Sense caletre: de febrer 2008\nAquest matí he sabut de l'existència del concurs que ha organitzat TVE per triar el representant espanyol a Eurovisión. El sistema de tria passa per la presentació espontània de candidats, sense passar per cap càsting ni res, i votació popular a través de Myspace o web de TVE, no ho he acabat de saber del tot. Després el guanyador se les haurà de veure amb algun altre candidat oficial. Més o menys és això.\nPel que sembla (Vio, potser tu n'estàs millor assabentada), els de Buenafuente van voler fer un experiment i van presentar el "Gilipollas" vestit d'Elvis, amb el nom de Rodolfo Chikilicuatre, i una cançó surrealista que no té desperdici (sobretot la part de l'enumeració dels diferents passos de ball: el breikindance, el maikelyason, el robocop,...I van triomfar amb el seu candidat.\nMés tard va sorgir un nou personatge, el Gato. Un iaio que canta una cançó amb una lletra inintel·ligible amb una base technocutrehouse que li deu haver posat el seu nét amb un sintetitzador dels anys 80. I va triomfar encara més fins resultar escollit com a candidat del públic.\nLa troca s'ha acabat de liar perquè els de TVE han eliminat al Gato i ara els acusen de tongo.\nLa tele cada cop em sembla més surrealista. Us deixo, que vaig a veure Bea la Fea ;-)\nAvui he assistit a una conferència sobre creativitat a càrrec d'un gurú de la publicitat (ja imagineu qui, però no puc dir noms). El tio ha adoptat una forma molt americana de fer la conferència, explicant anècdotes personals, comparacions, molt a l'estil Steve Jobs, però la clau d'aquesta manera de xerrar és que les històries siguin creïbles i així ajudin a "vendre" el tema que s'està tractant. El problema és que amb ell, les històries no eren gens creïbles, suades de tan vistes, exagerades, fins al punt de creure que directament l'home pateix una "síndrome de la realitat alternativa" on ell és déu i la resta de mortals som directament curts de gambals (o imbècils, com diria en Sarkozy).\nUna de les anècdotes que ha explicat és que l'any 1984, a Los Angeles, tenien previst inaugurar els jocs olímpics amb un número especial que havia de ser "lo más" del show. Consistia en que en un moment donat, una àguila calba d'aquestes típiques dels USA sobrevolés l'estadi i acabés posant-se sobre un escut, formant així l'escut oficial amb l'àguila al damunt.\nSegons ell, tres dies abans de la inauguració, un atemptat terrorista va acabar amb l'àguila i els organitzadors van haver de recórrer a la NASA per treure's de la xistera el paio aquell volador.\nLa nostra primera reacció ha estat la de creure'ns la història, però després ha seguit amb més anècdotes, més i més surrealistes, i la credibilitat ha caigut pel terra. Quan he arribat a casa he mirat per internet i he trobat que efectivament hi havia prevista una àguila amb l'infortunat nom de Bomber. Es tractava de l'única àguila calba en captivitat i l'ensinistrador de Hollywood que van llogar va haver de posar-la primer en forma perquè semblava un "pavo" de tan gorda i feia 12 anys que no volava. I efectivament, el bitxo va palmar 3 dies abans de la inauguració però per un accident cardiovascular causat per tants anys d'obesitat i l'estrès dels assajos. O sigui que sí que se la van carregar, però no uns terroristes, sinó uns abusa-animals.\nEn fi, la resta d'anècdotes ja us les explicaré in person. N'hi ha per llogar-hi cadires!\nAquest matí, a les 07:00, hem tocat terra catalana. Les vacances són fantàstiques i Nova York és una de les nostres ciutats preferides, però quan arriba el moment de pujar a l'avió de tornada i ja queda assumit que les vacances s'han acabat, no es veu el moment d'entrar per la porta de casa, posar-se les sabatilles i la roba d'estar per casa, engegar calefacció i tele, i piltrar al sofà amb els capítols enregistrats la setmana passada de la nostra Betty (per no parlar -no vull ser escatològica, però ja ens coneixem- de l'enyorada visita al water de casa). Fantàstic!\nUna altra cosa es desfer maletes, fer rentadores, ... però és clar, tocar els talons i repetir "there's no place like home", com va fer la Dorothy, no converteix casa en un hotel o una mansió amb servei.\nPS. El Nano no sembla que s'ho hagi passat tan malament en el seu exili.\nAvui hem passat el dia tontament. Aquest matí hem decidit anar al Museu d'Història Natural. Ens hi hem passat 4 horetes i n'hem sortit amb la sensació que no ha valgut gaire la pena. Creiem que aquest museu és millor veure'l quan es passen temporades llargues a la ciutat o s'hi viu. Es perfecte pels nens i els apassionats pels Dinosaures. a col·lecció d'aquests bitxos és impressionant!\nEl que sí que ens ha molat és el Hayden Planetarium, al mateix museu. Jo recordava el planetàrium de Barcelona durant les visites amb el cole i era genial llavors però molt cutret avui dia. Primer se sentia una veu que durant 10 minuts ens anava explicant que ens quedàvem a les fosques i que les nostres pupil·les s'hi havies d'anar acostmant. Al final, un munt de puntets brillants movent-se d'aquí a allà amb la música a tota castanya. Al Hayden, l'espectacle és de tots els colors i fins i tot se sent un tremolor com quan et disparen jugant a la play. Avui hem vist un especial "Cosmic Collisions", des del xoc de la Terra amb no sé quin altre planeta i la conseqüent formació (en només un mes) de la Lluna tal i com la veiem ara, fins a un futur cataclisme amb el xoc de la Via Làctia amb no sé quina altra galàxia que tenim a tocar. Tremendo!\nDemà, Soho i Chinatown i per la nit, Broadway show!\nAhir, en arribar als apartaments hi havia una dona esperant l'ascensor. La porta es va obrir i ella va entrar-hi mentre ens aguantava la porta per evitar que se'ns tanqués. Quan erem a dins me'n vaig adonar de qui era. Us sona la frase: "todos quereis la fama. Pero la fama cuesta y aquí es donde vais a empezar a pagar, con sudor...". Sí, la professora de ball de Fama. Està dirigint una versió de la Gata sobre el tejado de Zinc en versió black-power a Broadway.\nPer fi hem vist un famós, encara que sigui de segona fila. Malgrat tot, encara no he perdut l'esperança de trobar-me el Woody filmant per Central Park...\nAhir havíem quedat amb el nostre guia particular per anar a Harlem a les 13:00h. i vam arribar una mica tard perquè vam topar amb un follón de tres parells de nassos a Times Square: milers de persones amb banderetes vermelles, amb mig cos fora dels cotxes (alguns en limusines d'aquestes que tenen una obertura a dalt) i pitant. A veure si algun dia podem sortir amb la senyera a celebrar la independència de Catalunya!\nLa passejada per Harlem va anar molt be. El guia era una mic friki, i va venir acompanyat del fill i la seva nòvia, però va resultar una visita interessant. Harlem no és perillós ni molt menys, almenys la zona que vam visitar nosaltres, però vam tenir un mal rotllet (res de l'altre món, no us penseu) amb un noi negre a qui semblava que feiem nosa al cafè on preníem un capuccino. Aix.\nPer la nit vam estar a un club de jazz molt petit i autèntic on actuava una cantant negra ja gran, la Myrna Lake. Va ser genial! Al final del show vam poder saludar-la. Ens va encantar l'experiència.\nBé, avui toca Chinatown i compres d'estrangis. Esperem no embogir!\nAquest migdia, enmig de tot el fregao pre-viatge i el curro que tinc per poder marxar tranquil·la amb els temes ben tancats, hem trobat un momentet per anar a ca la mamma a menjar uns maccheroni dels de tota la vida, dels més bons del món.\nL'objectiu de la visita, a més dels macarrons, era dir adéu abans del viatge a NewYork i obtenir la preuadíssima "creueta al front" de la mamà. Es tracta, per als que no la coneixeu, d'un senyal de la creu al front (com el seu nom indica) que protegeix a qui la rep durant el viatge. Malgrat el seu nom, no té cap connotació religiosa. Més aviat forma part dels nostres rites espinetístics, com el de demanar als avis el seu ajut en època d'exàmens i altres reptes difícils o fins i tot impossibles. I funcionen, eh, comprovat!\nAra ja només queda fer maletes i cap allà!\nAquests de Tàmpax! Ara diuen que són un prodigi de la innovació i han inventat el tàmpax amb faldilla, "Tampax con protección extra, una revolución que te asegura todavía más protección". Uauhhhh!\nJo només sé que des que els faig servir, me n'he de posar dos cada vegada perquè el primer em queda mal col·locat i molesta. La faldilleta s'enganxa amb l'aplicador i no es queda on s'ha de quedar. I, pel que m'han dit, no sóc l'única que ho pateix.\nUna innovació que no funciona!\nCom sabeu, divendres vinent marxem a New York. Només queden 5 dies de res! Aquesta serà la nostra segona visita, de manera que no tindrem aquell estrès per veure les grans atraccions turístiques. L'altra vegada, però, ens vam quedar amb les ganes d'anar a Harlem (el conserge del nostre hotel ens va aconsellar que no hi anéssim perquè no era un barri segur per a dues noies).\nMirant, mirant, hem trobat una gent que es fan dir "Big Apple Greeters". Es tracta d'una associació de novaiorquesos que, desinteressadament, fan de guies turístics durant 4 hores. Es contacta amb ells a través de la seva pàgina web. Ens van fer omplir un formulari on demanes quina zona de New York t'agradaria que et mostressin i quins dies preferentment. Un parell de dies més tard ens van deixar un missatge al contestador, amb el nom de la persona que ens faria de guia, el dia assignat (el 17) i l'hora. Després vam rebre un email d'un tal Harold, explicant-nos que és periodista i historiador i que molt amablement ens portaria a Harlem. El seu fill de 5 anys també vindrà a la visita.\nEs veu que no t'accepten ni que els convidis a berenar ni et deixen pagar el bitllet de metro. El colmo de l'hospitalitat!!! A veure si els resultats de la visita seran bons. Segur que sí!\nAquest migdia he quedat per dinar amb la Carla, una antiga companya d'equip a qui va tocar pagar el pato de la reestructuració de personal que va patir la meva empresa ara fa un any. En aquell moment va ser molt traumàtic, perquè justament ella no s'ho mereixia però era la més convenient econòmicament. L'empresa, però, es va portar molt bé: li van pagar el màxim com a indemnització i la van recol.locar a través dels seus contactes en una de les millors agències de relacions públiques de Barcelona. Avui m'ha dit que, fent la vista enrere, allò va acabar sent força positiu per a la seva carrera. Ves per on! Ves per on!\nDivendres passat, l'EF, una antiga clienta meva em va trucar just 10 minuts després que la fotessin fora de l'empresa després de 15 anys d'antiguitat i amb els 40 anys fets i drets. Una autèntica putada, motivada, com no, per motius econòmics de l'empresa (de fet, aquesta mateixa tarda s'ha sabut que el seu president també deixa el càrrec). Avui l'he trucada per saber com està i m'ha dit que ha passat el cap de setmana de reflexió i que ha arribat a la mateixa conclusió que la Carla. Això és una empenta per fer coses que li agraden més i que la motiven. Ves per on!\nEs veu que passat el "susto", veure't amb la butxaca calenta i el currículum apanyat, et fa veure les coses de color rosa. Ves per on!\nPS. He buscat a Google Images una foto per il.lustrar aquest post, escrivint la paraula "defenestració" i m'han sortit tot de fotos del Gallardón. Tremendo!\nUna autèntica obsessió. Ens passem el dia mirant la previsió meteorològica per les pròximes dues setmanes a Nova York per anar fent-nos una idea del fred que passarem. Sí, tornem a marxar a Nova York. Ens vam enamorar d'aquesta ciutat l'any passat quan hi vam ser per Setmana Santa i no hem pogut evitar tornar-hi. Aquesta vegada intentarem gastar la meitat, menjar menys, fer fotos més bones, evitar que ens tornin a mangar la targeta de crèdit i passar-nos-ho almenys tan bé com l'any passat. Avantatges de tenir una setmana més de vacances aquest any!\nSi no fos que no hi crec i que sé que al pis de dalt hi ha un altre gos maligne, em pensaria que a casa hi tenim fantasmes. I és que el Nano porta uns dies espitós, amb les orelles amagades enrera i deixant anar de tant en tant un lladruc com d'avís que ens fa saltar del sofà de l'ensurt. Aix, què pesat!\nPel que sembla el gos del pis de dalt ha descobert que al pis de sota hi té un congènere i es dedica a mortificar el nostre Nano tot el sant dia. Un corcó!\nNo sé si els diners fan o no fan la felicitat. Només sé que tenir-ne facilita molt les coses. Avui m'han explicat una anècdota d'una d'aquestes persones forrades de diners. Es veu que va per la vida no només apoquinant pasta a toquisqui que li demana per un tema amb cara i ulls, sinó que té tanta influència que directament compta amb els diners dels seus "amics", amb frases com: "no te preocupes, que ya hablo yo con el Sr. X y él pone lo que falta para el proyecto" o "mañana tengo una cena y ya les liaré, a 1 millón por cabeza y 20 que pongo yo, el proyecto tira seguro".\nTot és fàcil, tot és factible, tot es pot fer en temps rècord (perquè la gent està encantada de currar els caps de setmana), tot és barat, tot...\nSort que sé que mai no tindré tants i tants diners! Amb uns quants em conformo.\nAquest cap de setmana ha resultat prou productiu. Va començar divendres amb un sopar íntim de celebració del meu aniversari i final d'exàmens al nostre restaurant preferit: el Comerç24. Dissabte vam anar al mercat de Santa Caterina a comprar menjar de veritat i no les verdures insípides del Mercadona. Per la tarda vam estar gossejant al sofà una estona, veient el nostre estimat Jamie Oliver i vam anar al cinema a veure "Expiación" (ens va agradar). Avui diumenge hem anat a visitar una possible residència per deixar el Nano mentre estiguem a NY i hem dinat a Caldetes.\nQuin no parar més bo!


