Divuit empreses opten al projecte museogràfic del museu casteller de valls newsroom\nStart | Newsroom | Notícies Món Casteller | Divuit empreses opten al projecte museogràfic del Museu Casteller de Valls\nDivuit empreses opten al projecte museogràfic del Museu Casteller de Valls\nDivuit empreses opten al concurs públic d'idees convocat per l'Ajuntament de Valls per a la redacció del projecte museogràfic del futur Museu Casteller de Catalunya que s'està construint a Valls. Després que ahir dimarts dia 15 de setembre acabés el termini per sol·licitar prendre part en aquesta convocatòria, el concurs d'idees ha aconseguit reunir a 18 aspirants a participar en la redacció de propostes museogràfiques.\nA partir d'ara, d'acord amb el procediment previst en el plec de clàusules del concurs, el jurat seleccionarà entre els sol·licitants els cinc finalistes que, finalment, optaran a presentar una proposta museogràfica per al Museu Casteller. La convocatòria s'ha obert a tots els professionals que, en els últims 10 anys, han realitzat un projecte museogràfic o d'exposició en els àmbits culturals o del lleure. La selecció dels cinc finalistes s'efectuarà tenint en compte l'experiència professional del concursant, però també dels components de l'equip pluridisciplinar que es presenta amb ell. Així, es valorarà la realització de projectes d'àmbit cultural o lleure amb una superfície superior als 1.000 m2, projectes museogràfics o expositius o premis i distincions obtingudes.\nEl jurat del concurs d'idees està format per Carles Duarte, escriptor, director de la Fundació Carulla i president del Consell Nacional de la Cultura i les Arts; Antoni Laporte, consultor cultural i director de la consultoria ARTimetria; Octavi Bono, gerent del Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona; Antoni Bover, doctor de la UPC en Comunicació Visual en Arquitectura i Disseny i coordinador del Laboratori d'Imatge Generat per Computadora del Centre de la Imatge i la Tecnologia Multimèdia de la mateixa universitat; Joan Tous, president del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya a Tarragona i Josep M. Cortés, president de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya. A més, la mesa estarà constituïda per l'alcalde, o regidor en qui delegui, el secretari i interventor municipals i el director del Museu de Valls.\nAquest jurat serà l'encarregat de valorar les propostes que es presentin al concurs d'idees per a la museografia del Museu Casteller. D'acord amb el plec de clàusules del concurs aprovat el juliol, es valorarà per a la selecció de la proposta guanyadora, l'originalitat i innovació de la museografia, la utilització de material audiovisual i tecnològic, l'interiorisme, l'optimització del manteniment de la museografia i la proposta d'activitats i tallers.\nEl projecte museogràfic ha de definir els recursos i tècniques que dotaran de contingut l'equipament del Museu Casteller que, des del passat mes d'abril, s'està construint a la plaça del Blat de Valls, a l'entorn del carrer dels Espardenyers.


Avís legal | Sodintex\n> Altres informacions> Avís legal\n1. TITULARITAT DEL WEB:\nC/ Diputación, 237, 1º 3ª, 08007 Barcelona\nRegistre Mercantil: Tomo 8704, Sección 2ª, Folio 128, Hoja 100655, Insc. 1ª\nEn cas de dubte sobre aquestes condicions, pot contactar amb nosaltres a les dades indicades.\n2. ACCEPTACIÓ DE LES CONDICIONS D’ÚS:\nAquestes condicions (en endavant denominades "avís legal") tenen per objecte regular l’ús d’aquest web i de la resta de webs titularitat de SODINTEX, S.L. (en endavant “EL TITULAR”).\nEL TITULAR pot oferir a través del lloc web, serveis o productes que poden estar sotmesos a unes condicions particulars pròpies sobre les quals s’informarà l’usuari en cada cas concret i que desenvolupen i complementen aquest avís legal.\nAquest web s’ha desenvolupat en benefici de clients actuals o potencials del TITULAR.\n3. OBLIGACIONS DE L’USUARI:\n1. Utilitzar qualsevol dels continguts i serveis amb finalitats o efectes il.lícits, prohibits en aquest avís legal i en altres condicions aplicables, lesius dels drets i dels interessos de tercers, o que de qualsevol manera puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar, deteriorar o impedir la utilització normal dels serveis, els equips informàtics o els documents, arxius i tota mena de continguts emmagatzemats en qualsevol equip informàtic del TITULAR.\n2. Utilitzar continguts i serveis que estiguin protegits per qualsevol dret de propietat intel.lectual o industrial del TITULAR o de tercers sense que l’usuari hagi obtingut prèviament dels titulars l’autorització necessària per dur a terme l’ús que efectua o que pretén efectuar.\n4. Incorporar virus o altres elements físics o electrònics que puguin danyar o impedir el funcionament normal de la xarxa, el sistema o equips informàtics del TITULAR o de tercers o que puguin danyar els documents electrònics i els arxius emmagatzemats en aquests equips informàtics.\nEls continguts del lloc web (URL), tant els textos, com les imatges, els arxius d’àudio i vídeo, el disseny gràfic, el codi font, els logos, les marques etc., són titularitat exclusiva del TITULAR o de tercers titulars que han autoritzat degudament la seva inclusió en el web i estan emparats per la normativa reguladora de la propietat intel.lectual i industrial.\nL’usuari s’obliga a respectar els drets de propietat industrial i intel.lectual del TITULAR i de qualsevol altre tercer. L’ús o l’accés a aquesta pàgina web no comporta l’otorgament de cap dret sobre les marques, els noms comercials o els signes distintius de cap classe continguts al web.\nEL TITULAR es reserva el dret d’actualitzar, modificar o eliminar la informació que conté el web així com la configuració, les prestacions i els serveis, en qualsevol moment i sense necessitat de cap avís previ.\nEL TITULAR es reserva el dret a eliminar la totalitat o part d’aquest web.\nL’usuari és l’únic responsable de les infraccions en què pugui incórrer o dels perjudicis que pugui causar per la utilització del lloc web. En conseqüència, EL TITULAR, els seus socis, empreses del grup, col.laboradors i representants, queden exonerats de qualsevol mena de responsabilitat que es pugui derivar de les accions de l’usuari.\nEL TITULAR farà tots els esforços i utilitzarà tots els mitjans raonables per evitar qualsevol error en els continguts del web.\nEL TITULAR farà tots els esforços i utilitzarà tots els mitjans raonables perquè el web estigui disponible si bé no garanteix la inexistència d’interrupcions o errors en l’accés al web ni assumeix cap responsabilitat per problemes tècnics o fallades que es produeixin durant la connexió a Internet.\nLa base de legitimació del tractament de les seves dades és la següent: Consentiment de l'interessat Si ens dóna el seu consentiment, li enviarem comunicacions comercials i portarem a terme els tractaments relacionats amb l'abast del consentiment i amb les finalitats informades.\nLes dades de caracter personal que ens proporcioni a través de l'enviament de correus electronics, així com les dades a les quals EL TITULAR accedeixi com a conseqüencia de la seva navegació, consultes o sol.licituds realitzades a través del Lloc Web, seran recollides en un fitxer responsabilitat del TITULAR i el proposit del qual és la d'atendre a consultes o sol.licituds, així com elaborar el seu perfil d'usuari sobre la base dels seus habits de navegació a fi de mantenir-lo informat sobre els béns i serveis que puguin resultar del seu interes.\nLes seves dades no seran comunicades a tercers. En determinats casos es donarà accés a les seves dades a determinats proveïdors que presten serveis a la nostra empresa, com l'envia-ment de les newsletters, l'emmagatzematge de dades o de pàgines web, amb tots ells es tenen signats els contractes de protecció de dades com Encarregats del Tractament i en cap cas tractaran les dades per a finalitats pròpies.\nL'usuari podra revocar el consentiment prestat al paragraf anterior i exercir els drets d'accés, rectificació, supressió, portabilitat, limitació i oposicióndirigint-se a tal efecte, indicant-nos el seu nom complet i número de DNI, a l’adreça C/ Diputación, 237, 1º 3ª, 08007 Barcelona ó per correu electrònic a [email protected]\nEL TITULAR pot utilitzar cookies per facilitar la navegació en la seva pàgina web. No obstant això, l’usuari pot configurar el seu equip per acceptar o no les cookies que rep, tot i que això pot anar en detriment d’alguna funcionalitat.\nNo s’han de fer manifestacions, indicacions falses, inexactes, incorrectes o denigradores sobre el web EL TITULAR o les seves propietats i, en particular, no s’ha de declarar ni donar a entendre que EL TITULAR col.labora, és un soci col.laborador i que en qualsevol forma ha supervisat o assumit els continguts o serveis oferts o posats a disposició de la pàgina web en què s’estableix l’enllaç.\nL’establiment d’enllaços no implica l’existència de relacions entre EL TITULAR i el propietari de la pàgina web en què s’estableixi, ni l’acceptació ni l’aprovació de EL TITULAR dels seus continguts o serveis.\nEL TITULAR es reserva el dret a denegar o retirar l’accés al web o als seus serveis, en qualsevol moment i sense necessitat d’avís previ, als usuaris que no compleixin aquest avís legal o altres condicions d’ús aplicables.\nEL TITULAR, després de comunicar-ho als usuaris, es reserva el dret a modificar, desenvolupar o actualitzar en qualsevol moment, els avisos legals, les condicions i els termes d’ús que contenen.


Una de les festes més importants de Vilanova de Meià era la Fira de Sant Martí, coneguda avui com a Fira de la Perdiu. Cada any se celebra el segón diumenge de novembre.\nAntany, el que havia donat més fama a la Fira de Vilanova era el mercat de les perdius. La gent de la vila i comarca solien caçar a l'estiu, mentre segaven, perdiuetes de la llocades que voltaven els sembrats, i les feien créixer caçant-los llangostos pels rostolls.\nAlgunes dones criaven aquestes perdius amb ramades com a pollets fins i tot les acostumaven a treure a pasturar.\nLa vigília de Sant Martí, les perdiuaires baixaven cap a Vilanova amb les seves perdius engabiades per portar-les a fira. La Fira de les Perdius es feia a la Plaça de la Creu i pel camí de l'era del Duro.\nAcudien molts compradors, generalment caçadors que tenien vedats per poder-les aviar, venien de llocs tant distants com Mallorca, Aragó, Navarra i també del país.\nLa perdiu més preuada era, i és, la perdiu roja, però sobretot els perdigots que fossin bons cantaires, puig eren venuts a preus molt elevats com a reclam.\nTambé venien venedors de porcs, els que venien ametlles i nous i els marxants. Era molt gran el nombre de persones que visitaven Vilanova aquests dies i feien que totes les cases del poble tinguessin gent allotjada.\nFIRA DE LA PERDIU (Video promocional)\nFIRA DE LA PERDIU (Cartell any 2016)\nDurant tot el matí hi trobarem:\nExposició i venda de perdius i de tot tipus d'aviram.\nExhibició de tir amb arc.\nConcert de música tradicional.\nLes forques del Forcaire d'Alentorn, Casimir Brescó, l'últim forcaire.\nFormatges, embotits, mel,\na la Fira de la Perdiu de Vilanova de Meià !!\nDITES POPULARS DE LA PERDIU\nQuan canta la perdiu, que plourà diu, pagès busca ton niu.\nQuan l'ocell s'espolla i la perdiu terreja, al dia següent la font espurneja.\nLa perdiu pel gener busca muller\npel febrer, el niu ja té\npel març, ja està covant\nper l'abril, tot el dia al niu\npel maig, a fer piu-piu me'n vaig\npel juny, ja són com un puny\npel juliol, corren pel poliol\ni per l'agost, no les agafa qui vol.\nAjuntament de Vilanova de Meià - Telèfon 973-41-50-05


