Nou trimestre d’activitats a la Piscina Municipal de Roses — Ajuntament de Roses\nNou trimestre d’activitats a la Piscina Municipal de Roses\nNou trimestre d’activitats a la Piscina Municipal de Roses La Piscina de Roses té preparat el programa d’activitats per al 3r trimestre del curs escolar 2020-2021, format pels cursos de natació, el Pack fitness i les activitats escolars. Les inscripcions per als cursos de natació estan obertes fins a cobrir les places vacants. https://www.roses.cat/noticies/nou-trimestre-d2019activitats-a-la-piscina-municipal-de-roses https://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nLa Piscina de Roses té preparat el programa d’activitats per al 3r trimestre del curs escolar 2020-2021, format pels cursos de natació, el Pack fitness i les activitats escolars. Les inscripcions per als cursos de natació estan obertes fins a cobrir les places vacants.\n22/03/2021 12:09 -\nEl segon trimestre dels cursos de natació de la Piscina de Roses finalitza el proper 27 de març, donant pas, a partir del 6 d’abril, al tercer trimestre, en què l’equipament seguirà oferint cursos per a totes les edats, nivells i necessitats: aprendre a nedar, domini del medi aquàtic, natació esportiva, natació sincronitzada, natació federada (a través del club) i programa de salut de terapèutica d’esquena.\nCal recordar que els cursos de natació tenen una renovació trimestral automàtica. Per tant, totes aquelles persones que no es donin de baixa abans de l’acabament del trimestre continuaran a la mateixa activitat i es domiciliarà el rebut corresponent a través de la seva entitat bancària. En el rebut del 3r trimestre s’hi inclou la compensació pels dies de tancament per la COVID19 que han afectat al 2n trimestre.\nEl programa Pack fitness prossegueix també amb una oferta àmplia i diversificada que posa a disposició dels usuaris 68 sessions setmanals d’activitats de salut i condicionament físic, amb 18 tipus d’activitats diferents (TRX, spinning, zumba, aiguagim, aerostep, tonificació, power disc, body mind...) i en diferents franges horàries. El programa incorpora també noves propostes, com les dedicades a esquena i salut, fisiopìlates i cardiotono. La nova programació estarà disponible a partir de la propera setmana a la pàgina web de la piscina.\nDurant durant el període de Setmana Santa, del 29 de març a l’1 d’abril, no hi haurà classes presencials de Pack Fitness, tot i que es podran seguir sessions d’spinning virtual (horaris ja disponibles a la web).\nRecordeu que podeu consultar l’ocupació de les piscines i fer reserves a través de la web www.piscinaroses.cat.


Aturat el desnonament de l'Olga i el seu fill al Farró gràcies a l'acció dels sindicats de Vallcarca i Cassoles\nAturat el desnonament de l’Olga i el seu fill al Farró gràcies a l’acció dels sindicats de Vallcarca i Cassoles\nL'Olga es va quedar sense feina el desembre i el seu fill, de 18 anys, té Asperger\nMembres dels sindicats d’Habitatge de Vallcarca i de Cassoles s’han concentrat a les 8.30 del matí d’aquest divendres per aturar el primer llançament de desnonament de l’Olga i el seu fill, al carrer Mare de Déu de Gràcia del Farró. La comitiva ha arribat passades les 10.45 h i els sindicats han mediat fins aconseguir aturar-lo, i ara començarà una negociació de lloguer social entre els sindicats i els serveis socials. A la convocatòria també hi han assistit membres de la CUP, Arran, La Tecla i Casa Buenos Aires.\nVictòria, avui l'Olga i el seu fill es quedaran a casa!\nDesnonament aturat! El barri es defensa, família!\nEns trobaran sempre amb les veïnes i plantant cara als rendistes ✊#ForçaSindicat#NoEnsFaranFora@HabitatgeVKK @HabitatgeGHATT @HabitatgeGracia pic.twitter.com/bqiHdkaRkx\n— Sindicat d'Habitatge de Cassoles (@SHCassoles) October 9, 2020\nL’Olga ha explicat a El Jardí que fa més de tres anys que viu en aquest immoble, però té un contracte de magatzem i no d’habitatge, per tant no pot accedir a ajuts ni entrar a les llistes per accedir a un pis d’urgència: “Estic irregular”.\nEl seu fill, que acaba de fer 18 anys, té Asperger i ella es va quedar sense feina -treballava en una gelateria- el mes de desembre. Arran de la pandèmia no ha pogut tornar a trobar cap feina i tots els ingressos que té actualment, des de fa tres mesos, són la renda garantida, 700€ al mes. Abans de percebre aquests diners no tenia res i durant el confinament van haver de tirar endavant sense cap recurs, i assistint al menjador social per tal d’alimentar-se.\nExplica que ha estat buscant alternatives intentant llogar una habitació en un pis compartit per viure-hi ella i el seu fill, però que els preus són abusius i que no s’ho pot permetre.\nActualment el seu fill va a l’escola de segones oportunitats, i l’Olga havia pensat marxar de Barcelona però això suposaria que ell no pugui seguir assistint a aquesta educació especial a causa de l’Asperger.\nEls sindicats concentrats davant casa l’Olga © Bernat Julià


El club del Bages supera el Filou Oostende en la sisena jornada de la Basketball Champions League\nEl Baxi Manresa es manté invicte a casa (85-58) CHAMPIONS LEAGUE BASKETEBALL\nBarcelonaEl Baxi Manresa continua comptant tots els partits europeus per victòries al Nou Congost. Aquest dimarts ha passat per sobre del Filou Oostende (85-58) en la sisena jornada de la fase de grups de la Basketball Champions League. Amb un balanç de 4 triomfs i 2 derrotes, els del Bages ocupen la tercera posició del grup A.\nEl conjunt belga només ha pogut oferir resistència al primer quart, que ha acabat amb un mínim avantatge per als catalans (17-16). Però en els deu minuts següents el Manresa ha deixat clara la seva superioritat i ha marxat al descans amb 33-22 en l'electrònic. De fet, els locals s'han imposat en tots els parcials.\nSi la primera part ha estat molt defensiva i amb anotacions baixes, el partit ha agafat ritme després del descans. Això sí, el Baxi Manresa sempre ha tingut la iniciativa i no ha deixat que l'Oostende tingués cap opció d'endur-se la victòria del Nou Congost.


Gala de l'Esport Vinarossenc 2013\nGALA DE L’ESPORT VINAROSSENC 2013\nEl passat 6 d’abril, Dia Mundial de l’Activitat Física, es va celebrar a l’Auditori Municipal la GALA DE L’ESPORT VINAROSSENC 2013, on estaven representades totes les entitats esportives del nostre poble.\nA la cerimònia ,a més a més dels representants de la corporació municipal , membres del consell d’esport , del patronat i dels diferents patrocinadors dels equips, hi havia un convidat de luxe: el marxador\nespanyol, medalla d’or dels 20 kilòmetres marxa a Barcelona 92, Daniel Plaza.\nDesprés de les paraules del regidor d’ Esports i del mantenedor va començar l’entrega dels premis a les diferents categories.\nVa ser una nit molt especial per al Club Natació perquè va ser guardonat amb varies distincions.\nEn primer lloc obtingueren una Menció Especial els nedadors: Joan Ferrer, Xavier Bordes i Marti Segarra pels èxits aconseguits l’any 2012.\nEl premi a la Millor Promesa va ser per al nostre esportista David León, jove nedador, amb una gran projecció i amb importants resultats, del quals destaquem el ser Campió Autonòmic i 4rt al Campionat d’Espanya.\nTambé cal felicitar a Albert Castañeda, nominat a Millor Esportista per la seua trajectòria dels darrers anys, que si bé no va resultar guanyador, va ser un dels finalistes.\nDesprés es va donar el premi al Millor Equip d’ Esport Col.lectiu. La emoció ens va envair quan vam sentir el nom del Club Natació Vinaròs. Per a nosaltres això es la recompensa a un treball ben fet d’uns\nesportistes joves que son realment un equip, que s’ajuden, comparteixen il·lusions i expectatives i que, entre altres mèrits, van fer possible la tornada a la primera divisió. Volem felicitar a aquest gran\nequip: Toni Bordes, Albert Castañeda, Manolo Beltrán, Joel Segura, Héctor Segura, Jesús Sancho, David Miranda, Joan Ferrer, David León, Xavier Bordes, Martí Segarra, Silvia Barranco,\nAna Roca, Pilar Palmeiro, Anna Ibáñez, Ana Lleixá, Aroa Guadix, Laia Casanova, Laia Albiol, María Compte, Llucia Jaime. I als seus entrenadors Albert i Isidro. Van recollir el premi els capitans:\nToni Bordes i Anna Ibáñez.\nTambé ens vam sentir molt orgullosos de tenir el suport del nostre patrocinador, PORTAL DEL MEDITERRANEO , en aquest dia inoblidable per als nostres nedadors i les seues famílies i des d’ aquí agraïm la seua presencia .\nVa ser en definitiva una gran nit per a l’esport en general i molt especialment per a tots els que estimem la natació i aquest club.