Joventut Ribera d’Ebre s'estrena a Instagram amb un concurs de fotografia de les festes majors de la comarca - Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre\nJoventut Ribera d’Ebre s’estrena a Instagram amb un concurs de fotografia de les festes majors de la comarca\n21 juliol 2016 · Noticies\nClica a la imatge per accedir al perfil d’Instagram.\nEl Servei de Joventut del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre ha estrenat un nou compte a la xarxa Instagram amb el nom @joventutriberadebre per apropar-se als joves de la comarca que estan presents en aquesta xarxa i donar-los-hi a conèixer els recursos que posen a la seva disposició. El compte a instagram se suma al que ja té Joventut al Facebook i al blog riberaebre.net/joventut, els quals gestionen des de fa temps amb continguts interessants per als ciutadans riberencs oferint-los suport i assessorament en matèria de treball, habitatge, associacionisme, formació i altres programes específics dirigits als joves, com Garantia Juvenil i Ribera Músic.\nConcurs de fotos de les festes majors\nPer estrenar-se a Instagram i promocionar el seu nou perfil a les xarxes, a més, Joventut ha engegat un concurs fotogràfic sota el títol “Com vius les festes majors?” on conviden els joves riberencs a compartir les imatges de les festes majors dels pobles. Podeu compartir aquesta informació perquè arribi al major nombre de joves de la Ribera! Per correu, per facebook, per twitter o per whattsapp, a què esperes?\nEl premi: dues entrades a Port Aventura\nTots aquells que hi vulguin participar han de tenir entre 14 i 35 anys, ser seguidors de @joventutriberadebre i tenir un perfil públic en aquesta xarxa social. Pel que fa a les imatges, han de ser originals i han de mostrar com els joves riberencs gaudeixen de les festes majors de la comarca. A més, es valorarà que les fotografies penjades transmetin valors positius com ara la participació, la inclusió o les tradicions, a més de la tècnica i l’originalitat. Es tindran en compte aquelles captures publicades entre el 22 de juny i el 25 de setembre que estiguin etiquetades amb #REjoveFM2016 i que etiquetin també al perfil @joventutriberadebre.\nLa fotografia guanyadora serà seleccionada per un jurat format pel Consell Comarcal, una de les tècniques de Joventut i tres persones més relacionades amb el món de l’art. L’autor de la millor imatge s’endurà dues entrades a Port Aventura.\nTrobareu més informació al web de Joventut, a la seva pàgina de Facebook i al seu perfil d’Instagram.\nDescarrega’t les bases del concurs en aquest enllaç.


Intervenen sis macrobotellons durant la nit del dissabte en la Comunitat Valenciana\nEl primer cap de setmana amb toc de queda se salda amb 116 sancions a la província de València\n18 de juliol de 2021 (11:43 CET)\nbotellon playa control policia turismo\nLes Forces i Cossos de Seguretat de l'Estat (FFCCSE) han intervingut en fins a sis macrobotellons durant la passada nit, tots ells a la província d'Alacant, un d'unes 400 persones en la localitat de Torrevieja, segons ha informat la Delegació del Govern en la Comunitat Valenciana.Per part seua, a la ciutat de València, la Policia Nacional va assumir la vigilància en la zona de la Plaça d'Hondures, un punt de trobada per a activitats d'oci nocturn. Els agents van detectar menor afluència de persones de l'habitual, encara que més resistència al desallotjament. La intervenció policial es va prolongar fins que la zona va quedar buidada. A Castelló no es van registrar incidents destacables.En concret, a la província d'Alacant, l'actuació més destacada es va tornar a produir a Torrevieja, a la comarca de la Vega Baixa, on la nit del divendres la Guàrdia Civil ja va desallotjar un altre macrobotelló d'unes 1.000 persones.En aquesta ocasió, entorn de les 01.20 hores, l'Institut Armat va procedir al desallotjament d'unes 400 persones en les Piscines Naturals, en el Passeig Juan Aparicio. El servei va finalitzar sense incidents a la 01.40 hores després de la intervenció de diverses patrulles.Més tard, entorn de les 02.15 hores, també a Torrevieja, la Guàrdia Civil ha desallotjat a unes 200 persones que realitzaven un botelló en el Dique Levante del Port Marina Salinas. No es van registrar incidents i els agents van procedir a denunciar a un total de 23 persones.A la comarca de la Marina Alta, al voltant de les 02.45 hores, la Guàrdia Civil de Benissa va rebre un avís que alertava d'una concentració d'unes 80 persones que anaven de botelló a la platja del Portet en Moraira. La concentració es va dissoldre amb la presència policial i amb la intervenció de patrulles de la Guàrdia Civil i la Policia local.Poc abans, al voltant de la 01.30 hores, agents de l'Institut Armat van intervenir en una altra concentració de fins a 120 joves a la platja de L'Ampolla, en Moraira.D'altra banda, en el terme municipal de Benissa, al voltant de les 03.00 hores, es va rebre avís d'una concentració de persones per a realitzar un botelló en la Partida Paratella. Fins al lloc es van desplaçar dues patrulles de la Guàrdia Civil, que van dissoldre una festa d'unes 150 persones en un habitatge privat i que van proposar una sanció al propietari de l'immoble.Finalment, entorn de les 04.30 hores, la Policia Local de Moraira va alertar a les Forces i Cossos de Seguretat de la celebració d'un botelló d'unes 50 persones a la Platja de L'Ampolla. Patrulles de la Guàrdia Civil es van desplaçar al lloc i van dissoldre la concentració sense incidents.\nPer part seua, a la província de València, en general, el servei ha sigut "tranquil", segons ha apuntat la delegada del Govern en la Comunitat Valenciana, Gloria Calero. En total, s'han interposat 55 sancions per incompliment de restriccions de mobilitat nocturna a València i la resta de la província entre el dissabte i diumenge, la qual cosa suma un total de 116 multes durant tot el cap de setmana.La major part de sancions s'han dut a terme a València (17), seguida de Gandia (15), Mislata (8), Burjassot (7), Paterna (6) i finalment Xirivella (2).\n50 RASTREJADORS MILITARS\nLa delegada del Govern ha insistit a demanar "responsabilitat" a la ciutadania i ha remarcat que, "encara que la majoria dels joves contagiats són asimptomàtics, no podem descartar que eixos casos es converteixen en greus".En aquest sentit, ha anunciat que mig centenar de rastrejadors militars s'han incorporat a la base militar de Marines per a "accelerar el control de la pandèmia" en la Comunitat Valenciana. "El Govern d'Espanya i la Generalitat Valenciana comparteixen la importància de desplegar mesures efectives per a evitar la propagació del virus", ha subratllat Calero.


El que em passa pel cap: de novembre 2012\nHi ha cops en que perdem éssers estimats, tot i que els tenim aprop i amb les mans ben agafades.\nJoan ens fa confidència del record d'un dia memorable.\n10 de juliol de 1958, vuit del mati, vint-i-dos anys i un dia.\nDes de la glacera, albiro la costeruda rampa, coberta de neu verge, del Coll de Corones.\nSom cinc que, recolzats en pals antics avancem guiats per\nl’Esteve Sunyer per la gelera immaculada.\nPortem quatre hores i tres ensurts.\nHa arribat el moment de la veritat.\nGairebé a tocar, la creu i el pilar amb la Verge que coronen el cim. Una cresta d’eriçades pedres mil·lenàries ens espera en combat.\nSegurs de les nostres forces, recolzats en la creu clavada enmig del pas amb nom de profeta, avancem, jo el primer, cap el cim de l’Aneto.\nAmb la resta de muntanyes sota nostre prego\ni dic Conxita...\nPublicat el 19.06.11\nEtiquetes de comentaris: Relats: Joan\nUn poema de la Maria dels Àngels en la que fa palesa la seva tristesa per la pèrdua d'un esser molt estimat...\nTe n’has anat més lluny de l’horitzó,\nnomés has deixat el teu perfum,\nel que portes tu, i el de les ones que fan el vaivé.\nDeixeu la mateixa fragància de la soledat.\nNomés flairo aquest perfum, entre el mar i tu.\nEstic mirant cap a l’horitzó\ni no veig res,\ntot s’ha tornat fosc.\nMaria dels Àngels Carreras\nUn poema que va composar la meva neta petita, als sis anys. No és encantador...\nEl núvol és de cotó fluix\nés tou, dolç i està molt alt.\nSi hi pogués arribar me'l menjaria\nno en deixaria ni una mica.\nQuan tinc gana...\nvoldria pujar al cel amb un coet\ni agafar aquell núvol tan tovet!\nM'agradat molt, Mireia. Es un poema molt graciós.\nPublicat el 26.05.11\nUn poema itinerant. La incomunicació, una companya no desitjada.\nCom una taca\ns'ha vessat el silenci\nsobre el full en blanc\nTu no saps que dir-me,\njo no tinc paraules.\nDins l'aire suspeses\nsolitud i menyspreu\njuguen a les cartes.\nNo és un joc renyit\ntotes dues guanyen.\nNomés parla el foc\nque ho devora tot\namb llengua escarlata.\nque tocant a dol,\nfa set campanades\nDeia Joan Sales, de qui el dia 19 vam commemorar 100 anys del seu naixement:\n“Des de fa 500 anys, els catalans hem estat uns imbècils.\nNo, sinó de deixar de ser imbècils.”\nPublicat per El que em passa pel cap a 0:08 22 comentaris:\nAltre vegada compartim poesia amb la Sagrario. Avui ens parla de la seva personal visió d'una pluja tardoral.\nLa luvia mojaba el negro asfalto\nlos gorriones ¿dónde estaban los gorriones?\nlos paraguas tenían piernas\nlos niños botas de goma y las madres prisa.\nLa lluvia caía y caía y caía\nLas palomas habían desaparecido\nlas terrazas cobijaban bajo sus blancas sombrillas\nindiferentes a la lluvia\nlos árboles lucían lustrosas hojas\ninsensibles al otoño.\nLa lluvia seguía cayendo monótona y lenta\nla nueva luna en cuarto creciente estaba en alguna parte\ndel amplio escaparate del cielo\nmas no era visible bajo el ojo llorón\nde las oscuras nubes\nmi madre me esperaba en casa\npero yo cantaba bajo la lluvia\ny no tenía prisa alguna en llegar.\nLa vida suele ser áspera\ncon los que no saben apreciar su lluvia\nni sus cosas hermosas\nque están por todas partes.\nLa vida llueve rotunda en los tejados del dolor\ny los lava dejándolos\nhermosamente limpios de rencores.\nDe bon cep i bona anyada!\nPer molts anys Mac!!!\nPublicat per El que em passa pel cap a 10:00 6 comentaris:\nA que us ve de gust?...\nHavia aconseguit el seu somni. Instal·lat a la banyera al bell mig de la sala, contemplava la llibreria que era el seu mon i la seva fita. La seva vida girava al voltant dels llibres i no feia res més que llegir i gaudir de la lectura. Cuidava als volums com a fills seus, els amanyagava , els hi parlava...els besava.\nL'únic dia que sortia de la seva casa-santuari era els dijous que venia una dona a fer la neteja . No la havia vist mai, quan ella arribava ell ja havia marxat, però havia donat a l'agencia instruccions rigoroses de que l'empleada no toques mai cap llibre.\nPer això quan un dia va tornar al pis impensadament abans d’hora i la va trobar enfilada a la escala amb un llibre a les mans es va enfurismar. Quan ja anava a escridassar-la, la va mirar per primera vegada i es va commoure. Feia temps que no mirava a ningú com un esser humà, absort al seu món literàri.\nTenia unes cames llargues i tornejades, un cos lleuger i alhora turgent , la melena, lluent al sol, queia tapant-li mitja cara i les mans…va tenir un calfred, a les mans tenia un dels seus valuosos llibres i amb una camussa l’acariciava amb una tendresa i una passió, talment que acaricies un amant. Es va trasbalsar.\nVa imaginar les mans d’ella damunt seu i per un instant va deixar de pensar en la biblioteca…\nQuan finalment la noia es va traslladar a viure a casa d'ell van instal·lar una llibreria molt complerta al dormitori, només per temes de literatura eròtica.\nLa nostra participació als Relats Conjunts\nPublicat per El que em passa pel cap a 10:15 22 comentaris:


El Barça d’handbol, a enfocar la Lliga\nEn cas de guanyar el Naturhouse La Rioja els blaugranes estarien a un triomf de proclamar-se campions de la Lliga Asobal Bauhaus\nDissabte a les 16.15 h i en directe per Esport3 i Sportmanía el Barça d’handbol disputa la jornada 24 de la Lliga Asobal Bauhaus davant el segon classificat de la competició, el NaturHouse La Rioja. Duel a dalt de tot de la taula, on un triomf blaugrana suposaria un gran pas en la consecució del títol de la màxima competició estatal.\nVuit punts per sobre\nAra mateix els blaugranes tenen 46 punts a la classificació i el seu perseguidor, el Naturhouse, 38. Un triomf blaugrana suposaria deixar el seu perseguidor 10 punts i enrere i amb 12 per disputar.\nUna victòria a Zamora el dissabte 11 d’abril proclamaria campions els blaugranes. Però, com deia Xavi Pascual: “Només pensem en els dos punts de dissabte. Anem pas a pas. L’equip ha d’estar concentrat en el partit de demà. Juguem a casa, s’ha de jugar bé i hem de fer un bon handbol”.\nDimecres passat el Barça d’handbol es classificava per a la Final a Quatre de Copa després de superar de nou, en el partit de tornada de quarts, el Naturhouse a la seva pista. Pascual, responent a preguntes dels periodistes, explicava: “Són partits diferents; a la Copa va marcar el partit d’anada i el de dissabte és un partit de Lliga”.\n“Nosaltres busquem dos punts més i ells busquen mantenir la segona plaça, que el Granollers els està pressionant. Haurem d’estar desperts. El Logronyo és un molt bon equip”, deia el tècnic blaugrana.\nEl Barça d’handbol té la baixa d’Aitor Ariño, i en el seu lloc entrarà l’extrem del filial Víctor Sáez. El jugador del primer equip que descansi dissabte el decidirà Pascual hores abans del partit.


El Vila-real B es va imposar 4-2 al filial del València - VilaWeb\nEl Vila-real B es va imposar 4-2 al filial del València\nEl Castelló venç 2-1 el Crevillent a Castàlia i recupera posicions\nAquest cap de setmana, com és sabut, no hi ha hagut jornada de Lliga en Primera, i per tant no hi ha hagut partit del primer equip del Vila-real. Però en el grup tercer de la Segona B sí que va jugar el filial groc, i es va imposar 4-2 al València Mestalla, en una mena de “derbi valencià d’equips filials”. Ara, amb aquesta victòria, el Vila-real B, amb 27 punts, es troba classificat com a segon del grup, a només un punt del Reus, que és el líder, i a quatre per davant del Cornellà, que és tercer.\nPel que fa al grup sisè de la Tercera divisió, el Castelló es va imposar a Castàlia al Crevillent, per un ajustat 2-1, el Vila-real C va vèncer a Ibi el Rayo Ibenc, per 0-1, i en canvi el Borriol va caure derrotat 4-1 a Ontinyent. Amb aquests resultats, el Vila-real C, amb 21 punts, és el sisè classificat, a tres punts de la zona de promoció; el Castelló, amb 19, és el novè, a cinc de la promoció i sis del descens, mentre que el Borriol, amb 18, baixa fins al lloc tretzè, a cinc punts del descens.


La Central de Can Jalpí: de maig 2013\nL’Ajuntament d’Arenys de Munt, a través de la Regidoria de Sostenibilitat Ambiental, ha programat pel proper diumenge 26 de maig una sortida als Tres Turons.\nArribarem al Turó del Mig passant per la Pedra de la Ferradura i baixarem pel Corral d’en Forn. Itinerari guiat per Gaspar Casals i Quim Serra.\nAquesta excursió s’adreça a gent acostumada a caminar. Tindrà una durada aproximada de 4 hores i és gratuït. Es recomana dur calçat còmode, esmorzar i cantimplora amb aigua.Si el temps no permet fer l'activitat en bones condicions, s'anul•larà la sortida.\nPublicado por La Central en 15:40 Cap comentari:\nDiumenge 12 de maig vam fer un passeig al voltant del Parc de Can Jalpí acompanyats per en Josep Sibilla, l'Héctor Andino, en Xavier Tarruella i l'Esteve Espada. Vam comptar amb més d'una cinquantena d'assistents de totes les edats. Partint de La Central, vam anar aturant-nos en diferents llocs del parc per escoltar curiositats sobre els ocells, la jardineria, els arbres i l'agricultura ecològica.\nDurant el passeig vam poder observar l'aloc (Vitex agnus-castus), una espècie autòctona molt aromàtica que floreix a l'estiu fent unes flors en espiga d'un color blau lilós i que es troba a les rieres i rials. Es troba en regressió degut a la proliferació d'espècies com la canya. Al parc els exemplars que s'han plantat es troben en bon estat. Al Maresme existeix un projecte d'estudi i conservació dels alocars; si en voleu saber més podeu consultar la pàgina http://www.projectealocs.org.\nDesprés vam caminar entre els plàtans pel passeig d'entrada al castell fins al centenari roure de Gernika, on ens van parlar dels problemes que ocasiona la compactació del terreny. Quan el sòl està molt compactat retén poc l'humitat, les plantes que s'hi desenvolupen presenten problemes sanitaris i són més sensibles a patir l'atac de plagues, les arrels pateixen asfíxia i no es poden desenvolupar els fongs, que són de vital importància pels arbres perquè s'associen a les seves arrels, formant micorrizes. El roure de Gernika està protegit amb unes estaques al voltant per evitar l'increment de la compactació a causa del pas de persones i vehicles.\nVam seguir pel voltant del llac per contemplar el Castell Jalpí i ens vam endinsar pel bosc mediterrani de pins i alzines fins arribar al Far. Un mastegatatxes ens va venir a despedir al final del camí.\nPublicado por La Central en 12:16 Cap comentari:\nEtiquetas: Activitats, Arenys de Munt, Can Jalpí, Centre d'Informació, La Central\nPublicado por La Central en 1:15 Cap comentari:


Aragonès i Puig acorden una «aliança pràctica» per reclamar un finançament «just» i captar fons europeus\nEl president del Govern, Pere Aragonès, al Palau de la Generalitat Valenciana amb el president del País Valencià, Ximo Puig.\nEl president català prioritza la taula de diàleg però garanteix un «treball compartit» amb el País Valencià\nActualitzada 08/09/2021 a les 13:34\nEl president del Govern, Pere Aragonès, i el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, han acordat crear una «aliança pràctica» per reclamar a l'Estat un finançament «just» i captar fons europeus. Els dos caps dels executius s'han reunit aquest dimecres al Palau de la Generalitat Valenciana i, en una roda de premsa conjunta posterior, han explicat el seu compromís per treballar en «projectes compartits», com ara per la gestió dels fons europeus contra la covid-19, i lluitar contra l'«infrafinançament» de les dues autonomies. Aragonès ha insistit que prioritza la taula de diàleg amb l'Estat, però ha garantit un treball de «llaços compartits» amb Puig per ajudar en els recursos del País Valencià.\nAragonès ha tornat a reclamar la consolidació dels fons Next Generation de l'Estat. El president del Govern i el cap de l'executiu valencià s'han compromès a teixir una «defensa conjunta» per exigir més transferències dels recursos procedents de Brussel·les per pal·liar els efectes de la pandèmia. En aquesta línia, Aragonès i Puig han concretat avui la creació d'un «grup de treball consolidat» per demanar més ajuts europeus.\nSobre la taula de diàleg, que s'ha de reunir a finals de la setmana que ve, Aragonès ha insistit que la trobada ha de ser «prou important» com perquè hi hagi la «màxima implicació» de tothom, en referència a la presència del president espanyol, Pedro Sánchez -encara no confirmada. Els presidents català i valencià també han reiterat l'enèsim reclam del Corredor Mediterrani.\nDe la seva banda, Puig ha subratllat la intenció de «cooperar més» entre les dues administracions autonòmiques, ja que «no té sentit» l'«allunyament institucional» que hi ha hagut fins ara. «És l'hora dels ponts», ha constatat el president valencià.\n«Tenim projectes diferents, es tracta de sumar en allò que es pugui coincidir», ha afegit Puig. El president valencià també ha advertit que no es recuperarà «res» des del «frontisme» sinó a través «d'aliances diverses i plurals».\nComenta el contingut : Aragonès i Puig acorden una «aliança pràctica» per reclamar un finançament «just» i captar fons europeus


El Trencanous | Centre Cultural\nCentre Cultural - Programació - El Trencanous\nEl Trencanous és un dels grans clàssics del repertori del ballet adaptada en aquesta ocasió pel director artístic de la companyia, Elias Garcia. La història es basa en el conte original d’Ernst Theodor Hoffman, adaptat per Alejandro Dumas.\nLa història té lloc a la Vila de Venècia i mostra el viatge idíl·lic de la Clara i el Príncep Trencanous, en un entorn ambientat amb llaminadures i xocolates integrats en tots els paisatges que satisfan els somnis més dolços de qualsevol infant. Aquest conte tradicional nadalenc encisa a petits i grans, als amants de la dansa clàssica i el públic en general.\nAmb la voluntat d’integrar les escoles de dansa i les danses populars catalanes, la companyia compta en aquesta producció amb la participació de l’Esbart Egarenc del Social (Terrassa) i convida a participar escoles de dansa de les diverses localitats on representa l’obra, aquí al Centre Cultural Terrassa, hi participen alumnes de les escoles de dansa Àngels Segarra i Esther Antón.\nEl Centre Cultural Terrassa ha creat un nou programa educatiu batejat com Exploradors de la dansa, orientat a l’alumnat de primària. L’objectiu és posar en contacte els alumnes amb tots els aspectes que intervenen en una producció de dansa, des dels assajos fins l’espectacle final. El programa aprofita l’experiència adquirida durant tretze anys amb l’activitat pedagògica Exploradors de l’Art.\nEl taller s’ha estrenat amb la producció d’El Trencanous representada pel Ballet de Catalunya, companyia resident al Centre Cultural. Els alumnes coneixen la història, el vestuari, els aspectes tècnics com la il·luminació i l’escenografia, assisteixen a un assaig i participen fent una coreografia. El taller finalitza amb diverses funcions escolars d’El Trencanous per a totes les escoles participants. En aquesta primera edició de l’activitat hi han participat 1.400 alumnes.


Seguint amb la sèrie iniciada la setmana passada, continuem analitzant els perfils independentistes. Avui toca els decebuts. No em preguntin quin percentatge representaven. No eren pocs: potser centenars de milers? Estaven bàsicament decebuts i feien de la decepció la seva motivació. N'estaven fins al capdamunt. I particularment fins al capdamunt d'aquest vodevil político-mediàtic espanyol en dos actes: l'acte tràgic de la caverna espanyola de dretes i l'acte ridícul de la frivolitat de les esquerres. Farts del bigoti d'Aznar, que recorda el d' El gran dictador , i de la cara de cooperant il·luminat de Zapatero, amb aquest front enorme que sembla una pissarra infinita en què es pot escriure n'importe quoi, com diuen els francesos.\nLa decepció pot portar molta gent a retirar-se de l'escena pública, a reduir l'interès pel que és de tots. De fet, això és el que ha passat en els últims anys. És el que l'expresident de la Generalitat José Montilla va batejar com a desafecció : un estat de simplificació emocional que porta la gent a replegar-se en la seva esfera privada, fins que un dia s'adonen que això no porta enlloc, i que és impossible estar bé en l'esfera privada si l'esfera social en què vivim no compleix uns mínims de qualitat i racionalitat. Finalment, com em deia un amic austríac que estava present a la manifestació: "Jo també pago els impostos a Catalunya".\nEls decebuts haurien de continuar passant de la decepció a l'acció: ja ho van fer anant a la manifestació i crec que ho seguiran fent si la classe política catalana té la capacitat d'integrar les seves motivacions en una visió política i social conjunta, i no els retorna a casa amb plantejaments d'idealisme postromàntic. La decepció s'ha de transformar en motivació per un model de país que funcioni millor, i això suposa fer el que no s'ha fet fins ara: canviar el sistema electoral i dur a terme una reforma a fons de l'administració pública.