Supervivents del suïcidi: seguir endavant sense cap resposta - Diari de Girona\nSupervivents del suïcidi: seguir endavant sense cap resposta\nEl suïcidi és la primera causa de mort no natural a Catalunya. Les últimes dades són de l'any 2018, quan van registrar-se un total de 522 morts per suïcidi\ntatiana pérez 27.02.2020 | 00:15\nUna de les sessions a l'Espai de Suport de Mémora a Girona que aborda el dol de perdre algú per suïcidi. MARC MARTí\nUna de les sessions a l'Espai de Suport de Mémora a Girona que aborda el dol de perdre algú per suïcidi.\nLa infinitat d'«i si» i no tenir una explicació lògica de per què aquella persona va decidir acabar amb la seva vida fan que el turment sigui immens. Perdre algú per suïcidi és de les situacions més fortes a l'hora de fer front a una mort. Segons Cecília Borràs, presidenta de Després del suïcidi - Associació de supervivents, «et pot donar una culpabilitat difícil de gestionar perquè penses constantment quina influència has pogut tenir en la seva decisió». Per això, és molt important parlar-ne.\nCada dimarts de l'última setmana del mes s'organitza una sessió a l'Espai de Suport de Mémora a Girona per abordar el dol i, sobretot, sentir-se acompanyat quan ja no trobes sentit a res. Els grups de suport i els tallers adreçats a persones en procés de dol -també perinatal- que s'organitzen a l'Espai són fonamentals per seguir endavant.\nEl suïcidi és la primera causa de mort no natural a Catalunya. Les últimes dades són de l'any 2018, quan van registrar-se un total de 522 morts per suïcidi. La xifra duplica el nombre de morts per accidents de trànsit produïdes durant el mateix període. «Ningú n'és conscient, només quan malauradament t'hi trobes i representa un trencament brutal en la teva vida. Mai penses que pot passar-te a tu perquè és una mort marginal que tenim classificada a l'últim calaix. Se't trenca qualsevol lògica de la raó», explica Borràs. Segurament, el pitjor d'una mort per suïcidi és que «la persona tenia un patiment emocional tan gran que no podia continuar amb la seva vida. No hi ha una única causa que expliqui el perquè o l'última cosa que ha pogut precipitar la decisió. Normalment són coses normals que depenen de la percepció que té aquella persona sobre el problema o la situació que està vivint. Ho veu com a indefinit perquè no troba solució, la qual cosa es fa insuportable», comenta.\nQuan ets el supervivent «hi ha sentiments molt contradictoris: t'enfades, però et sents culpable de sentir-te enfadat amb una persona que ha mort per suïcidi perquè estava patint». El més probable és que entris «en un bucle de tenir culpabilitat, ira i enfadament cap a aquella persona pel que ens ha fet» i comencis a pensar milers d'«i si»: «I si hagués estat més atent/a, i si l'hagués trucat, i si li hagués dit de venir a sopar... per què no vaig adonar-me que la vida no tenia sentit per ell/a? Són petites coses que adquireixen un pes molt significatiu en el nostre dol. Busquem quina influència hem tingut en la seva decisió i això és el pitjor. És la diferència que marca el dol d'una mort per suïcidi de la resta. Sol ser complex en el sentit de les emocions i més llarg que altres processos de dol».\nTenint en compte que «fins al 1983, l'església no va permetre l'enterrament de les persones que s'havien suïcidat al cementiri i havien de ser enterrats extramurs», s'ha creat un «estigma marcat per una desgràcia que no té una explicació lògica». «Quan és un accident de trànsit un jutge establirà la causa: s'ha saltat un stop, hi ha hagut una errada mecànica o humana... En la mort per suïcidi mai sabrem el perquè, se'ns quedarà sempre obert i tot el que no tingui una explicació clara és com obscur socialment. La gent fa hipòtesis i les seves explicacions no ajuden als afectats».\nA l'Espai de Suport de Mémora a Girona es vol deixar clar «que no estan sols». «És molt important estar acompanyat. Quan sents tan dolor és important compartir-lo amb gent que ha viscut una experiència similar i pugui dir-te que és normal. Tranquil·litza i et fa veure que al davant t'espera un llarg camí i nosaltres estarem al costat. Donem l'esperança que te'n pots sortir», assegura la psicòloga. Per a Borràs, «hi ha un moment del dol que sembla que la vida s'hagi aturat i no pugui continuar. És una sensació pertorbadora, ja que per a molta gent és la primera mort que pateixen i això fa que sigui més complicat.\nEl dolor és tan gran que no se sap gestionar. Tothom es pregunta: «això és molt llarg?». Dura el que necessitis. Estem acostumats que tot tingui una duració i com més curt millor, però hi ha d'haver un treball de compartir, parlar i que persones que hagin passat per una situació similar puguin ajudar-te i puguis sentir-te identificat amb el que diuen». És per això que «procurem compartir en un espai de confiança». «Al teu entorn proper no sempre dius el que penses per la por de fer mal. Com que a l'Espai de Suport tothom està en la mateixa situació, et podem comprendre. És important obrir el camí per construir una narrativa, després de sentir-te abandonat. Parlar és el que ens ajuda a cicatritzar aquesta ferida que tindrem allà sempre».\n«És una mort que trenca un vincle amb la persona. Hi ha la imatge que en la mort per suïcidi sempre hi haurà la nota que ens ho explicarà tot, encara que això només passa en un 15% dels casos. No entens res d'aquella persona i la sents com una persona estranya. Necessites reconstruir la teva vida a partir d'aquest moment, sabent que no tindràs totes les respostes. El principal pas és desmentir aquestes creences falses, com són dir que ha estat un covard per no saber afrontar els problemes o que ha estat molt valent. Mai es pot qualificar una persona que ha mort per suïcidi amb un adjectiu perquè són persones que pateixen, per tant no són covardes ni tampoc valentes perquè mai es pot posar una qualitat positiva a un fet tan dolorós. A més, no tothom té una malaltia mental. És multifactorial. Quan t'escoltes o sents algú altre que està en la mateixa situació, t'adones de totes les coses que no sabies que eren possibles d'aconseguir. És d'igual a igual. El grup de dol et fa veure moltes coses».\nEn aquest sentit, Borràs manifesta que «el treball que s'està fent a Girona és molt important. S'ha de conscienciar que el dol no es passa a casa com abans. Evidentment és un temps d'intimitat, però si pots parlar-ho en la intimitat, confiança i respecte amb altres persones podràs avançar molt més. El risc d'entrar en depressió arran d'un dol que no ha estat ben gestionat és molt alt. La mateixa OMS recomana els grups de dol en els supervivents d'un suïcidi».\nLa maledicció del grunge.\nRescaten a Elx una dona just en el moment que es disposava a saltar al buit.


Octubre | 2016 | Escola Bressol Municipal El Teler\nPublicat el 28 Octubre, 2016 per ebmelteler\nPublicat el 21 Octubre, 2016 per ebmelteler\nEn cas de pluja divendres i dissabte la sortida al Montseny queda anul·lada. Si teniu algun dubte podeu trucar a l’escola dissabte de 9,30 a 10 del matí. Equip de l’escola i la comissió de famílies.\nPrimera trobada comissió de pares i mares\nPublicat el 6 Octubre, 2016 per ebmelteler\nLa comissió de pares i mares farem la primera trobada d’aquest curs per preparar la sortida al Montseny. Ens trobarem el proper dimarts dia 11, a les 15,30. Us animen a participar!!! Entre tots ho fem possible. Comissió de pares i … Continua llegint →\nPER LA TERESA\nPublicat el 4 Octubre, 2016 per ebmelteler\nLes Escoles Bressol Municipals de Granollers, estem de dol. La Teresa Ventura, ens va deixar diumenge després d’una llarga malaltia. Són molts els infants i les famílies que van compartir amb ella aquests primers anys de l’educació dels més petits … Continua llegint →


