rutina diària estructurada. Mathew va lluitar amb un trastorn de pànic i agorafòbia, i es va recuperar fa 20 anys. Des d’aleshores, ha estat al capdavant de grups de suport i programes de recuperació per a persones amb agorafòbia.\nMathew ofereix un pla de mostra en el seu llibre, que es desglossa en un dia típic de treball en blocs per hora. Ell suggereix el pensament de superació com a un treball – la feina més important que mai hagis tingut. Naturalment, el seu pla variarà depenent de la quantitat de temps que ha de dedicar a cada activitat. Però això ens dóna un gran exemple del que la seva rutina diària pot ser.\nPrimera Hora: moltes rialles\nQuan tens agorafòbia, és possible que t’aixequis cada dia amb una sensació de temor, perquè els teus minuts es regeixen per l’ansietat. És per això que Mathew suggereix passar la primera hora del teu dia rient. Ell l’anomena “teràpia d’endorfina.”\nSegons en Mathew, “Tu et mereixes i necessites un esmorzar amb rialles i alegria, i YouTube és la teva cuina.” Fes un cop d’ull als vídeos dels nous i vells còmics, i mira programes de televisió que ja saps que et faràn riure.\nSegona Hora: Compartir l’Alegria\nLa segona hora del teu dia tracta de compartir l’alegria amb els altres. Mathew suggereix fer una llista de persones que podrien beneficiar-se d’una trucada o visita. Pot posar-se en contacte amb el teu centre local de la tercera edat, asil d’ancians o l’església per veure a qui li agradaria tenir algú amb qui parlar. A més, comença a recopilar cites inspiradores, acudits i històries per compartir.\n“Fer aquestes trucades t’ajudarà a sortir del teu propi cap i sentir que estàs contribuint al benestar d’ algú.” Quan estiguis preparat, pots passar de les trucades a les visites i altres activitats de voluntariat .\nSi no pot fer això de moment, centra’t en la preparació per fer les teves trucades i la recol · lecció detot allò que necessitis.\nHora Tres: Aprendre sobre la seva ansietat\nLa tercera hora es centra en aprendre més sobre l’agorafòbia i el trastorn de pànic. Penseu en això com anar a l’escola. Mathew diu “AgoraEscola de Grau Superior.” L’objectiu és arribar a estar ben informats sobre aquests trastorns perquè puguis millorar.\nDedica un quadern per escriure notes clares sobre el que aprens. La teva investigació, el que escrius, pot incloure la lectura d’articles de revistes o escoltar conferències sobre la ciència del cervell. Sabent només com funciona el teu cervell ajuda a entendre millor com funciona la resposta de la por i com la pots gestionar efectivament.\nTambé suggereix la despesa de part del teu temps de classe en la lectura de fòrums de suport per l’agorafòbia. Pots trobar fòrums (en anglès) a www.supporgroups.com i http://www.patient.co.uk.\nQuatre hores: Utilitzant la fisicalitat\nÉs possible que evitis l’exercici, ja que fa que la respiració t sigui més difícil, i que no hagis caminat més enllà de la teva bústia de correu. Afortunadament, hi ha moltes opcions per moure el cos i per a l’alliberament d’endorfines per sentir-te bé.\nPer exemple, pots provar aquesta relaxació progressiva (progressive muscle relaxation) dels músculs mentre t’estàs assegut en una cadira. Si tens escales a casa, pots pujar i baixar. Una vegada més, pots fer us dels vídeos a YouTube per l’estirament i la pràctica de ioga calmant.\nCinc hores: aprenentatge de noves habilitats\nTría una habilitat que es pot practicar a casa, el que requereix la teva concentració total i la complexitat de la qual augmenta a mesura que la teva habilitat millora. Segons Mathew, “Això podria ser alguna cosa nova per a tu, una cosa que mai has pensat en fer, o podria ser una cosa que has somiat fer durant anys.”\nMathew tría el dibuix, cosa que havia volgut fer des de fa molt temps. El dibuix fins i tot es va convertir en una mena de meditació per a ell. “Dues hores van passar desapercebudes, i vaig descobrir amb alegria que podria esdevenir una persona tranquil una altra vegada només per fer exercicis de dibuix específiques.”\nAltres opcions inclouen: pintura, tocar un instrument musical, l’escultura, la fabricació de joies, l’escriptura i l’aprenentatge d’un nou idioma.\nHora Sis: la remodelació del teu cervell\nCom diu Mathew, durant aquesta hora, et concentraràs en la remodelació del teu cervell perquè no has de buscar en els cementiris per a un cervell nou! Practica exercicis i visualitzacions de pensament positiu, que, amb el temps, ajuden a canviar els teus patrons de pensament negatiu (perquè una altra gran notícia és que podem canviar el nostre cervell amb processos repetitius).\nCrea mantres que siguin específics sobre el que estàs treballant. Per exemple, en una visualització, Mathew suggereix prendre un viatge imaginari o visitar una circumstància plena de por. Imagina que no tens agorafòbia. Ell escriu:\nEntra en el seu transport somniat (ja sigui un Corvette o un Jaguar) i engega la música, badalla, lentament surt al carrer, observa amb atenció tot el que passa en el teu viatge, xiula o canta durant el teu viatge allà on vagis, troba un tram de carretera on es pot prémer l’accelerador, manten intercanvis agradables amb qui sigui, para i pren alguna cosa, i segueix el camí lent cap al teu camí a casa, i manté un somriure a la cara quan tornis.\nDesprés omple la resta. Que sigui una experiència còmoda i agradable.\nSet Hores: diari i Recuperació\nResumeix el dia en el teu diari, escrivint frases breus sobre com han estat les coses i el que treballaràs en el matí seguent. Mathew comparteix aquest exemple escrivint a la primera part:\n“Vaig aprendre algunes coses molt útils que no sabia sobre el meu detonant de camí a la feina i vaig començar a treballar per desactivar-lo. Encara tinc terribles períodes d’ansietat just abans del migdia. Necessito treballar en la respiració i en la relaxació muscular. No sé del cert si funciona aquest programa – encara sento un munt d’ansietat. Fer això em crea ansietat de vegades. Necessito treballar més dur en els desviaments dins de l’aprenentatge d’habilitats “.\nEll comparteix aquest exemple per al pla de demà: “Torna a “brainsciencepodcast.com” per acabar l’estudi de les neurones; comença el dia amb l’addició a la llista d’elements de distracció per treballar; imprimeix musica per a aprendre una cançó … “\nCom més escrius, més entens la teva ansietat i a tu mateix/a. Pots fins i tot començar la teva pràctica diària amb aquest missatge de Mathew: “Sóc un/a mestra de cinquè grau, i em pregunto: ‘¿Com explicaré als meus alumnes a classe al matí, exactament, el que tinc i el que poden fer per evitar tenir-ho elles/ells ? ‘”Torna a aquesta entrada, i revisa-la.\nViure amb agorafòbia pot ser agonitzant. Afortunadament, és molt tractable. Si us plau, no dubtis en buscar ajuda professional i crea una rutina diària plena de passos clau per ajudar a que es millori. Perquè es pot millorar.\nPer MARGARITA TARTAKOVSKY, M.S. a PsychCentral.com.\nPer llegir des de l’enllaç original – en anglès- si us plau feu clic aquí\nBuscar suport professional d’un/a terapeuta d’aquest tipus pot ajudar-nos a dissenyar exercicis clars que es poden assajar en un estat hipnòtic. això és tan simple com dir que els exercicis suggerits anteriorment poden ésser integrats en la nostra ment subconscient d’una forma ràpida i eficaç si els realitzem en un estat de profunda relaxació i / o concentració. Aquest estat pot proveir una claredat d’ estat mental des de la qual es pot assimilar la informació i processar-la en un major grau, en comparació al nostre estat normal de consciència.\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorized i etiquetada amb agorafòbia, ansietat, cervell, hipnoteràpia, hiposi, imaginació, pànic, pensament positiu, reprogramació, visualitzacions. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nTrata la ansiedad de tus pensamientos como un anuncio emergente de internet


YouTube llança el seu servei de televisió per subscripció - Diari de Girona\nYouTube llança el seu servei de televisió per subscripció\nYouTube TV ofereix accés a més de 40 canals, a les seves emissions en directe i a esdeveniments esportius\nep 06.03.2017 | 07:14\nYouTube llança el seu servei de televisió per subscripció Getty Images\nGoogle ha llançat YouTube TV, el seu nou servei de subscripció mensual de la plataforma de vídeo 'streaming' que ofereix accés a canals de televisió per veure els continguts en directe i programes gravats.\nYouTube TV està disponible de moment als Estats Units, on ofereix accés a més de 40 canals i a les seves emissions en directe, entre els quals es troben ABC, CBS, FOX o NBC, canals regionals i locals. Oferirà, també en directe, emissions d'esdeveniments esportius.\nAquest servei de subscripció també ofereix la possibilitat de gravar els programes, que s'emmagatzemen en el núvol, per veure'ls més tard. A més, es poden gravar diversos programes al mateix temps, com explica Google en un comunicat publicat al seu bloc.\nAquest servei és compatible amb dispositius Android i iOS, però també amb qualsevol televisió a través de Google Chromecast, el que significa que l'usuari pot accedir tant a les emissions en directe com els continguts gravats des de qualsevol lloc.\nLa subscripció mensual, de 35 dòlars, dóna accés al servei a sis usuaris, cada un amb el seu compte, cadascuna amb la seva configuració personal i el seu espai en el núvol per als continguts gravats.