26/03/2021 Carles Benítez\nRealment ho tenim al nostre abast. Sí, ho tenim tocar. No veieu que l’estaca on estem tots lligats ja no s’aguanta. Està tan corcada que només amb una simple bufada pot caure. No ho veieu... ? Penseu que “si no podem desfer-nos-en/mai no podrem caminar”. Tot de depèn de nosaltres. Els partits només ho han de saber-ho gestionar. Ha arribat el moment de cosir aquella aliança partits/entitats/poble, i ara també amb el Consell per la República, el nostre autèntic referent de Llibertat. Un Consell que cal complir-lo encara de més contingut. Naturalment que si, ja que no hi ha res perfecte


Cortés (La Unión Extremadura): “El boicot al cava ens ha beneficiat i ara ens tallen les ales”\nEl secretari d’aquesta organització agrària d’Extremadura denuncia a Vadevi la “manca de coherència política” en la decisió de limitar noves plantacions a la DO Cava\nEls pagesos d’Almendralejo creuen que poden doblar encara la seva superfície de vinya sense col·lapsar el mercat | Europapress\nLa Unión Extremadura critica la decisió del Ministeri d’Agricultura de limitar el creixement de la DO Cava i denuncia que les decisions polítiques estan interferint en les decisions comercials.\nEl govern espanyol, després de tres anys d’estira i arronsa amb la DO Cava, ha decidit fer cas a la recomanació del Consell Regulador de no permetre noves plantacions de vinya a la regió cava. Però per Luís Cortés el secretari general d’aquesta associació agrària, és una decisió arbitrària i que beneficia només al cava català “és normal si els vocals del consell regulador són catalans, però no té sentit si nosaltres encara poden créixer més”.\nPer Cortés a Almendralejo, es podria doblar perfectament la superfície de vinya per cava i arribar a les 3.000 hectàrees. “Jo ho entenc que la venda de cava a Catalunya viu un moment crític, però nosaltres no. Ho venem tot i les nostres perspectives de creixement són del 20% o el 30%. És cert que el boicot ens ha beneficiat però ara ens tallen les ales”.\nHas estat tres anys d’estira i arronsa entre el Consell Regulador del Cava i el govern espanyol que és de qui depèn. La Unió Europa és qui anuncia el nombre d’hectàrees de nova plantació que permet a cada estat membre cada any. Després els governs en decideixen la distribució. Els últims tres anys el Consell Regulador del Cava havia sol·licitat un creixement zero “per evitar un desequilibri entre l’oferta i la demanda que porti a un col·lapse del mercat i una baixada de preus”, però el Ministeri d’Agricultura no havia tingut en compte la recomanació. De fet, sempre havia acabat en un enfrontament polític i administratiu entre el governs espanyols, extremeny i valencià i des de Catalunya la sensació havia estat que el govern espanyol havia cedit a aquestes pressions.\nFinalment el passat mes de setembre el Ministre d’Agricultura va anunciar que la potestat de prendre aquesta decisió la deixava en mans de la DO Cava, i així ho ha fet. Per tant el 2020 només es podrà créixer un 0’1%.\nPer Cortés “no té ni cap ni peus que quan el PP governava a Madrid i va aprovar un creixement de 350 hectàrees les administracions es posessin les mans al cap i ho fessin tot per eliminar aquesta restricció i ara que el creixement permès és molt més petit ningú diu res. Demano coherència política”.


101669 - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: 101669\n5 p, 106.7 KB Institucions de justícia i reeducació  / Moreno Oliver, Francisco Javier ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències de l'Educació\n5 p, 14.0 KB Institucions de justícia i reeducació  / Moreno Oliver, Francisco Javier ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències de l'Educació\n6 p, 15.2 KB Institucions de justícia i reeducació  / Moreno Oliver, Francisco Javier ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències de l'Educació


Es dispara un 20% el registre d’incidències per LGBTI-fòbia a Catalunya - TDB Actualitat\nEs dispara un 20% el registre d’incidències per LGBTI-fòbia a Catalunya\nSOCIAL.CAT / AMIC – Redacció, 8/11/2020\nL’Observatori Contra l’Homofòbia (OCH) de Catalunya ha alertat que el registre d’incidències per LGBTI-fòbia s’ha incrementat en un 20% respecte al 2019. El president de l’entitat, Eugeni Rodríguez, ha apuntat que el confinament decretat per aturar la pandèmia de la Covid-19 ha fet “més propera i impune” la violència i l’odi envers les persones LGTBI. En concret, l’OCH ha enregistrat 162 incidències durant el 2020.\nRodríguez creu que la situació de la pandèmia “ha produït que l’odi es propagui per nous canals”, ja que des de l’OCH han registrat un increment significatiu de les incidències via internet i xarxes socials, arribant a representar el 16,6% de tots els casos. Tanmateix, el president de l’observatori ha detallat que el 32% de les incidències registrades s’han produït en la via pública. Un 13% s’han fet en l’àmbit de l’habitatge.\nPel que fa als col·lectius que han patit LGTBI-fòbia, destaca un increment significatiu de les incidències per transfòbia, majoritàriament cap a dones trans, arribant a un 13,5 % del total. No obstant això, el 60 % de les incidències han estat reportades per homes gais o bisexuals. Les incidències per lesfòbia representen un 10 % del total.\nMecanisme per fer front a les agressions\nD’altra banda, Eugeni Rodríguez s’ha mostrat “preocupat” pel fenomen de la infradenúncia, i ha demanat un mecanisme per fer front a les agressions o discriminacions que continua patint el col·lectiu LGBTI. En concret, ha demanat l’aprovació del reglament sancionador, que hauria de ser “una prioritat absoluta a les polítiques LGBTI a Catalunya”, traslladant la petició al Parlament de Catalunya, al Síndic de Greuges i al Govern de la Generalitat.\nEn aquesta línia, el coordinador tècnic de l’entitat, Cristian Carrer, ha reclamat “més inversions públiques i més recursos econòmics, materials i humans” per treballar per erradicar la LGBTI-fòbia, i ha reclamat també més coordinació entre el teixit associatiu i les diferents administracions per una implementació efectiva de les polítiques LGBTI.


La Festa de l'Albariño serà el 4 de maig - Gastronòmicament\nJa és oficial: la Festa de l’Albariño serà el dimecres 4 de maig, al restaurant El Náutico de Palma. Després de dos anys d’aturada per mor de la covid-19, Antonio Seijas, promotor d’aquest acte, ha anunciat amb il·lusió la nova data. Ho ha comunicat al restaurant Ola de Mar del Portitxol, amb vi gallec i aliments de Galícia com ara el pop, els escamarlans i la cranca.\nLa Festa es farà, a partir de les 17 hores, al restaurant El Náutico, situat al Club Nàutic de Palma, i hi participaran 35 cellers amb més de mig centenar de referències.\nAntonio Seijas, gallec de naixement, va iniciar la Festa de l’Albariño el 1996 amb l’objectiu de donar a conèixer el vi de la denominació d’origen Albariño entre els mallorquins. La idea tot d’una va ser molt ben rebuda per l’Ajuntament de Cambados, localitat que es considera el bressol del vi Albariño, i ha servit per difondre el patrimoni enològic i culinari gallec a Mallorca.


El nostre procés editorial - Royal Queen Seeds\n>El nostre procés editorial\nEl nostre procés editorial | Royal Queen Seeds\nEl procés editorial de Royal Queen Seeds reflecteix la nostra filosofia. El nostre objectiu és presentar una informació precisa des del punt de vista científic, de manera clara, redactada per experts i revisada per professionals independents. El nostre contingut té com a fi educar als lectors sobre la genètica cannàbica, la recerca de cannabinoides i terpèns, la ciència del sistema endocannabinoide, la legalització de la marihuana i les diverses tècniques de cultiu.\nEl nostre equip està integrat per escriptors i periodistes professionals que són experts en diferents camps, que abasten la recerca psicodèlica, el fenomen del CBD, el sistema endocannabinoide i el cultiu ecològic. A més de les seves especialitzacions, tenen la capacitat de comunicar informació complexa d’una manera fàcil d’entendre. Els nostres competents il·lustradors, fotògrafs i dissenyadors gràfics ajuden al fet que les seves paraules cobrin vida.\nUna vegada que els nostres autors han investigat i redactat un article, el nostre equip de revisors garanteix que cada paràgraf, il·lustració i vídeo contingui informació precisa des d’un punt de vista científic. L’equip de revisió està format per biòlegs, metges, experts en CBD, científics agrícoles, botànics, nutricionistes i veterinaris. Aquests professionals ens ajuden a mantenir un enfocament responsable i garanteixen que el nostre contingut reflecteixi les últimes recerques.\nEn definitiva, el nostre procés editorial ens permet transmetre una informació precisa, clara, verídica i actualitzada. Els nostres escriptors basen el seu treball en revistes mèdiques d’actualitat revisades per parells, organismes governamentals i institucions acadèmiques; i els nostres revisors confirmen la validesa d’aquestes fonts. Per mitjà d’aquest estricte procés basat en l’evidència, esperem promoure la ciència i l’experiència per a acabar amb l’estigma que encara existeix entorn del cultiu, l’estil de vida i la cultura del cànnabis.\nConèix els nostres escriptors Conèix al nostre equip de revisors


Atenció interins substituts!\nEl darrer tràmit de substitucions del 1r trimestre tindrà lloc entre els dies 4 i 9 de desembre.\nRecordeu: els interins NO DISPONIBLES que volgueu estar DISPONIBLES en el 2n trimestre teniu fins al dia 9 de desembre per canviar el vostre estat mitjançant el tràmit telemàtic corresponents.\nINICI DEL TRÀMIT TELEMÀTIC DEL CANVI DE DISPONIBILITAT DEL 2n TRIMESTRE\nPer raons d'actualització de l'estat de disponibilitat dels funcionaris interins, el tràmit de canvi de disponibilitat del 2n trimestre romandrà desactivat des del dia 10 de desesmbre ambdós inclosos.\nPRIMER TRÀMIT DE SUBSTITUCIONS DEL 2n TRIMEESTRE\nEl primer tràmit de substitucions del 2n trimestre tindrà lloc entre els dies 4 (a partir de les 13:00 aprox) i 7 de gener (fins a les 12:00). El mateix dia 7es farà l'adjudicació . Hi podran participar tots els aspirants disponibles (en cas d'haver-ho sol·licitat abans del 9 de desembre).


La jugada bona, ho és tant de bona? | Chessteps's Blog\nLa jugada bona, ho és tant de bona?\nEn la notació d’escacs “!” significa jugada bona i “!?” jugada interessant. En el context de la recerca teòrica normalment fem servir el signe d’admiració quan es considera que, la resta de jugades a la nostra disposició, no és igual de correcte que la jugada que estem qualificant. En aquest sentit la jugada qualificada amb un “!?” no és dolenta però no creiem que hagi de ser per força la millor de la posició. També podríem dir que “!” és el mateix que dir correcte o veritat i “!?” parla de jugades prometedores o esperançadores.\nLa recerca teòrica és una lluita constant per a extreure la veritat objectiva, llavors l’objectiu de la teoria és trobar una combinació de jugades, totes “!”, que ens digui si el joc son taules o es guanya i com és fa.\nL’ansietat de no coneixer la millor jugada llença a la recerca teòrica, la qual crea més ansietat, les conclusions no paren quietes! Les jugades canvien de signe com si es traguessin un barret i es posessin un altre, el que va començar com una investigació per a trobar una mica de tranquil·litat no fa fet més que augmentar-la, aviat, en un atac de nihilisme potser, neguem la possibilitat de que un concepte com “!” es pugui aplicar als escacs, llavors ens queda allò que és interessant.\nEl que és interessant, és per definició, molt més agraït, sintonitza més amb la pràctica d’un joc i no en tenim la percepció de feina pesada.\nPerò això ens passa perquè nosaltres no som científics, no? Doncs mira ara que ho dius:\n“La lluita constant cap a una ciència universal sucumbeix de forma inevitable a la mera lluita constant. En la mesura que la nostra habilitat per a refugiar-nos en la recerca de la ciència universal per a salvar-nos de la inquietud disminueix, en aquesta mesura la nostra obsessió amb el que és particular i excepcional augmenta: el vertader deixar pas a l’interessant. La ciència és posada en evidència com a mera retòrica. (…) [L]a teoria decau en interpretacio”, STANLEY ROSEN, Hermeneutics as Politics (1992), traducció de Xavier Garcia.\nPotser hauriem de canviar el valor que li afegim a cada símbol?\nfrom → Cops de martell, Entrenament, Escacs, Metafísica\n← On aconseguir els programes d’escacs que necessites per a PC i Mac, gratis!\nCuidado con la nada →


Fotografia Científica: Guanyadors - INS Arquitecte Manuel Raspall\nInici » Fotografia Científica: Guanyadors\nAmb motiu de la Setmana de la Ciència, es va celebrar el certàmen de fotografia científica del Raspall.\nAvui us presentem els guanyadors,que són:\n– Tensió superficial per bufar (Jana Escribano).\n– Somriure nocturn (Emma Àlvarez).\n– Everest de colors (Kaoutar el hajouji el hayadi).\n– L’humà i els ortòpers en convivència (David Saranaga).\nFelicitem els guanyadors i poden passar per secretaria per recollir el premi.