Cultura nacional i cultura regional als Països Catalans - Kult\nCapítol dins del llibre de Joan Fuster ‘Escrits de combat’ (© Tres i Quatre, 2020)\nFa molts anys, quan em vaig veure forçat a recapitular la qüestió, vaig creure que una fórmula per definir els problemes valencians podia ser la de «cultura satèl·lit». El terme procedia de no sé quin paper del poeta Eliot. Eliot deia que una cultura «satèl·lit» és —cito de memòria— «la que s’expressa en la llengua pròpia però amb un esperit estranger». La paraula «esperit» no m’agrada, i menys encara si se la vol introduir com un «contingut» d’una cultura. No hi ha cap cultura al món que sigui monolítica: que tingui un sol «esperit». En realitat, és difícil precisar en què podem basar-nos per definir una cultura, que, fins i tot literàriament, sobrepassa els límits del seu idioma. Si m’induïen a insinuar, provisionalment, què és una cultura, jo gosaria contestar que un «sistema de referències», i aquestes «referències», en determinats casos, poder ser «estranyes». M’entendreu ràpidament si afegeixo de seguida que els escriptors valencians en català, des del segle xvii almenys, s’han mogut dins un «sistema de referències» castellà: les lectures, els models, els projectes havien deixat de ser unitàriament catalans, com en l’Edat Mitjana, i no podien reduir-se a ser únicament valencians. La literatura espanyola s’hi va convertir en el marc habitual, i no solament per als qui escrivien en castellà.\nA les Illes, aquesta condició de «cultura satèl·lit» no va ser tan marcada, i fóra llarg d’enunciar-ne el perquè. Al País Valencià, la inèrcia del Barroc espanyol, u les successives onades culturals, concretament literàries, procedien de Madrid. N’han procedit fins fa quatre dies. Advertiré, de passada, que també la Renaixença, tota, la del Principat també, fou «satèl·lit»: fins arribar al Modernisme, la dependència del món cultural castellà va ser predominant, si no total, per més «catalanescos» i «almogàvers» que se sentissin els escriptors. Al País Valencià això ha estat habitual. La gent de la meva generació, per exemple, que ja va tenir més accés a la literatura del Principat —i no gaire, ben mirat—, encara ens nodríem més de les «referències» castellanes que no pas de les que brindava el Principat modernista, noucentista i postnoucentista. El fet dona una coloració més, i més «regional», als valencians. Fins i tot avui, quan tant s’ha fet per restituir-nos a l’òrbita cultural catalana, encara se n’adverteix el rastre. I no és que jo vingui a propugnar una «autarquia» cultural, que seria idiota i suïcida. Em limito a subratllar que la «castellanització» arribava a un nivell més profund que el mateix idioma. I la conseqüència era el «provincianisme».\nNo sé si divago. Però crec que calia posar damunt la taula aquests detalls, si és que tenim la pretensió de comprendre, als Països Catalans, el contrast, la dialèctica, o el que sigui, entre «cultura nacional» i «cultures regionals». Actualment, són escassos els escriptors —o escriptorets— en català que, al País Valencià, no hagin procurat reinstal·lar—se en aquell «sistema de referències» que és o hauria de ser una «cultura nacional» catalana. I si aquesta inserció no dona més de si é perquè continua pesant-hi la proximitat del castellà i la postergació social de la llengua. No tant com abans, però continua. Si la societat valenciana, en línies generals, no ha abandonat el seu tradicional provincianisme, la implantació cultural del català hi ha estat decisiva en les últimes dècades. La quantitat de poetes i de prosistes en català que avui podem censar, per quilòmetre quadrat, al País Valencià, fa feredat. No tots són bons i no tots són dolents. En la meva consideració, el fet que importa és l’abundància, d’una banda, i de l’altra, que la genuflexió inconscientment castellanitzada minva de dia a dia. A les Illes, les noves generacions —o no tan noves— disposaven del «sistema de referències» autòcton, insigne, i la seva incorporació a la «cultura nacional» ha estat més fàcil. I que consti que no peco d’optimista.\nL’optimisme seria precipitat. I nefast. En l’aspecte literari, moltes barreres han caigut. I en el no literari: tant en la historiografia com en els estudis econòmics i sociològics, i en els geogràfics i en els de les altres ciències que tenen per objecte les realitats passades o actuals, la «referència» al conjunt dels Països Catalans és gairebé constant. I no per un apriorisme militant: pel pur pes de les evidències. Només que això és insuficient. Una «cultura», en les darreries del segle xx, per més «nacional» que es vulgui —i no tinguem vergonya de reivindicar la nostra, perquè, si gireu la vista al vostre voltant, els altres «nacionalismes» són més «nacionalistes» que el nostre, començant pel carpetovetònic—, una «cultura nacional», avui, ja ha deixat de ser impermeable i casolana, i ha d’arriscar-se a la «competitivitat» de l’ús que n’hagi de fer la clientela. Els nostres «regionalismes» d’anar per casa hi perduraran per molt de temps encara. Com a tot arreu del món passa. Però l’espectre de la «normalitat» se’ns imposa. Sempre he estat en contra del venerable eslògan de: «Puis parla en català, Déu li don glòria.»\nAra: tampoc no vull acabar aquest parlament sense remarcar la importància de «parlar en català». Que Déu ens doni glòria o no, és secundari. I quan dic, en aquest punt, «parlar en català», també penso en els qui pinten, en els qui esculpeixen, en els qui componen música. I en els homes de ciència. I en els qui fan cine o fan teatre. O els que dibuixen còmics. La «cultura catalana», des de la «regió» a la «nació», ha d’abraçar totes questes activitats i moltes més, des d’una afirmació solidària. L’alternativa és el provincianisme de sempre, i si es disfressa de «cosmopolitisme», tant se val! Per a alguns de nosaltres, i espero que per a la majoria, la nostra pàtria és la nostra llengua. Tampoc no m’agrada parlar de «pàtries», però d’alguna manera ho hem de dir. Els «regionalismes» s’hi interfereixen: en la fonètica, en la morfologia, en el lèxic. És un problema que no tenen els musics, els pintors, els escultors. En el fons, la convocatòria ve decidida per això que acabo de proclamar: l’afirmació solidària. No basta cridar: «Som una nació!» Ni cal demostrar-ho, perquè som una nació. Però d’una nació emana una «cultura» que respon a les necessitats del poble que la constitueix, i és des del poble, des d’aquest poble que s’estén de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó, que hem d’entendre les nostres probabilitats de supervivència col·lectiva. Qualsevol intent de retallar aquesta esperança serà estèril.\nTenim els dies comptats, i hem d’espavilar-nos. Ja no es pot ser «regionalista» de Catalunya: o «nacionalista» de la Catalunya estricta. Ho hem de tenir ben present: la «nació catalana», culturalment i políticament, no pot enclaustrar-se en les quatre províncies del Principat. Acceptar això seria renunciar a la proclamació «nacional»: seria revertir en un «regionalisme» més, que, retroactivament, els duria a prescindir de Llull o del Tirant, de Llorenç Villalonga i de Jaume Roig, i podria multiplicar les al·lusions. Per a nosaltres, els perifèrics, suposaria prescindir de Bernat Metge, i no seria cosa que ens preocupés massa. Però reclamem Verdaguer, Maragall, Carner, Salvat, Riba, Foix, Brossa… I és amb aquesta visió «cultural» unànime que podrem reprendre la marxa. Sense discriminacions i sense manies. Catalans, ho som tots, inclús els qui no volen o no volien ser-ho. Ho era Balmes, ho era Blasco Ibáñez. Ho era Lluís Vives. Som nosaltres els qui, en assumir-los, ens construïm. Cada «regió» dels Països Catalans, al llarg dels segles, ha tingut la seva aventura. De cara al futur, o els Països Catalans, amb aquest nom, recuperem i reestructurem la nostra dispersió «regional» o no serem res.\nJo no he vingut ací a aportar solucions. Els decàlegs «regionals», als Països Catalans, són obvis. M’he detingut a considerar el cas valencià, el més conflictiu. Però catalans, valencians, mallorquins i rossellonesos, encara que les designacions estiguin mal dites, no tenim altra opció que la de la unitat. Ens ve obligada per la història, i ens ve provocada per l’esdevenidor. No solament tenim un patrimoni cultural compartit: és que tornem a tenir-lo ara, tan desigual com es vulgui, però amb una decisió «unitària» resolta. Parlo de «cultura», i especialment de la «cultura literària». L’impacte de les Illes és brillant i excepcional, i comença potser amb don Marià Aguiló. El del País Valencià és recent, amb un bloc de gent, potser no tan madura, però alegrement decidida a no ser ja «regional» sinó «nacional».\nQue ho aconsegueixi o no, el temps ho dirà, i no jo. Ningú no vol «desregionalitzar-se». L’exemple gloriós de la novel·lística mallorquina, encapçalada per Llorenç Villalonga, n’és una mostra. Els valencians, avui com en el segle xv, es fan sentir com a valencians, i com a «catalans». No tenim al darrere un Balmes sinó un Blasco Ibáñez. Ni tampoc un Torras i Bages o un Almirall ni un Prat de la Riba. Ni un Maragall, ni un Carner, ni un Salvat-Papasseit. De fet, procedim del no-res provincià de Llorente i de Constantí Llombart. I de la «cultura satèl·lit». Però això no ha estat obstacle perquè, ara, la configuració «regional» s’insereixi en la «nacional». No citaré noms. Evoco només la voluntat. I, certament, una literatura no s’alimenta de voluntats. Però alguna cosa en sortirà. I ja n’ha sortit una: la d’escriure en català, i dins el «sistema de referències» que és la literatura catalana. Si ho fan millor o pitjor, es tracta d’una eventualitat circumstancial. I si ho fan agressivament, tots n’eixirem guanyant. Les actituds corrosives d’alguns mallorquins, també «regionalistes» per reacció, em semblen substancialment positives.\nLes tres o quatre «cultures regionals» que s’articulen en «cultura nacional», als Països Catalans, podrien revertir en una fructuosa renovació, si a Barcelona en fossin més atents, i no es limitessin a «mirar-se el melic», com ha dit algú. Certament, avui més que mai, Barcelona, la Barcelona editorial, i no sé si la Barcelona lectora, s’ha obert generosament a la perifèria. ¿On pot arribar l’operació? Els mallorquins revoltats de l’última fornada enceten uns altres camins: un «regionalisme» més, però descaradament «nacional». Al País Valencià no arribem a tant. Però tot vindrà: vindrà la revolta de les «regions» subalternes enfront de la «regió» autoconsiderada «nacional». I serà una revolta «integrada», a la llarga. I de ferment, al cap i a la fi. No m’allargo més en tot això. Caldria parlar de la novel·la, i del teatre, i de tot allò que no és ni poesia ni novel·la ni teatre. Però hi haurà una «literatura catalana» diferent.\nI una «cultura catalana» diferent. Els artistes plàstics, els músics, els historiadors, els sociòlegs, ¿no obriran nous camins a les seves especulacions? ¿I no seran, si volen ser, i sobrepassen la misèria acadèmica «regional», o el negoci de les burgesies municipals, una opció autènticament «nacional»? Ací, i entre nosaltres, només és «nacional» allò que abraça tots els Països Catalans. Que cada «regionalisme» hagi de passar per les baquetes del seu entorn particularista és una altra cosa, i cadascú farem el que podrem. Però, per a tots els catalans, per a tots els catalanoparlants, només hi ha una resolució clara: facin versos o novel·les, quadres o escultures, música o història, economia o urbanisme, política o política, la disjuntiva final és aquesta. O Països Catalans o «regionalisme» en el mal sentit de la paraula. És la conclusió a què he aplegat després d’una llarga i complicada experiència personal. I en aquest punt és on volia arribar.\n// Joan Fuster, “Cultura nacional i cultures regionals als Països Catalans”. Dins: ‘Escrits de combat‘. València: Tres i Quatre, 2020, p. 185-192. / © Tres i Quatre, 2020


Relat "Fracàs (II)"\nInici > detall del relat: Fracàs (II)\nUn relat de: Robert Paulson\nS’ha acabat... s’ha acabat? Queden pocs dies i les possibilitat van disminuint a cada segon, però una espècie d’incertesa en manté atent al que passi.\nNo sé si sortirà bé o serà com sempre i acabo de nou en un estat melangiós extremadament difícil de suportar. Una cançó trista en moments d’espera fa que l’espera sigui més llarga i agònica fins al punt de desitjar no haver-la escoltat mai. Avui ha estat un dia estrany.\nUn dia que no ha estat una inusual victòria ni la previsible derrota. Tal vegada és un simple empat tècnic, un empat amb trampa que precipitarà en una derrota més dolorosa del que puc imaginar. Estic ferit d’amor, possiblement.\nQuè tinc? Res, ni tan sols una moralitat normal. L’abrasió dels temps durs l’ha desbastada en un esquelet oxidat que dificultosament segueix dempeus. Si em permeteu em posaré reflexiu, i no només ara, segurament ho faré sovint, però és el que passa.\nNa M______ segueix sent un misteri inescrutable. Què deu passar per la seva ment? Segurament qualsevol cosa excepte jo. Bé, la veritat és que és millor així. He caigut en una autodestrucció a marxes forçades i ella es un jutge incòmode que des d’una espècie de superioritat que no existeix, però jo m’he creat, va condemnant-me per qualsevol cosa que faci. No sé perquè, però és l’única que persona que influeix fortament en mi. No m’importa el que pensin els altres de mi, però ella és un cas apart. No és que m’agradi ni estigui enamorat d’ella, però sé que té prou criteri com per fer que jo cregui que el que pensa val la pena escoltar-ho. Només és una punta de llança més que se’m clava a la carn i ja són moltes les que he de suportar perquè constantment em vaig enfonsant i si intento ascendir és per caure amb més força a l’instant següent.\nÉs difícil de creure, però porto aquesta situació amb calma i amb tranquil•litat. Fins i tot ric... potser és la meva baixa consideració de mi mateix i dels humans. No valoro la vida, per què ho hauria de fer? En el meu trist cas no hi ha res que la justifiqui, però també sóc massa covard pel suïcidi i suposo que una mescla d’amor i curiositat segueix mantenint el meu cervell mínimament en funcionament i amb seny.\nHe somiat, què he somiat? Era tan estrany, tan llarg i tan divers, que no puc resumir-ho amb paraules senzilles. Però era immensament feliç, perquè en els somnis el món deixa de ser món i es torna el paradís d’un mateix. L’únic racó de esperança i alegria són els somnis; un elixir, una droga que em mantenen sedat perquè segueixi lluitant per viure un dia més davall el sol amb milions de competidors més. En els somnis jo sóc el protagonista, em sento alliberat de les preocupacions del món i semblo ascendir a un estat superior on res pot ser dolent.\nSomiar, però mai recordar. He viscut una vida de humiliacions successives, de conductes que, a posteriori, sempre han resultat patètiques, de decepcions darrere desconeguts que es feien dir amics i ara tinc amics desconeguts o... no sé, em perdo entre tantes inconsistències en el comportament dels humans.\nFutur incert, futur que no espero que sigui bo, però em dóna esperances. Un futur que a cada segon agafa un color diferent i que per moments es un desig i al següent instant és un mar de llàgrimes. El futur és l’únic somni que es fa realitat, però a mi sempre se m’ha contaminat i se m’ha fet malson etern.\nAra només puc veure colors esmorteïts i escales de grisos. Tan trist i tan real. Sempre igual, sempre repetit com aquell cromo que estàs fart de veure i aquest text no serà l’excepció. Cada dia és mastegar-me a mi mateix amb les mateixes idees i escriure el mateix amb mots diferents. Tot és diferent però, en essència, igual.\nEm veig tan destrossat que ni em vull preocupar de reparar-me. Estic tan destrossat que memento mori és simplement mori... vostè mori i mori mil vegades en vida, independentment de que vostè sigui jo o siguis tu.\nHi ha més gent que està així[Ofensiu]\ntouchyourbottom | 19-09-2014\nN'hi ha una munió, al món civilitzat. Encara envejarem aquella família que viu del pastoreig i que té una caseta feta amb femtes vobines i altra material i que no fan malbé el planeta i mai, ni ell ni ella, s'han plantejat anar més enllà (jo ho puc saber?).\nLlavors tota aquesta gent que 'en sap' de teràpies i històrien còsmiques astrals i alternatives i que no són criticables i que part de veritat alguns entesos aporten diuen que no sé en quina era hem entrat no fa massa, que és femenina (implica més dolcesa?) i que les ments més sensibles (tots els artistes, els polítics no) ho noten. I els bojos. El cas és que hi ha un canvi molt gran, aquesta gran crisi a tots nivells i l'ànima ha de resistir tant!\nI ens queixem, plorem, tenim pous pregons, hi ha gent forat-negre que xucla energia, hi ha qui busca quin àngel li toca, es desperta la serp del kundalini i això ben posat en un monòleg humorístic encara ompliria butxaca i mariscada al canto.\nNo estàs sol, era el que volia dir.\nHi ha molta gent així.\nHi ha tantes solituds encobertes, tantes pors, tant de dolor i sofriment i no caldria, cal saber trobar el bo de cada dia, amb un mateix i amb les companyies i no parlo només de gats o de qui per mascota tingui un ibis del Nil.\nVaig llegir i m'ho quedo força: no estàs deprimit/da, estàs distret/a,desocupat/da.\nTot i que costa, miro de tenir-ho present, quan no caic.\nVaig néixer a Ciutadella i moriré, o no, vés a saber on. Consumidor professional d'oxigen i, en els temps lliures, estudiant de física.\nCartes a qui ja no estim XII - Carta a n'Èlia\nCartes a qui ja no estim XI - Carta a na Mariona\nCartes a qui ja no estim X\nCartes a qui ja no estim IX\nCartes a qui ja no estim VIII\nCartes a qui ja no estim VII\nCartes a qui ja no estim VI\nCartes a qui ja no estim V\nCartes a qui ja no estim IV\nCartes a qui ja no estim III - Gemmologia\nCartes a qui ja no estim II\nCartes a qui ja no estim I\nM'amagaré fins el final dels dies\nDavall la capa del sol (V)