Informació sobre la matrícula Matrícula pels alumnes que van començar la llicenciatura en cursos anteriors Informació\nLa matrícula de les assignatures optatives i de lliure elecció es pot fer indistintament en qualsevol torn horari, independentment del triat per a les assignatures obligatòries, i s’ha d’indicar la clau M0 o T0 si s’imparteixen al primer quadrimestre, i la clau M8 i T8 si s’imparteixen al segon. Calendari de matriculació\nS’ha de consultar el calendari establert als taulers informatius del centre per tal de saber el dia, l’hora i l’aula d’informàtica en què s’ha de realitzar la matrícula. Matriculació. Procediments i criteris\nL’alumnat que es matricula per primera vegada d’un ensenyament, tant de primer cicle com de segon, ho ha de fer amb un mínim de 50 crèdits i un màxim de 90 el primer any. A partir del segon any l’alumnat es pot matricular del nombre de crèdits que vulgui, tenint en compte la normativa de permanència; és a dir, s’ha de tenir en compte que els crèdits mínims que es comptabilitzen cada any a l’efecte de permanència són 50 per a les llicenciatures i 45 per a les diplomatures. Els alumnes que sol·licitin una beca s’hauran de matricular d’un mínim de 60 crèdits.\nL’ordre de matrícula s’establirà d’acord amb la nota mitjana ponderada de l’expedient\nen data 1 de setembre de 2010 i, subsidiàriament, en cas d’empat, segons l’ordre\nalfabètic del cognom començant per la lletra que surti en el sorteig que s’efectuarà\nen la Comissió Acadèmica de la Facultat que tindrà lloc al mes de juny\nNo hi haura preinscripció previa a la matrícula. Si els resultats de la convocatòria extraordinària de setembre portessin a modificar la matrícula, aquesta es farà del 13 al 23 d’octubre a Secretaria.\nEls estudiants podran escollir torn (matí o tarda) i grup segons disponibilitat de places.\nDurant el mes d’octubre, s’obrirà un període d’ampliació de matrícula i de canvi\nPas de cicle\nTots els alumnes que estiguin en condicions de passar a segon cicle ho han de comunicar en el moment de formalitzar la matrícula. Consulteu el calendari establert a la secretaria de la facultat.\nL’assignatura Llenguatge Jurídic i Documentació, que es duu a terme en el primer cicle, està pensada perquè s’adapti per l’assignatura Pràcticum I de segon cicle.\nMés informació sobre tràmits administratius © Universitat de Barcelona Edició: Administració de Centre de la Facultat de Dret Última actualització o validació:06.09.2012


El Teatre de l'Ateneu reassigna les butaques per als espectacles ajornats del primer trimestre\nEl Teatre de l’Ateneu reassigna les butaques per als espectacles ajornats del primer trimestre\nEl Teatre Municipal Ateneu reprogramarà a la tardor els espectacles de la temporada anterior que van haver de ser ajornats i informa que, a causa de les mesures de seguretat adoptades per la prevenció de la pandèmia de Covid-19, caldrà modificar totes les assignacions de butaques que es van fer en la venda de les entrades.\nLes persones que ja havien adquirit les localitats poden gestionar el canvi presencialment tots els dijous, d’11 a 13h i de 18 a 20h, fins a l’1 d’octubre. També poden optar per dues opcions més. Així, el dia de la funció poden bescanviar l’entrada per la nova adjudicació, a partir de les 18h i fins a 15 minuts abans de l’inici de l’obra. O també poden enviar un correu electrònic a entrades@teatremunicipalateneu.cat indicant el codi de l’entrada i especificant els membres de la unitat de convivència dels assistents a l’acte que es poden agrupar. Un cop enviada la informació, rebran la resposta amb les noves localitats assignades.\nLògicament, aquesta resituació afectarà la ubicació de les butaques assignades inicialment. Per aquest motiu, els espectadors que no estiguin d’acord amb el canvi podran reclamar el retorn del preu de l’entrada, en el mateix horari, a la taquilla del Teatre Municipal Ateneu, situada al Passatge Vives s/n; la taquilla del Punt d’Informació Cultural i Turística no estarà operativa.\nEls espectacles ajornats i afectats per la nova reassignació de butaca són els següents:\nDiumenge 4 d’octubre, 19:00h «Els ocells»\nDiumenge 1 de novembre, 19:00h«La dona del 600»\nDiumenge 15 de novembre, 19:00h «La consagració de la primavera»\nDiumenge 24 de gener 2021, 19:00h «Una història real»\nA causa de la situació sanitària, en aquest segon semestre no hi haurà programació estable ni, per tant, venda d’abonaments. Properament, el dia 9 de setembre es presentarà un tríptic amb la nova reprogramació i s’informarà de totes les activitats que es faran al Teatre Municipal, amb alguna sorpresa, com la preestrena de la nova producció impulsada pel Teatre de l’Aurora, “Encara hi ha algú al bosc”, amb Ariadna Gil, el dissabte dia 10 d’octubre a les 21 h, i per a la qual es posaran entrades a la venda a partir del dia 10 de setembre. El teatre també acollirà, entre d’altres activitats, la programació del Cine Club i el Cicle Gaudí de cinema català, fins que no es pugui reprendre l’activitat de l’Ateneu Cinema.\nArticle anteriorLa cançó de Casaldàliga\nPròxim articleCapellades acomiada els seus veïns traspassats durant la pandèmia


El 97% de les persones que atenen les entitats socials catalanes tenen problemes d’habitatge - Projecte Lliures\nBy Martí Costa\t28 d'abril de 2022 maig 4th, 2022 No Comments\nLa pràctica totalitat de les persones que atenen les entitats socials a Catalunya té problemes d’habitatge: 1,3 milions de persones viuen en un d’inadequat i gairebé un milió en un d’insegur, segons recull l’informe INSOCAT 14 – Habitatge i exclusió residencial, elaborat per la federació d’Entitats Catalanes d’Acció Social (ECAS), una de les tres impulsores del Projecte Lliures. Per fer-hi front, les entitats membres reclamen mesures encaminades a l’augment del parc d’habitatge accessible, la millora de la regulació i la protecció dels col·lectius més vulnerables.\nEl 97% de les persones ateses per les entitats socials a Catalunya tenen problemes d’habitatge. En total, 1,3 milions viu en un habitatge inadequat —infrahabitatges, en amuntegament o en estructures temporals— i gairebé un milió més ho fa en un habitatge insegur —ocupacions, temporals, amb amenaça de desnonaments o amenaces violentes—. A més, 18.000 persones viuen en situació de sense llar i sense sostre. “L’habitatge és avui un motor d’exclusió social de primer ordre. Garantir el dret a l’habitatge, reconegut, però vulnerat, és imprescindible. No hi ha cap política efectiva de lluita contra la pobresa si no va acompanyada d’una política d’habitatge que en garanteixi l’accés i el manteniment”, denuncia Míriam Feu, responsable de l’informe d’ECAS INSOCAT 14 – Habitatge i exclusió residencial, elaborat per l’Observatori de la Realitat Social de Càritas Barcelona, que es va presentar el 26 d’abril a la seu de l’Associació Benestar i Desenvolupament.\nLes més afectades: persones migrades, famílies amb infants i monoparentals, i joves\nEls col·lectius més afectats per aquestes situacions són les persones migrades, les famílies amb infants i adolescents, les llars monoparentals i les persones joves soles. Tot i que les dades empitjoren des del 2018, les entitats denuncien que el pes de l’habitatge en l’exclusió social s’arrossega des de fa molts anys i respon a una problemàtica estructural. “Les respostes a la problemàtica de l’habitatge són insuficients i insatisfactòries perquè s’afronta com una qüestió conjuntural el que és una problemàtica estructural”, reivindica Sílvia Laporta, responsable de l’Àrea de Gènere a Prohabitatge.\nMés de la meitat de les persones que no poden atendre les entitats necessiten un allotjament, i el 48,6% necessitarien ajudes per pagar el lloguer, una habitació o els subministraments bàsics. Laporta denuncia que, a més, “la Mesa d’Emergència està trigant fins a dos anys a atendre les persones que els arriben, no són terminis d’emergència”. Un 50% de les entitats especialitzades en habitatge té persones que no pot atendre. Malgrat les restriccions i dificultats que va comportar la covid-19, el 2020 un 54,5% de les entitats va atendre més persones que el 2019.\nPer tal de protegir els col·lectius en situació de vulnerabilitat, ECAS advoca per garantir l’acompanyament a les persones migrades mentre no es derogui la llei d’estrangeria; oferir habitatges d’ús social lligats a moments evolutius clau, com la gent gran i la joventut; garantir habitatges d’emergència en condicions adequades a les famílies monoparentals i infants, i reservar parc públic, suport i assessorament per prevenir abusos i discriminacions cap a les persones amb problemes de salut mental i discapacitat: “Cal política pública centrada a recuperar la funció social de l’habitatge”, reivindica Sílvia Laporta.\nSílvia Laporta, Ferran Busquets i Míriam Feu a la presentació de l’informe INSOCAT 14.\nEls desnonaments i el relloguer són les problemàtiques que més augmenten\nEntre les principals problemàtiques que les entitats veuen en el seu dia a dia destaquen el lloguer i relloguer d’habitacions, el fet d’haver de compartir habitatge de manera forçosa, i la persistència i l’amenaça de desnonaments, així com noves formes de desnonament invisible, l’assetjament immobiliari latent, les ocupacions estigmatitzades, el racisme immobiliari i el fet d’haver de viure al carrer de manera crònica o intermitent.\n“La pobresa i l’habitatge generen molta angoixa i molt de patiment a les persones”, lamenta Ferran Busquets, vocal de pobresa d’ECAS. Les entitats consideren que les problemàtiques que més afecten i més s’han agreujat arran de la covid són els desnonaments del lloguer i el relloguer d’habitacions, tot i que també s’han agreujat els casos de situació de carrer intermitent.\nMés habitatge protegit i millores en la regulació\nL’informe revela també que el 80% de l’acció social a Catalunya està vinculada a problemes d’habitatge, i constata que aquests problemes afecten la forma i les possibilitats de l’acció social de les entitats. Una afectació, aquesta, que el 94% de les entitats creu que es produeix en el seu si. A més, denuncien que no tenen eines per fer-hi front i que les que tenen són inadequades.\nLes entitats socials reclamen augmentar el parc d’habitatge accessible a través d’incrementar l’habitatge protegit, destinant l’1% del PIB a polítiques d’habitatge, comprant i captant habitatge privat, dotant de més recursos la Mesa d’Emergència i atorgant ajuts al lloguer.\nParal·lelament, reclamen millores en la regulació: sancions als grans tenidors que no compleixin amb les seves obligacions en relació amb contractes de lloguer social, un reforç del paraigua jurídic per preservar la funció social de l’habitatge, l’abordatge del sensellarisme a través de l’estratègia aprovada per al 2021-2024, l’aplicació sense restriccions de l’empadronament, i instruments i incentius fiscals.\nEntrada anteriorLa Troca de Sants: “Els desnonaments estan impactant en els processos formatius de persones adultes”\nEntrada següentComença la selecció d’iniciatives socials de la quarta convocatòria de Lliures