Equip · WithLeftHand\nEsquerrans, il·lustradors, dissenyadors gràfics i relators visuals\nEl 2012, la Fundació Jaume Bofill ens va convidar a dibuixar en directe la presentació de l'informe "Grade Expectations" de l'OCDE. Va ser una novetat per a nosaltres, però el procés de treball i el resultat ens van agradar tant que vam decidir formar equip i seguir desenvolupant noves maneres d'il·lustrar conferències.\nTots dos venim d'anys de treballar en l'àmbit del disseny gràfic, la il·lustració, la publicitat i l'educació. Als nostres projectes conjunts aprofitem aquesta experiència per cuidar la part gràfica, per optimitzar la utilitat del nostre treball, i per contribuir a la divulgació clara dels continguts.\nPortem anys posant imatges a les idees. Aprenent i divertint-nos a parts iguals. Hem treballat amb clients fantàstics; hem col·laborat amb professionals de categoria i hem fet gana per seguir molts anys més.\nM'interessen els discursos gràfics i cercar noves formes de representar-los a travès del disseny gràfic, la il·lustració o la fotografia.\nSoc encuriosit de les persones i els seus afers. Tot allò que ignoro, primer ho dibuixo i desprès m'ho penso.\nÉs el membre de l'equip amb el qual anem a tot arreu. El suport -mai millor dit- on dibuixem i expliquem noves històries.\nWithLeftHand © 2018Política de Privacitat\nGràcies a GDPR plugin\nAquest lloc web utilitza cookies per a poder oferir-vos la millor experiència d'usuari possible. La informació de la cookie s'emmagatzema al vostre navegador i realitza funcions com ara reconèixer-lo quan torneu al nostre lloc web i ajudar al nostre equip a entendre quines seccions del lloc web trobeu més interessants i útils.\nPodeu ajustar la configuració de les galetes navegant per les pestanyes de la part esquerra.\nLes cookies estrictament necessàries s'han d'habilitar per a què puguem guardar les vostres preferències de la vostra configuració de privacitat.\nSi desactiveu aquesta galeta no podrem desar les vostres preferències. Això significa que cada vegada que visiteu aquest lloc web, haureu de tornar a activar o desactivar les cookies.\nMés informació sobre la nostra Política de Privadesa i Cookies


Holiday Suites De Haan De Haan Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDriftweg 55, De Haan, De Haan, Bèlgica, 8420 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday Suites De Haan és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten De Haan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday Suites De Haan també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a De Haan. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com ascensor, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday Suites De Haan no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (29) Parelles (20) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)


Justa Revolta: Protocol per a la prevenció i abordatge de les violències masclistes als moviments socials\nProtocol per a la prevenció i abordatge de les violències masclistes als moviments socials\nCompartim amb vosaltres el "Protocol per a la prevenció i abordatge de les violències masclistes als moviments socials", del Moviment Popular de Sabadell (Arran Creu Alta- Nord, Arran Centre-Sud, Can Capablanca, COS, Endavant i Justa Revolta). El present protocol és una eina per orientar la intervenció en violències masclistes dins els moviments socials de Sabadell.\nEl protocol s’ha elaborat a partir de les conclusions extretes de diversos debats duts a terme dins el Moviment Popular de Sabadell i pretén ser una eina de reflexió, anàlisi i intervenció per aquest moviment per tal d’actuar davant les violències masclistes. En aquest sentit, el protocol és fruit d’un procés col·lectiu, del qual no entenem que aquest sigui el seu punt final, sinó que és una continuació del debat i el treball generat per diferents col·lectius per construir espais lliures de violències masclistes, que esperem que sobrepassi el protocol.\nTot i que la principal funció del Protocol és detectar les situacions de violència masclista que es donen en els moviments socials i guiar les mesures a prendre, també pretén prevenir i sensibilitzar sobre les violències masclistes, les seves diferents formes i les seves conseqüències. En aquesta direcció, esperem que el Protocol també pugui ajudar a la identificació de dinàmiques androcèntriques i sexistes que es donen dins els moviments socials i que és necessari transformar (dinàmiques assembleàries, discursos i imatge com a moviment, organització interna dels col·lectius, priorització de certs espais de treball, etc.).\nJusta Revolta 14 de març de 2016 a les 7:24\nLamentem comunicar que hem despenjat el nostre Protocol de Prevenció i Abordatge de les Violències Masclistes als Moviments Socials.\nAquest protocol ha estat fruit d'un treball de formació i consensos col·lectius que pensem que és imprescindible per garantir que aquesta eina s'apliqui de forma efectiva i justa.\nEn aquest sentit, des de Justa Revolta ens desresponsabilitzem de l'ús que es pugui fer d'aquest protocol més enllà de les aplicacions que en faci el Moviment Popular de Sabadell.\nDes de Justa Revolta ens prestem a fer assessoraments a tots aquells col·lectius interessats en iniciar el seu propi procés d'elaboració d'un protocol.\nI si es té interès en poder disposar del protocol que nosaltres vam elaborar, envieu email a justarevolta@gmail.com\nSi teniu interès


‘Imago medievalis’: l’edat mitjana, a través del cinema | Barcelona Cultura\nDel 7 al 28 de juny, cada dimecres entre les 18 i les 21 h\nEntrada gratuïta. Aforament limitat a 130 persones. Es recomana fer reserva prèvia escrivint al correu electrònic reservesmonestirpedralbes@bcn.cat\n‘Imago medievalis’: l’edat mitjana, a través del cinema\nEl monestir de Pedralbes engega la segona edició del cicle de conferències i projeccions de pel·lícules que ens expliquen diferents punts de vista sobre la història medieval\nActualment, entenem l’edat mitjana de moltes maneres, i tot i que encara està estès el tòpic que va ser una etapa fosca i primitiva de la nostra civilització, cada cop més es tendeix a veure aquell temps, sobretot la baixa edat mitjana, a partir del segle XII, com un moment de prosperitat on es van assentar els principis de la posterior revolució científica i les bases del Renaixement. En qualsevol cas, el que mai ha deixat de ser l’edat mitjana és un període que fascina per la seva mescla de guerra, art i convulsions històriques que s’ha traslladat a molts formats moderns. Un d’ells és el cinema: hi ha un extens subgènere històric inspirat en l’edat mitjana que ens transmet imatges poderoses. I d’això tracta el nou cicle organitzat pel monestir de Pedralbes, Imago medievalis: la imatge que tenim d’un moment concret vist amb ulls actuals.\nVal a dir que Imago medievalis no és només cinema: el cicle, en què també col·labora l’associació ARDIT Cultures Medievals de la Universitat de Barcelona, sota la coordinació de Xavier Cazeneuve, inclou també conferències com la que inaugura tota la programació. I més tard, cada dimecres de juny, podrem veure una pel·lícula. La primera, el dia 14, és Los caballeros de la mesa cuadrada y sus locos seguidores, una paròdia del grup còmic anglès Monty Python sobre el mite del Sant Graal i el cicle artúric. La segona, el dia 21, serà Timeline, de Richard Donner, on uns estudiants d’arqueologia viatgen per accident al segle XIV. I l’última serà Los visitantes, una comèdia francesa sobre uns personatges de l’edat mitjana que viatgen al present. Totes les pel·lícules comptaran amb un col·loqui posterior.\nTrobaràs més informació al web del monestir de Pedralbes. Totes les sessions són gratuïtes amb reserva prèvia –places limitades a 130–, escrivint al correu electrònic reservesmonestirpedralbes@bcn.cat.\nData de publicació: Dimecres, 31 maig 2017\nSalut i alimentació de l'edat mitjana entre les parets del monestir de Pedralbes\nEs fa un taller-demostració de cuina els dies 25 de novembre i 27 de gener dissenyat per la Fundació...