Lloret permet les terrasses a la riera i l'alcalde titlla les queixes d'''oportunisme polític'' - El Gerió Digital\nEl govern local vol promocionar un ús "diürn i tranquil" de l'avinguda monopolitzada per l'oci nocturn\nDivendres, 22 de juny de 2018 08:00h\nUns turistes en una de les terrasses de l'avinguda Just Marlés, de Lloret de Mar © ACN\nDes de primers de juny els bars i restaurants de l'avinguda Just Marlés de Lloret de Mar (la Selva) ja han pogut instal·lar taules i cadires al carrer. Aquesta nova proposta de l'Ajuntament forma part d'una prova pilot que durarà fins a l'octubre per tal de "dinamitzar" aquest carrer durant el dia. L'alcalde del municipi, Jaume Dulsat, considera que les queixes per a la instal·lació de noves terrasses a l'avinguda que popularment es coneix com la riera són "oportunisme polític" i remarca que, de moment, no s'ha produït cap incident. L'horari d'obertura és des de les vuit del matí fins a les nou del vespre. Per aquest motiu, l'alcalde considera que la instal·lació de noves terrasses serveix per "aprofitar una avinguda que dona al mar" però que durant el dia no té molta afluència de gent. Dulsat creu que si aquestes terrasses funcionen servirà per "demostrar que en aquest carrer passen coses de dia" a les empreses i per tan fer "un petit pas per canviar la tendència" de presència de locals d'oci nocturn.\nDulsat ha recordat que aquesta avinguda "a la nit té un ús intensiu" ja que s'hi poden arribar a reunir entre 10.000 i 12.000 persones durant els mesos de més afluència turística. Per això entén que "hagi generat polèmica" entre la ciutadania l'opció d'oferir als establiments obrir una terrassa, però fa una crida a la calma tot garantint que durant la nit "no en pot quedar ni rastre" de les terrasses a aquesta avinguda.\nDe tota manera, no entén perquè el síndic de Lloret de Mar, Joaquim Teixidor, es va mostrar contrari a la proposta i considera que aquest no és el seu "paper". L'alcalde ha recordat que la tasca del síndic és "recollir les queixes de coses que passen, no fer informes de coses que creu que passaran" i per tant, pensa que el síndic es va precipitar en mostrar el seu posicionament. Tot i així, entendrà que, si hi ha queixes, en el proper informe que presenti Teixidor hi hagi un apartat dedicat a les molèsties per aquestes terrasses.\nDe moment, els establiments que compten amb terrasses a l'avinguda Just Marlés no arriben a la desena i es tracta de taules enganxades a la façana dels locals, sense envair l'espai per a vianants. La intenció és permetre que la gent pugui seguir circulant tranquil·lament per aquesta avinguda i, de fet, és l'objectiu principal per a l'equip de govern per tal de dinamitzar una zona en què està monopolitzada pels usos de nit.\nA més, Jaume Dulsat ha insistit que "la gent escull venir a la Costa Brava per aprofitar els espais a l'aire lliure" i per això cal ser conscients de les demandes turístiques, sempre i quan això no comprometi la vida dels veïns de la ciutat. Per això, Dulsat fa un bon balanç de les terrasses, tot i que és un balanç "amb la boca petita" a l'espera de tancar la prova pilot de les terrasses a la riera a l'octubre i poder realitzar una valoració final.\nA l'obertura de terrasses diürnes de la riera, cal afegir que a partir d'aquest divendres 22 de juny ha arrencat una campanya d'informadors turístics durant la nit per tal d'evitar que hi hagi venda ambulant, prostitució i tràfic de drogues en aquest carrer. Segons Dulsat, hi haurà un reforç dels agents de la policia municipal en aquesta zona, però aquest any s'hi sumaran els quatre informadors pagats per la Mesa de Turisme, que està formada per diverses associacions d'empresaris del municipi.\nEn total, la mesa hi ha aportat 35.000 euros per a aquest nou servei que ha de tenir un ús sobretot "persuasiu". Jaume Dulsat ha explicat que "si hi ha una persona que ofereix serveis i un informador al costat els incomoda" marxaran, i d'aquesta manera evitaran que hi hagi "activitats il·lícites". A més, ha recordat que aquests informadors no tenen autoritat però sí que poden " informar a un policia" quan observin alguna persona que realitza conductes inapropiades.


Augmenta les reserves\nImpulsa el teu territori\nConsultoria i assessorament en gestió d'allotjaments de turisme rural per:\nMillorar la qualitat del teu establiment\nConsolidar l’equip de treball\nMinimitzar els imprevistos\nTenir més reserves\nUn servei destinat a:\nSuport i assessorament al vostre equip i a càrrecs electes per:\nIdentificar allò que us fa especials\nCrear una xarxa de treball amb diferents actors locals\nDefinir plans de treball territorials\nAdreçat a equips i personal del sector públic i del sector privat\nPer actualitzar coneixements especialitzats\nPràctic, a la teva escala, i aplicable al teu lloc de treball\nRepte t'ofereix serveis a mida\nCada negoci és diferent i per això adaptem els nostres serveis a les teves necessitats. A continuació t'ensenyem alguns dels packs contractats pels nostres clients. No dubtis a contactar-nos si t'agradaria adaptar-los al teu establiment.\nServei per valorar el funcionament del teu negoci de forma objectiva i disposar de dades fiables per prendre decisions estratègiques.\n- Anàlisi de la ràtio d’ocupació i proposta de millores.\n- Balanç de participació en entitats.\n- Informe global de gerència.\n- Informe per a l'equip de treball.\n- Anàlisi dels objectius assolits i accions per al proper exercici.\nMensualitat de 50 €.\n+ entrada única de 100 €\nServei anual per crear una imatge de marca, potenciar la visibilitat del negoci i atraure més clients i de més qualitat.\n- Optimització web per a cercadors.\n- Vinculació inicial web i perfil Facebook.\n- Actualització setmanal del Facebook.\n- Actualització anual galeria d’imatges.\n- Gestió setmanal opinions dels portals.\n- Revisió anual posicionament als cercadors.\n- Revisió anual estadístiques web.\n- Informe anual satisfacció client.\n- Actualització base de dades clients\nDiagnosi en sostenibilitat\nServei anual per millorar la sostenibilitat de la teva empresa i oferir un valor afegit i diferenciador de la competència.\n- Anàlisi del consum elèctric.\n- Estudi sistema climatització.\n- Seguiment consum d’aigua.\n- Comunicació d'accions a clients.\n- Informe d'ajuts i subvencions\nServei puntual per millorar l'organització i funcionament del teu negoci.\n- Mitja jornada de diagnosi.\n- Definició d'objectius.\n- 2 sessions de seguiment.\nPreu: 660 € (pagament únic)\nServei puntual per millorar la percepció de possibles clients en visitar la web de l'establiment.\n- Mitja jornada de revisió de la decoració.\n- Mitja jornada de fotografies.\n- 2 galeries d'imatges pel web.\nPreu: 390 € (pagament únic)