Grup Julià gestionarà a final de mes el bus turístic a Marràqueix | ramon roca | l’hospitalet de llobregat | Empreses | L'Econòmic\nGrup Julià gestionarà a final de mes el bus turístic a Marràqueix\nLa firma especialitzada en serveis globals de turisme i mobilitat també estudia implantar-se a Los Angeles, París i Berlín. L’empresa familiar busca nova ubicació per fixar la seu del grup\nJosé Francisco Adell, conseller delegat i tercera generació familiar de Grup Julià. ORIOL DURAN.\nramon roca - l’hospitalet de llobregat\nGrup Julià, especialitzat en serveis globals de turisme i mobilitat, gestionarà el bus turístic de Marràqueix des de final de setembre sota la marca City Tour. L’operació suposarà la dotació de diversos autocars híbrids, construïts a Arbúcies, assegura José Francisco Adell, conseller delegat de Grup Julià. L’empresa de caràcter familiar, nascuda el 1933, treballa per poder obtenir els concursos per gestionar els busos turístics de les ciutats de Los Angeles, París i Berlín. L’increment de la facturació i la consolidació d’algunes operacions d’expansió recents del grup ja han fet decidir l’empresa a buscar una nova ubicació, a mitjà termini, per instal·lar la nova seu, “que es mantindria a l’Hospitalet”, afirma el conseller delegat.\nGrup Julià mantenia un petit servei a la ciutat marroquina, però aquesta operació suposa “un pas endavant que reforça la diversitat continental”, diu José Fco. Adell, que afegeix que a l’agost ja van començar a traslladar diversos autocars cap a Marràqueix. Actualment la marca City Tour és present a 14 ciutats de set països diferents, amb més de 200 vehicles. Cal recordar que el grup, regentat per la tercera generació familiar, sota la marca City Tour gestiona els busos turístics de ciutats tan rellevants com Barcelona, Madrid, Londres, Mèxic, San Francisco, Roma, Múrcia, Sant Sebastià o Andorra. El darrer exercici la divisió de busos i trens turístics City Tour va facturar 60 milions d’euros, amb un increment del 17% respecte a l’any anterior. De fet, aquesta marca s’ha situat en els últims anys com un dels principals operadors de busos turístics a tot el món.\nL’altra divisió, la de turisme, és la més gran del grup, que l’any passat va tancar amb 225 milions d’euros. Les principals marques són Julià Tours, Julià Travel i Julià central de viatges. L’oferta turística de Grup Julià es completa amb el servei iVenture Card, un aglutinador d’activitats i experiències turístiques a la ciutat, amb presència creixent en les principals a àmbit internacional. Aquesta divisió disposa de centres operatius a Barcelona, Madrid, València, Màlaga i oficines a diverses ciutats d’altres països com ara l’Argentina, que a la seva oficina de Buenos Aires té uns 200 empleats. La tercera divisió del grup està liderada per Autocars Julià, que va augmentar les vendes un 4% l’any passat respecte a l’anterior exercici, fins arribar als 23,3 milions. Precisament a finals del 2016 l’empresa catalana va tancar el contracte de transport col·lectiu amb el grup Seat, que suposa fer 425 serveis diaris i el transport de més de 4.000 treballadors de l’automobilística. “Aquesta operació, que va entrar en vigor el gener passat, suposarà uns ingressos de 5,9 milions d’euros anuals”, explica el conseller delegat.\nL’acord amb Seat ha incrementat la necessitat de trobar una nova ubicació amb més capacitat per als autocars i també per millorar l’espai per al personal de les oficines. L’empresa ha hagut de llogar un espai proper per ubicar autocars. “Necessitem una nova seu més àmplia i ens agradaria que fos prop d’on som ara”, diu José Francisco Adell, la tercera generació familiar.\nLa firma familiar ha tornat a trobar la via del creixement després de passar, anys enrere, per una etapa de sotracs. Els serveis globals de turisme ajuden a enfortir-se.\nSet anys per entrar a Roma\nEl passat mes de febrer va iniciar l’operació del bus turístic de Roma ‘I love Rome City Tour’, que preveu aconseguir els 320.000 passatges després del primer any d’activitat. Però les coses no venen soles sinó que la feina venia de lluny. “Hem estat set anys batallant per obtenir aquesta ciutat”, diu José Francisco Adell, que afegeix que finalment hi han hagut de comprar una empresa.\nL'econòmic 10-09-2017, Pàgina 10