beneficis de plorar: com afecta el cos i la ment - Salut Mental, Abril 2021\nPlorem quan estem contents, tristos, enfadats, frustrats i emocionats ... Però per què? Vam demanar als principals experts que ploren del món que aprofundissin en algunes teories.\nPlorar alleuja l’estrès\nEls humans som l’única espècie que plora d’emocions, però els científics encara no saben exactament com està connectat l’acte físic de plorar amb els nostres sentiments. Per què plorem quan estem tristos (i de vegades feliços)? Un dels avantatges de la xafogor pot ser que ajuda a alleujar la tensió física de sentir molèsties. Sembla que el plor comença just després del pic de excitació fisiològica a mesura que l'activitat simpàtica comença a disminuir i l'activitat parasimpàtica augmenta, ajudant a recuperar el cos a l'homeòstasi, diu Lauren Bylsma, doctora, professora adjunta de psiquiatria de la Universitat de Pittsburgh. Escola de Medicina. En altres paraules, el plor es produeix quan el nostre cos torna d’un estat de “lluita o fugida” a un estat de calma, de “descans i digeriment”. (Veure com aquestes quatre emocions comunes poden augmentar la vostra productivitat en el treball.)\nEl plor augmenta l’estat d’ànim\nSembla que plorar et faria sentir millor si significa que es alleuja l’estrès, i a vegades ho fa. En les enquestes a dos terços de les persones en general es manifesta sentir-se millor després de plorar, afirma Jonathan Rottenberg, doctor, professor de psicologia de la Universitat del Sud de la Florida. És probable que la gent sobre-denunciï o que no tingui en compte aquests beneficis de plorar, però, perquè quan aconseguim plorar en un laboratori controlat, no està tan clar que plorar faci sentir millor. Així, sí, el plorar ajuda el nostre estat d’ànim — poc més del que creiem habitualment. Per què només ploren els humans i professor de ciències socials i del comportament a la Universitat de Tilburg als Països Baixos. Si reaccionen amb comprensió i amb èxit, és molt més probable que et sentis millor que si et ridiculitzin i sentis vergonya, afirma el doctor Vingerhoets. En molts casos, el millor estat d'ànim després d'haver plorat és, per tant, la conseqüència de rebre suport i confort emocional.\nDe vegades plorar et fa sentir pitjor\nPlorar al lloc equivocat en el moment equivocat, o al voltant de persones que reaccionen negativament davant el seu plor, sens dubte et poden sentir pitjor. Plorar a casa o amb amics de suport és saludable, però pot plorar a la feina com a inadequat, diu la psiquiatra Judith Orloff, MD, autora de La Guia de Supervivència d’Empath: Estratègies de vida per a persones sensibles . A més, encara que el plor pot fer-nos sentir millor a llarg termini, els estudis demostren que els efectes immediats del plor poden empitjorar en realitat el nostre estat d’ànim. En un estudi de laboratori amb gent que ve una pel·lícula trista, triguen alguns temps abans que la gent se senti millor després d'haver plorat, diu el doctor Vingerhoets. Immediatament després d'una pel·lícula trista, els participants van denunciar un estat d'ànim pitjor, però 20 minuts i, en concret, 90 minuts després, van reportar un estat d'ànim millor que abans de la pel·lícula. Així que potser trigués una estona d'ànim de plorar. Potenciar els efectes per donar inici. Aquí heu de fer si teniu ganes de plorar a la feina.\nEl plor millora la comunicació\nNo és d’estranyar, el plor dels humans va evolucionar per primera vegada com una manera perquè un bebè atragués l’atenció de la seva mare. Els nadons humans són les criatures més desemparats; no es poden aferrar a la pell com altres primats, ni seguir a la seva mare com ànecs, diu el doctor Vingerhoets. Les llàgrimes de nadons i nens afegeixen un component visual a aquest crit per ajudar-se i s’orienten a un cuidador específic que els pugui veure (mireu les maneres en què els nadons són més intel·ligents del que creieu!). Com a adults, les persones han adaptat aquesta funció biològica a una d’emocional. Les llàgrimes d'adults, com els crits vocals, transmeten principalment el missatge: Us necessito, ajudeu-me! , Afirma el doctor Vingerhoets. És en particular una reacció a un estat d'indefensió, que és al contrari de la lluita o el vol.\nLliurant forges de bons\nQuan ens comuniquem amb els altres mitjançant llàgrimes, estem revelant la nostra pròpia vulnerabilitat. Amb persones de suport, es pot crear una major sensació de vincle i connexió, afirma el doctor Orloff. Confieu en la persona suficient per plorar al seu voltant. El plorar és, doncs, un senyal que ens sentim a prop d'algú i això pot promoure una resposta empàtica i una connexió emocional. El doctor Vingerhoets diu que com que no ens agrada mostrar la nostra debilitat als desconeguts, intentem no plorar davant d’ells i, en canvi, estalviem les llàgrimes pels que estem més a prop.\nEl plorar ens ajuda a obtenir el que volem\nQualsevol que hagi plorat després d’haver estat atret per la seva velocitat sap que les llàgrimes poden ser una manera de provocar una reacció específica que funcioni a favor nostre. Tot i que no volem manipular-los conscientment, el nostre plor pot tenir el resultat de neutralitzar la ira i fer que els altres se sentin culpables o s’inclinin més a incloure’s a la nostra voluntat. El plor pot ajudar a obtenir beneficis socials, afirma el doctor Bylsma. Sembla que té una funció social important per reduir les agressions d'altres en situacions de conflicte.\nCrying és un llançament privat\nSi el plor és una eina de comunicació tan important, per què plorem quan estem sols? Un sondeig de l’aerolínia Virgin Atlantic, que ara dona “advertències sobre salut emocional” abans de les tristes pel·lícules, va demostrar que el 41 per cent dels homes amagaven llàgrimes a les mantes mentre es trobaven en vols (les dones eren més propenses a fingir que tenien alguna cosa als ulls). Un altre estudi va trobar que moltes persones depenent es lamenten durant la conducció, ja que és quan finalment van tenir el temps i la intimitat per pensar i sentir. Això pot tornar a la idea que el cos torni a un estat de repòs per plorar, després d'haver estat ocupat o dia estressant, finalment estàs sol amb els teus pensaments. El doctor Rottenberg també diu que plorar tot sol pot ser una manera d’arribar a l’univers. Sovint, quan la gent plora en privat, realment encara demana ajuda, com ara demanar ajuda a Déu, diu.\nPlorar pot desfer-se de les toxines\nEl bioquímic William Frey va realitzar una investigació plorant innovadora a finals dels anys 70 i principis dels anys 1980 que suggereix que les llàgrimes ajuden a eliminar el cos de toxines no desitjades. Va comparar les llàgrimes irritants (com la picada de ceba) amb les llàgrimes emocionals i va trobar diferències químiques, com un contingut més elevat d'algunes proteïnes en llàgrimes emocionals, que pot ser degut a l'alliberament de subproductes d'estrès, explica el doctor Bylsma. . Però, diu, aquests resultats no s’han replicat recentment, en part perquè és molt difícil estudiar-ho en un laboratori. És molt difícil que els individus ploren davant dels estímuls emocionals de manera natural mentre es recullen les llàgrimes, i la majoria de les llàgrimes s'absorbeixen realment a les vies nasals i no es poden recollir, diu.\nPlorar pot ser un desinfectant natural\nUn altre dels suposats beneficis del plor és que ajuda a matar bacteris. És cert que les llàgrimes contenen lisozima, una proteïna que pot destruir molècules nocives. Un estudi del 2011 a la revista Microbiologia dels Aliments fins i tot va demostrar que el lisozima pot matar l’antrax. Però abans d’anar pensant que les vostres llàgrimes tenen poders curatius com el fènix endins Harry Potter Recordeu que els científics encara no ho han demostrat definitivament. En realitat no hi ha bones evidències que mostrin els beneficis per a la salut del plorar, afirma el doctor Rottenberg. Aquestes idees persisteixen perquè gairebé no hi ha ciències sobre la fisiologia del plor, i les nostres creences populars, que ensenyen que és bo per a la salut plorar, omplen aquest buit.\nLes llàgrimes us ajuden els ulls\nLes llàgrimes humitegen els ulls i els mantenen sans. La funció biològica de les llàgrimes és mantenir l'ull humit o protegir-lo dels fums o restes que arriben a l'ull, afirma el doctor Bylsma. Les llàgrimes emocionals semblen haver evolucionat d'aquest procés biològic bàsic cap a una cosa més complexa en humans que pot donar-se per raons purament emocionals que no pas físiques. No obstant això, les persones que no estan hidratades per les llàgrimes poden desenvolupar ull sec, cosa que pot provocar dolor i fins i tot condueixen a pèrdues de visió. (Comproveu els signes que podríeu tenir síndrome dels ulls secs). Però un plor massa pot irritar els ulls, és per això que es tornen vermells i esponjats després d'una important sessió de plor. Com es connecta això amb el plor emocional? No està clar, però un estudi de pacients amb la malaltia dels ulls secs La síndrome de Sjogren va trobar que tenien una capacitat reduïda d’identificar les seves emocions.\nPlorar podria apagar la seva parella\nTot i que plorar davant d’un company masculí pot ajudar-vos a obtenir el que voleu després d’una baralla, potser no us portarà a fer sexe. Una sèrie d’experiments a Israel van demostrar que els homes que havien olat llàgrimes emocionals de les dones que havien vist pel·lícules tristes eren menys despertats sexualment per estímuls que els que feien olor a solució salina. Aquest és el primer estudi que demostra que les llàgrimes contenen un quimiosignal, que pot estar relacionat amb l'efecte neutralitzant que té el plor en conflicte: Els nivells més elevats de testosterona estan vinculats no només a excitació sexual, sinó a comportaments violents, de manera que baixar-ne un pot baixar de l'altre.\nEl plor té una connexió amb les hormones sexuals\nDe la mateixa manera que el plor de les dones pot reduir els nivells de testosterona en els homes, els nivells més elevats de testosterona poden significar que els homes tenen menys probabilitats de plorar. Hi ha evidència principalment anecdòtica, en persones transgènere (homes) i homes amb càncer de pròstata que reben anti-hormones, però també hi ha algun treball animal, que la testosterona té un efecte inhibidor en plorar, afirma el doctor Vingerhoets. Per a les dones, un canvi en el nivell d’estrògens pot augmentar el plor durant la PMS i el postpart. Però, la freqüència amb què ploren homes i dones també té un component cultural. El procés de plorar és físicament el mateix que hem mesurat, però les dones ploren molt més freqüentment que els homes , afirma el doctor Bylsma. Els homes solen contenir les llàgrimes per por que la societat no els sembli tan forta o poderosa; estan condicionats a sentir vergonya amb les llàgrimes, afirma el doctor Orloff. A la nostra cultura, les dones tenim més permís per plorar que els homes, de manera que som més lliures.\nEl plorar té efectes físics importants\nPlorar no és només un acte emocional, sinó físic. Alguns dels efectes que pot plorar sobre el seu cos són alguns dels efectes que pot plorar sobre el seu cos. Per què passa això? Segons el doctor Rottenberg, té a veure amb l’alt estat de excitació de la resposta de vol o de vol. Tot i que plorar pot ser el pont que condueix a un estat més tranquil, a curt termini de minuts, hi ha evidències clares que l'acte de plorar està despertant, afirma. Les persones que ploren presenten ritmes cardíacs elevats i sudoració augmentada. En aquest sentit, plorar és un entrenament per al cos. No obstant això, la porta encara està oberta en la hipòtesi que el plor calma el cos a llarg termini; només necessitem més estudis que examineu els efectes a curt i a llarg termini ”.\nEl plorar també afecta altres hormones\nTant en homes com en dones, altres hormones poden veure's afectades pel plor. Tot i que les poques proves disponibles no són realment fortes, s'ha suggerit que la prolactina pot facilitar el plor, afirma el doctor Vingerhoets. Potser pot explicar el blau de la maternitat, els efectes de l'alcohol en el nostre llindar de plorar i les llàgrimes ocasionals durant l'orgasme. Sabem que el plor augmenta les endorfines, les hormones naturals del cos naturals, afegeix el doctor Orloff, tan plorant és clar que allibera tensió i, per tant, et sents millor ”. Per això, a vegades, busquem plorar veient una trista pel·lícula. El contrari pot ser cert també: els estudis demostren que l’oxitocina hormonal de bona sensació va augmentar en les mares quan van veure o escoltar un nadó plorant. (Aquí es mostren els últims raspants de tots els temps en cas de sortir a un bon crit.)\nEl plor feliç també ajuda a relaxar el cos\nDe la mateixa manera que passa amb les emocions negatives, un nivell de excitació augmentada a causa dels sentiments positius pot provocar plors. El plor d'emocions negatives com la tristesa, la frustració i la ràbia és més comú, però el plor també es produeix en emocions positives extremes, com la felicitat, la meravella i la sorpresa, diu el doctor Bylsma. Sembla que el plor està associat a una excitació fisiològica intensa que es pot connectar tant a emocions positives com a negatives, i es produeix just després del pic de l'experiència emocional a mesura que l'individu comença a experimentar l'alliberament d'aquesta emoció. És per això que pot plorar en casaments, quan veiem un nadó o fins i tot en una posta de sol magnífica.\nmenjar per aprimar en 2 setmanes