Radiografia de la "guerrilla urbana"\nUns 300 radicals, ajudats per Un coixí de malestar més general, repten la policia i sembren el caos\nLa violència que es va tornar a desencadenar dijous al centre de Barcelona té l'origen en un grup divers de 300 persones. Compta amb una segona línia de suport que beu del malestar social antiretallades.\nL. DÍAZ-ROIG / A. BALANZÀ BARCELONA. Actualitzada el 31/03/2012 00:00\n260x366 OCULTS La majoria de joves violents actuen amb la cara tapada amb mocadors i caputxes per no poder ser reconeguts a les filmacions. / JORDI PIZARRO OCULTS La majoria de joves violents actuen amb la cara tapada amb mocadors i caputxes per no poder ser reconeguts a les filmacions. / JORDI PIZARRO\n"Són més, més violents i estan més ben organitzats". Amb aquesta contundència es mostrava ahir el conseller d'Interior, Felip Puig, a l'hora d'avaluar els aldarulls de dijous, que van convertir el centre de Barcelona en un autèntic camp de batalla. "Vam tenir dues vagues: una vaga dels ciutadans i una altra de salvatge, de violència urbana", va dir Puig, que va assegurar que dijous va fer eclosió un problema latent a la societat catalana en els últims anys. "És el que ens trobarem en els pròxims temps", va augurar. Ara bé, al grup de violents, als quals va definir com a "guerrilla urbana" i que fins ara eren uns 300 o 400, s'hi han afegit un miler més de persones que "de manera ingènua o conscient" provoquen o aplaudeixen els aldarulls. "Quan es rebentaven bancs, la gent aplaudia", matisa un portaveu dels moviments socials, que precisa que la tesi del grup organitzat ha quedat superada per la irritació social derivada de les polítiques actuals. Però, qui són, en definitiva, aquests violents? Hi ha encara un nucli dur? Interior manté que els protagonistes dels incidents que es van produir en el marc de la jornada de vaga han millorat les estratègies i han fet créixer un "instint criminal". Els incidents de la vaga general van acabar amb 74 detencions -4 dels quals, menors- a Catalunya, a les quals s'hi han de sumar 15 persones més imputades.\nLa majoria de detencions es van produir a Barcelona i una vintena tenien antecedents. Interior no descarta noves detencions en els pròxims dies, quan es comencin a investigar els aldarulls a través de les filmacions de la policia. Pel que fa als ferits, de la vuitantena de persones ateses pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) -45 dels ferits van ser mossos-, cinc encara continuaven a l'hospital. Un jove va ser operat ahir d'un ull a l'Hospital de Sant Pau i el seu estat és greu. Els altres quatre són a l'Hospital del Mar i un d'ells està en observació.\nEl departament d'Interior té comptabilitzat des de fa temps un grup d'entre 300 i 400 persones habituals de la violència urbana. Tot i que aprofiten els moviments socials provenen de diversos sectors, com neoanarquistes, antisistema radicals, grups amagats en sindicats més minoritaris i fins i tot grups radicals universitaris, segons va dir el conseller Puig.\nEn els últims temps, a més, s'hi ha sumat un grup d'entre 1.000 i 2.000 persones -alguns joves i d'altres que no ho són tant- que els donen suport, aplaudeixen les seves accions i fins i tot participen de la violència "per diversió". Així han aconseguit ser "més violents i més radicals". El caldo de cultiu que s'ha generat en els últims temps, com a resultat de les polítiques de retallades socials, ha fet ampliar la base social més afí a la tolerància cap a aquests actes violents. En el marc de les plataformes d' indignats i de desnonats hi pot haver persones que a títol individual aplaudeixen una solució violenta.\n"Busquen esdeveniments de masses. És indiferent si és una celebració del Barça, una manifestació del moviment 15-M o una vaga general. S'amaguen entre la gent, surten del grup per realitzar l'acte vandàlic i es tornen a barrejar entre la massa per no ser descoberts", diu el comissari Joan Miquel Capell, el portaveu dels Mossos d'Esquadra. L'organització del primer cercle dels violents, però, ha saltat fronteres, fins al punt de sorprendre a Interior i als mateixos moviments socials la implicació en l'estratègia de tensió d'alguns militants sindicals.\nLa Fundació Barcelona Comerç va assegurar ahir que l'actitud "dels anomenats piquets informatius, moltes vegades massa agressiva, és la que dóna peu que apareguin aquests veritables malfactors". Aquest segon cercle, de tota manera, no acostuma a liderar les accions més dures de trencament de mobiliari i aparadors, però, com a persones comprensives amb la situació d'irritació general, prefereixen mirar cap a una altra banda.\nEl nucli dur de violents actua en grups petits, d'uns 15 o 20 membres, i utilitzen mètodes de "guerrilla urbana", segons va explicar ahir el conseller. Amb el temps, han desenvolupat estratègies i tècniques de "combat urbà" i estan ben organitzats. "No és que els 300 es comuniquin entre ells", matisa el comissari Capell, que explica que uns quants es parlen durant els aldarulls, se separen i dirigeixen els seus respectius grups cap a diferents zones.\n"Sempre van tapats, amb un tipus de vestimenta concreta", diu Capell. Els violents acostumen a vestir amb caputxes, mocadors, vambes i motxilles que, de vegades -com alguns aquest dijous-, són plenes de pedres i objectes diversos per llançar a la policia. "El rostre tapat és fonamental perquè més endavant, en el procés penal, cap testimoni els pugui reconèixer", destaca el comissari. De fet, moltes de les imputacions contra aquests violents s'acaben arxivant per falta de proves. La voluntat del conseller, però, passa perquè recaigui sobre els provocadors d'aquest dijous "tot el pes de la llei", per la qual cosa els Mossos treballaran els pròxims dies per fer més detencions i recollir el màxim de proves, tant a nivell gràfic com de testimonis presencials, perquè els autors siguin finalment condemnats.\nLa policia intenta adaptar-se a la nova manera de fer dels violents. "Ha crescut el seu instint criminal", va avisar ahir el conseller. Així, dijous, per exemple, els Mossos van utilitzar per primera vegada en 16 anys els gasos lacrimògens per ajudar a desallotjar la plaça Catalunya -especialment la zona del principi del passeig de Gràcia-. Alguns joves, però, també anaven preparats per a aquesta possibilitat. "No sé si tornarem a utilitzar els gasos d'aquí 16 anys o d'aquí 16 dies, però ahir es van utilitzar perquè es va considerar necessari. Ja veurem si cal fer-los servir en pròximes ocasions", va assegurar Puig, que no descarta nous mètodes.\nQUINS MITJANS TENEN?\nPedres, boles de pintura, mobiliari urbà o restes d'escombraries. Els violents van llançar dijous tot tipus d'objectes als antiavalots, però, fins i tot en aquest aspecte, han perfeccionat les seves tècniques i van anar més enllà que altres vegades. "Tenen eines diverses: és habitual, per exemple, que utilitzin petites peces per fer foc als contenidors", diu Capell, que assegura que fan servir aquest mètode per sembrar el caos ja que, si fan foc, els Mossos han d'entrar en el cercle per fer passar els bombers. El conseller va voler destacar ahir que, a més, n'hi havia que tenien llançadores de boles d'acer, amb què van trencar vidres d'alguns furgons dels Mossos i que ara els agents han recollit. La policia s'adapta a les noves tècniques i, per exemple, va fer ús d'inhibidors de telèfons mòbils per evitar que els violents més organitzats es poguessin comunicar entre ells. En total, un 60% del cos dels Mossos -9.385 efectius- van participar dijous en el desplegament policial.


EL PRESIDENT DE LA FEDERACIÓ D’HOSTELERIA DE GIRONA DEMANA UN RESCAT PEL SECTOR TURÍSTIC - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nEL PRESIDENT DE LA FEDERACIÓ D’HOSTELERIA DE GIRONA DEMANA UN RESCAT PEL SECTOR TURÍSTIC\nAquest any, la federació no ha celebrat oficialment el Dia Mundial del Turisme per la Covid-19.\nEl sector de la restauració ha sol·licitat que la Generalitat de Catalunya exigeixi al Govern d’Espanya un rescat pel sector turístic mitjançant els fons europeus. En aquest sentit, el President Antoni Escudero, creu que la millor forma per repartir aquests fons entre les empreses del sector, seria mitjançant una ajuda a fons perdut. Una subvenció que s’hauria d’atorgar basada amb el mateix percentatge que s’ajuden als treballadors a través dels ERTOS.\nEscudero proposa que l’accés a les empreses per obtenir aquestes subvencions, es faci a través d’una comparació dels balanços d’enguany respecte a l’Impost de Societats dels últims 2 o 3 anys. I que si amb la diferència es mostressin pèrdues, (com passaria amb la majoria de les empreses del sector), es compensessin a través d’una ajuda econòmica sobre el percentatge que s’establís del total de les pèrdues, que si fos comparable amb els ERTOS, es demana que sigui d’un 70%.\nPer aquest motiu, el President de la Federació i la seva junta directiva, exigeixen al Govern de l’Estat Espanyol que:\n· Es rescati el sector turístic de la forma que proposa Antoni Escudero\n· S’allarguin els ERTOS que estan vigents, com a mínim, fins a Setmana Santa del 2021, que permetin l’entrada i sortida de treballadors en funció de la conjuntura turística i que comptin amb una bonificació de la Seguretat Social dels treballadors afectats.\n· S’ampliïn els terminis de les línies ICO, les carències hipotecàries i les ajudes directes.\n· Es rebaixi l’IVA del sector turístic al 4% i s’exonerin els següents impostos: l’IBI, l’IAE, IRPF, Impost de Societats, quota d’autònoms i la quota de la Seguretat Social.\nEscudero afirma que si les administracions que governen no ajuden el sector turístic, les conseqüències seran devastadores per l’economia de Girona, Catalunya i l’Estat Espanyol amb una pèrdua de milers d’euros.


Artefactes - Albena Produccions\nLa fantasia i la creativitat tenen la seua gramàtica; però no és gens encarcarada, ni es regeix per unes normes inamovibles. Ho sabia Gianni Rodari quan va escriure la imprescindible Gramàtica de la fantasia; ho ha sabut Albena Teatre espectacle darrere espectacle al llarg de vint anys i també Jose Antonio Portillo des del primer dia que entrà en una aula, els anys que va treballar ¡ de mestre i convertí els seu ofici en un motor de creació d’històries, per exemple, amb objectes, amb bells «artefactes».\nTot ho explicava Vanessa, la mestra. El personatge era evidentment un reflex del mateix Jose Antonio Portillo, que posava en escena així, la seua passió per inventar i per contar; i el seu mètode per fer estimar la lectura i l’escriptura.\nIntèrprets: Vanessa Cano\nEspai escènic i artefactes: José Antonio Portillo\nAjudant de direcció: Amparo Vayà\nDisseny d’ il·luminació: Ximo Olcina\nRealització espai escènic: Fet d’encarrec\nTècnic de llums: Fabio Viale\nMaquinària: Yolanda García\nVestuari: Rocio Cabedo Maquillatge i perruqueria: Josan Carbonell\nVersió valenciana: Francesc Anyó\nIl·lustració del cartell: Mª Carmen Puchol\nVídeo: De foto / Tono i Sabin\nAdministració: Texus Gómez\nCoproduït amb Babia Produccions