25, Juny 2009\nPau Romero Domenech - Ruta del Ferro i del Carbó\nNo entenc com no es pot anar amb cavall per les vies verdes , es un esport de natura i les vies verdes son ideals .\ndavid bosch - Ruta del Carrilet I\nNo sé perquè heu de creuar la N-141, si hi ha carril bici per entre les deveses de Salt que van a parar a Girona.\nSi creueu per allà es perque voleu. Jo no m´hi jugo el coll. Prefereixo anar pel carrilet.\n11, Maig 2009\nIsabel y Cucho - Ruta del Ferro i del Carbó\nOs sugerimos que, dentro de las alternativas de ruta enrte St Joan de les Abadesses y Olot, advirtáis de la dificultad de la segunda alternativa para aquellos que vayan con alforjas en la bici. Realmente es un camino complicado.\n01, Març 2009\nJoan Tort - Ruta del Carrilet I\nCompletament d´acord amb la cruïlla de Montfullà. Crec que no costaria tant solucionar el problema. Quantes bicicletes blanques més caldran per fer-ho?\n26, Gener 2009\n15 minuts de rellotge per creuar la N-141 a Montfullà, jugant-me el físic.És una llàstima. No hi ha cap solució? Pas soterrat, semàfor intel.ligent,...\n21, Gener 2009\nMont-ras s´escriu amb guió\n12, Gener 2009\nPERE FORT - Ruta del Carrilet I\n14 minuts de rellotge vaig tardar per travessar la cruïlla de Montfullà amb bicicleta. Fa un parell d´anys es va dir que era imminent fer un pas soterrat en aquest punt. Ha passat el temps, hi ha hagut ensurts i fins i tot un accident mortal (bici blanca) i tot segueix igual. Això si, tots els polítics de torn s´omplen la boca parlant de mobilitat sostenible.\nXavier Bardera Butchosa - Ruta del Carrilet I\nLa cruïlla de la carretera a Montfulla s´ha d´arreglar ja!!! Avui he tingut un ensurt molt gran anant amb cotxe quan un ciclista suicida se´m ha posat en mig de la carretera. Anava darrera uns tres-quatre cotxes i el tiu s´anava posant al mig de la carretera, he frenat una mica però quan he arribat a la alçada del pas s´ha posat davant el cotxe. Per sort l´he pogut esquivar i no ha passat res pero podrien haver passat dues coses: que me´l hagues carregat o que hagues vingut un cotxe de cares i a hores d´ara jo seria al hospital i això tinguent molta sort. Que es senyalitzi bé i amb lletres ben grans que els cotxes tenen preferencia perque sembla que hi ha gent que no ho entén!!!!!\n30, Novembre 2008\nMANEL HERNANDEZ - Ruta del Carrilet I\nHem fet el tram d´Amer a St. Feliu de Guixols. És un tram molt bolic i variat però passat Bescanó fins arribar al nucli de Salt està un xic deixat. La cruïlla de la N-141 a Montfullà és molt perillosa. Llavors hi ha un curt tram entre dos grups de cases (Montfullà) i horts que és força maco però un xic deixat. Llavors tot el tram del polígon està molt mal senyalitzat i hi ha prou espai per fer un carril bici com Déu mana (asfaltat i ben senyaltzat) com s´està fent a Salt i Girona. És una llàstima perquè aquest tram era l´original del carrilet i no el podem deixar perdre. A més, serviria per potenciar la mobilitat sostenible de la gent de Bescanó, Anglès,... que volen anar a Salt o Girona sense haver de passar per les Deveses. A veure si entre tots es troba una solució.\n23, Octubre 2008\njose antonio reyes - Ruta del Ferro i del Carbó\nContestando a David Pau, este domingo hemos hecho Olot-Girona, éramos veintinueve incluidos niños y mujeres y tardamos tres horas, es muy fácil, solamente al principio de zonas de Les Presses hay una pequeña subida, el resto es bajada. Es preciosa la ruta.\n30, Setembre 2008\nDaniel Solera López - Ruta del Carrilet I\nFelicitats als organitzadors del dia internacional de les vies verdes. Tot va anar molt bé i crec que tots els que vam participar ens ho vam passar molt bé. Continueu així!\n15, Setembre 2008\nolga, paula i nestor - Ruta del Ferro i del Carbó\nFer Ripoll - Ogassa i de tornada ha sigut una experiencia molt agradable i dolorosa , justament després de no haver pujat a una bici en 15 anys... Els paisatges d´Ogassa impagables, el camí de Ripoll a Sant Joan de las Abadesses ple de seients i els entrepans del poble... molt bons! Animeu-vos!!!!!!!\n09, Setembre 2008\nHo hem passat molt be fent el tram de Ripoll a Sant Joan de les Abadesses, però encara més fent el tram d´Ogassa també (no sense dificultat). Va ser a la tardor, feia una mica de fred, però s´aguantava bé. Animar-se!!!!! La meva dona no pujaba a la bici feia 15 anys!!!!\n04, Setembre 2008\nxavier albert - Ruta del Ferro i del Carbó\nAdjunto una foto del tram Ripoll>St.Joan, ens vam trobar unes vaques, i en Jordi se les mirava atentament...\n29, Agost 2008\nMontse, jo porto timbre precisament per avisar que m´acosto. No és agradable anar espantant al personal, si et donen un copet el ciclista cau i es fa bastant mal.\nA Amsterdam totes les bicis, per cutres que siguin, porten timbre, i per molts carrers només s´escolten les campanetes que t´acompanyen en els passejos tranquils vora els canals.\nM´encanta tocar el timbre de la bici. Aqui però està poc extesa la tradició de portar timbre a la bici, per molta gent que porta BTT que valen un dineral posar un timbre és símbol de menys preu. Per a mi és un valor afegit. No sé si encara ho fan, però al Decathlon era un accesori de sèrie fa uns anys.\nLa primera setmana d´agost la meva esposa i jo vam fer el traçat de Ripoll a Sant Joan amb bicicleta. Jo duia al meu fill en un remolc, i tot i que d´anada fa un xic de pendent es pot fer amb facilitat. La tornada és baixada i es nota!\nUs recomenem aturar-vos a l´antiga Estació de Sant Joan, i en algun altre tram del camí per gaudir de l´entorn, tot el camí és plé de bancs per seure. De taules de picnic només n´hi ha a la boca del petit tunel pocs kms després de la sortida de Ripoll, i a l´estació de St.Joan. Us recomano aquestes ultimes, amb bar i parc, o qualsevol tros de la zona obaga passat el túnel.\nMolt recomenable, segur que hi tornem i/o en fem una altre.\n19, Agost 2008\nEnric - Ruta del Ferro i del Carbó\nAhir dissabte 9 d´agost vaig fer la ruta Olot - Sant Feliu / Sant Feliu - Olot. Vaig poder gaudir molt dels indrets que travessa aquesta ruta, els camins estan molt ben conservats i es pot ciclar a bon ritme en tot moment.\nNomés vaig tenir problemes a Girona per fer l´enllaç cap a Sant Feliu, estan fent obres i em vaig perdre en dues ocasions, de totes maneres, per tal de millorar la bona informació d´aquesta web, crec que seria positiu el incloure un petit croquis de com fer aquest enllaç dins la ciutat de Girona.\nLaia i Marc - Ruta del Carrilet II\nDiumenge 17 dagost vam fer el recorregut de la Via Verda, entre Girona i Sant Feliu de Guixols. La idea era tornar cap a casa en transport públic des de Sant Feliu de Guixols. Però vam tenir un incidència important amb la companyia Sarfa, del Grup Sarbus.\nQuan vam voler embarcar les nostres bicicletes a lautobús que sortia a les 11:10 del matí i que feia el trajecte entre Sant Feliu de Guíxols i Barcelona, el conductor de lautobús no ens va deixar embarcar-les, posant com excusa una normativa interna, que en cap moment ens va voler ensenyar per escrit. Quan vam reclamar al personal de les guixetes datenció i venda de bitllets, aquests tampoc ens van voler ensenyar cap document per escrit que justificava la decisió del conductor. Ens deien que era una normativa interna i que tampoc tenien perquè ensenyar-la per escrit.\nSi anem fins a Sant Feliu de Guíxols des de Girona, quina alternativa ens queda per tornar si ens neguen poder embarcar les bicicletes? Una altra vegada fer el recorregut en bicicleta? Doncs això el que vam haver de fer.\nLes administracions haurien de prendre les mesures necessàries per tal que aquesta situació no es torni a repetir, ja que lúnic mitjà de transport públic per sortir de St. Feliu és mitjançant la companyia Sarfa, del Grup Sarbus.\nLes administracions haurien de vetllar pel bon funcionament del transport públic, i fer-lo compatible, amb el transport sostenible i ecològic de les bicicletes, sobretot si contínuament es fan campanyes publicitàries adreçades a la ciutadania en aquest sentit. A nosaltres aquesta vegada, la teoria no ha anat acompanyada de la pràctica.\nNOTA DE L´ADMINISTRADOR: Per tornar a Girona en bus es pot fer amb la companyia TEISA, que en les línies de les poblacions amb via verda deixa carregar les bicis al portaequipatges.\nDavid Pau - Ruta del Carrilet I\nMe gustaria saber, cuanto tiempo se tarda aproximadamente en realizar la ruta Olot -Girona? Si es posible hacerla en un solo dia, para gente no muy entrenada o si es necesario realizar la ruta en dos dias y dormir por el camino. Si es asi me podeis recomendar algun sitio. Gracias.\nNOTA DEL ADMINISTRADOR: Para consultas, escribir a info@viesverdes.org\nJOSE LUIS HERNANDEZ - Ruta del Carrilet II\nSoc usuari molt habitual d´aquesta ruta, entre el tram del Camping Mas Sant Josep i Cassà. Trobo que el tram provisional habilitat per les obres del desdoblament de la C-35 és bastant dolent tant per la pujada tan forta i amb corva molt pronunciada que et trobes de sobte, i per les tanques que hi ha al costat de la carretera que vé de Llagostera que amb la velocitat dels vehicles es belluguen totes i trobo que potser començaran a caure algun dia.\nÉs cert que es construirà un nou tram de via verda que substituirà aquest provisional?\nUna altra petita queixa: em trobo molt sovint amb gent que passeja amb gossos per la ruta i generalment van deslligats, cosa que pot suposar un perill per l´integritat dels que anem en bici; es podria fer alguna cosa referent aquest tema?


II Festival d'Intercanvi de Sabers a Lleida: autogestió de la Salut - Cooperativa el Poblet\non Dijous, 13 de març, 2014 at 00:46\nEl cap de setmana del 14, 15 i 16 de març es durà a terme a Lleida el II Festival d’Intercanvi de Sabers, que aquest any està dedicat íntegrament a l’autogestió de la salut.\nHi haurà diverses xerrades sobre alimentació, plantes medicinals, reflexologia, tallers corporals, artteràpia, gestió de les emocions, xamanisme, coneixement del cicle menstrual, tallers de massatges…\nS’inaugurarà el divendres a les 18h al centre Dhamma (Avinguda del Segre, 13 bis altell, Lleida) amb una xerrada de Plural 21.\nLa resta d’activitats es faran a El Xop, a 5 minuts en bicicleta de Lleida.\nHi assistirà la caravana eco-lògica pedagògica L’art du Soleil.\nTotes les activitats són a preu lliure.\nPer a més informació: intercanvidesabers@moviments.net\nClica per veure gran\nTags: autogestió, salut


El CineClub La Seu d’Urgell projecta 'Atraco perfecto', d'Stanley Kubrick — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El CineClub La Seu d’Urgell projecta 'Atraco perfecto', d'Stanley Kubrick\nEl CineClub La Seu d’Urgell projecta 'Atraco perfecto', d'Stanley Kubrick\nLa pel.lícula, que es podrà veure aquest dijous, a les 21.30 hores, a Cinemes Guiu, s'inclou en la col·laboració amb la Filmoteca de les Terres de Lleida\nFilm 'Atraco perfect', d'Stanley Kubrick\nEl CineClub La Seu d’Urgell projecta aquest proper dijous, 27 d’octubre, a 2/4 de 10 de la nit, a cinemes Guiu, en el marc del cicle dedicat a Stanley Kubrick, el film Atraco perfecto. La proposta s'inclou en la col·laboració amb la Filmoteca de les Terres de Lleida.\nAquest film és el primer treball de Kubrick amb actors professionals, i primera pel·lícula que li va valer el reconeixement de la crítica. El treball explica la història d'un ex convicte que planeja atracar un hipòdrom per poder viure la resta de la seva vida sense problemes econòmics. En aquest film, Kubrick es va basar en una novel·la de Lionel White i va comptar amb l'ajuda de l'escriptor Jim Thompson per escriure els diàlegs.\nLa influència de Kubrick en el cinema contemporani és enorme i difícil de definir en la seva real dimensió. No sols per la gran quantitat de llibres dedicats a la seva persona i al seu treball, sinó també pels èxits fílmics que aconseguí en vida i l'aportació que va realitzar com a director dins la indústria cinematogràfica.\nStanley Kubrick (Nova York, 26 de juliol de 1928 - Harpenden, Regne Unit, 7 de març de 1999) fou un famós i sovint controvertit guionista, productor i director de cinema estatunidenc, que destacà pel seu perfeccionisme tècnic i el seu intens simbolisme intel·lectual. Fou guardonat amb un Oscar i catorze nominacions en els seus quaranta-quatre anys de carrera cinematogràfica.