L'atenció primària segueix 47.373 persones amb símptomes lleus - Diari de Girona\nL'atenció primària segueix 47.373 persones amb símptomes lleus\nEls serveis mèdics demanen més de 1000 radiografies diàries . La consellera de Salut remarca que són pacients "possibles"\nacn 02.04.2020 | 14:51\nSanitaris al centre de dia mèdic de Bellvitge. ACN\nSanitaris al centre de dia mèdic de Bellvitge.\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha explicat aquest dijous que l'atenció primària fa seguiment de 47.373 persones amb símptomes lleus de coronavirus, i està demanant més de 1.000 radiografies diàries per seguir la clínica i decidir si cal una derivació hospitalària o si bé es pot continuar amb el seguiment a domicili.\nLa consellera ha remarcat l'important paper que està fent l'atenció primària, amb aquesta tasca de control domiciliària d'aquests pacients "possibles", ja sigui per telèfon o amb visites als habitatges. Fan el mateix a les residències i també en els hotels que s'han habilitat perquè persones lleus passin el confinament. Els CAP se centren especialment en els pacients respiratoris.\nLa primària s'ha reorganitzat, centrant-se en l'atenció als pacients respiratoris, amb equips per fer radiografies, seguiment telefònic dels possibles infectats i també amb visites a domicili amb les mesures de seguretat necessàries. Són els encarregats, ha dit Vergés, de fer el seguiment del 85% dels infectats.\nTambé s'atenen altre tipus de pacients, ha apuntat la consellera, però la reorganització per centrar-se en el coronavirus ha suposat un "daltabaix important".\nL'Íbex-35 obre amb una caiguda de l'0,2%, ancorat en els 6.500, i el cru frena la remuntada.\nLa Cambra xifra en un terç les empreses que preveuen presentar concurs de creditors .


query_builder 3 novembre 2020 09:47\nComença la tercera fase dels processos de participació de l'aigua, centrada en els tallers temàtics al voltant del cicle de l'aigua\nEls eixos d’aquesta fase són la millora de la qualitat de l’aigua i la restauració fluvial; la garantia en l’abastament; la contaminació urbana, industrial i el sanejament; la contaminació associada a pràctiques agrícoles, i la planificació dels riscos associats a la inundabilitat\nEntre el 2 i el 19 de novembre es faran territorialitzades i de manera virtual les sessions a Girona, Tarragona, Granollers i Manresa focalitzades en la qualitat de l’aigua i la restauració fluvial\nL’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) ha iniciat aquesta setmana la tercera fase dels processos de participació de l’aigua, amb l’objectiu d’analitzar i debatre propostes a través de diversos tallers temàtics, per incorporar-les a la planificació hidrològica per al període comprès entre 2022 i 2027.\nDurant aquesta tercera fase es desenvoluparan els tallers de propostes on es recolliran les aportacions dels participants en relació al Pla de gestió i el Programa de mesures per al tercer cicle de planificació (2022-2027). Els eixos temàtics d’aquesta fase són la millora de la qualitat de l’aigua i la restauració fluvial; la garantia en l’abastament; la contaminació urbana, industrial i sanejament; la contaminació associada a pràctiques agrícoles, i la planificació dels riscos associats a la inundabilitat.\nAquesta tercera fase és durà a terme íntegrament online per la situació d’emergència sanitària provocada per la Covid19. Per participar en la sessió que t’interessi et pots inscriure a la jornada i també la pots seguir virtualment, a través d’aquest enllaç.\nEntre el 2 i el 19 novembre es faran, telemàticament, les primeres 4 sessions territorialitzades (Girona, Tarragona, Granollers i Manresa) d’aquesta tercera fase, destinades a analitzar les propostes per a millorar la qualitat de l’aigua i la restauració fluvial. La resta de sessions s’aniran celebrant fins el juliol de 2021.\nEn la primera sessió, celebrada ahir i enfocada a les comarques gironines, hi han participat uns 30 assistents, entre alcaldes, tècnics municipals, investigadors, empresaris, entitats ambientalistes, entre d’altres.\nFoto 1. Sessió de la participació d'ahir (Girona) 182\nFoto 2. Fases i calendari dels processos. 233\nMapa. Àmbits dels processos de participació. 23


TrackRacing Pursuit - v5 Tot terrenys | Unitat Jocs 3D\nTrackRacing Persecució – Tot terrenys v5\nUnitat Jocs 3D > Unity 3D Driving > TrackRacing Persecució – Tot terrenys v5\nT'agrada jugar a Unity 3D multijugador jocs de conducció d'acció? Si la resposta és positiva, llavors vostè probablement li agradaria jugar a aquest joc anomenat Unity 3D TrackRacing Persecució - Tot terrenys v5. TrackRacing Persecució - V5 Tot terrenys és un dels millors jocs 3d unitat de tots els temps. En TrackRacing Persecució - Tot terrenys v5, vostè està conduint un Dodge Charger negre sorprenent i la teva missió és destruir a tots els oponents. Pots jugar TrackRacing Persecució - V5 Tot terrenys en un sol jugador o en mode multijugador. En la manera multijugador, té tres tipus de maneres de joc: Streetrace, DeathMatch i Supervivència. En la manera Supervivència streetrace i es pot jugar amb Dodge Charger o un jeep de la policia. En la manera DeathMatch, que pot equipar el cotxe Dodge Charger amb metralladores i fins i tot un llançacoets. Destruir tants cotxes com puguis abans que et destrueixin i omplir el tanc de nitro per impuls nitro. El mapa d'aquest joc és de Tot terrenys v4, una altra unitat sorprenent joc de conducció 3d.\nPer reproduir TrackRacing Persecució - Tot terrenys v5, usarà W,La,S,D per conduir, clic del botó esquerre del ratolí per disparar i llançar coets, Barra d'espai per fre de mà, Tecla C per canviar la vista de la càmera, Tecla Shift per utilitzar nitro i tecla R per reiniciar el cotxe.\nTot terrenys v5, Tot terrenys joc v5, Tot terrenys v5 en línia, V5 Tot terrenys Unity 3D, TrackRacing Persecució - Tot terrenys v5, TrackRacing Persecució - Tot terrenys joc v5, TrackRacing Persecució joc, Unity 3D Tot terrenys v5, Unity 3D Persecució TrackRacing\nJuga TrackRacing Persecució – Tot terrenys v5\noffroader joc v5, off v5 tot terreny, offroader v5 oyna, PARSEGUIÇÃO DE TRACKRACING