El Programa Artemisa, un tractat que pot iniciar la guerra espacial entre els Estats Units i la Xina\ndijous, 29 de octubre de 2020\nRedacció Catalunyapress | divendres, 16 de octubre de 2020\nLa NASA ha signat amb set països acords de cooperació per a l'exploració lunar en el marc del Programa Artemisa, que preveu la tornada d'humans a la Lluna en 2024. Els Acords Artemisa estableixen un conjunt pràctic de principis per guiar la cooperació d'exploració espacial entre les nacions que participen en els plans d'exploració lunar de segle XXI de l'agència.\nXina demana als seus soldats que comencin a "preparar-se per a la guerra"\nEuropa se la juga: ¿Trump o Biden?\nEls països membres fundadors que han signat els Acords d'Artemisa són Austràlia, Canadà, Itàlia, Japó, Luxemburg, Unió dels Emirats Àrabs Units, Regne Unit i Estats Units.\nA més de tornar a enviar a l'home a la lluna, aquests acords també permeten que països o empreses privades puguin extreure recursos lunars i crear "zones de seguretat" temporals a la lluna per al seu funcionament per tal d'"evitar la interferència nociva d'altres". És a dir, l o que està fent aquest grup de països liderats pels Estats Units és, en realitat, conquerir i repartir-se el satèl·lit.\nL'administrador de la NASA, Jim Bridenstine, ha afirmat en un comunicat que s'estan "unint per explorar la Lluna i estem establint principis vitals que crearan un futur segur, pacífic i pròsper en l'espai perquè en gaudeixi tota la humanitat".\nNo obstant això, aquest suposat intent de pacifisme no ha caigut gens bé a la Xina. En resposta als acords, el ministre de Relacions Exteriors de la Xina. Zhao poleixen, ha afirmat que l'espai ha de ser per a tots els països: "L'exploració i l'ús pacífic de l'espai ultraterrestre és una causa comuna per a tota la humanitat i hauria de ser en benefici de tota la humanitat", assenyala. A més, ha recordat que qualsevol discussió sobre un marc legal en l'espai s'ha de realitzar dins de les Nacions Unides i el Tractat de l'Espai Exterior, que inclou a 110 països.\nEl Tractat de l'Espai Exterior de 1967 estableix que la lluna "no està subjecta a apropiació nacional per reclam de sobirania, per mitjà d'ús o ocupació, o per qualsevol altre mitjà", mentre que el pacte de l'ONU de 1979 sosté que cap recurs de la lluna es convertirà en propietat de cap estat, organització o individu.\nPer aquest motiu, el Programa Artemisa és un desafiament a la Xina i a les grans potències que també volen controlar l'espai però han quedat excloses. L'analista militar xinès, Ni Lexiong, afirma que Pequín entén aquests acords com si els Estats Units volgués pactar les regles internacionals amb un "petit grup d'aliats". "Així que les relacions internacionals a la Terra, inclosa la rivalitat i els conflictes entre nacions , inevitablement es portaran a la lluna ", afirma en Nil.\nConfinar municipis i tancar perimetralment Catalunya: les mesures del Govern per frenar l'augment de casos\nEl Govern posa a 5.000 Mossos i milers de policies locals per vigilar el confinament\nEls Mossos clausuren dues festes i una barbacoa en poblacions de Lleida\nIlla adverteix que s'acosta un llarg hivern i unes festes molt diferents\nSimón diu que els confinaments curts poden tenir algun efecte...\nPuig decreta el confinament perimetral de la Comunitat Valenciana...\n"El món a través de les seves presons", un recorregut per algunes...\nLa sales de concerts lamenten les restriccions i es veuen "tocades...\nCollboni demana al Govern un pla de xoc per reactivar l'economia de...\nLa campanya de Nadal crearà 290.000 llocs de treball, un 33% menys...


Descarten que Jorge Ignacio sigui un assassí en sèrie\nper Paula Jansà / Efe dimecres, 8 de gener 2020 - 11:12h\nMarta Calvo va desaparèixer fa dos mesos, el passat 7 de novembre, al poble de Manuel (València), i des de llavors els investigadors no han aconseguit buidar els dubtes existents sobre les seves últimes hores, a les quals s'han sumat nous interrogants, com per exemple si el principal sospitós pot ser un assassí en sèrie o si va faltar diligència en la recerca de la denúncia en les primeres hores.\nMentrestant, avui es manté la recerca de les seves restes, que no han pogut ser trobades, mentre continua a la presó preventiva Jorge Ignacio P.J., de 38 anys, el principal sospitós d'haver-la matat.\nL'últim que els seus familiars van saber de Marta Calvo, natural d'Estivella (València), va ser que va anar a Manuel, una petita població de l'interior d'aquesta província, perquè havia quedat amb un home. Dos dies més tard, la seva mare es va personar a l'habitatge de l'acusat, on la va conduir l'última comunicació que va tenir amb la seva filla, un missatge de WhatsApp amb aquesta localització. El suposat autor del crim li va dir que no la coneixia.\nLa denúncia es va produir el dia 9, però segons la mateixa Guàrdia Civil, fins a diversos dies més tard no es va iniciar la cerca de les restes, un possible retard en les actuacions que podria obeir a una mala coordinació entre els cossos de seguretat, encara que aquest extrem no ha estat confirmat per les fonts de la Delegació del Govern en la Comunitat Valenciana consultades.\nLes fonts citades han explicat a EFE que el delegat del Govern de la Comunitat Valenciana, Juan Carlos Fulgencio, ha convocat des del moment en què va començar la recerca, tres reunions amb comandaments de Policia i Guàrdia Civil «per a millorar la coordinació, encara que no ha obert cap expedient disciplinari».\nEl sospitós, que es va lliurar el 4 de desembre, va declarar que la mort de Marta es va deure a un accident provocat per un consum excessiu de cocaïna. A això se suma l'aparició de nous casos d'introducció d'aquesta droga en els genitals de prostitutes (el que es coneix com a «festa blanca» en aquest entorn). Això ha portat a Policia i Guàrdia Civil a investigar altres fets similars, que podrien sumar un total de sis, per ara. En qualsevol cas, de moment el subdelegat del Govern, José Roberto González Cachorro, ha descartat que pugui parlar-se d'un assassí en sèrie.\nHi ha tres denúncies per casos similars\nFins a tres dones han denunciat davant les forces de seguretat que van sofrir una situació semblant a la qual va poder patir Marta Calvo. I a elles se suma el cas d'una prostituta d'origen brasiler morta l'abril de 2019 en el barri valencià de Russafa, per la qual ja va ser detingut el sospitós de la mort de Marta. El jutge del cas ha decidit reobrir-lo. Jorge Ignacio P. va ser detingut i investigat per la Policia Nacional en relació amb aquesta mort. Diverses càmeres de seguretat van enregistrar les imatges d'aquest colombià de 38 anys accedint i sortint del domicili on es va citar amb la morta.\nLa Policia Nacional investiga també la mort d'una sisena dona, una altra prostituta, que va morir al juny també en el barri de Russafa, aparentment per sobredosi de cocaïna després d'haver mantingut relacions amb un client, encara que en aquest cas no hi ha seguretat fins al moment que demostri que aquest client fos Jorge Ignacio P.\nA aquesta llista se sumen noves sospites que van més enllà de la Comunitat Valenciana, a altres ubicacions de Catalunya, Madrid i Itàlia a les quals va viatjar l'acusat, segons la Delegació del Govern.\nÚltima hora: Detenen 2 menors per violar una jove de 14 anys\nAssassinat Guàrdia Civil Comunitat Valenciana Presó Policia Nacional Defunció


7 de novembre de 2008 / 0 Comentaris\nCom cada matí, des de fa 10 dies, anem al temple del Dalai Lama per veure les discussions filosófiques budistes i intentar atrapar una mica d’aquella pau per endur-nos-la a casa.\nDiscussions filosòfiques budistes a Mcleod Ganj\nDona tibetana postrant-se per resar\nI aquesta tarda es preveu l’arribada de Sa Santedat el Dalai Lama a Mcleod, després d’uns dies ingressat en un hospital de Delhi per una operació quirúrgica. Anem a l’entrada de la seva residència i seiem al costat de dues dones tibetanes que no paren de riure. Comparem els nostres “rosaris” budistes amb els seus; riem quan assenyalen una dona occidental que porta una khata al coll com si fos una bufanda.\nLa Núria meditant i el nou amic dormint\nEntrada següent: Mcleod Ganj, aniversari del Tibetan Children Village\nReportatge fotogràfic a El País sobre els refugiats tibetans.


'El Temps que fuig. Narcís Comadira - Josep Pla'\nPàgina d'inici\tAgenda\t‘El Temps que fuig. Narcís Comadira – Josep Pla’\nDel 18 d'abril de 2012 al 31 de maig de 2012 - Badalona (Barcelonès)\nL’espai Betúlia acull l’exposició itinerant ‘El temps que fuig’, que relaciona l’obra periodística i gràfica de Narcís Comadira amb el llibre ‘Les hores’ de Josep Pla. La mostra, que es podrà veure fins a finals de maig, permet identificar algunes de les principals coincidències i diferències entre dos autors separats en l’espai i en el temps per uns cinquanta anys però que, amb la paràlisi cultural que van comportar la guerra i la postguerra, van compartir sensibilitats, paisatges i escenaris vitals ben propers.\nCal destacar que el dia 22 de maig, a les 19.30 h, es farà una visita comentada de l’exposició amb Narcís Comadira i amb l’artista Gerard Sala. S’ha de fer inscripció prèvia trucant a l’Espai Betúlia.