» Creix el nombre de joves vallesans que marxen a l’estranger cercant feina\nCreix el nombre de joves vallesans que marxen a l’estranger cercant feina\nImatge de la presentació de l’informe.\nEntre els anys 2009 i 2014, el percentatge de joves vallesans que han emigrat per manca d’oportunitats laborals aquí s’ha incrementat en un 76,06%. Aquesta és una de les dades incloses en l’estudi Generació JESP (Joves Emigrants Sobradament Preparats), presentat per Avalot, els joves de la UGT.\nEl sindicat ha destacat també que en aquest període el ritme de destrucció de llocs de treball ocupats per joves d’entre 16 i 24 anys ha estat elevat a la comarca: en dos anys, s’han perdut 542 afiliacions a la seguretat social, segons residències padronals, i en els darrers cinc anys s’han perdut 1.137 comptes de cotització a la seguretat social. Alhora que, l’atur registrat des de l’any 2009 s’ha vist incrementat en 7.553 persones.\nSegons dades de l’EPA, entre el tercer trimestre del 2009 i el tercer trimestre del 2014 han estat , la qual cosa representa el 9,84% dels jocs de treball juvenil. En el darrer any a Catalunya han desaparegut 5.400 llocs de treball que fins ara estaven ocupats per joves.\nEMIGRANTS PER NECESSITAT\n(Per ampliar la imatge cliqueu a sobre).\nFa un parell d’anys, a l’informe Generació JESP del Vallès Oriental (Joves Emigrants Sobradament Preparats) el sindicat ja va avisar que si no s’aturava la sagnia d’aturats i la precarietat dels joves al mercat de treball, aquest acabaria sent un país exportador de professionals qualificats. Del 2012 al 2013, el nombre total de catalans residents a l’estranger va continuar augmentant en un 9,36% situant-se en 203.250 persones. Però, concretament a la comarca, aquest augment es va situar en el 19,62%.\n“Enguany, el problema continua agreujant-se més”, alerten des de la UGT. A Catalunya, segons el padró d’habitants residents a l’estranger (IDESCAT), del 2013 al 2014 el nombre de catalans residents a l’estranger ha augmentat un 8,94%, situant-se en 221.444 persones. D’aquest total, 55.319, el 25% tenen entre 15 i 34 anys. L’augment de joves residents a altres països respecte al 2013 ha estat del 9,24% i si es compara amb el 2009 (primer any que l’IDESCAT recull aquestes dades) l’increment és del 55,62%. Pel que fa al total de catalans residents a l’estranger, en aquests 3 anys la xifra també ha augmentat pràcticament un 54%.\nSi es centra la mirada en la comarca del Vallès Oriental, els joves d’entre 15 i 34 anys residents a l’estranger han augmentat un 14,58% respecte al 2013 i un 76,02% des del 2009. Actualment aquests joves representen vora el 25% de la població del Vallès Oriental resident a l’estranger. Del 2013 al 2014, ha augmentat un 16,02%; l’acumulat des de l’any 2009 és del 86%.\nEl sindicat destaca que, respecte a l’any 2009, el col·lectiu de vallesans joves que resideixen fora de l’Estat Espanyol ha augmentat alarmantment: en els darrers 5 anys 482 vallesans joves més s’han vist forçats a emigrar.\nPel que fa a les destinacions que trien els joves vallesans a l’hora d’emigrar són, en primer lloc i amb un 52%, Europa (França, Andorra, Alemanya i Suïssa); en segon lloc, Amèrica amb un 41% (Argentina, Veneçuela, Brasil, Mèxic, USA, Canadà i Costa Rica), seguit amb un 4% per Àsia i Àfrica i Oceania amb un 2% i 1%, respectivament.\nA aquests joves catalans que resideixen a l’estranger cal afegir aquells que marxen becats amb programes que fomenten les pràctiques i que, donada l’estada limitada en el temps, no figuren al registre del padró. En aquest grup cal destacar que des del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC) es gestionen dos programes per a realitzar pràctiques en empreses fora d’Espanya. Concretament, l’Eurodissea (joves de 18 a 30 anys) va tenir al llarg de 2013 (fins a 31 de setembre), 83 beneficiaris, i en el que va de 2014 (fins a 31 de maig) n’ha tingut 35. Pel que fa a la Leonardo da Vinci-Motiva (joves de 18 a 35 anys) 83 beneficiaris/es fins a desembre 2013 i enguany, de gener a 31 de maig ja en portem 61. L’any 2011 aquesta xifra va ser de 78 i 65 persones, respectivament.\nD’altra banda, les beques Argo Global per a titulats universitaris preveuen concedir 600 beques al llarg de la convocatòria 2014-2017 per marxar a l’estranger. Cal tenir present que aquests programes reben moltes més demandes de les que poden satisfer.\nPel que fa a l’Estat Espanyol, i segons un estudi de l’Eurobaròmetre publicat al mes de juny del 2011 sobre mobilitat juvenil (última dada disponible), l’Estat espanyol es troba entre els sis primers països amb major percentatge de població jove que expressa el seu desig d’iniciar una nova etapa a un altre país, ja sigui per ampliar estudis o per buscar treball. El 68% dels joves espanyols diuen que volen marxar a l’estranger: el 36% per un temps determinat, mentre que el 32% no mostra perspectives de retorn, cosa que “sembla molt preocupant”.\nPER QUÈ VOLEN EMIGRAR ELS JOVES?\nImpossibilitat de trobar una feina digna al mercat de treball local. Segons dades recollides en l’informe Atur Juvenil a Espanya: causes i solucions, de l’Observatori Econòmic del Servei d’Estudis del BBVA de setembre de 2011 (últim disponible), la subocupació a Espanya se situa al voltant del 45%, enfront de menys del 20% de mitjana entre els països de l’OCDE. Pel que fa al jovent, fa tres anys un estudi de l’OCDE publicat al setembre de 2010 (últim disponible), el 44% dels joves espanyols d’entre 25 i 29 anys té una ocupació per sota del seu nivell d’estudis, el que s’anomena subocupació.\nSegons la UGT, “el nostre model productiu, basat en la construcció, el turisme de sol i platja i les empreses que volen competir en mà d’obra barata i productes de poc valor afegit, no és capaç de donar resposta als joves que durant anys s’han format i especialitzat en diferents matèries, i ara es veuen obligats a marxar a l’estranger a la recerca d’un futur”. “L’equació formació + esforç = èxit ja no es compleix en aquest país”, afegeixen des del sindicat.\nAtur. Al novembre passat, l’atur juvenil a Catalunya afectava 38.300 joves d’entre 16 a 24 anys, xifra que suposava una reducció del 14,12% de la taxa d’atur juvenil vers al mateix període de l’any 2013.\nPel que fa al Vallès Oriental, la comarca va registrar l’any 2013 (any tancat) 37.751 persones a l’atur, 9.899 dels quals tenien entre 16 i 34 anys. Del total de vallesans aturats, un 26,2% eren joves.\nEn la taula adjunta es pot observar com l’atur general s’ha vist incrementat en tots els municipis del Vallès Oriental des de l’any 2009, en alguns casos duplicant la taxa registrada fa cinc anys com és el cas de Campins. Cal tenir en compte que l’atur general s’ha incrementat de mitja un 30%. I també que l’atur juvenil ha sofert un decrement gairebé a tots els municipis de la comarca. Aquest fet, segons alerta el sindicat, pot estar derivat pel flux migratori juvenil i/o del repartiment del treball existent: on abans treballava un jove ara ho fan dos a temps parcial.\nTemporalitat. Segons les dades de l’Observatori d’Empresa i Ocupació de la Generalitat, pràcticament la totalitat dels contractes realitzats als joves menors de 25 anys, des de l’agost de l’any 2012 són contractes temporals. Aquest 2014, la contractació indefinida suposa un 6,2% vers el 93,8% dels contractes temporals realitzats a joves.\nPer la seva banda, els contractes temporals més estables, aquells que són de temps superior o igual a 12 mesos, no suposen més d’un 0,3% de la contractació temporal jove. “Podem afirmar que més de la meitat dels joves amb contracte temporal determinat treballen amb un contracte d’un mes o d’inferior durada”, expliquen des de la UGT. El sindicat afegeix que també cal\ndestacar que les xifres de parcialitat entre els joves menors de 25 anys suposen un 51,1%. “És a dir, que més de la meitat dels joves treballen a temps parcial”.\nSi finalment es té en compte que la major part dels contractes temporals i parcials són “involuntaris”, el que demostra que els sol·licitants de treball es veuen sotmesos a acceptar treballs temporals i/o de mitja jornada, aquest un motiu més pel que els/les nostres joves opten per fugir a l’estranger.\nSalaris baixos. El sindicat destaca que els contractes que normalment s’ofereixen als joves són eventuals. Des de l’entrada en vigor de la reforma laboral, diu l’informe, s’ha produït un augment dels de formació i de pràctiques, cosa “que no ha fet més que precaritzar la situació i limitar encara més les possibilitats de trobar una feina digna amb unes condicions laborals decents tot impossibilitant l’emancipació”.\nA Catalunya, el salari mig brut anual dels joves menors de 20 anys era l’any 2012 (darrera dada disponible), de 7.427,72 euros bruts anuals i el d’un jove de 20 a 24 anys era de 11.296,43 euros. Això demostra, segons l’informe, que el col·lectiu hagi perdut des de l’any 2008 el 25% del seu poder adquisitiu (2.532,54 € bruts/anuals). Davant aquestes dades, el sindicat assegura que el salari mitjà d’un treballador menor de 20 anys representa el 42% del d’un d’edat mitjana, i el d’un jove d’entre 20 a 24 anys, el 56%.\nTAXA D’EMANCIPACIÓ JUVENIL\nEn el segon trimestre del 2014, la taxa d’emancipació dels joves de 16 a 29 anys a Catalunya es va situar en el 25,4% a l’alçada de la del 2003. La UGT afirma que, amb la crisi, les possibilitats d’emancipació dels joves s’han anant reduint, ja que al seu inici l’any 2007 va arribar a ser del 33,7%. “Així, davant aquestes dades, restem encara molt lluny de les de països referents d’Europa com Alemanya, França o Holanda”, afirma l’informe.