9- Celibat en llibertat – Oratori de Porreres\n9- Celibat en llibertat\nSon moltes les veus que en aquests temps s’alcen per atacar l’Església. El problema de la pederàstia, pecat molt greu comès per alguns clergues, no justifica tots els atacs que se’ns fan per totes bandes, no ens enganyem en això. A més dels atacs, ja de per sí tristos, cal afegir la moralina mundana que vol fer-nos entendre el gran error en el que vivim i ens movem els qui hem optat per creure en Crist, per professar la fe Catòlica i Apostòlica.\nUna i altra vegada, amb qualsevol motiu se’ns desqualifica comparant-nos per contra amb la societat que ens envolta. Sembla com si el món tot ho tengués bo, i des d’aquest pressupòsit ens volen adoctrinar fent-nos entendre la nostra immensa equivocació: La burla, la rialla fàcil, l’acudit groller, l’insult… tot val a l’hora de demostrar lo dolents que som en comparació a lo bons i moderns que ells son. Una pena!.\nEntre aquests atacs del laïcisme bel·ligerant es repeteix com una espècie de mantra la consigna que el celibat no pot ser bo. Fins i tot en el si de certs grups d’església es repeteix aquesta qüestió com a una consigna.\nQuan jo era seminarista -temps de molta por i sofriment en els darrers anys-, vengué a Palma un bisbe secularitzat i casat, presidia el MOCEOP (moviment pel celibat opcional) donà una conferència sobre el tema i presentà un llibre. La cosa, segons aquell bon senyor, era clara, el celibat obligatori era una barbaritat. Val, entesos.\nVeig també que amb una lleugeresa tremenda apareixen aquests dies vinculacions males d’entendre entre homosexualitat i pederàstia. Aquesta relació s’estableix en el si de l’Església, a fora el discurs és produeix amb el binomi celibat – pederàstia. Personalment no form part dels psicòlegs que han assessorat a la Santa Seu i tampoc de les multituds que visceralment ataquen l’Església. Jo som de l’Església i coment el que no entenc i aquestes dues postures -la del món vinculant celibat amb desordre sexual i la vaticana entre homosexualitat i pederastia- me semblen un punt fuites. Anem per parts.\nNo se de que es parla quan es parla de celibat opcional. Jo som prevere raonablement cèlib, tant quan més els anys s’hi van posant. Des del moment que em vaig plantejar el sacerdoci vaig ésser conscient -totalment conscient- del celibat com a condició. Ho vaig ser en la mateixa mesura que qualsevol casat o ajuntat (si parlam de maduresa personal) accepta un projecte de fidelitat a una persona, i per tant, l’exclusió de la seva vida afectiva de les altres. Tota opció implica renúncia fins i tot en temes aparentment secundaris. Aquesta qüestió es manifesta molt prest: quan el jove ha d’elegir una carrera orienta la seva vida en una direcció i dona l’esquena a les altres… (ciències o lletres). Cert que més envant podrà estudiar el que vulgui, fins i tot ciències i lletres, però com a exemple crec que s’entén.\nSi en llibertat decideixo que vull dur una vida afectiva i sexual en plenitud, amb dona, fills i família… doncs em decantaré per aquesta fórmula perquè ningú a l’Església em diu que no ho pugui fer. Més encara, trobaré a un capellà que beneeixi la meva unió, batii els meus fills i digui el funeral per la meva sogra. He decidit en llibertat, vull una família i no vull el celibat. Molt bé. Tan bé al manco com aquell que opta per viure fadrí, cèlib (no eclesial) o consagrant la seva vida a l’ideal de l’ecologia (posem per cas).\nTambé els qui ens decidim pel sacerdoci ho feim en llibertat. No me poseu l’exemple de que algú pot haver estat ordenat sense llibertat perquè d’això en trobam per tot, persones “obligades a fer” en trobam en qualsevol situació de la vida. Acceptem per tant que els qui volem ser preveres elegim al manco amb tanta llibertat com el qui vol ser mestre, taxista o picapedrer, casat, fadrí, militar o investigador. Ningú em va obligar a ser prevere, en el meu cas la pressió va ser sempre la contrària, tot ajudava a que no ho fos, i malgrat això, en ple exercici de la meva llibertat vaig lluitar per la meva opció. Una opció presa en llibertat i amb l’ajuda de Déu.\nJo venia del món del teatre, la música, el comerç. Tenia 27 anys, havia tastat part de l’afectivitat de parella, entre d’altres amb una al.lota del pont d’Inca i… sincerament res d’allò m’omplia, i quan dic res d’allò vull dir: ni la música, ni el teatre, ni el comerç, ni la parella. Ok? Val idò seguim. En la música havia invertit sis anys de conservatori acabant amb excel·lent la meva carrera de cantant professional. En el comerç tota la vida perquè sempre record als meus pares darrera el taulell. En el projecte de parella quasi un any…\nEn llibertat, repetesc, en llibertat absoluta vaig voler nedar a dins les aigües de Déu perquè res del que havia viscut vertebrava la meva vida. A dia d’avui (quasi 23 anys després de l’entrada al seminari) crec que la meva decisió fou l’encertada: Som raonablement feliç malgrat les dificultats del camí. Quina part de la llibertat no enteneu? Perquè, gent que no conec de res, em diuen que no he actuat en llibertat? Quina part de l’opció creis que és imposada? En tot cas serà la vostra paraula contra la meva, amb la diferència no petita, que la meva, diu la veritat.\nEl meu camí ha estat un camí en total i absoluta llibertat… queda clar?\nAra ve l’altra qüestió… una part de l’església vincula la pederàstia amb l’homosexualitat… que ja son ganes de vincular!. Els bisbes francesos han dit la seva i no estan d’acord amb aquesta estranya relació. Jo, que no som bisbe ni francès… tampoc.\nEl pederasta per definició és un adult (home o dona) que abusa sexualment d’un infant, sincerament això repugna a qualsevol amb la sensibilitat no trabucada. El pederasta pot abusar d’un infant del mateix sexe (pederàstia homosexual) o del contrari (pederàstia heterosexual)… crec que el que és greu no és el referit a l’homosexualitat, a l’heterosexualitat o fins i tot a la possible bisexualitat, el problema greu és que parlam de pederàstia: l’abús d’un adult sobre un petit. Em sembla un desordre prou greu com per poder-lo acotar sense cap més relació.\nFins fa molt poc els homosexuals eren estigmatitzats pel món (no sols per l’església, vius!). En el moment que el món inicia la seva acceptació no sembla oportú ni l’exercici d’un irresponsable “Gay Power” ni una nova estigmatització eclesiàstica. Molt malament, tant als de les carrosses i comparses del dia del l’orgull gay, com als mitrats vaticans que vinculen una cosa mig acceptada amb una altra tabú. Ambdues postures actuen amb certa irresponsabilitat al meu curt entendre.\nQuedi per tant la cosa clara. Els cèlibs ho som en llibertat. Els qui som sacerdots o membres de l’església ho som també en llibertat, el cristianisme és una opció tan lliure com qualsevol altra i més respectable que moltes. La part apologètica, inherent a la religió es perfectament respectable, de tal forma que, com a societat, acceptam fins i tot l’apologia de l’Islam o les religions orientals sense cap problema.\nSer cèlib en llibertat no em converteix en un monstre abocat al vici, a veure si ho entenem. Cony, que els monjos tibetans també son cèlibs i a tots ens sembla una cosa quasi divina… quins nassos!! O sigui que un budista sigui cèlib es bo per naturalesa, si el cèlib és un cristià, idò canya… no tenim remei!! Sols mancava ara la vinculació de la pederàstia amb l’homosexualitat… sabeu que em sembla? Idò una resposta en forma de rabieta, com una espècie de diàleg de bojos:\nMón: Els cèlibs són pederastes!! Capellans = pederastes !!\nVaticà: Mentiders!! Els pederastes son els vostres homosexuals i la vostra llibertat sexual!!\nQuin cansament Déu meu!!… Tant costa d’entendre?… Es igual, al final sempre hi haurà gent que quan et sentin professar la teva fe catòlica posaran cara de perdonar-te la vida. Quan dius que ets capellà ja els peguen les ganes de riure… i si a més dius que creus en el celibat com una opció legítima… tendràs sort si no t’insulten (curiosa forma d’entendre la llibertat!) Ells semblen tenir dret a exposar el seu anticlericalisme ranci i ressentit en qualsevol lloc i ocasió. Ja ho val!!\nPer cert, ja que hi som, seria també desitjable que des de l’Església no col·laboràssim a crear més confusió. La pederàstia és baix tot punt de vista reprobable, centrem-nos en aquest tema sens més relacions, per ell mateix ja val la pena. Demanem perdó pels casos que hi ha hagut en el si de l’Església i demanem insistentment i enèrgica l’acció de la justícia humana pels pederastes… que per cert… no sols hi son a dins l’Església.\nPor Xisco Novella|2021-11-03T19:36:54+01:0023 abril, 2010|Dues paraules|