L'elecció del Secretariat Nacional de la CUP comptarà amb una sola llista col·lectiva liderada per l'exdiputat Quim Arrufat, encara que també es presentaran com candidatures individuals dels actuals membres de l'òrgan, Xevi Va generar, Hugo Alvira, i Laura Rafecas, han explicat fonts de la CUP .\nEl reglament del nou secretariat, format per 15 membres, limita a les candidatures col·lectives que només opten a 11 llocs, mentre que els altres quatre s'escullen de les candidatures individuals.\nLa llista col·lectiva que presenta Arrufat compta amb més de 11 noms, ja que inclou suplents, i entre ells es compta el regidor per Girona i germà del diputat Benet Salellas, Lluc Salellas, la regidora de Figueres, Natalia Sànchez, Elisabet Punset de la CUP Girona, Eduardo Calze de la CUP Barcelona, Juanma Rojas de la CUP de la Garriga, Dani Corpas de la CUP de Sant Celoni i Núria Gibert de la CUP es Sant Cugat, entre d'altres.\nAltres fonts de la CUP han explicat que la candidatura no compta amb militants dels corrents Endavant OSAN ni de Poble Lliure, però que les dues formacions estan a l'expectativa.\nLA CANDIDATURA "NO ÉS DE CONSENS"\nNo obstant això, diferents veus de la CUP han aclarit que la candidatura "no és de consens" i que totes dues corrents estan a l'espera del que passa amb la qüestió de confiança a la qual se sotmetrà el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, conscients que, en cas que no surti endavant, aquest secretariat no continuarà.\nA més, lamenten que part dels suplents de la llista col·lectiva de Arrufat, hagin decidit presentar-se com independents, cosa que adulteraria l'objectiu del nou reglament que intenta garantir la representativitat 'cupaire' a través d'aquests quatre membres alternatius a la llista col·lectiva.\nVa generar i Rafecas, que es van escindir de la llista de Arrufat, i Alvira són les tres candidatures que es presenten al marge de la llista col·lectiva única, però hi ha més candidatures que les mateixes fonts assenyalen com els suplents de la llista de Arrufat que "volen controlar tot el secretariat ".\nEntre aquestes candidatures individuals s'expliquen l'actual membre del Secretariat nacional, Òscar Simon, que és membre d'En Lluita, Albert Serrats "Beta" de la CUP de Bordils (Girona) i com Pilar Corcoy, membre de la CUP de Barcelona, han explicat les mateixes fonts.\nFonts pròximes a la candidatura col·lectiva, han defensat que hi hagi candidatures individuals avalades per la llista col·lectiva de Arrufat perquè el que busquen és "la cohesió mantenint la diversitat", és a dir: es presentaran amb plans de treball propi però el conjunt sap que podrà treballar units.\n"Són persones amb les que la llista es veu treballant conjuntament per garantir la pluralitat, però també l'eficiència" de l'òrgan executiu.\nAmb tot, aclareixen que el fet que hagin avalat a unes candidatures concretes, no vol dir que siguin les que vagin a guanyar: "Si sortissin les altres, no hi hauria cap problema i es trobaria la forma de treballar les diferències polítiques, encara que òbviament les avalades són persones amb les que ja saben que poden treballar ".\nLes mateixes fonts rebutgen que la qüestió de confiança pugui suposar un punt d'inflexió en aquest Secretariat, perquè el projecte "s'ha treballat molt, és molt positiu" per a la CUP i li auguren una llarga vida.\nFins ara l'elecció del secretariat de la CUP s'escollia a través de candidatures individuals, el que provocava que els membres del secretariat "poguessin compartir el projecte polític però no tenir la mateixa estratègia, pel que sortien grups poc cohesionats".\nRecorden que la idea de construir un Secretariat Nacional cohesionat neix d'esmena de modificació dels Estatuts, presentada a l'Assemblea Nacional 'cupaire', avalada per set assemblees locals i que obté l'aprovació d'una àmplia majoria de la militància.\nEls que van liderar la modificació dels estatuts, Arrufat, Sànchez i Salellas, van tirar endavant el projecte "amb el coneixement de tota l'organització", han incidit les mateixes fonts.\nA més, subratllen que el projecte de renovació del secretariat va superar "el mal moment" que la CUP va viure a tenor del rebuig parlamentari dels Pressupostos de 2016 i dels sis dimissionaris de l'òrgan.\nLa idea de la renovació i de buscar la cohesió en l'òrgan executiu és que "ningú estava content quan una assemblea acabava en un 45-55, perquè malgrat ser democràtic, no genera consens", i amb aquest pas es busca que les decisions es prenguin aconseguint el suport d'un 60 o un 65%.\nLes segona quinzena de juliol s'informarà a les assemblees territorials de les candidatures, la primera d'agost es votarà telemáticamnete i el 7 d'aquest mateix mes es coneixerà el resultat.


Seminari Interdisciplinari d'Estudis de la Dona - Butlletí mensual: Octubre 2007 nº 56\n“Als homes se’ls ensenya a disculpar-se per les seves debilitats, a les dones per les seves capacitats”\nDONES I NOVES TECNOLOGIES : una oportunitat per al món rural.\nData: 15 d’octubre de 2007 ( Dia internacional de la dona al món rural)\nLloc: Auditori Municipal Enric Granados. Pl. Mossèn Cinto Verdaguer s/n\nHorari: Des de les 16.00h a les 19.30h\nOrganitza: Unió de Pagesos i Dones de la Unió de Pagesos\nTALLER: VIOLÈNCIA CONTRA LES DONES EN L’ÀMBIT LABORAL\nData: Dimarts, 23 d’octubre del 2007\nObjectiu : Aproximació teòrica i definició de l’assetjament sexual i la violència de gènere en l’àmbit laboral. El seu tractament jurídic en la normativa nacional i internacional. La realitat de la seva existència en els diferents països. Estudis i estadístiques. Formes diferents de reconeixement, detecció i accions per afrontar-les.\nTALLER : VIOLÈNCIA CONTRA LES DONES EN L’ÀMBIT DE LA PARELLA\nData :Dimecres , 24 d’octubre de 2007\nCoordinació: Colectivo de Mujeres 8 de Marzo (Nicaragua) i Tamaia-Dones\nObjectiu : Contrastar des de l’experiència ja consolidada, els mites que al llarg del temps han estat presents en les estratègies per afrontar la violència contra les dones en l’àmbit de la parella. Reptes en el treball d’atenció a les dones i en el d’acció social.\nCURS ON- LINE : ISONOMÍA\n“ LAS VIOLENCIAS CONTRA LAS MUJERES : tipologia, definiciones y alternativas “\n(4ª EDICIÓN - 2007)\nData: S’inicia 22 d’octubre de 2007i finalitza el 3 de desembre de 2007\nMatricula : fins el 19 d’octubre de 2007.\nPreu del curs: 355€\nFormulari inscripció: http://isonomia.uji.es/registro_b/?clave=2007_violencias\nPotenciar en les persones participants les actituds i aptituds que faciliten al identificació dels processos de la violència contra les dones.\nAdquirir un marc conceptual general en torn a la violència de gènere.\nConèixer el marc normatiu existent en matèria de violència i igualtat de gènere.\nAnalitzar els processos de normalització de la violència, especialment, en els medis de comunicació.\nConèixer alguns dels dispositius per prevenir la violència de gènere.\nCURS D’EXTENCIÓ UNIVERSITÀRIA : “Formación en Violència contra las Mujeres”\nData: Novembre de 2008\nLloc: Facultat de Ciències de l’ Educació, Avda. S. Alberto Magno, s/n\nCrèdits de Lliure elecció: 1 crèdit\nCURS : FORMACIÓN PARA LA SENSIBILIZACIÓN ENLA VIOLÈNCIA CONTRA LAS MUJERES\nData: Dies 9 i 16 de novembre de 2007\nLloc: Facultad de Ciencias de la Educación (Avda. San Alberto Magno, s/n)14071 Córdoba\nPonents: Concepción Ortega, Mª Ángeles Rojas, Rosario Villegas i Pilar González\nHorari: 9.00 a 19.00h\nTermini de Matrícula: Del 29 d’octubre al 8 de novembre\nIngreso Banco Santander Central Hispano: 0049-2420-31-2714626725\nLECTURA DRAMATITZADA : Màscares sota la lluna\nHora : a les 19.30h\nOrganitza: Centre de Cultura de Dones en Col·laboració amb l’editorial.\nCoordina: Isabel Franch i Josefa Contijoch\nACTIVITATS DEL CASAL DE LA DONA\nDates: Tots els dillunsi els dimecres des de l’octubre de 2007 fins al maig de 2008\n- Dia 15/10/07 : Rutes\n- Dies 16 i 31/10/07 : Risoteràpia\n- Dia 22/10/07 : Salut\n- Dia 29/10/07: Cuina\nLloc : Casal de la dona , plaça dels Fanalets de Sant Jaume( excepte els tallers de teràpia del riure i salut de l’esquena que es faran al Centre cívic del Centre Històric, Plaça de l’Ereta)\nPreu : Gratuïtes\nOrganitza: l’Ajuntament de Lleida; Regidoria de Polítiques d’Igualtat\nTelèfon: 973-700 461 ( cal reservar plaça)\nBRODATS DE DONES. RELATS DE CONTES D’ARREU DEL MÓN RELATATS PER DONES IMMIGRADES\nData: dimarts 30 d’octubre, dijous 29 de novembre i dimarts 18 de desembre\nOrganitza: Centre de Cultura de Dones, Associació de Dones Immigrades E’Waiso Ipola i Associació de Dones Immigrades Yemanjà.\nData: 20 d’octubre de 20047\nOrganitza: Una assemblea d’homes\nJane Addams (Cedarville, 1860-Chicago, 1935) Sociòloga,reformadora, pacifista i sufragista dels Estats Units. L’any 1889 funda la Hull House, primera institució social dedicada als immigrants, amb guarderia infantil i diversos programes d’educació, i habitatges de baix als Estats Units, que ella va dirigir durant 46 anys. Defensora del vot femení i del pacifisme, va presidí l’Associació Femenina per la Pau i la Llibertat. Va treballar a favor del vot femení i de la pau, i va fer pressió al Govern a favor dels drets de la dona, dels nens i dels joves. Va ser la primera dona en ocupar la presidència de la Conferència Nacional del Treball Social als Estats Units ( 1910).\nAutora entre d’altres obres de, Democràcia i ètica social ( 1902) i Pau i pa en temps de guerra (1922). Al 1931 va rebre el premi Nobel de la pau.


Isaak i Marc, convocats esta vesprada a Paterna\n05/02/2019 | 246 Publicado en TEMPORADA 2018/19\nDe nou els jugadors de l’Escola de la FEBO tornen a estar presents a un entrenament a les instal·lacions del València CF, esta vegada emmarcat al Projecte “Escoles VCF”.\nSi la setmana passada eren un jugador aleví i altre infantil, este mateix dimarts, altres dos jugadors s’exercitaran sota les ordres dels responsables valencianistes, concretament un jugador benjamí i altre aleví, però de primer any.\nMarc Cremades Garcia no és la primera vegada que el que citen per a un entrenament a Paterna, pel que no es sentirà estrany. El jugador entrenat per Manolo Alemany és ràpid, i amés, com es conta el seu responsable a la FEBO, “té gol”. Natural d’Ontinyent, Marc és un jugador esquerrà, ofensiu i quer Manolo tant de bo el fa jugar de 9 com d’11.\nPer la seua part, Isaak Haron Bellatrach Sebay és un jugador defensiu, també esquerrà, i que en paraules del seu entrenador Iñaki Gandia, “és molt intens en el seu joc i amb una bona eixida de baló. Isaak és molt valent en el joc i per les seus característiques, ideal pel lloc on juga”.


Articles - Pàgina 3 - Palafrugell\nDimecres, 8.6.2016 09:30h\nERC lamenta que l’Ajuntament no hagi donat tota la informació necessària als veïns dels carrers d’Isabel II i Alfons XII\nDavant dels fets transcorreguts des que ERC i CiU vam aprovar la moció per canviar el nom dels carrers borbònics de Palafrugell, i tenint en compte les opinions que han manifestat els veïns al Ple Municipal i a través de la premsa local i la televisió, volem fer unes quantes consideracions: 1. En cap moment ERC de Palafrugell ha menystingut el benestar dels veïns. La moció, aprovada pels grups d’ERC i CiU malgrat aquest últim no l’hagi defensada, demanava textualment i de manera clara que “l’Ajuntament faciliti tant com sigui possible els tràmits administratius, a més de brindar tota la informació necessària, als veïns afectats pels canvis de denominació de carrers, de tal manera que es minimitzin les possibles molèsties que això els pugui comportar.” Molts pobles i ciutats han fet accions similars, i també n’hi ha precedents a Palafrugell. Volem deixar clar que no hem demanat mai que es dués a terme el canvi amb urgència, sinó deixant temps als veïns i a l’Ajuntament per fer els passos necessaris minimitzant-ne les molèsties. 2. El govern municipal ha negligit la feina d’informar els ciutadans afectats del que comporta aquest canvi. És l’Ajuntament qui té les eines per comunicar-se amb els veïns i qui, en compliment de la moció, havia de donar tota la informació disponible detalladament i comprometre’s a ajudar en tot el que fes falta. En comptes d’això, s’ha deixat via lliure a malentesos, com la creença que és necessari canviar les escriptures de les finques afectades. Amb la voluntat de deixar les coses clares, hem fet una llista del que implica els canvi, que adjuntem a continuació: Escriptures i registre de la propietat: no és necessari el canvi, que es pot realitzar en el moment de la venda de l’immoble sense cost afegit. Padró i tributs municipals: l’Ajuntament en modifica les dades, sense cap cost pel ciutadà. DNI o permís de conduir: el canvi es fa en el moment de renovar-lo presentant el certificat de l'Ajuntament, o tan sols donant permís per accedir al Sistema de Verificació de Dades de residència, i no té cap cost afegit.\nDimecres, 1.6.2016 11:45h\nERC proposa que Muriel Casals tingui un carrer a Palafrugell\nERC Palafrugell ha proposat al Ple de maig que Muriel Casals, que va morir el passat 14 de febrer a causa d'un accident, sigui homenatjada al nostre municipi amb la dedicació d'un carrer o plaça. La moció, aprovada amb el vot afirmatiu de tots els grups municipals, insta a traslladar a la comissió de nomenclàtor la proposta, per tal que aquesta consideri la seva inclusió dins la llista de denominacions a tenir en compte. Actualment la comissió prioritza els noms de dones, per tal d'equilibrar la presència dels sexes femení i masculí al nomenclàtor. Es dóna la circumstància, però, que la normativa preveu esperar cinc anys després de la mort de la persona abans no es posi el seu nom a un espai públic. Amb tot, ERC ha volgut presentar aquesta moció ara, pocs mesos després del decés de Muriel Casals, perquè serveixi d'homenatge del poble de Palafrugell a una lluitadora que va destacar per la defensa dels drets socials i nacionals de Catalunya, i que va dedicar els últims anys de la seva vida a aconseguir la llibertat del nostre país. Podeu llegir el text de la moció aquí.\nDijous, 26.5.2016 18:30h\nBenvinguts al nou web d'ERC Palafrugell\nERC Palafrugell estrena nou web amb l'afany d'informar de tot el que fem i mantenir una comunicació el màxim de fluïda amb els ciutadans del municipi. Aquí hi podreu trobar notícies sobre la nostra activitat institucional, les mocions que presentem al Ple, les nostres opinions sobre els temes que més ens afecten... Benvinguts, passeu, passeu!