Conseqüències de l'incumpliment de la limitació de pagaments en efectiu a 1.000 euros - JDA | Servicios Profesionales\nHomeBlogEmpresesConseqüències de l’incumpliment de la limitació de pagaments en efectiu a 1.000 euros\nEntre les múltiples novetats que ha introduït la Llei 11/2021, de 9 de juliol, de Mesures de Prevenció i Lluita contra el Frau Fiscal, ens trobem que s’acota encara més la limitació de pagaments en efectiu entre empresaris, que es redueix de 2.500 a 1.000 euros.\nAquesta limitació dels pagaments en efectiu a 1.000 euros ja està en vigor, des del dia següent a la seva publicació al BOE, de manera que des l’11 de juliol tot aquell que s’excedeixi pagant més d’aquesta quantitat, o admeti cobraments superiors a aquest import, s’enfronta a importants sancions.\nAmb l’objectiu d’intentar minimitzar el frau fiscal, ens acostem cada vegada més a un control total dels moviments de diners, ja que l’objectiu final de Govern és «tenir la traçabilitat de totes les operacions», segons la ministra Montero. Modificacions en la Llei 7/2012, de 29 d’octubre, relatives a la limitació de pagaments en efectiu\nAmb l’aprovació de la Llei 11/2021, l’àmbit d’aplicació queda redactat de la següent manera:\n“No podran pagar-se en efectiu les operacions, en què alguna de les parts intervinents actuï en qualitat d’empresari o professional, amb un import igual o superior a 1.000 euros o el seu contravalor en moneda estrangera.\nNo obstant això, el citat import serà de 10.000 euros o el seu contravalor en moneda estrangera quan el pagador sigui una persona física que justifiqui que no té el seu domicili fiscal a Espanya i no actuï en qualitat d’empresari o professional “.\nAquesta mesura s’aplicarà a tots els pagaments efectuats a partir de l’entrada en vigor de la norma, encara que es refereixin a operacions concertades amb anterioritat a l’establiment de la limitació.\nSancions per l’incompliment de la limitació de pagaments en efectiu\nPel que fa a les infraccions i sancions també es produeixen modificacions, ja que, encara que la infracció segueix tipificant com a greu i la infracció segueix considerant-administrativa, a l’modificar-se els límits canvia la redacció del punt 4 de l’apartat Dos que queda definit de la següent manera :\n“La base de la sanció serà la quantia pagada en efectiu en les operacions d’import igual o superior a 1.000 euros o 10.000 euros, o el seu contravalor en moneda estrangera, segons es tracti de cada un dels supòsits a què es refereix el número 1 de l’apartat Un, respectivament “.\nS’inclouen determinats supòsits de reducció de la sanció, de manera que queda de la següent manera:\n“La sanció consisteix en una multa pecuniària proporcional de l’25 per cent de la base de la sanció que preveu el número anterior llevat que es doni un supòsit de reducció de la sanció a què es refereix el número 5 de l’apartat tres d’aquest article”.\nModificacions en el procediment sancionador\nPel que fa a l’procediment sancionador, dins el punt 5 de nova creació, convé destacar que un cop notificada la proposta de resolució, el pagament voluntari pel presumpte responsable en qualsevol moment anterior a la notificació de la resolució implicarà la terminació de l’procediment amb les següents conseqüències:\nLa reducció de l’50% de l’import de la sanció, sense que siguin aplicables les reduccions que preveu l’article 85 de la Llei 39/2015, d’1 d’octubre, de l’procediment administratiu comú de les administracions públiques.\nLa renúncia a formular al·legacions. En el cas que fossin formulades, es tindran per no presentades.\nLa terminació de procediment, sense necessitat de dictar resolució expressa, el dia en què es faci el pagament.\nL’esgotament de la via administrativa, sent recurrible únicament davant l’ordre jurisdiccional contenciós-administratiu.\nLa interposició de recurs contenciós-administratiu suposarà la pèrdua de la reducció aplicada, que s’exigirà sense més tràmit que la notificació a l’interessat.\nEl termini per interposar el recurs contenciós-administratiu s’iniciarà el dia següent a aquell en què tingui lloc el pagament.\nPel que fa a la denúncia de pagaments en efectiu no es produeixen modificacions en la Llei 7/2012, de manera que, si una de les parts que intervenen en una operació comercial, el pagament en efectiu excedeixi el límit dels 1.000 euros, denuncia a l’altra banda, queda exempta de responsabilitat, sempre que realitzi la denúncia dins dels tres mesos següents a la data de l’pagament efectuat.\nEn la denúncia s’ha de concretar l’operació realitzada, el seu import i la identitat de l’altra part intervinent.\nLa denúncia que pogués presentar amb posterioritat l’altra part intervinent s’entendrà per no formulada.\nLa presentació simultània de denúncia pels dos intervinents no exonera de responsabilitat a cap d’ells.


New Hakkeien Hotel Shizuoka Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n211 Nagaoka, Izunokunishi, Izunokuni, Shizuoka, Japó, 410-2211 - Veure al mapa\nBarri Izunokuni Izu Shimada Itō\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Izu / Atami, New Hakkeien Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Izu-la Shuzenji, Iida Wasabi, Ten a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix New Hakkeien Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant, servei de bugaderia, cafeteria.\nL'ambient de New Hakkeien Hotel es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, aire condicionat, escriptori, telèfon, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, bany d'aigua termal calenta, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, spa estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Izu / Atami, el New Hakkeien Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Aquesta aigua, que passarà per un grau de depuració molt elevat, millorarà\nJa han començat les obres d’ampliació de la instal·lació del tractament terciari a l’EDAR de sa Coma a Sant Llorenç el pressupost d’aquesta millora és d’1.099.484 euros\nEl pressupost d’aquesta millora és d’1.099.484,35 euros. Així mateix, també cal destacar la instal·lació dins el paquet de millores de l'Estació Depuradora d'Aigües Residuals de sa Coma d’una planta solar.\nAGENCIA MANACORNOTICIAS 08/11/2019 - 11:25:00\nL’Ajuntament de Sant Llorenç ja ha iniciat les obres del «tractament terciari» a la depuradora de sa Coma. Aquestes obres permetran que aproximadament un 35% del total de l’aigua de l’EDAR.\nJa han començat les obres d’ampliació de la instal·lació del tractament terciari a l’EDAR de sa Coma. D’aquesta manera es pretén satisfer completament la demanda d'aigua regenerada per a reg i usos agrícoles. L’Ajuntament de Sant Llorenç ja ha iniciat les obres del «tractament terciari» a la depuradora de sa Coma. Aquestes obres permetran que aproximadament un 35% del total de l’aigua de l’EDAR pugui ser regenerada.\nAquesta aigua, que passarà per un grau de depuració molt elevat, millorarà molt substancialment la seva qualitat pel que es podrà utilitzar per regar zones verdes dels nuclis costaners del terme municipal, jardins privats i també per cultius i usos agrícoles. Tot això serà possible gràcies a la construcció d'un dipòsit molt més gran i més bombes d'impulsió dels grups de pressió.\nEn aquest cas, aquest projecte ha rebut una subvenció de 80.000 euros per a la seva realització dins el marc de pacte de Batles i Batlesses per al Clima i l'Energia que té com a objectiu la promoció..\nEn aquests moments ja s’empra l’aigua depurada en el tractament secundari pel cultiu de gramínies pels animals herbívors del safari de sa Coma. El pressupost d’aquesta millora és d’1.099.484,35 euros. Així mateix, també cal destacar la instal·lació dins el paquet de millores de l'Estació Depuradora d'Aigües Residuals de sa Coma d’una planta solar fotovoltaica amb connexió a ret per autoconsum que produirà aproximadament 100kw/h.\nAquesta planta suposa seguir impulsant el desenvolupament i promoció de l'ús d'energies netes i renovables. En aquest cas, aquest projecte ha rebut una subvenció de 80.000 euros per a la seva realització dins el marc de pacte de Batles i Batlesses per al Clima i l'Energia que té com a objectiu la promoció de plans d'acció per l'energia sostenible i la cura del medi ambient.


Despatx d'advocats a Tarragona | Forcam Abogados\nEl nostre despatx d'advocats a Tarragona\nEl nostre despatx d'advocats a Tarragona està ubicat a una de les zones més emblemàtiques de la ciutat de Tarragona. Ens trobem a la Rambla Nova 108, entresol 11, Tarragona CP 43001 (Tarragona).\nEl despatx es troba al davant del monument dels castellers, monument icònic de la ciutat que representa els nostres valors d’esforç, compromís i lleialtat amb els clients.\nEl despatx d'advocats a Tarragona constitueix el pilar del despatx a la província de Tarragona, des d’aquesta seu els nostres advocats i advocades especialistes, ofereixen assessorament jurídic amb Dret Mercantil, Dret Laboral, Dret Civil, Dret de Familia, Dret Penal i Reclamació de deutes, als clients de les ciutats i municipis que es troben al voltant de Tarragona i les Terres de l’Ebre.\nForcam Advocats concep el tracte pròxim amb el client i la qualitat dels serveis, com un dels principals objectius del despatx. Els advocats que conformen el despatx a Tarragona són advocats especialistes en una matèria del dret, i amb una dilatada experiència en litigació, aportant una garantia de solvència per al client. Els nostre despatx d'advocats a Tarragona ofereix serveis d'assessorament jurídic i assistència lletrada en litigis, tant a particulars com empreses.\nServeis legals que ofereix el nostre despatx d'advocats a Tarragona:\nAdvocats de dret civil a Tarragona\nAdvocats de dret de família a Tarragona\nAdvocats de dret mercantil a Tarragona\nAdvocats per reclamació de deutes a Tarragona