Cal canviar hàbits dels ciutadans i aplicar les TICS en el sector dels residus\nAquestes serien les conclusions de la sessió del matí de la segona jornada del Congrés Recuwatt que s’està celebrant as Mataró.\nCal, segons els experts, una Europa que utilitzi eficaçment els seus recursos, que generi un creixement intel·ligent, sostenible i integrador, amb creixement i ocupació, i que vagi canviant cap a una economia eficient en l'ús dels recursos i redueixi l’emissió de carboni.\nEls objectius estratègics de la UE en materia d’economia circular, segons els ponents que van intervenir a Recuwat se centren en millorar els resultats econòmics alhora que es redueix l'ús dels recursos; identificar i crear noves oportunitats de creixement econòmic i impulsar la innovació i la competitivitat de la UE; garantir la seguretat del subministrament de recursos essencials; i lluitar contra el canvi climàtic limitant els impactes mediambientals de l'ús dels recursos.\nAquesta iniciativa emblemàtica ofereix un marc de mesures a llarg termini i, de manera coherent, altres a mig termini entre les quals ja està identificada una estratègia destinada a convertir la UE en una «economia circular» basada en una societat del reciclatge a fi de reduir la producció de residus i utilitzar-los com a recursos.\nSegons la Fundació per a l’economia circular, aquest és un concepte econòmic que s'interrelaciona amb la sostenibilitat, i l'objectiu és que el valor dels productes, els materials i els recursos (aigua, energia, etc.) es mantingui en l'economia durant el major temps possible, i que es redueixi al mínim la generació de residus. Es tracta d'implementar una nova economia, circular -no linealment, basada en el principi de «tancar el cicle de vida» dels productes, els serveis, els residus, els materials, l'aigua i l'energia.\nEl sistema lineal de la nostra economia (extracció, fabricació, utilització i eliminació) ha arribat als seus límits. Es comença a albirar, en efecte, l'esgotament d'un seguit de recursos naturals i dels combustibles fòssils. Per tant, l'economia circular proposa un nou model de societat que utilitza i optimitza els estocs i els fluxos de materials, energia i residus i el seu objectiu és l'eficiència de l'ús dels recursos. L'economia circular és generadora d'ocupació. El sector de la gestió dels residus representa a Espanya milers de llocs de treball. En un context d'escassetat i fluctuació dels costos de les matèries primeres, l'economia circular contribueix a la seguretat del subministrament i a la reindustrialització del territori nacional.\nEls residus d'uns esdevenen recursos per a altres. El producte ha de ser dissenyat per a ser deconstruït. L'economia circular aconsegueix convertir els nostres residus en matèries primeres, paradigma d'un sistema de futur. Finalment, aquest sistema és un sistema generador d'ocupació local i no deslocalitzable.\nPerò perquè tot aquest concepte d’economia circular vagi prenent forma, i a Catalunya i Espanya, s’incrementi en percentatge, (per exemple en matèria de reciclatge estem entre el 20% i el 30% per sota de la mitjana dels Països europeus capdavanters), cal un canvi d’hàbits en la manera de com tractem els nostres recursos energètics, els residus i en general el nostre consum diari.\nEn els propers anys caldrà anar aplicant hàbits basats en els conceptes de reutilització, d’una banda, i de reducció de consum de l’altra.\nPel que fa la millor gestió integral dels residus, els experts aposten per la total aplicació de les TIC’s (Tecnologia d’informació i comunicació) monitoritzant tots els processos que intervenen en la gestió i tractament dels residus. Va quedar clarament demostrat que les administracions que ho estan aplicant estan obtenint millors resultats pel que fa els costos i percentatges de reciclatge dels seus residus.


Primeres veus discrepants amb l’acord entre ERC i JxCat, que han anunciat aquest migdia Pere Aragonès i Jordi Sànchez en un acte, però sense donar noms ni gaires detalls. El president Quim Torra ha expressat el seu malestar per la manca de concreció. “Sense estratègia independentista es fa difícil governar”, ha piulat.\nTorra no ha estat pas l’única veu destacada de l’entorn de JxCat que ha fet públics els seus dubtes. L’eurodiputada Clara Posantí també ha lamentat que JxCat permeti la investidura de Pere Aragonès.\nD’una altra banda, de l’entorn d’ERC, l’ex-diputat al congrés espanyol Joan Tardà ha dit que celebrava el pacte però que lamentava “que la CUP i En Comú Podem no hagin volgut entrar al govern”. “Ara en tindríem un de front ampli de quatre potes i no només de dues”.\nCelebro tant l’acord com lamento q la CUP i En Comú Podem no hagin volgut entrar al Govern. Ara en tindríem un d Front Ampli d 4 potes i no no+ d 2. Més estable i més esquerrà. Tant d bo el q no ha estat possible es recuperi amb la feina parlamentària. Sort i encert al nou Govern\n— Joan Tardà i Coma (@JoanTarda) May 17, 2021


Nova convocatòria d’oferta pública per a persones amb discapacitat intel·lectual – NouBarris.Net\nNova convocatòria d’oferta pública per a persones amb discapacitat intel·lectual\n7 de desembre de 2020 6 de desembre de 2020 Informatius\tDiscapacitat, Nou Barris, ocupació, treball\nL’Ajuntament obre un procés de selecció de 27 places d’ajudant de serveis auxiliars amb criteris adaptats per afavorir la diversitat i la inclusió\nL’Ajuntament ha obert un procés de selecció de 27 places d’ajudant de serveis auxiliars per a persones amb discapacitat intel·lectual, una categoria de nova creació amb criteris adaptats per afavorir la diversitat i la inclusió a l’Administració municipal.\nLa sol·licitud per inscriure’s a la convocatòria es pot presentar fins al 21 de desembre i s’adreça a persones amb una condició legal de discapacitat amb un grau igual o superior al 33%, del qual com a mínimel 25% ha de ser de discapacitat intel·lectual.\nEl7% de les places d’oferta pública municipal es reserven per a persones amb discapacitat reconeguda del 33% o més. Amb la creació de la nova categoria, s’especifica que un 2% d’aquestes places són per a persones amb discapacitat intel·lectual i un 5% per a persones amb altres discapacitats (física, auditiva, visual, etc.).\nL’adaptació dels criteris de selecció consisteix a eliminar el temari teòric per a la primera prova, que se substitueix per untest de competències bàsiques amb un màxim de 35 preguntes, i a fer una prova pràctica amb un o més exercicis relacionats amb les funcions del lloc de treball que s’ofereix. No es requereix una titulació mínima i l’entrevista no forma part del procés selectiu, sinó que serveix per conèixer les persones seleccionades i valorar la idoneïtat de cada candidat per a un lloc de treball específic.\nUn cop seleccionades, les persones que ocuparan les places tindran l’acompanyament d’un educador o educadora de l’Equip d’Assessorament Laboral de l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat (IMPD), que donarà suport en l’adaptació al nou entorn laboral tant a la persona que s’hi incorpora com a la resta de l’equip de treball.\n14 de novembre de 2020 Vídeos sobre les mesures per contenir la covid-19 amb locució, subtitulació i llengua de signes catalana\n← Ja estan a la venda les entrades per al 25è Circ d’Hivern\nLlibres que alimenten, un intercanvi solidari →