VIH | comentarisviruslents\nPerquè els resultats de les proves genètiques realitzades al Centres per al Control i la Prevenció de Malalties (CDC) va mostrar una “molt alta analogia” de les seqüències víriques del dos infectats la qual cosa indicava transmissió d’un a l’altre o d’una tercera persona als dos. Perquè dos virus tinguin diferències “relativament significatives” (unes quantes substitucions o canvis a la seva seqüència de nucleòtids de l’àcid nucleic) cal temps. Els virus muten, varien, però necessiten temps, rondes de replicació, una cascada de cèl·lules infectades. Si dos aïllats vírics no tenen diferències vol dir que “són essencialment” la mateixa cosa, tenen el mateix origen, o molt proper. Tanmateix els actors negaren haver mantingut relacions sexuals off-set (fora del set del rodatge), ni amb una tercera persona coincident, que podria haver estat l’origen comú per les dues infeccions. I perquè diem coincident, us preguntareu? Perquè es va trobar que dos treballadors de la pel·lícula (el off-set staff, o sigui fora de rodatge, no participaven directament a al filmació) també estaven infectats amb VIH. Es creu que un d’aquests treballadors va ser el que infectà al primer actor, mentre que el segon actor ho feu amb el segon treballador.\n“The big lie the industry has been saying all these years, [that] there are no on-set transmissions, has been proven to be untrue,” va dir a The Associated Press, Michael Weinstein, president de l’AIDS Healthcare Foundation, que va recolzar la “Mesura B” en el seu moment. Clar i català… ” La gran mentida que la indústria ha estat dient tots aquests anys, [que] no hi ha transmissions en els rodatges, s’ha demostrat que no és certa” I va afegir: “It’s happened before, it’s happened now, and it will happen in the future.”


Tot i les campanyes de prevenció i la quantitat d’informació que circula sobre les malalties de transmissió sexual, els números d’infeccions per ETS va en augment. El Dr. Marqueta fa referència a la importància de prevenir per sobre de curar. A continuació, exposarem diferents ETS com la sífilis, la clamídia, l’herpes, el gonococ o el VIH. Nerea Cabello per Ràdio […]\nEl Dr. Marqueta, de la unitat d’infància i dona a l’Hospital de Palamós, ens parla sobre el papil·loma humà\nEl virus del papil·loma humà pot contagiar de la mateixa manera al sexe femení com al masculí L’origen de la vacuna és la prevenció del càncer de coll d’úter i es pot detectar a través de revisions ginecològiques. Actualment, s’està començant a instaurar un nou protocol de cribratge del càncer de cèrvix. Nerea Cabello per […]


Identificat un factor determinant en les cèl·lules cancerígenes luminals, causants del major número de càncers de mama | IRB Barcelona\nConducte mamari de ratolí amb immunofluorescència (IRB Barcelona)\nEl laboratori de Laboratori de Control Translacional del Cicle Cel·lular i Diferenciació de l'IRB Barcelona, dirigit per l’investigador ICREA Raúl Méndez, publica, en la revista Science Advances, un treball que ha permès identificar un factor clau en la formació de tumors luminals de mama. Els tumors luminals es caracteritzen per expressar receptors d’estrogen i representen el subtipus més freqüent de càncer de mama. La glàndula mamària és l’únic òrgan del nostre cos que experimenta el seu desenvolupament més important després del naixement, en funció de fluctuacions en els nivells d’hormones. Això fa que sigui un bon model per investigar el procés de diferenciació cel·lular, així com els mecanismes que governen la progressió del càncer de mama.\nPer a això, en l’estudi es van generar nous models de ratolins en els quals s’ha inactivat cadascun dels quatre membres de la família de les CPEBs. Aquests models han permès entendre que CPEB2 és una peça clau en la via de senyalització d’estrogen. Sense aquest factor, els mediadors més importants activats a través del receptor d’estrogen no es sintetitzen i, per tant, la resposta a receptors d’hormones queda minvada.\n“L’estudi ens permet afirmar que sense CPEB2 les cèl·lules proliferen menys. Hem vist in vivo que ratolins manipulats genèticament per no expressar CPEB2 estan protegits davant el càncer de mama luminal” explica Rosa Pascual, primera autora de l’article.\nTanmateix, la recerca revela amb dades en humans que aquells pacients de càncer de mama luminal amb baixa expressió de CPEB2 presenten un millor pronòstic. En aquest sentit, si els efectes detectats en ratolins es repliquessin en els assajos amb humans i els efectes secundaris fossin mínims, CPEB2 podria ser una nova diana terapèutica.\nD’aquesta manera, un inhibidor de CPEB2 podria ser un bon candidat en combinació amb teràpies actuals que bloquegen la via de senyalització d’estrogen, o com alternativa per aquells pacients amb tumors luminals resistents als tractaments basats en receptors hormonals a nivell transcripcional.\nLa investigació s’ha desenvolupat en col·laboració amb el laboratori de Roger Gomis, y ha comptat amb el finançament de la Asociación Española contra el Cáncer (AECC), del Ministerio de Asuntos Económicos y Transformación Digital (MINECO), la Fundació Botin, la Fundació “la Caixa”, la Fundació BBVA, el World Cancer Research Fund International (WCRF) i “la Caixa” International PhD Fellowship.\nRosa Pascual, Judit Martín, Fernando Salvador, Oscar Reina, Veronica Chanes, Alba Millanes-Romero, Clara Suñer, Gonzalo Fernández-Miranda, Anna Bartomeu, Yi-Shuian Huang, Roger R. Gomis and Raúl Méndez\nScience Advances (2020) DOI: 10.1126/sciadv.aax3868


H&M llança una nova col·lecció per reivindicar l'orgull LGTBIQ+\nPart dels ingressos aniran destinats a la missió de Nacions Unides Free & Equal\nLa firma sueca H&M ha llançat una col·lecció càpsula "per a dona, home i persones de gènere no binari" que fa bandera de la causa LGTBIQ+. La col·lecció, que es posarà a la venda el 20 de juny, inclou una selecció de samarretes amb eslògans, peces inspirades en la moda esportiva i "accessoris divertits", tal com expliquen des de la firma. Un 10% de cada venda es donarà a la campanya de les Nacions Unides Free & Equal. A Espanya, la col·lecció estarà disponible a hm.com i a les botigues de Passeig de Gràcia, 11 i la Rambla, 131 de Barcelona. "Volíem crear una energia amb una col·lecció acolorida, vibrant i feliç. Totes les peces de la col·lecció són combinables entre si, cosa que reforça el missatge d'inclusió i igualtat d'H&M. Tots poden trobar la seva peça favorita i usar-la amb autoconfiança," afirma Emily Björkeheim, directora de disseny de la línia Divided del gegant suec.\nH&M llança una col·lecció càpsula que reivindica l'orgull LGTBIQ+\nLa col·lecció càpsula inclou tops i samarretes amb patrons gràfics per promoure la diversitat, la igualtat i l'orgull, així com l'icònic arc de Sant Martí, que representa aquest col·lectiu. Totes les peces que conformen la col·lecció, a més, tenen una inspiració retro, però amb una expressió veritablement moderna. Les peces clau de la col·lecció són un bodi amb ales, un top i uns pantalons curts amb lluentons, una jaqueta i una samarreta de xarxa, totes amb els colors de l'arc de Sant Martí.\n"H&M busca ser un mirall de la societat global, que incorpora un missatge central de 'Love for All' que defensa el dret de tothom a estimar qui vulgui, independentment d'on estiguin. Estem orgullosos de continuar donant el nostre suport a la igualtat LGTBIQ+ celebrar l'amor i sensibilitzar sobre la lluita per drets iguals, diversitat i inclusió", afirma Sara Spännar, directora global de màrqueting i comunicació de la marca, que ja va llançar una col·lecció similar l'any passat coincidint, com ara, amb el mes de l'orgull gai.


Hotel-Sauna Liberty Pyatigorsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSt. Vorovskogo 105, Goryachevodski, Pyatigorsk, Rússia, 357500 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel-Sauna Liberty\nConvenientment situat a Pyatigorsk, Hotel-Sauna Liberty és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel-Sauna Liberty asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, piscina coberta, massatge, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Pyatigorsk, faci de Hotel-Sauna Liberty la vostra llar.


Volem que Montblanc sigui municipi cardioprotegit | Notícies | Marc Vinya - Junts per Montblanc\nEl nostre grup municipal ha presentat una proposta al ple per tal que s’instal·lin nous equips Desfibril·ladors Externs Automàtics (DEA). A Montblanc hi ha instal·lats vuit desfibril·ladors en diferents indrets. Alguns d’aquests equips estan ubicats en equipaments esportius i a la via pública del cas urbà.\nLes pedanies no disposen d’aquest equip d’emergències i en cas de precisar-lo el temps d’arribada es perllongaria i no es podria fer una actuació precoç. Per aquest motiu, el grup de Junts proposem que es doti d’aquests aparells a la Guardia del Prats, Prenafeta, Lilla i Rojals.\nPer poder obtenir la certificació de municipi cardioprotegit, cal que entre el reconeixement de la situació de parada cardiorespiratòria, l’inici de les maniobres de ressucitació cardiopulmonar (RCP) i la desfibril·lació amb el DEA sigui inferior a cinc minuts. Amb els equips dels que es disposa, especialment per la distància entre el casc urbà i les pedanies, aquest temps de resposta, actualment, no es pot assumir.\nPer al portaveu de Junts per Montblanc, Marc Vinya, això és una prioritat i “cal dotar la vila dels equips necessaris”. Per a Vinya “cal que tinguem consciència del fet que això pot salvar vides. Fa uns dies tant, jo mateix com la companya regidora Raquel Huguet, vam fer un curs de Suport Vital Bàsic+ DEA, i això ens ha fet veure la necessitat d’implementar aquestes mesures”, ha destacat el cap de files de Junts.\nLa proposta també demanda que l’Ajuntament de Montblanc, juntament amb els serveis d’emergència locals, realitzin un estudi per avaluar si la ubicació i el nombre de dispositius són els adients. Alguns aparells estan situats a l’interior de locals que no son accessibles les 24 hores del dia, fet que impedeix poder fer ús d’alguns desfibril·ladors, fora de les hores d’obertura d’aquests equipaments.\nA banda, proposem que s’ofereixi formació als centres educatius, a la ciutadania, les entitats, les associacions de veïns i veïnes, així com a les pedanies en tècniques de reanimació i en suport vital bàsic.\nEl grup municipal vam començar a treballar la qüestió fa unes setmanes, i després de comprovar els dispositius existents i la seva ubicació hem presentat la proposta de resolució per tal que pugui ser debatuda al ple de l’Ajuntament de Montblanc.