Club de fitness "La Colina" a Krylatskoye: ressenyes | Notícies digerir\nSi abans no estaves satisfet amb els serveis del club esportiu que visiteu, és hora d’anunciar un reinici complet i canviar el lloc de la vostra ubicació física. Per a això, val la pena, per exemple, visitar el gimnàs “La Colina” de Krylatskoye. Quin tipus d’organització és aquesta? On està situat? I què interessant és per als clients del club?\nInformació general sobre l’organització\nLa Colina és un gimnàs i un estudi de bellesa. Tots els serveis d’aquesta organització es realitzen a nivell superior. El club està situat com un lloc universal on es presten serveis en l’àmbit de la bellesa i l’esport. L’organització s’adapta a persones familiars, així com a aquells que busquen el seu company d’ànima i no tenen pressa per agafar-se per matrimoni. El club va ser creat per a un passatemps actiu, oci familiar, relax, bon descans.\n“La Colina” de Krylatskoye ofereix als seus clients còmodes condicions per a la forma física. A les seves sales hi ha un equipament esportiu especialitzat i els darrers equips d’enginyeria.\nQuan va aparèixer el gimnàs?\nL’IC “La Colina” de Krylatskoye va aparèixer el recent 2009. El propòsit de crear l’organització era combinar possiblement les activitats empresarials de moltes persones ocupades amb la relaxació i la resistència física millorada.\nSegons els creadors de l’empresa, han volgut ajudar empresaris, empresaris i altres empresaris a mantenir-se en forma. I per això van crear l’ambient més propici.\nQui treballa en un gimnàs?\nEl gimnàs “La Colina” de Krylatskoy utilitza instructors experimentats amb els coneixements necessaris en matèria d’esports, bellesa i fitness. Molts d’ells són entrenadors honrats, mestres d’esports i professionals amb un gran nombre de diplomes i trofeus guanyadors.\nOn es troba el gimnàs?\nEl club esportiu “La Colina” de Krylatskoye es troba en un bell lloc pintoresc al districte administratiu occidental. Es troba a prop de l’estació de metro del mateix nom. Segons els clients habituals, només es triguen 10-12 minuts a arribar de l’estació al club.\nFunciona de dilluns a divendres de 7 a 12 hores. Els dissabtes i diumenges està obert de 9.00 a 23.00. L’estudi de bellesa situat al gimnàs està obert de dilluns a diumenge de 10 a 22h.\nL’adreça exacta de “La Colina” a Krylatskoye és Krylatskiye Holmy Street, 35. Segons els visitants, es tracta d’un edifici gran i independent. Segons dades preliminars, l’organització ocupa les 4 plantes. La superfície total del gimnàs és de 4.000 m2.\nQuè hi ha a l’edifici: serveis, llocs interessants\nLa Colina té una piscina de vint metres, una zona de cardio totalment equipada, un jacuzzi i un ampli gimnàs. L’edifici també disposa d’una piscina per a nens, habitacions per a programes intensius de fitness per a grups. “La Colina” de Krylatskoye ofereix quatre grans sales cardio alhora. Estan equipats amb equips moderns professionals de les marques Life Fitness i Hammer Strength.\nEl club compta amb un ampli saló d’arts marcials, una sala per a ciclisme, classes de ball, un hammam, una terrassa d’estiu amb gandules, una sauna, un gimnàs, un solàrium i un centre per a la realització de procediments SPA.\nPis complet per a club infantil\nUna atenció especial a “La Colina” de Krylatskoye es dóna als nens. Per a ells es va destinar un pis sencer a l’edifici. Aquest club funciona de 10 a 20 h els dies laborables, i també de 10 a 19 h els caps de setmana.\nSegons els clients habituals, un club esportiu no és una habitació independent on els nens puguin jugar. Al pis hi ha dues grans sales d’esports alhora, una sala per a coreografia i ball, una sala de jocs i una sala per a la creativitat dels nens.\nAl club esportiu infantil “La Colina” de Krylatskoye, s’esperen entrenaments i classes per a totes les categories d’edat. Per exemple, els nens d’entre 3 i 10 anys poden estar lliurement a la sala de jocs o a la sala de creacions. Els nens de diferents edats poden assistir a classes previstes d’orientació esportiva i de fitness, entrenar individualment o en grup, segons l’horari actual.\nA quina edat hi ha les classes grupals en un club infantil?\nEls programes grupals estan dissenyats principalment per a nens de 3 a 13 anys. Gràcies a professors i formadors experimentats, les seves habilitats intel·lectuals, creatives i físiques es desenvolupen amb una regularitat envejable. Al FC La Colina de Krylatskoye, el calendari d’entrenament del grup inclou exercicis per desenvolupar la flexibilitat, l’enfortiment del sistema cardiovascular i nerviós, els òrgans digestius i respiratoris. En els complexos s’inclouen separadament classes per al desenvolupament de la parla, la memòria, l’atenció, les habilitats motrius fines de les mans i les habilitats comunicatives.\nCal destacar que els seus pares són compromesos amb els seus pares no acompanyats. Aquest enfocament els permet aprendre i millorar ràpidament les seves habilitats comunicatives. Els pares en aquest moment poden fer exercici a l’aeròbic o al gimnàs, nedar a la piscina o anar al saló de La Colina de Krylatsky al gimnàs.\nOrganització de celebracions i esdeveniments infantils\nA més d’un passatemps agradable amb l’avantatge de millorar les capacitats mentals i físiques del nen, qualsevol festa es pot celebrar al club infantil. Per exemple, aniversari, any nou o Nadal. També al pis dels nens, sovint s’organitzen graduacions i matineus.\nMoltes ressenyes de “La Colina” de Krylatskoy fan referència a la disponibilitat de guions preparades i la capacitat de preparar-se. A més, el paper de l’autor pot ser no només un adult, sinó també el propi nen.\nDurant l’organització d’aquests esdeveniments, segons els pares, es té en compte l’edat dels aniversaris i altres convidats. A més, segons cada tema de la celebració, es pensa el seu propi escenari. La majoria de vegades té un cert significat. De vegades es tracta d’autèntiques representacions infantils en què el bé sempre triomfa sobre el mal.\nEls avantatges addicionals per organitzar festes infantils són el bonic disseny temàtic de la sala, els serveis d’un fotògraf professional, així com els mestres en pintura.\nQuines seccions infantils hi ha al club?\nSi teniu nens de 3 a 6 anys, anoteu-los per a la coreografia infantil. Segons els pares, queda clar que una lliçó de ball només té una durada de 60 minuts. Durant aquest temps, l’infant rep coneixements en el camp de l’art de la dansa.\nDesenvolupa plasticitat, coordinació i flexibilitat del cos, millora la condició física del cos, la postura normal, desenvolupa una sensació de ritme i percepció musical. Podeu especificar l’horari de les lliçons de ball trucant a “La Colina” a Krylatskoye, al lloc web de l’organització o amb una visita personal de l’administrador. Per exemple, una escola de ball està oberta els dimarts i els dijous a les 18:00. Realitza classes de ball, professor certificat de fitness infantil i instructor en ioga i aeròbic.\nEls nens de 3 a 6 anys, a més de desenvolupar la seva activitat física, poden fins i tot preparar-se per a l’escola. Per a això, el gimnàs compta amb professors i psicòlegs experimentats que ajuden a desenvolupar l’atenció i el pensament del nen, adaptar-lo a l’escola, ensenyar a llegir, a comptar i a escriure. Una lliçó té una durada de 90 minuts. Totes les lliçons es donen en forma de joc. S’ensenyen contes de fades. Les classes es fan els dilluns, dimecres i divendres a partir de les 10:30.\nEls nens de 3-6 i 7-10 anys poden provar la seva gimnàstica rítmica. Una lliçó d’aquest tipus no triga més de 60 minuts. Cada entrenament contribueix al desenvolupament de destresa, flexibilitat, gràcia, plàstic, ritme musical. L’entrenament està dirigit per un mestre d’esports en gimnàstica rítmica i un entrenador certificat en forma física.\nDes dels 4 als 6 anys, així com des dels 4 als 9 anys, els nens poden assistir a classes de gimnàstica. Juntament amb un entrenador de gimnàstica certificat, treballaran l’entrenament físic general, desenvoluparan flexibilitat, aprendran alguns elements acrobàtics, desenvoluparan coordinació i milloraran la seva postura.\nA més del ball i la gimnàstica, la classe de Krylatskoye inclou lliçons de kickboxing (per a nens de 7-13 anys), taekwondo (per a nens de 5-7 i 8-13 anys) i natació. El club també té un grup de ball anomenat Dance Team. Els nens de 7 a 13 anys es poden inscriure aquí.\nTractaments d’aigua a la piscina del club\nUna espècie d’orgull i distintiu d’aquest gimnàs és la piscina. Segons les entusiastes exclamacions dels clients de l’organització, queda clar quina és exactament aquesta zona per als visitants del club.\nAl seu territori, hi ha dues piscines alhora. Un d’ells és per a nens i el segon és per a adults. També hi ha una zona de relaxació. Durant les vacances, tothom pot gaudir de gandules del club llogades. La zona de la piscina té hammam i jacuzzi.\nPel que fa a les piscines mateixes, l’aigua que hi ha es neteja i es filtra regularment. Un modern sistema de tractament d’aigües ofereix un tractament químic complet. L’aigua aquí és neta, clara i no té una olor punxent de lleixiu. Si ho desitgeu, podeu nedar per vosaltres mateixos o demanar els serveis d’un instructor en natació esportiva, aeròbic aquàtic.\nFinestres panoràmiques al gimnàs\nMolts visitants d’aquest gimnàs responen positivament al gimnàs. Segons ells, té enormes finestres panoràmiques. Amb la seva ajuda, augmenten el seu interès per entrenar-se, milloren el seu estat d’ànim. I això és independentment de l’època de l’any.\nA més de l’insòlita opció de vista panoràmica, hi ha instal·lat un gimnàs professional de subministrament i sistema de ventilació d’escapament. Permet proporcionar suficient aire fresc a les persones que es dediquen a la sala. Facilita la respiració i estimula la implementació de diversos entrenaments.\nUn altre avantatge indiscutible a favor del club és la disposició i col·locació de simuladors competents. Tots ells s’instal·len en zones temàtiques separades. Per exemple, alguns d’ells es troben a la zona de pes lliure, d’altres es troben a la zona de cardio, i d’altres no estan molt lluny dels equips de bloc. La presència de simuladors duals també és molt agradable. Això vol dir que no hi ha cap línia a la cinta rodant. Tothom pot aguantar qualsevol forma gratuïta.\nQuins programes de grup hi ha per a adults?\nA més dels entrenaments individuals, es realitzen classes de fitness en grup al gimnàs presentat. Són funcionals, potents i cardio. Durant l’entrenament, els adults poden ballar, fer ioga, estudiar arts marcials, ordenar entrenaments funcionals amb equipament addicional.\nBellesa i forma física en un sol conjunt\nUna visita al gimnàs sempre es pot combinar amb procediments al saló de bellesa. Com s’ha esmentat anteriorment, el club té una petita perruqueria. Realitzen una tintura i curació professional del cabell, fan procediments de curació i rejoveniment del cos i del rostre. Els empleats del saló utilitzen cosmètics professionals de primera qualitat.\nQuè en pensen els clients sobre el club?\nEn general, a molta gent li agrada aquest gimnàs. La majoria de clients estan satisfets amb la ubicació adequada de l’edifici. Estan satisfets amb el calendari de treball, el calendari, la disponibilitat d’equips professionals, l’atenció d’entrenadors amb experiència i certificats, promocions i programes de fidelització. Per exemple, si teniu un amic amb targeta de club, podeu passar per la promoció amb un cost mínim.\nOpinions sobre el saló de bellesa\nLes opinions sobre la qualitat dels serveis al saló de bellesa del gimnàs són molt positives. Alguns clients agraden l’ambient agradable i acollidor d’un saló de perruqueria. Altres ressalten el nivell de professionalitat de màsters específics. Altres, com la qualitat dels materials emprats. Els quarts van quedar encantats amb l’oportunitat d’obrir una targeta finançada. Podeu obrir-lo després d’emplenar un senzill qüestionari i pagar qualsevol servei al saló de bellesa. En el futur, l’import de la targeta acumulada ajudarà a obtenir un descompte del 5-10%.


Restablerta la circulació a l'última via tallada per les pluges de dilluns - Teleponent\nInici Infraestructures Restablerta la circulació a l’última via tallada per les pluges de dilluns\nRestablerta la circulació a l’última via tallada per les pluges de dilluns\nEs tracta de la LV-3341 a Barbens\nImatge de la carretera LV3341\nEl Servei Català de Trànsit ha informat aquest dimarts que ja ha quedat restablerta la circulació a l’última via que estava tallada des de dilluns per l’episodi de pluges i vent dels últims dos dies a Catalunya.\nEs tracta de la LV-3341 a Barbens (Pla d’Urgell). Durant el dilluns es van produir talls en una desena de carreteres per esllavissades, inundacions i obstacles a la via, especialment arbres o branques.\nAra ja no queden vies amb restriccions pels aiguats. Protecció Civil ha desactivat el pla per risc d’inundacions Inuncat, tot i que demana prudència perquè els cabals dels rius són abundants, especialment les parts baixes del Ter i del Llobregat.\nArticle anteriorLa gravació de l’agressió a una dona a Torrefarrera per retirar llaços grocs\nArticle següentLa ’15a Marató de donació de sang’ espera superar les 500 donacions


Puigdemont convoca la cimera per encarrilar l'organització del referèndum el 23 de desembre | Diari de Tarragona\nPuigdemont convoca la cimera per encarrilar l'organització del referèndum el 23 de desembre\nHi estan convidats els membres del Pacte Nacional pel Dret a Decidir amb l´objectiu de començar a preparar la consulta\n8 de Diciembre de 2016 - 14:23 hs\nEls convidats a la reunió del Pacte Nacional pel Dret a Decidir.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, està convocant els membres del Pacte Nacional pel Dret a Decidir el 23 de desembre per teixir un consens polític i social al voltant de l’organització del referèndum. Segons han explicat fonts de la Presidència a l’ACN, la cimera es farà al Parlament just després que els pressupostos superin el debat a la totalitat. El president posa data a la trobada després de constatar que les insistents crides al diàleg del govern espanyol no s’han materialitzat. Aquestes mateixes fonts insisteixen que es manté la voluntat de pactar un referèndum però que, alhora, comencen els preparatius per poder-lo celebrar igualment encara que no s’acordi amb l’Estat. La cimera del referèndum és un compromís aprovat amb la CUP en el debat de política general del Parlament. La cambra catalana també va aprovar una altra resolució, amb els vots a favor de CSQP, que aposta per intentar un referèndum pactat amb l’Estat.\nPuigdemont convoca partits, entitats i organitzacions socioeconòmiques integrants al Pacte Nacional pel Dret a Decidir per abordar la preparació del referèndum previst per la tardor de l’any que ve. El president de la Generalitat i la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, presidiran la trobada que es farà al Parlament just després que el Parlament doni llum verda a la tramitació dels comptes en el ple que comença el 21 de desembre.\nLa convocatòria de la cimera s’emmarca en el full de ruta de “referèndum o referèndum” marcat pel president de la Generalitat i en compliment de les resolucions aprovades al debat de política general de l’octubre. El Parlament va aprovar llavors dues resolucions sobre el referèndum: JxSí i CSQP van acordar una resolució que aposta per un referèndum pactat i JxSí i la CUP en van aprovar una altra que estableix fer el referèndum encara que no hi hagi acord amb l’Estat i preveu, entre d’altres, celebrar una cimera per preparar-lo.\nLes últimes reunions del Pacte Nacional pel Dret a Decidir s’han celebrat al març del 2015, per abordar les eleccions del 27-S, i al novembre del 2014, a les portes de la consulta del 9-N. En les reunions hi ha assistit habitualment representants de CiU, ERC, CUP i ICV-EUiA, així com entitats nascudes al voltant del socialisme. En l’àmbit de les entitats hi ha estat presents l’ANC, Òmnium, l’AMI i Súmate i representants de les patronals i sindicats com CECOT, FEPIME, PIMEC, el Consell General de Cambres de Comerç de Catalunya, CCOO, UGT, USOC, Unió de Pagesos i ASAJA, entre d’altres.