Que no s’aturi la música 9 | El Culturista\nAvui venim a gaudir dels concerts confinats del Lincoln Center de Nova York, us recomanem una petita delícia animada de l’arxiu de Puck Cinema i us convidem a navegar pel laberint de músiques, també per a públic familiar, de Bandcamp.\nEls #ConcertsForKids del Lincoln Center\nA Nova York, i a Amèrica en general, gairebé tot és a l’engròs. A Manhattan, a l’oest del Central Park, però no gaire lluny, s’aixeca un complex d’edificis de més de seixanta mil metres quadrats anomenat Lincoln Center for the Performing Arts. A banda d’aixoplugar una dotzena d’entitats artístiques de primera línia, el Lincoln Center és una locomotora cultural com n’hi ha poques. Aquestes setmanes de confinament ha creat el programa Lincoln Center at Home i des de la seva web cada dia dona accés a espectacles de dansa, òpera, clàssica o –i aquí ens interessa especialment– als #ConcertsForKids. Aquests darrers se celebren dos cops per setmana, dimecres i diumenge, i després figuren a la secció On Demand de la web. Són concerts, o millor dit, espectacles musicals casolans, tirant a breus, d’uns vint o trenta minuts, però plegats configuren un catàleg de nivell, del millor que es pot trobar del gènere a la xarxa. Potser no coneixeu els artistes (són, en canvi, noms ben populars de l’immens circuit de Nova York i rodalia), però segur que podeu quedar encisats amb propostes ben diferents com les de, per exemple, Grace McLean, M. A.K. U. Soundsystem i The Pop Ups.\nEn aquesta publicació ja us hem parlat de Puck Cinema, un portal que tria, endreça i comissaria peces d’animació breus que es poden gaudir gratuïtament, a banda de la seva dimensió com a petitíssim cinema itinerant, en forma de caravana. Avui, després d’esprémer el seu catàleg en aquestes darreres setmanes, venim amb una recomanació amb rerefons musical. Spring Jam és una delícia de poc de més de cinc minuts de duració que ens presenta un grup de cérvols que, en certa manera, configuren una banda musical forestal mitjançant els ocells que duen a la seva cornamenta. Un cérvol més jove vol formar part de la banda, però ho farà d’una manera, diguem-ne, menys normativa. El curtmetratge és obra de Ned Wenlock, de Nova Zelanda i, com a tal, no hi falta un kiwi (l’ocell) amb un paper destacat.\nCom que segurament us heu quedat amb ganes de més, us animem a quedar-vos donant tombs pels arxius de Puck Cinema. Hi estareu bé.\nEl laberint de músiques de Bandcamp\nPotser no posseeix la manejabilitat de Spotify com a servei de streaming, però el cert és que Bandcamp és una plataforma més justa per als creadors i permet que artistes i segells editors controlin com venen la música, establint els seus propis preus, venent marxandatge i un llarg etcètera de característiques de funcionament que posa en el centre els veritables productors de contingut. Per tot això, us convidem a visitar-la amb freqüència i avui us en proporcionem una drecera útil, la navegació per etiquetes (tags). Si anem per exemple a la pàgina del tag kids trobem una selecció de llançaments recents, amb referències ben recomanables com el darrer treball d’Elena Moon Park i de R. Scully, i també una filera inferior amb els discos de més èxit del gènere (all-time best selling kids). Però alerta, això només és una porta d’entrada a un laberint de músiques perquè, com deveu haver vist, a la part inferior de la capçalera hi ha tot d’enllaços a les etiquetes relacionades (related tags): children’s music, educational, family… I ja sabeu, si algun artista o disc us agrada és ben segur que trobareu la manera de col·laborar amb el seu treball, penseu que per gaudir a fons dels continguts de Bandcamp no heu de pagar cap quota, així que aquests eurets poden anar a parar als músics.


‘Desaparició’ del PDECat - Notícies Confidencial - e-notícies‘Desaparició’ del PDECat -\nConfidencial · 5 de Desembre de 2017. 00:05h.\n‘Desaparició’ del PDECat\nTot el protagonisme, per a Puigdemont\nMarta Pascal, coordinadora general del PDECat, durant una entrevista a 'Catalunya Ràdio'\nBastants dirigents del sector més moderat del PDECat estan veient amb una gran inquietud l'estratègia de la direcció del partit davant de les eleccions catalanes del proper dia 21, una estratègia que consisteix a cedir tot el protagonisme a l'expresident Puigdemont i als seus col·laboradors, deixant el partit a un segon pla.\nAquesta forma d'actuar, segons fonts del PDECat, implica un risc molt greu, perquè al marge del resultat que pugui aconseguir la candidatura de Puigdemont, la desaparició del partit és un obstacle important per fer arribar als seus potencials votants el missatge que la formació vol aplicar un projecte de reconstrucció per al futur.\nEn aquest sentit, potser la figura d'Puigdemont pugui servir per atreure vots, però el 22-D el PDECat es trobarà amb un grup parlamentari molt difícil de gestionar, i sense poder iniciar el canvi de rumb que té previst realitzar l'actual direcció, per apropar-se a les posicions que defensava l'antiga CiU.\nPDECat, Carles Puigdemont, CiU, Eleccions\nIceta atrau els empresaris


El Nou Sardenya, seu del torneig solidari 'Charity Day' a benefici d'Aldeas Infantiles - ceeuropa.cat\n07 Agost 2015\tRedacció\nFutbol solidari a Gràcia Aldeas Infantiles\nDe 10:30 a 17:30 hores del dissabte 26 de setembre, hi haurà a l'estadi gracienc el 'Charity Day', impulsat per l'empresa multinacional Keysight. Tots els diners recollits aniran destinats al projecte humanitari d'Aldeas Infantiles. Hi haurà campionats de futbol 7 i tennis taula, així com tallers i stands amb productes solidaris a la venda. Properament s'informarà del mètode i condicions d'inscripcions populars per competir en les diferents modalitats de torneig.\nUn cop finalitzat el dia solidari (17:30) el Nou Sardenya es prepararà per acollir, a les 19 hores, el partit de lliga Europa-Rubí, de Tercera Divisió. El partit també tindrà el seu caràcter solidari, donat que per cada entrada general venuda, un 1€ d'aquell import anirà destinat a Aldeas Infantiles.


Lluís Rovira i Barenys: Vaga! - Revista Cambrils\nPublicat el Dijous, 21 de febrer de 2019 10:00h\nRevistacambrils.cat se suma a la vaga d'avui, dijous 21 de febrer, com a mostra de suport als presos polítics que aquests dies estan sent jutjats al Tribunal Suprem, a Madrid. Com a denúncia a la injustícia que suposa el seu empresonament i per denunciar, també, la injustícia que suposa que hi hagi exiliats i represaliats per idees polítiques. Diem prou a tanta repressió. Està en joc la democràcia i, també, el dret dels catalans a decidir sobre el nostre futur.\nAvui, l'edició de revistacambrils.cat només farà esment de la concentració dels Avis i Àvies que des de fa més d'un any surten al carrer, setmanalment, per reclamar la llibertat dels presos polítics, així com de les mobilitzacions que es realitzaran durant el dia d'avui al nostre territori. Mantindrem una jornada de serveis mínims per informar de qualsevol fet noticiable relacionat amb la vaga.


Catalunya versus Espanya- Sapiens.cat\n« Grècia, la primera democràcia\nEl J’accuse de Ramon Mercader »\nDimecres de la setmana vinent, el 5 d’octubre, començarà el II Curs d’Extensió Universitària que la revista organitza conjuntament amb la Universitat de Barcelona. Després de l’èxit del primer curs, la tardor passada, repetim l’experiència amb deu conferències que, en aquesta ocasió, s’articulen sota l’epígraf: Catalunya versus Espanya, elements històrics del conflicte. La intenció d’aquest curs no és altre que aproximar la nostra història al gran públic i obrir la universitat, també, als no universitaris.\nResumir 600 anys de relació amb deu conferències (des del compromís de Casp i els Trastàmara, fins al restabliment democràtic del segle XX, passant per la guerra dels Segadors, de Successió o del Francès) és, sens dubte, tot un repte per als historiadors que hi participaran. Però resumir 600 anys en un paràgraf d’un post també té la seva dificultat. En qualsevol cas és innegable que els vincles catalans amb Espanya són el resultat de lluites de diversa tipologia: primer amb Castella per construir una Espanya vista des de Catalunya i, després, amb l’Estat espanyol castellà per poder encabir-nos-hi.\nCom explica el coordinador del curs, l’historiador Àngel Casals, “la història ha de fer balanç dels resultats d’aquesta relació sempre difícil. La valoració que es faci del passat condicionarà el futur de la relació Catalunya-Espanya”.\nEntrada publicada a General\tel dimecres, 28/09/2011 a les 11:04.


gessamí el llebrer, 'mare Teresa' dels gossos - Totes Les Notícies\nInici Totes les notícies Animals Jasmine the Greyhound, 'Mother Theresa' dels gossos\nDe Jason Stamp - 31 de març de 2009\nL’any 2003, la policia de Warwickshire, Anglaterra, va obrir un cobert de jardí i va trobar un gos xorrit i plorós. Havia estat tancada al cobert i abandonada. Estava brut i malnutrició i clarament havia estat maltractat.\nEn un acte de bondat, la policia va portar el gos, que era una femella de llebrer, al proper santuari de la vida salvatge de Nuneaton Warwickshire, dirigit per un home anomenat Geoff Grewcock i conegut com a refugi disposat per a animals abandonats, orfes o d'una altra manera que ho necessitessin.\nLi van posar el nom de Jasmine, i van començar a pensar en trobar-la una casa adoptiva.\nPerò Jasmine tenia altres idees. Ningú no recorda ara com va començar, però ella va començar a donar la benvinguda a totes les arribades d’animals al santuari. No importaria si es tractés d’un cadell, un cadell de guineu, un conill o, qualsevol altre animal perdut o ferit, Jazmí es fixaria a la caixa o a la gàbia i, si fos possible, donaria un llep acollidor.\nGreat Pet Net té la història i més imatges\nGràcies a altres que també han enviat la història, Shanti i Shannon.\nJason Stamp mosaleah 31 de març de 2009 a les 23:37\nHi podem aprendre molt de Jasmine.\nulleres de color barat