World Press Photo: Entrevista a Sílvia Omedes\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Què hi ha darrere del World Press Photo?\n©Brent Stirton World Press Photo\nQuè hi ha darrere del World Press Photo?\nSílvia Omedes, fundadora de Photographic Social Vision, ens parla de la mostra de fotoperiodisme més potent del món\nPer Maria Junyent Data de publicació: dilluns 10 novembre 2014\nDes de Photographic Social Vision, la fundació que presideix Sílvia Omedes, creuen en el poder de la fotografia com una eina de conscienciació i sensibilització molt potent. Per això, fa catorze anys que treballen per tal d'apropar-la a la ciutadania, i en fa deu que fan possible que el World Press Photo, el concurs més gran de fotografia de premsa anual vingui a Barcelona. El bon fotoperiodisme, explica la Síliva, és aquell que interpreta i interroga la realitat. Les 130 fotografies que enguany s'exposen al World Press Photo són imatges que tenen la capacitat d'informar, interrogar i emocionar. Parlem amb ella d'una mostra que vol oferir "una oportunitat de veure visions alternatives del món, ampliant la mirada de la gent, no només en les històries sinó en com s'expliquen aquestes històries". La Sílvia ho té clar: "El World Press Photo contribueix al desenvolupament dels ciutadans i a la seva educació visual".\nQuè diferencia les fotografies de World Press Photo de la resta de fotoperiodisme que veiem durant l'any?\nDurant l'any ja es veu bona fotografia de premsa, i de fet gran part fotògrafs que participen al World Press Photo treballen per grans mitjans o agències. El que passa és que els mitjans, sobretot la premsa escrita, es nodreixen de dos o tres grans agències que envien fotos durant tot l'any. Gairebé tots els diaris, siguin de la tendència que siguin, publiquen les mateixes fotografies. En els últims anys s'ha perdut la capacitat d'enviar fotògrafs sobre terreny. De tenir corresponsals que tinguin temps per explicar històries amb recorregut, profunditat i dedicació. Amb les agències tenim accés a les imatges en qüestió de segons, però tenim una visió empobrida del context de les històries. Hem perdut la capacitat de rebre informació amb matisos i ambigüitats, que són sempre importants.\nPer quins motius la fotografia guanyadora de l'edició d'enguany és la de John Stanmeyer?\nPer començar, que causa un impacte visual tremend. Té bellesa, ens informa, i en un primer estadi, també ens interroga, perquè no sabem qui són ni què fan. És tan bella que molta gent pensa que és un anunci de telefonia mòbil. Per la manera com estan disposades les persones que hi apareixen, sembla que l'escena estigui coreografiada. Però no ho està. Quan descobreixes que aquestes persones són immigrants que intenten aconseguir cobertura per entrar en contacte amb les seves famílies, que són a l'altra banda del mar, la imatge guanya una altra dimensió. És una foto literalment extra-ordinària. A més a més, no és una fotografia típica d'immigració. Aquest any s'ha apostat per una imatge més simbòlica i poètica, i me n'alegro perquè té molt a veure amb el fotoperiodisme que s'està fent ara, més íntim i no tant de grans angulars amb pistoles en primer terme.\nL'impacte és un element determinant en les fotografies que formen part de la mostra?\nÉs un element important, i és cert que al World Press Photo veiem fotografies molt impactants de moments molt durs. Hem de pensar que si no veiéssim aquestes fotografies perdríem debat, i una de les filosofies de la mostra és que se'n parli. Sabem que una determinada fotografia exerceix un impacte mediàtic i pot canviar l'opinió pública. Les empreses també ho saben, i s'estan fent amb grans arxius de fotografia. Qui té accés a la fotografia té accés a escriure la història com vol. Per això és molt important generar un impacte i fer que se'n parli, encara que es critiqui que sembla que fem art d'una desgràcia.\nOn és i com s'estableix el límit de l'estetització de la realitat en un certamen de fotoperiodisme?\nL'estetització de la catàstrofe és una crítica que rebem molt: fer fotos boniques de situacions molt dures. Això genera un impacte encara més fort. I és el que es busca! Perquè l'emoció ve gràcies a la bellesa. En primera instància, els límits els estableix el fotògraf, però des del World Press Photo s'està dient als fotògrafs que no maquillin excessivament les fotos perquè va en contra de les seves veritats. Aquest any hi ha més filtre per part del jurat. Tenen accés als raws, i detecten si els colors han estat excessivament alterats. En aquest cas poden retirar una foto del concurs. Ara bé, quan el World Press Photo exposa, i aquest any són 130 fotografies, podem tenir garanties absolutes que no hi ha hagut manipulació de la informació. Pot haver-hi un cert potenciament de l'expressió de la foto i de la seva bellesa. Però no hi ha pistoles on no n'hi havia, ni manipulació de la informació o omissió de dades importants.\nQui forma el jurat del World Press Photo?\nL'organització del World Press Photo, fundat fa 57 anys per tres fotògrafs holandesos, es limita a triar un jurat de professionals que canvia cada any, sota una premissa d'equilibri entre professions i d'especialistes en les diferents categories del concurs: hi ha editors, directors de museu, comissaris i fotògrafs de primera línia amb capacitat crítica per complir la seva funció. És un jurat independent, i l'organització del concurs no juga cap paper en la selecció de les fotografies finals.\nCom funciona aquest jurat?\nL'equip es reuneix a Holanda durant dues setmanes al mes de febrer. Els donen menjar i lloc on dormir, tot i que gairebé no dormen. És una tasca duríssima. Es valoren més de 100.000 fotos que van desapareixent per etapes. A la primera ronda es tanquen a les fosques a una habitació on projecten totes les fotografies, a dècimes de segon cadascuna. Amb un joy-stick seleccionen 'in and out'. Durant el primer visionat es carreguen el 60 % de les fotos sense saber-ne el tema ni l'autor. Després ja són els especialistes de cada categoria -Notícies d'Actualitat, Temes d'Actualitat, Temes Contemporanis, Vida Quotidiana, Retrats, Retrats en l'Entorn, Natura i Esports d'acció, i Esports Cròniques- els qui decideixen els resultats finals, després d'una llarga deliberació.\nTotes les imatges de la mostra es poden veure a la web de World Press Photo. Què aporta fer-ne una exposició?\nNo hi ha res comparat a caminar entre elles, respirar-les i digerir-les. Dialogar amb elles, dedicar-hi un temps. La mitja d'estar connectat a internet mirant fotos és molt escassa, i el consum que en fem és molt més ràpid. El vincle que es crea entre espectador i fotografia en un context expositiu va molt més enllà. Per això la portem i fem un esforç per presentar-la el millor possible, amb visites guiades i activitats paral·leles.\nParlem amb l'artista, protagonista de l'exposició 'On the Table'. La Virreina acull la retrospectiva que recorre la trajectòria de l'artista i activista xinès Des que va ser alliberat el juny del 2011, després de 81 dies d'arrest, l'artista Ai Weiwei no ha pogut sortir de la Xina, però això no li ha impedit convertir-se en un dels artistes més famosos del món. No hi ha agents de policia a l'exterior de l'estudi de l'Ai el matí plujós que Time Out el visita a Pequín. Fins fa poc els policies de paisà eren una constant als voltants del seu estudi, situat als afores de la ciutat -gairebé tan habituals com els gats i les flors que llueixen a la cistella d'una bicicleta, una forma subtil de protestar per la falta de llibertat de l'Ai, que no pot viatjar ni ensenyar els seus treballs a la Xina-. Encara no té el passaport. I malgrat que les autoritats han provat de fer-lo invisible, l'artista ha respost amb una intensa presència a l'escena internacional. Va 'colar-se' a la presó d'Alcatraz de San Francisco per a l'exposició '@Large', després de la gran retrospectiva que van dedicar-li al Brooklyn Museum; ara presenta 'On the table' a Barcelona, i pròximament tornarà a Londres, amb una gran exposició a la Royal Academy of Arts. L'artista també s'encarrega de mantenir una gran activitat a través de les xarxes socials, amb autofotos a Instagram, on fins i tot ha arribat a aparèixer amb la guru Martha Stewart. Per tot això preguntem a l'Ai com encaixa els seus rols com a dissident i est\nLa ciutat viu un boom d'exposicions fotogràfiques. Us recomanem les millors Exposicions recomanades L'herència immaterial Sabeu allò de 'tothom es creu capaç de ser entrenador del Barça'? Doncs a mi em passa el mateix amb les exposicions del MACBA. Ara hi mostren la primera d’una trilogia on es repassen les obres de la col·lecció del museu pertanyents al període de la dècada del 1980. I el meu interior crida, mentre recorre les sales: “No! Marcatge a l’home, res de defensa zonal!”, “Kippenberger davanter? Millor lateral!”... “Aquest Valldosera està encara molt verd, millor cedir-lo una altra temporada”, etc.Ai, els 80, època de desencís. Ni Kennedy ni Joan XXIII, ara Reagan, Joan Pau II i punks. I aquí, mort el Merma, el naixement de les institucions artístiques i culturals. El creador passarà de criticar el sistema a no moure un dit sense subvenció... Però el MACBA ho veu d’una altra manera. La col·lecció és la pàtria, una pàtria 'kleenex', per sort, que serveix de revisió torracollons de la història, una història amb rerefons revolucionari, on el lumpen es defensa a cop de 'bakalao' i rock basc, fanzins i apropiacionisme.Articulada al voltant de tòpics com 'el sagrat i el popular', 'el cos i el seu revers', les obres basteixen discursos. Un pot llegir-los o no. I el resultat canvia. Carlos Pazos i la seva instal·lació poden ser una pila de referents, o un drama semiòtic encobert, i unes fotografies d’Humberto Rivas al transvestit Violeta la Burra, una violentació de la norm\nAmants de la pintura, la fotografia, l'escultura i de l'art en general: aquí teniu una tria de les millors exposicions que podeu trobar actualment als museus i galeries de Barcelona. Les exposicions més populars Barcelona, zona neutral Explicar què passava a la Barcelona del període 1914-1918 és força difícil. Més encara si partim del punt de vista de les arts. Però això és el que han intentat els comissaris de la mostra 'Barcelona, zona neutral (1914-1918)', Fèlix Fanés i Joan M. Minguet. Se n’han sortit? L’esforç és lloable, per bé que hi ha referents literaris que van molt més enllà dels recursos expositius. Barcelona, a l’època, era una de les ciutats més interessants d’Europa pel que fa a inquietuds socials. També acollia una inteŀlectualitat que debatia si crear un art nacional a partir del bo i millor de les avantguardes internacionals, o bé a partir de les arts populars i del gloriós passat medieval (llegir tota la crítica). Carol Rama Carol Rama és una artista difícilment classificable, que qüestiona la seva condició de dona i desenvolupa un llenguatge molt personal. El seu treball conjuga la sensualitat, el fetitxisme i el plaer amb el dolor, la por, l’angoixa o l’enuig; tot molt marcat per la memòria de les seves circumstàncies personals i familiars. Tal com escrivia ella mateixa l’any 1996, “Jo pinto per instint i per passió, i per ira i per violència i per tristesa, i per un cert fetitxisme, i per una joia i malenconia alhora, i per ràbia especialment.” Aquesta\nCarol Rama al MACBA\nLa retrospectiva del MACBA recupera de l'oblit la figura de Carol Rama. Beatriz Preciado, comissària de la mostra, ens descobreix l'obra i l'artista Els qualificatius magistral, subversiva, marginal, irrefutable, monumental i desconeguda arraconen les etiquetes sexual i pornogràfica que sovint han definit l'obra prolífica de Carol Rama, l'artista autodidacte que es va començar a recuperar de l'oblit als anys 80 i que el 2003 va rebre el Lleó d'Or de Venècia. Ara el MACBA li dedica la retrospectiva 'La Passió segons Carol Rama', que convida a rellegir la història de l'art del segle XX. La filòsofa i activista Beatriz Preciado, co-comissària de la mostra, ens descobreix l'artista italiana. Qui és Carol Rama?És una artista que neix el 1918, i per tant estem parlant d'una obra i una artista més moderna que contemporània. Bona part de la seva producció la fa als anys 30-40 fins a principis del segle XXI, quan ja comença a estar gran i malalta... Aquesta és una de les paradoxes: l'exposició arriba ara que l'artista està gairebé inconscient. El MACBA la reivindica amb una gran exposició. Per a nosaltres era important perquè la seva obra havia quedat en un forat negre, un punt fosc a la història de l'art del segle XX. Ha estat ignorada per tots els relats, el de la pintura i els de l'Arte Povera a Itàlia. Cadascuna de les diferents històries de l'art l'ha ignorat... Què hi exposeu?S'hi podrà veure una gran selecció d'aquarel·les que Rama va pintar sense tenir cap mena de formació a


El millor disc del Britpop.\nEn el seu moment hauria dit Dog Man Star de Suede, però amb la distància no puc evitar escollir His’n’hers de Pulp. El que passa és que jo em vaig enamorar de Pulp amb This is hardcore i vaig redescobrir els seus anteriors discs passat el moment àlgid del Britpop. Però His’n’hers conté dos dels meus temes preferits de Pulp: “Babies” i “Do you remember the first time”.\nLa millor cançó del This is hardcore, de Pulp.\nÉs un disc que estimo. Com deia abans em vaig enamorar de Pulp amb This is Hardcore. Va ser veient el videoclip de “Help the aged”, em va fascinar per la lletra. Però és una cançó més petita, “TV Movie”, la que m’emociona més. En el seu moment aquesta estrofa definia perfectament com em sentia:\nLa cançó que més ràbia et fa que s’hagi convertit en sintonia d’un spot publicitari.\nFa poc vaig sentir “Changes” de Bowie en algun spot de cotxes. No vaig voler ni veure’l, em va semblar una heretgia.\nAutor lanovaescenaPublicat el 13 Juliol, 2017 Categories MELÒMANS\nAnterior Entrada anterior: EL QÜESTIONARI: PAVVLA\nSegüent Entrada següent: LNE us recomana: El Pèsol Feréstec.