Pressupostos participatius 2017 - 2019 Resultats\nTags: Per a tots els públics, Ciutadania, Educació, Cultura, Departament Urbanisme i Medi Ambient, Manteniment i Serveis\nL'Ajuntament executarà les propostes més votades per la ciutadania dels pressupostos participatius, fins a arribar als 3 milions d'euros previst. Entre els anys 2018 i 2019, es portaran a terme els 23 projectes més valorats, dels 35 que van arribar a la fase final de votació ciutadana.\nEn el període de propostes (del 3 de juliol al 15 de setembre), es van presentar 529 propostes, aportades per 329 persones a títol individual i 19 entitats de la ciutat. Un cop estudiades totes les aportacions es van descartar 371 perquè no coplien les condicions establertes a les "Condicions i termes de participació als Pressupostos participatius": la proposta no havia de superar els 200.000 €, havia de ser competència de l'Ajuntament, havia de ser una inversions i que no havia d'estar portant-se a terme. Per conèixer la raó concretar per la qual una proposta va quedar descartada pot trucar al programa municipal de Participació, Convivència i Civisme a les Cases d'en Puig o escriure un mail a participacio@elprat.cat.\nA continuació, durant el mes de desembre, es va realitzar la fase final de votacions, en què van participar 1.073 pratencs i pratenques, majors de 16 anys. Es va votar les 35 propostes presentades, amb el resultat que es detalla a continuació.\nLes 23 propostes més votades\nMillora dels equipaments als patis dels centres educatius de primària\nMillorar el mobiliari i els diferents espais de joc i aprenentatge dels patis de les escoles públiques del Prat, a partir d’un estudi previ de cadascuna de les escoles per determinar les possibilitats i la viabilitat de les propostes.\nPressupost aproximat: fins a 200.000 €\nCreació de camins escolars\nCrear camins segurs per a l’alumnat de primària i secundària al voltant dels centres educatius, amb l’objectiu d’afavorir l’autonomia d’infants i joves per fer aquests trajectes.\nMillorar la visibilitat dels pasos zebra, des del punt de vista dels vehicles, amb il·luminació i semàfors, en llocs a determinar segons un estudi tècnic previ.\nMés ordinadors a la biblioteca\nComprar 10 ordinadors per al servei de préstec de la Biblioteca municipal Antonio Martín al Cèntric Espai Cultural.\nPressupost aproximat: 5.000 €\nMillora de l’accessibilitat a la zona del CUAP Disset de Setembre\nSuprimir les barreres arquitectòniques al voltant de l’"ambulatori vell" (zona compresa entre els carrers de Lleida, Coronel Sanfeliu, Onze de Setembre i Jaume Casanovas).\nInstal·lació de passos de zebra elevats i ressalts\nEs determinaran els punts on actuar en funció d’un estudi previ. L’objectiu és millorar la seguretat dels vianants a l’hora de creuar els carrers.\nMillora del paviment als accessos al municipi\nAl c. de les Moreres, entre Josep Anselm Clavé i Ignasi Iglesias, i a la ronda del Sud en direcció a l’av. del Remolar.\nArranjar els rebaixos dels passos zebra, en llocs a determinar segons un estudi tècnic previ.\nMillora del parc infantil de la "Zonilla"\nMillorar i ampliar, segons viabilitat tècnica, la zona de jocs infantils de l’av. del Doctor Gallart i Monés.\nInstal·lació de bases de càrrega de bateries de cadires de rodes\nInstal·lar, segons viabilitat tècnica, dues bases per carregar les bateries de les cadires de rodes elèctriques, una a la zona dels horts lúdics i l’altra al punt d’auxili de la platja.\nPressupost aproximat: a concretar.\nTaulells d’informació accessibles per a persones amb cadira de rodes a tots els edificis municipals\nModificar els taulells d’informació dels edificis municipals pequè siguin més accessibles per a persones en cadira de rodes.\nPressupost aproximat: 100.000 €\nAparcaments per a bicicletes a la platja\nAmpliar, segons viabilitat tècnica, el nombre d’aparcaments en U per a bicicletes a la zona de la platja, especialment a prop de la zona nudista.\nPressupost aproximat: 6.000 €\nAparcaments per a bicicletes a la ciutat\nAmpliar, segons viabilitat tècnica, el nombre d’aparcaments en U per a bicicletes al nucli urbà.\nMés bancs i arbres a les places de Sant Jordi, Solidaritat, Catalunya i Blanes\nInstal·lar més bancs per descansar i plantar més arbres a les places de Sant Jordi, Solidaritat, Catalunya i Blanes.\nPressupost aproximat: 44.000 €\nCanvi de paviment al carrer de Dolores Ibàrruri\nSubstituir el paviment del centre del carrer Dolores Ibàrruri per un que porti alguna referència a la llegenda de Sant Jordi, nom del barri en què es troba.\nMillora de la plaça de l’Església\nReformar i millorar la plaça situada davant de la parròquia de Sant Pere i Sant Pau. En queda exclosa la zona de jocs infantils perquè ja formava part de les actuacions previstes per l’Ajuntament.\nPressupost: fins a 200.000 €\nCol·locació de plaques identificatives als arbres del Prat i creació d’una app específica\nCol·locar plaques identificatives als arbres i arbustos més representatius del Prat, amb la informació bàsica de cada planta i amb sistemes d’identificació digital. Crear una app que permeti ampliar la informació.\nPressupost aproximat: 36.000 €\nMillora de l’accessibilitat a les escoles Ramón Llull i Galileo Galilei\nFacilitar l’accés de l’alumnat i l’espera de les famílies a l’exterior d’aquests centres educatius.\nMés arbres, bancs i altre mobiliari urbà a l’avinguda del Canal\nPressupost aproximat: 8.000 €\nInstal·lació d’un umbracle a la plaça del Cementiri Vell\nInstal·lar un umbracle per poder-hi celebrar activitats a l’ombra.\nPortes automàtiques accessibles als centres esportius municipals Julio Méndez i Estruch\nCanviar les actuals portes d’accés general d’aquests dos equipaments per unes altres que siguin accessibles per a persones amb mobilitat reduïda.\nPressupost aproximat: 140.000 €\nPortes automàtiques accessibles als centres cívics Sant Jordi – Ribera Baixa i Jardins de la Pau\nMillora del parc infantil situat a Jaume Casanovas amb Narcís Monturiol\nMillorar i ampliar, segons viabilitat tècnica, aquesta zona de jocs infantils situada al costat del Col·legi Mare de Déu del Carme.\nPressupost aproximat: 120.000 €\nLes propostes menys votades\nUn cop superat el pressupost de 3 milions d’euros, queden descartades, almenys en aquest procés, les següents propostes:\nMillora del parc infantil de la plaça de la Granja (63 vots)\nCreació de l’Àliga de la ciutat (60 vots)\nCol·locació de taules de ping-pong als jardins del cementiri vell (58 vots)\nRehabilitació del camp de futbol de la plaça de la Granja Colomines (58 vots)\nMillores d’accessibilitat al carrer de les Cases d’en Janet (53 vots)\nMillora de les pistes de futbol del CEM Julio Méndez (46 vots)\nAparcaments per a motos (42 vots)\nPortes automàtiques accessibles al Centre Cultural El Remolar (43 vots)\nCol·locació de tanques a la pista de bàsquet i futbol del parc del Fondo d’en Peixo (41 vots)\nAugment del nombre de seients del camp de futbol del CEM Estruch (25 vots)\nAmpliació de la zona de pistes de petanca i millora de la seguretat del parc Louis Braille (25 vots)\nCanvi de les jardineres del passeig de la Ciutat de l’Hospitalet (21 vots)\nMés informació sobre els Pressupostos participatius, 2017 -2019\nInformació sobre el procés participatiu.


Djokovic: passar pel tub | Laura Pinyol | Periodista. @laurapinyol | Articles | El Punt Avui\nDjokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub + Djokovic: passar pel tub E-mail\nPeriodista. @laurapinyol - 17 gener 2022 2.00 h\nDjokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub Djokovic: passar pel tub E-mail\n“Djokovic no és lliure de fer el que vulgui pel fet de ser ric, consentit i un geni indiscutible”\nDesprés de deu dies de serial, Novak Djokovic ha estat deportat d’Austràlia, un cop els tres jutges del tribunal federal han resolt per unanimitat el recurs contra la cancel·lació del seu visat. Si heu seguit el serial, ja sabeu de què va. Djokovic va entrar amb un certificat d’exempció mèdica al·legant que havia estat contagiat per covid feia poques setmanes, fet pel qual no estava vacunat. Primer, va ser retingut en un hotel obligat a complir quarantena fins que un jutge va ordenar la seva llibertat, després que la seva defensa presentés un positiu per covid que li ho hauria impedit. Però les autoritats australianes discrepaven d’aquesta maniobra, i la desconfiança va créixer quan es va saber que el tenista s’havia entrenat a Marbella i també havia mentit sobre el país de procedència abans de volar-hi.\nEl número u del món havia de disputar l’Open d’Austràlia a Melbourne, del qual és l’absolut dominador. L’ha guanyat 9 vegades, més que Federer (7) i Nadal (5), i amb aquest primer gran eslam del circuit tenia l’oportunitat d’esdevenir el tenista amb més títols, perquè tots tres estan empatats a 20. Aprofito per dir que la tenista amb més grans eslams és Serena Williams, que n’ostenta 23, tot i que a l’hora de brandar rànquings sovint passa per alt. Doncs bé, Djokovic no podrà disputar l’Open i això, a banda de condicionar el seu calendari particular per consolidar-se com a indiscutible número u del món, l’hipoteca per desplaçar-se al país austral per tres anys, si es confirma la sentència. Per què m’interessa parlar del cas Djokovic, a mi, que no hi entenc gaire de tenis i que, si m’hagués de decantar per un favorit, sempre he admirat –més per intuïció que per convicció– Roger Federer, tot i reconèixer una àmplia simpatia per Rafael Nadal? Doncs perquè el cas Djokovic ens serveix per parlar d’un sistema de valors dels nostres temps.\nEstem avesats a viure en un món en què els privilegis s’assenten per damunt dels drets ciutadans. Djokovic és, sens dubte, un esportista d’elit, el millor entre els millors, i, per tant, un home ric. És jove, és eslau, és un heroi nacional de Sèrbia, que ostenta una fortuna que segons Forbes consta d’uns 155 milions de dòlars guanyats als circuits, a banda dels generats pels patrocinis –Lacoste, Asics, Seiko, Peugeot–, que n’hi repercutirien uns 30 milions més. Un dineral, vaja. Tenia més dret pel fet de ser el número u del món a falsificar visats, al·legar excuses i emparar-se amb el seu dret individual de no vacunar-se en un país en que és condició necessària per accedir-hi? Aquí rau el quid de la qüestió. Djokovic i el seu equip devien pensar que amb això n’hi hauria prou i de sobres, tenint en compte que es tractava del favorit, del cap de sèrie, del rei absolut de la pista ràpida. Tanmateix, no devia ser el que va moure el ministre d’Immigració, Alex Hawke, que amb mà de ferro va fer ús de la seva prerrogativa de retirar-li el visat. En les seves declaracions ha afirmat que les mesures severes de protecció fronterera han mantingut fora de perill el país, amb una de les taxes de mortalitat més baixes i, alhora, una de les taxes de vacunació més altes de tot el món: 91,4%. Entre línies, el ministre ha elogiat els seus conciutadans pels sacrificis i també ha deixat entreveure que no volia permetre que Djokovic es convertís en el líder dels antivacunes que burla tots els protocols.\nI aquí, la segona consideració: és realment Djokovic un altaveu dels antivacunes? Segons sembla, només consten unes declaracions del 2020 en què especificava que preferia no vacunar-se, però, per ara, només ha buscat excuses. Per als propers compromisos internacionals, a França, on els antivacunes són una minoria altament mobilitzada i molt contestatària, l’esperen amb els braços oberts pel Roland Garros; només cal veure els seus patrocinadors. Però al Regne Unit i als Estats Units, erigir-se com una icona dels antivacunes li pot passar factura, perquè als dos països exigeixen la pauta completa. La trifulga amb Djokovic és només una analogia dels nostres temps. Com el capità del Costa Concordia, Francesco Schettino, que va abandonar el vaixell per salvar-se abans d’evacuar la tripulació, en ple naufragi que va causar la mort de 32 passatgers, ara ha fet 10 anys. De tant en tant, la realitat brinda un personatge literari: un heroi o un antiheroi que explica els temps convulsos que vivim, les profundes contradiccions de la nostra societat. Djokovic no és lliure de fer el que vulgui pel fet de ser ric, consentit, un jove ocurrent, a vegades divertit, a vegades irascible, i un geni indiscutible. En la societat en què vivim, hi ha normes, hi ha regulacions. Si vols anar per lliure, si et vols convertir en un ídol d’un moviment que confon la llibertat amb l’egoisme, calen arguments millors. Però, sobretot, per ser el millor entre els millors, cal ser un exemple d’honestedat, honradesa i solidaritat, encara que no t’ho exigeixi cap patrocinador. És l’única distinció que no s’associa a un gran eslam però que et corona per a l’olimp.\nEl Màsters 1.000 de Montecarlo deixa clar que no permetrà que Djokovic jugui si no es vacuna\nEl PP, en guerra civil\nEl Punt Avui. Girona 17-01-2022, Pàgina 40\nEl Punt Avui. Nacional 17-01-2022, Pàgina 32