l'Esquella de la Torratxa: Una nova remesa dels papers de Salamanca arribarà a Catalunya en els propers dies\nEl Ministeri de Cultura enviarà prop de 400 caixes de particulars i partits de Lleida i Barcelona\nEl Ministeri de Cultura enviarà en els pròxims dies a l'Arxiu Nacional de Sant Cugat del Vallès prop de 400 caixes de documents que van ser espoliats durant i després de la Guerra Civil a particulars i partits de Lleida i Barcelona i que es troben a la Secció Político-Social de l'Arxiu de la Guerra Civil de Salamanca. En el cas de Lleida, són 26 caixes amb documentació de particulars, de partits com Estat Català, i de la Comisaría General de Orden Público. Pel que fa als documents que van ser requisats a la demarcació de Barcelona, són prop de 350 caixes que contenen 900 arxius procedents, entre altres, de la CNT i de la Comissió Mixta CNT-UGT.\nDIVENDRES, 12 DE NOVEMBRE DE 2010 12:22 H\nLa nova remesa arriba després que aquest dimecres el Patronat del Centre Documental de la Memòria Històrica acordés el trasllat dels arxius a Catalunya i també la devolució al PNB, que recupera els documents que els van requisar durant la Guerra Civil. La nova sortida de 'papers' ha tornat a provocar un allau de reaccions per part dels responsables polítics a Castella La Manxa, especialment pel fet que en aquesta ocasió no només es dirigeixen a Catalunya, sinó també al País Basc.\nEl president de la Junta, Juan Vicente Herrera, ha qualificat la decisió del Patronat de retornar els documents del PNB de 'sectària i política', mentre que l'alcalde de Salamanca, Julián Lanzarote, és l'inici de 'la segona fase de desmantellament del patrimoni de l'Estat espanyol'. Des del Ministeri de Cultura, però, no entenen la polèmica. Segons el director general del Llibre, Arxius i Biblioteques, Rogelio Blanco, la devolució es fa des del compliment estricte de la llei.\nEl conseller de Cultura, Joan Manuel Tresserras va apuntar aquest dijous que confiava que arribés a Catalunya 'un contingent important i permeti apropar-nos al 80-90% del material'. Segons el conseller, el procés de retorn dels papers de Salamanca segueix el seu curs, però, de forma 'massa lenta'. 'Estem contents cada vegada que torna material', va dir Tresserras, però hauria de tornar tot, i ho està fent 'amb comptagotes'.


Dissabte 22 de juliol: exposició de col·leccions al local Gent Gran, concert Xeremiers d’Artà i festa a la Masieta | Blog d'Agnès Ferré\nA quarts de 7 de la tarda anem al local de l’Associació de la Gent Gran per veure l’exposició que han organitzat on els socis i sòcies han portat col·leccions de tot tipus: xapes de cava, sobres de sucre, ventalls, guants, corbates, revistes, ampolles de licors, sabons, telèfons, cendrers, encenedors, cartes de restaurants, pipes, retalls de diari que parlin de la Bisbal, ulleres, discos, càntirs, …\nTotes molt curioses i amb molta dedicació per part dels col·leccionistes!\nA les 7 de la tarda, a la plaça de l’església, comença el Concert d’Estiu de la Temporada Musical 2017 de la campanya per la restauració de l’orgue de la Bisbal.\nEl concert és de música tradicional i popular mallorquina amb els Xeremiers d’Artà, acompanyats dels Capgrossos d’Artà.\nUn concert amb música de xeremia, flabiol i tamborí, una música molt dolça i molt mediterrània.\nEls dos capgrossos, el Xisquet i la Xisqueta, ballen sense parar i sempre seguint el ritme. Cada peça que interpreten ens la presenta l’Esperança. Moltes felicitats al grup!\nI al vespre cap a la Masieta! És la festa i hi anem a sopar. Un sopar popular que ens prepara la Merche, que és qui porta el bar del local de l’Esplai.\nEns apleguem una cinquantena de persones per sopar, parlar i riure. Després de sopar a ballar, compartint una nit tranquil·la i amb molt bona temperatura.\nA la mateixa hora comencen les havaneres davant la Societat que, pel que m’expliquen són tot un èxit!\nAgnès FerréAl govern (2015/19), Alcaldessa, Treballem per la BisbalBisbal, cultura, gent gran, Masieta, música\nDiumenge 23 de juliol: Festa Major Xica a la Societat amb matinades, cercavila, castells i teatre Divendres 21 de juliol: estrenem el Liceu a la fresca a la Bisbal


Rodríguez Sol, amb Duran i Espadaler, en la seva presentació ahir a la seu d’Unió. ALEJANDRO GARCÍA / EFE\nBarcelonaEl pronunciament públic de Martín Rodríguez Sol en defensa d’una consulta legal va causar desconcert a Madrid. Era el mes de març del 2013 quan el llavors fiscal en cap de Catalunya va concedir una entrevista a Europa Press en què sostenia que “al poble se li ha de donar la possibilitat d’expressar el que vol”. De poc li va servir que dies després volgués matisar-se a través d’un comunicat en què desmentia “qualsevol suport, directe o indirecte, a un projecte secessionista”. El fiscal general de l’Estat, en aquell moment Eduardo Torres-Dulce, va engegar la maquinària per destituir-lo de manera fulminant. Rodríguez Sol, però, va anticipar-se a qualsevol represàlia i va presentar una dimissió que el PP justificava amb l’argument que “un fiscal no pot opinar de política”.


La salvació passa per Bordils - Diari de Girona\nBordils 26 23 Antequera\nLa salvació passa per Bordils\nLa victòria contra l'Antequera manté l'equip de Pau Campos cinc punts per sobre del descens\n21.02.2016 | 09:30\nEsteve Ferrer buscant el llençament a porteria en el partit d´ahir. marc martí\nUna mica més a prop. No hi ha res fet. És cert. Però després de victòries com les d'aquest dissabte, amb l'afegit de fer-hi entrar l'average, la permanència és cada cop més a prop. De moment els llocs de descens continuen cinc punts per sota, més lluny que no pas un Gijon que, amb quatre més, ocupa el setè lloc, el darrer que dóna dret a la fase d'ascens.\nÉl triomf al Blanc-i-Verd (26-23) contra l'Antequera té un gran valor. Primer per mantenir el coixí sobre el descens, i en segon lloc perquè permet tornar a convertir el Blac-i-Verd en un fortí. La permanència passa ara ja només pels partits de casa, gairebé. Ahir, contra un rival directe, els de Pau Campos a part de sumar la victòria també es van fer amb l'average, a part d'atrapar a l'equip malagueny a la classificació -ara ambdós porten 16 punts-.\nEl partit va arrencar amb un gol del incombustible Edu Nonó quan encara no s'havia disputat el primer minut de partit. I a partir d'aquí va ser sempre, gairebé sempre, el Bordils qui aniria per davant. I és que només un gol de Tello abans del quart d'hora de joc, va permetre als andalusos posar-se per davant a l'electrònic (6-7). Per sort, un parcial de 6-2, en els següents deu minuts va permetre a l'equip de casa agafar una màxima de quatre gols (13-9). El Meridiano Antequera va reaccionar i va aconseguir arribar a les acaballes del primer temps (26.38') només perdent d'un (13-12). Abans de la mitja part, Nono, autor ahir de sis gols, va posar el 14-12 que reflectia el marcador al descans.\nA la represa, el Bordils va sortir amb les idees molt més clares, i en un tres i no res va tornar a obrir forat. La bona defensa dels del Gironès permetia ja no només igualar la màxima diferència de quatre gols, sinó fins i tot ampliar-la a cinc amb el 17-12. Parcial de sortida de 3-0 del Bordils que permetia començar a olorar la setena victòria de la temporada.\nTot era qüestió de tranquil·litat. I el Bordils coneixador que amb il·lusió, però sobretot esforç i coratge tot és possible, va tenir paciència, molta paciència. La comoditat que dóna tenir un avantatge de cinc gols, va donar els seus fruits, i mentre els minuts passaven, els de Pau Campos mantenien les diferències (22-17). El bon treball defensiu col·lectiu dels gironins, juntament amb la bona feina en atac entre altres del jove Arnau Palahí -autor ahir de quatre gols- va permetre arribar a la recta final (26.55') amb la feina feta (26-20). Dos gols de Soto i un de Morales ja a les acaballes del partit van retallar el marge (26-23).


Parkes + Gigantes - TRESC\nDivendres 27 de maig | 20:30h\nSALA ALMO2BAR - Barcelona\n15% amb el CODI ¿GIGPARK15\nGegant és l'indie pop ben fet amb la seva visió personal de la música, construeixen la seva pròpia història sobre acords i paraules plenes d'autenticitat. Melodies enganxoses, arranjaments que no fallen i tocs electrònics ben mimetitzats a les seves cançons. A l'era del reggaetó, l'autotune i la música enllaunada, hi ha bandes que continuen apostant per la seva visió personal de la música, construint la seva pròpia història sobre acords i paraules plenes d'autenticitat. Gegant és una d'aquestes bandes.\nDivendres 27 de maig, 20:30h\nCarrer Grassot, 36\nCarrer Grassot, 36, 08021 Barcelona\n20:30 h SALA ALMO2BAR\n20:30 h SALA ALMO2BAR - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google


monumental | Mataró Ràdio\nAndrea Motis, revelació del jazz català, avui al Teatre Monumental\njazz, monumental, motis, Cultura\nAndrea Motis i Joan Chamorro Group arriben aquest divendres al Teatre Monumental. Considerats la revelació del Jazz català, la seva és una de les actuacions més esperades del cicle de Músiques Tranquil•les. La joveníssima Andrea Motis i el director de la Sant Andreu Jazz Band Joan Chamorro vénen a...\nL'humor de Capri amb Joan Pera, al Monumental\ncapri, monumental, pera, Cultura\n‘’Joan Pera, Capri’’ el nou show de Joan Pera puja el 23 de juliol a l’escenari del Teatre Monumental. Un espectacle que recull alguns dels monòlegs més coneguts del popular actor i humorista català Joan Capri, com ara “El pobre González”, “Nàufrags”, “El Matrimoni” o “El Maniàtic”, entre altres....\nLa nova temporada d’arts escèniques aposta pel públic jove i familiar\nIMAC, monumental, teatre, Cultura\nLa nova temporada d’arts escèniques aposta per arribar al públic més jove i familiar. 25 espectacles formen part del calendari de gener a maig del 2012. A l’hora de preparar la nova programació l’IMAC ha intentar dirigir algunes de les propostes a les famílies. D’una banda s’ha organitzat el cicle...\nmonumental, pedra, tartera, teatre, Cultura\nAvui arrenca al Teatre Monumental la temporada estable de teatre i dansa. Ho amb la peça “Pedra de Tartera” de Maria Barbal. L’obra està basada en la que va ser la primera novel•la d’aquesta autora lleidatana. Un text que recull els paisatges de la terra ferma d’on és originària Barbal. No debades...