Elsa Punset posa dret a l'auditori després d'escoltar les seues teories sobre la intel·ligència emocional\nLa conferenciant va exposar les claus bàsiques per manejar les emocions en el procés educatiu dels fills i filles\nAmb domini absolut del llenguatge verbal i el no verbal, l'escriptora Elsa Punset va aconseguir ahir a la nit posar dret un auditori del Campello ple de gent desitjosa d'assistir a la seua xerrada titulada “Som entrenadors emocionals dels nostres fills”, en què la conferenciant va exposar les claus bàsiques per manejar les emocions en el procés educatiu dels fills i filles.\nLa quantitat de sol·licituds rebudes per assistir a la conferència va desbordar totes les previsions, per això la regidoria d'Educació que dirigeix, Dorian Gomis (PP), va decidir canviar l'emplaçament de l'acte, que finalment es va celebrar a Casa de Cultura i no a la Biblioteca . I, efectivament, l'auditori es va omplir, cosa que va confirmar el encert de la seua programació dins de la proposta formativa de l'Escola de Mares i Pares del Departament d'Educació.\nQue la intel·ligència emocional és la millor eina per al canvi positiu ho té molt clar Elsa Punset. “L'esforç”, va assenyalar, “cal”, com no témer el fracàs. I això s'assoleix, en el procés educatiu, aconseguint mantenir viu “el nen que tots tenim a dins”.\nL'objecte de la conferència, superat amb nota, era generar a les famílies campelleres una consciència positiva cap a la seua implicació en l'educació emocionalment intel·ligent dels seus fills/es, oferint-los claus per practicar este estil educatiu a casa.\nLa conferenciant va ser presentada per la mateixa regidora Dorian Gomis, que la va definir com a erudita “i una de les expertes internacionals més grans en la matèria que ens reuneix”. "El seu cognom ja causa respecte", va assenyalar la regidora, que poc abans de l'acte va saludar Elsa Punset en companyia de l'alcalde Juanjo Berenguer. Entre el públic, centenars de mares i pares, inclosa la portaveu de Compromís a l'Ajuntament, Adriana Paredes.


Sòl Pelvià | Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya\nLes disfuncions de sòl pelvià són diverses i presenten una alta prevalença en la població. Afecten tant dones com homes i, també, nens, i redueixen la qualitat de vida de les persones que les pateixen.\nTot i l’alta prevalença d’aquestes disfuncions, sovint encara, a dia d’avui, són desconegudes per gran part de la població i pels propis sanitaris.\nDiferents situacions al llarg de la vida poden disminuir l’estat de salut del sòl pelvià: embaràs, part, menopausa, envelliment, cirurgies abdominopelvianes, alteracions neurològiques, traumatismes, etc.\nLa Fisioteràpia del sòl pelvià té interès tant en l’àmbit de la prevenció com en el del tractament. Actualment diverses guies de pràctica clínica proposen la Fisioteràpia com a primera línia de tractament en les diferents disfuncions ginecològiques, urològiques, obstètriques i coloproctològiques.\nPromoure l’interès de la Fisioteràpia del sòl pelvià com a primera opció de derivació des dels diferents àmbits mèdics.\nPromoure la investigació en l’àmbit de la Fisioteràpia del sòl pelvià.\nDonar suport als col·legiats que ens plantegen els seus dubtes sobre el nostre camp d’actuació.\nRealitzar formacions específiques en el nostre àmbit.\nElaborar material divulgatiu de lliure accés per als col·legiats.\nRealitzar tasques divulgatives a la població.\n19/10/2020 Nota de premsa\nEl 19% de les dones amb càncer de mama no parla de les seves molèsties sexuals amb la seva parella\n09/10/2019 Nota de premsa\nLa fisioteràpia ajuda a reduir els símptomes de la menopausa, que afecten un 85% de les dones


ESTACIÓ D'ESQUÍ I PLANS URBANÍSTICS DE BOÍ-TAÜLL (VALL DE BOÍ)\nPer afrontar l’aturada de les obres de l’estació de Vallfosca, arran de la crisi de la seva empresa promotora, Martinsa-Fadesa, responsables de la Generalitat de Catalunya manifesten la seva aposta per la connexió i el treball conjunt de les estacions de Boí-Taüll i Vallfosca. Aquesta connexió no satisfà els responsables de Boí-Taüll, que prefereixen créixer cap a altres sectors. A mitjan novembre es presenta un pla d’ampliació de Boí-Taüll amb un nou telecabina des del pla de l’Ermita fins a una nova base de l’estació per sota de la vigent. D’altra banda, un deute de Nozar, propietària de Boí-Taüll Resort, amb la immobiliària Colonial fa perillar la propietat del complex.\nLa vall de Boí (Alta Ribagorça) acull el complex Boí-Taüll Resort, format per l’estació d’esquí de Boí-Taüll (550 ha de domini esquiable i 45 km de pistes) i un conjunt residencial i hoteler amb unes 1.200 places d’allotjament al pla de l’Ermita, a 1.600 m d’alçada. El grup immobiliari Nozar SA va comprar l’agost del 2004 la major part de les accions del complex, operació que va ser ben rebuda per l’Ajuntament de la Vall de Boí.\nEl conseller delegat de Boí-Taüll, Jordi Sabaté, havia considerat que l’estació d’esquí necessitava doblar el domini esquiable per fer competitiu el complex. Per això, poc després d’adquirir-lo, Nozar va encarregar a un equip liderat per l’enginyer de camins Ramon Ganyet l’estudi d’ampliació de l’estació. Els resultats indicaven dos grans àmbits de creixement: cap a l’oest en direcció a la zona de Durro o cap al nord-est en direcció a la zona de Moró i la vall de Rus, aquestes últimes incloses a la zona perifèrica del PARC NACIONAL D’AIGÜESTORTES I ESTANY DE SANT MAURICI.\nLes previsions del Pla director d’estacions d’esquí\nEl maig del 2006 el govern català va aprovar el PLA DIRECTOR DE LES ESTACIONS DE MUNTANYA 2006-2011, el qual, entre altres aspectes, fixa els possibles àmbits d’ampliació de les estacions d’esquí. Pel que fa a Boí-Taüll, el Pla plantejava una primera opció de creixement amb una nova gran àrea d’esquí de 1.000 ha a la zona de Durro, tota ella per sobre de la cota 1.800. Segons el Pla, aquesta àrea també era molt adequada per a l’esquí de fons.\nD’altra banda, el Pla preveia el desenvolupament conjunt de les àrees esquiables de Boí-Taüll i de l’estació Vallfosca, en construcció en aquell moment, a través de la part alta de la vall de Manyanet i de la zona de Llevata, la qual cosa donaria lloc a la segona àrea esquiable més gran de Catalunya i a una oferta “altament qualificada i diversificada”. Aquesta unió significaria que Boí-Taüll s’ampliaria cap a l’est, afegint-hi una tercera alternativa a les dues proposades per l’estudi de Ramon Ganyet.\nPer últim, per resoldre parcialment els problemes d’aparcament de l’estació de Boí-Taüll, el Pla director suggeria un nou telecadira des de Sant Quirc de Taüll, a tocar del pla de l’Ermita, fins al peu de pista vigent fins al moment, situat al pla de Vaques, a 2.020 m.\nBoí-Taüll, via de rescat del complex de la vall Fosca?\nEl juliol del 2008 l’empresa promotora de la nova estació de VALLFOSCA, Martinsa-Fadesa, va iniciar una suspensió de pagaments, cosa que va comportar l’aturada de les obres d’aquest complex. Atesa la importància que tenia el projecte per a la comarca del Pallars Jussà, el secretari de Planificació Territorial del Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DPTOP), Oriol Nel•lo, va instar les empreses de Boí-Taüll i de Vallfosca a treballar conjuntament per desenvolupar les dues estacions d’esquí. A principi d’octubre, el delegat del Govern de la Generalitat a l’Alt Pirineu i l’Aran, Víctor Orrit, va insistir en la proposta de connectar les dues estacions per tal d’impulsar la nova estació del Pallars Jussà. En aquest sentit, va recordar que el Pla director de les estacions de muntanya preveia línies d’ajuts per a actuacions conjuntes entre estacions d’esquí.\nJordi Sabaté, conseller delegat de Boí-Taüll, va valorar positivament aquestes ofertes de la Generalitat, però va recordar que la prioritat de l’estació no era créixer cap a la vall Fosca sinó fer-ho cap als sectors de Rus i Moró (opció qüestionada per la Generalitat i pels habitants de la vall per la proximitat al Parc Nacional) o bé cap al nord, és a dir, en direcció al pla de Sobiradi i el pla de l’Ermita, una opció concordant amb la proposta d’ampliació cap a Durro.\nA mitjan novembre Sabaté va presentar un nou pla d’ampliació de l’estació que traslladava la base de l’estació al pla de Sobiradi, una zona situada a 1.800 m i uns quilòmetres abans d’arribar al pla de Vaques. Aquesta proposta comportaria construir un telecabina des del pla de l’Ermita, a 1.600 m, fins al pla de Sobiradi i noves pistes i remuntadors cap als cims de Puiafalcons i de lo Pilaret del Pla per tal de consolidar 39 km de pistes. Així mateix, Sabaté considerava necessari crear 2.000 noves places hoteleres.\nIncertesa sobre un canvi de propietat de Boí-Taüll\nArran d’unes operacions immobiliàries i urbanístiques efectuades el 2007, Nozar va contraure un deute de 135,7 MEUR amb la immobiliària Colonial que vencia el 31 de gener de 2009. Com a garantia Nozar va aportar el complex de Boí-Taüll, de manera que si el grup no tornava la quantitat abans del termini fixat Colonial es convertiria en el nou propietari de l’estació d’esquí i el resort.\nEls portaveus de Nozar van assegurar que intentarien pagar el deute, ja que el complex era un actiu important per a l’empresa. A mitjan octubre, Víctor Orrit va avançar que la Generalitat no faria cap oferta per Boí-Taüll atès que els problemes financers de Nozar eren amb altres empreses privades i no amb l’Institut Català de Finances, tal com havia passat amb les altres estacions que havia rescatat la Generalitat.\nLa junta d'accionistes de Boí-Taüll, controlada en un 98% pel grup Nozar, va aprovar a final d’octubre una ampliació de capital de 8,6 MEUR. El responsable de Boí-Taüll, Jordi Sabaté, va dir que aquesta operació ratificava la confiança del grup en el projecte de l’estació ribagorçana i va desmentir que Luís Nozaleda, propietari de Nozar, tingués la intenció de desprendre’s del complex.\nA principi de desembre Boí-Taüll va iniciar la temporada d’esquí 2008-2009 amb la incertesa sobre el futur del grup immobiliari Nozar.\nEstació d'esquí i plans urbanístics de Boí Taüll\nPla de l'ermita (Boi)