Butlletí número 593 (dilluns 23/01/2012) - Continguts triats i enviats per Eugeni S. Reig\n1) IV Seminari ECAD\n2) Presentació del llibre Aquests són els teus drets lingüístics. Memòria d'un incompliment, de Joan Lladonet\n3) L'alcaldessa de Dénia despatxa el tècnic municipal que va alertar que no s'usava el valencià / Represàlia contra un tècnic de català a Dénia\n4) Curs de català nivell D\n5) Mossos: amb la llengua no s'hi juga, s'hi negocia\n6) Carles Capdevila - Ràbia, tristesa, perplexitat, decepció\n7) Miquel Riera - El castellà dels mossos\n8) La Plataforma per la Llengua rebutja l'actitud de Carrefour d'eliminar el valencià\n9) L'aritmètica de la mesa del Parlament Europeu, decisiva per a l'ús del català a l'eurocambra\n10) Jornada dedicada al cant improvisat dels Països Catalans\n11 de febrer del 2012\nTítol: “El lèxic de les llengües: creativitat i normativitat”\nDia: 11 de febrer del 2012\nHora: d'11 a 13 h\nPer confirmar la vostra assistència i reservar la plaça envieu un missatge a taller.ecad@gmail.com abans del 3 de febrer. Poseu SEMINARI 4 al cos de l'assumpte i els vostres nom i cognoms al cos del missatge. Rebreu un correu de confirmació de l'acte la setmana del 6 de febrer.\nL'STEI-i i l'Escola de Formació en Mitjans Didàctics\nes complauen de convidar-vos a la presentació del llibre\nAquests són els teus drets lingüístics. Memòria d'un incompliment\nde Joan Lladonet, mestre, articulista i pedagog.\nL'acte constarà de dues parts:\n1. Presentació del llibre. Intervindran: M. Antònia Font, secretària d'Ensenyament Públic de l'STEI-i, com a moderadora; Gabriel Caldentey, secretari general de l'STEI-i, en representació del sindicat; Joan Melià, sociolingüista i prologuista del llibre i l'autor, Joan\n2. Debat. Intervindran: Tomàs Martínez, moderador; Antoni Serra, periodista i escriptor, M. Antònia Font, per l'STEI-i; Joan Melià, Bartomeu Colom, advocat i Joan Lladonet. Es debatrà sobre els drets lingüístics que tenim i la conculcació que en fa l'actual Govern de les\nIlles Balears. S'obrirà el debat al públic assistent.\nL'acte tindrà lloc el dimecres, 18 de gener, a partir de les 18.30 hores, a l'Escola de Formació en Mitjans Didàctics, carrer Marià Canals, 13, baixos, de Palma.\nPublicat en el diari Levante-EMV dimecres 18 de gener del 2012\nEl Punt Avui. Edició Nacional 19-01-2012 Pàgina 51\nRepresàlia contra un tècnic de català a Dénia\nL'Ajuntament de Dénia es va quedar des d'ahir sense Oficina de Promoció del Valencià [català] després que l'alcaldessa, Ana Kringe, expedientara i suspenguera de treball el tècnic lingüístic que s'ocupava d'aquest departament, Josep Andrés.\nLa mesura disciplinària va ser aplicada com a reacció a la petició efectuada al funcionari pel grup del Bloc Nacionalista, a l'oposició, perquè redactara un informe en què es constatava l'escassa presència del català –i l'aparició de faltes d'ortografia– en la senyalització turística i comercial instal·lada en alguns carrers de la ciutat. L'Ajuntament va considerar que el document no havia sigut sol·licitat pels conductes reglamentaris i, a més, va retraure al tècnic de no guardar “sigil” respecte a una qüestió que coneix “per raó del càrrec” que ocupa.\nEls quinze mesos sense treball ni sou de la sanció suposen, en opinió de l'expedientat, un acomiadament de facto, atesa la seua condició de funcionari interí. El tècnic ja havia sigut expedientat anteriorment per haver acusat de mentir la cap de gabinet de l'alcaldessa.\nSegons el Bloc, la “desproporcionada” mesura respon a l'“objectiu” de “fer desaparèixer o deixar en la mínima expressió el valencià”.\nEl Col·legi Oficial de Doctors i Llicenciats en Filosofia i Lletres ofereix de nou un curs per a la preparació del Nivell D de Català.\nFer sessions taller presencials i no presencials (a través de la plataforma Moodle) per tal de preparar la prova de coneixements superiors de llengua catalana de la DGPL, i, per tant, oferir coneixements sòlids de normativa i diverses tècniques de redacció de documents en situacions comunicatives variades, especialment les que requereixen un ús més formal de la llengua.\nTreballar el certificat per àrees i combinar-les a partir del material penjat a la plataforma i del llibre Nivell D de l'editorial Castellnou: expressió oral, comprensió i expressió escrites (dictats, resums, articles d'opinió, cartes...), coneixements del sistema lingüístic, dialectes, català antic, història de la llengua, sociolingüística.\nMar Pascual i Pilar Carulla\nDimarts i divendres, de 17.30 a 20.20 h, del 27 de gener al 4 de maig.\nEl curs està reconegut pel Departament d'Ensenyament\nPodeu veure més informació i formalitzar la matrícula en l'enllaç:\nRàbia, tristesa, perplexitat, decepció\nLa decisió esperpèntica dels Mossos castigant el català com a mesura de pressió sindical va generar tota la gamma de reaccions. Indignació i ràbia pel que té d'ofensiu i d'injust menystenir la nostra llengua pensant que així molesten el Govern, i no els ciutadans. Va aparèixer també a les xarxes el recurs de parodiar-los, traduir-los expressions fent-ne gags, imaginar-los reivindicant tricornis. És l'humor d'autodefensa, tan terapèutic i que tantes llagues d'estómac ens ha estalviat. Es van fer anàlisis amb perspectiva històrica, com la que signa Toni Soler en aquest diari, en què de sobte t'adones que el color de la que vols que sigui la teva policia s'assembla al gris dels que no ho eren, la teva policia. Confesso que, tot i que conec la irritació quan no es respecta la meva llengua, tot i que sóc practicant assidu del refugi de la ironia per riure'm dels fantasmes, ahir a la tarda vespre, i fins al moment de tancar aquest article, vaig quedar en un estat molt més semblant a la perplexitat i la impotència: no voler-m'ho creure, no poder-ho entendre, no saber-ho jutjar. La perillosa sensació que de seguida deriva en tristesa i acaba en decepció. Per l'esgotament, perquè apareix el trauma del dia de la marmota, l'encallament sistèmic. Tan poc havíem avançat? Tan fàcil és anar enrere? Espero recuperar aviat la capacitat d'enfadar-me o riure-me'n, o totes dues coses.\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 14-01-2012 Pàgina 2\nEl castellà dels mossos\nQue molts Mossos d'Esquadra parlen en castellà entre ells és un fet conegut de tothom. Però a mi això m'és ben igual. Només faltaria que els catalans castellanoparlants no poguessin parlar en la seva llengua per molt que siguin agents de l'autoritat policial del govern de Catalunya. Com si d'aquí a uns anys n'hi ha uns quants d'altres orígens i llengües i l'utilitzen en una conversa entre agents. Allò més important és que quan un ciutadà se'ls adreci en la llengua pròpia del país, que és el català, els mossos li parlin en català. Per això encara estic més consternat per la decisió d'alguns sindicats dels mossos de protestar contra les retallades parlant en castellà. Que s'han begut l'enteniment? Quins suports pensen que obtindran dels ciutadans? I, sobretot, per què aquest menyspreu cap al català? Com és que s'atreveixen a trencar una de les bases del seu cos policial? O és que desconeixen que el tracte en català és el fons de la creació de la nova policia catalana els anys 80? Prou que ho saben, naturalment. Deu ser que els importa un rave. O que molts d'ells se sentirien segurament més còmodes en altres cossos policials de trajectòria molt més contundent amb la nostra llengua.\nPublicat en EL PUNT AVUI dissabte 14 de gener del 2012\nLa Plataforma per la Llengua rebutja l'actitud de Carrefour d'eliminar el valencià\nEl correu electrònic de l'empresa ha començat a rebre cartes de queixa dels ususaris\nLa direcció de l'empresa francesa d'alimentació Carrefour ha decidit eliminar l'opció del valencià de la retolació i dels caixers de pagament automàtic dels seus establiments del País Valencià.\nAquest fet, del qual se n'han fet ressò els mitjans de comunicació durant aquesta setmana, s'ha donat com a conseqüència de les pressions exercides per una campanya encetada des de diversos portals d'Internet.\nLa Plataforma per la Llengua vol manifestar el seu complet rebuig a l'actitud mostrada per l'empresa Carrefour i és per això que ha constatat com altres grups comercials, com per exemple Mercadona i Consum, augmenten l'ús i presència del valencià.\nPer aquesta organització cívica de suport a l'ús del valencià en la vida social, comercial i vital dels valencians, assegura que l'actitud mostrada per Carrefour explicita una posició que no es correspon amb la d'una empresa que vol actuar d'una manera ètica i responsable.\nPer tot això, la Plataforma per la Llengua demana al grup Carrefour que rectifique amb la seua actitud i així avance amb una actitud positiva, moderna i oberta. És d'aquesta manera que els nombrosos components d'aquesta Plataforma han remés gran quantitat de correus electrònics a l'adreça dels usuaris de Carrefour.\nJornada dedicada al cant improvisat dels Països Catalans\nReus, 28 de gener del 2012\nOrganitzada per Carrutxa i amb el suport del Departament de Filologia Catalana de la Universitat Rovira i Virgili\n65. Un negoci empresarial es pot enfocar amb la llengua pròpia. És possible fer bona ràdio en català.