Observacions d'interès al nucli urbà i zones conreades pròximes\nNucli urbà, torrent de les Valls, les Torrelles, Can Llimona, Creu de Beca, els Llumasos, etc\n08/04/2005: Una àguila cuabarrada (Hieraaetus fasciatus) adulta sobrevolant el nucli urbà, sobre la zona del Poble Sec, cap ales set de la tarda. Venia de la ribera del Llobregat i va desapareixer cap a Puigventós. Anava fent petits cercles a mitja alçada. (Obs.: J.Ce.)\n05/05/2005: Tres ànecs collverd (Anas plathyrrynchos) apareixen a llac del parc dels Clossos. Dos marxen el matí següent i se'n queda un. Probablemtn són semi-domèstics. (Obs.: E.Pi.)\n30/04/2005: Unes orenetes vulgars (Hirundo rustica) arreplegant fang del terra en un bassal format per les obres a la cruïlla entre C/Alfons Sala i C/Colom . (Obs.: F.Ce, A.Ce, E.Ca i J.Ce.)\n16/04/2005: Una falzia (Apus apus) sobrevolant l'eixample. (Obs.: J.Ce.)\n12/04/2005: Les orenetes cuablanques (Delichon urbicum) ja entren als nius del barri de La Central. (Obs.: J.Ce.)\n08/04/2005: Una àguila cuabarrada (Hieraaetus fasciatus) adulta sobrevolant el nucli urbà, sobre el parc municipal a gran alçada. (Obs.: J.Ce.)\n16/03/2005: Un parell de ballesters (Apus melba) sobrevolant l'eixample i tres exemplars sobre el barri de La Central. (Obs.: J.Ce.)\n13/03/2005: Ja s'ha vist la primera àliga marcenca (Circaetus gallicus) mentre intentava caçar a la zona de vunyes del torrent de les Valls. (Obs.: E. Ca. i J.Ce.)\n04/01/2005: Una àliga cuabarrada (Hieraaetus fasciatus) sobrevolant el nucli urbà d'Olesa de Montserrat (Obs.: E.Ca. i J.Ce.)\n29/12/2004: Un d'aligot (Buteo buteo) a la zona de vinyes del torrent de les Valls. Potser és el mateix de l'hivern de l'any passat? (Obs.: E.Ca i J.Ce.)\n29/10/2004: Sobre la plaça Catalunya, un estol d'una vintena d'estornells (Sturnus vulgaris) es llencen fins a tres vegades contra un xoriguer (Falco tinnunculus) obligant-lo a fugir baixant d'alçada. (Obs.: J.Ce.)\n06/10/2004: Els ballesters (Apus melba) continuen dormint als nius. Cada vespre es poden observar i sentir quan arriben en estol (d'entre 30 i 50 ind.) per anar cap als diferents edificis on han nidificats a dormir. (Obs.: F.Ce.; A.Ce; E.Ca. i J.Ce)\n05/09/2004: Un estol d'una cinquantena d'orenetes cuablanques (Delichon urbicum) en migració passa la nit als cables elèctrics de l'eixample (C/ Colon). (Obs.: F.Ce. i A.Ce.)\n06/10/2004: Els ballesters (Apus melba) continuen dormint als nius. Cada vespre es poden observar i sentir quan arriben en estol (d'entre 30 i 50 ind.) per anar cap als diferents edificis on han nidificats a dormir. (Obs.: Família Cerdeira-Casals)\n05/09/2004: Un estol d'una cinquantena d'orenetes cuablanques (Delichon urbicum) en migració passa la nit als cables elèctrics de l'eixample (C/ Colon). (Obs.: Família Cerdeira-Casals)\n23/03/2004: Ja s'ha vist la primera àliga marcenca (Circaetus gallicus) i, a més, mentre transportava una serp. L'observació s'ha fet des del nucli urbà (zona de la carretera de Terrassa). (Obs.: M.Sol.)\nGener 2004: Un jove d'aligot (Buteo buteo) sembla haver-se instal·lat a la zona de vinyes d'entre Creu de Beca i el pla del Fideuer. (Obs.: E.Ca. i J.Ce.)\n26/12/2003: Dos bruels (Regulus ignicapilla) a les alzines de la Plaça Catalunya, enmig del nucli urbà d'Olesa. (Obs.: E.Ca. i J.Ce.)


Oportunitat per a l'habitatge\nEl Tribunal de Justícia de la UE tomba la legislació espanyola que obliga els residents del veí del sud a declarar els béns i drets a l’estrange\nHabitatges al Tarter, a la parròquia de Canillo.\nLa decisió del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) de tombar la legislació espanyola que obliga a declarar als residents a l’Estat veí del sud els béns i drets a l’estranger a través de l’anomenat model 720, perquè considera que les sancions i multes que imposa són “desproporcionades” i menyscaben la lliure circulació de capitals a la Unió Europea, pot obrir una escletxa per a l’aflorament de pisos buits propietat de no residents a Andorra del veí del sud que poden nodrir el parc d’habitatges de lloguer del Principat.\nQuan el 2012 el ministeri d’Hisenda espanyol, que en aquell moment encapçalava el popular Cristóbal Montoro, va imposar l’obligació de presentar el model 720 i les sancions derivades, ja es va començar a parlar de l’afectació que podia tenir al parc d’habitatges i al lloguer de pisos d’Andorra. I és que el model 720, ara declarat il·legal per la justícia europea, feia que aquells que tinguessin més de 50.000 euros en actius o immobles s’arrisquessin a multes de fins al 150% del que s’havia defraudat. Aquest volum de sancions es combinava amb el fet que no hi ha prescripció per a béns no declarats a Hisenda.\nEl còctel resultant va fer que els ciutadans espanyols amb actius o propietats fora del seu país i que no haguessin declarat a Hisenda es trobessin atrapats. Si ho declaraven podien pagar fins a una vegada i mitja el valor del que tenien a fora i tampoc es podien esperar que arribés la prescripció del delicte fiscal.\nEl cop definitiu va arribar amb l’intercanvi automàtic d’informació fiscal que s’aplica de forma generalitzada. Els no residents que tenien habitatges van quedar atrapats. Ni podien pagar una multa molt superior al valor del que tenien, ni el podien vendre ni tampoc llogar perquè els obligaria a tenir un compte i per tant a revelar la seva situació fiscal.\nAra mateix és una incògnita què pot passar amb aquests béns i des del Govern s’aposta per no fer una valoració de la sentència que es va fer pública ahir. “No crec que ens pertoqui posicionar-nos sobre sentències que afecten un Estat tercer”, va explicar en declaracions al Diari el ministre de Finances i portaveu del Govern, Eric Jover, que va afegir que “encara és molt aviat per saber quin impacte pot tenir la sentència”. Segons Jover, l’únic que hi ha ara mateix al taulell és la sentència i “hem de veure com l’Administració espanyola es posiciona i com aplica aquesta sentència”. Pel ministre de Finances, “hem d’estar a l’expectativa” del que decideix Espanya.\nQüestionat pel volum de pisos que podrien aflorar dels no residents espanyols que tenen béns immobles a Andorra susceptibles d’entrar al mercat de lloguer del Principat, Jover va assegurar que “no tenim detall dels pisos” que puguin estar en aquesta situació.\nLa sentència feta pública ahir pel Tribunal de Justícia considera la legislació espanyola que obliga els residents fiscals al veí del sud a declarar els seus béns situats a l’estranger com contrària al dret de la Unió Europea. Espanya, mana la sentència, ha d’adequar la legislació afectada a la normativa europea amb la màxima brevetat possible, segons estableix la Unió Europea.\nLa ministra d’Hisenda i Funció Pública espanyola, María Jesús Montero, va mostrar ahir “respecte” total a la sentència i va anunciar que es corregiran “amb la major celeritat” els elements subjectes a revisió. “Reformularem de forma ràpida, un cop llegim amb deteniment la lletra petita, aquells aspectes que calgui corregir”, va assegurar la ministra. Concretament, els assumptes que estan subjectes a revisió són els terminis de prescripció i la quantia de les sancions.\nLa ministra pretén que, abans que expiri el termini de presentació del model, el 31 de març vinent, s’hagi corregit la norma utilitzant algunes de les lleis que es poden trobar en tramitació al Congrés o al Senat. Com a informació general, la ministra va apuntar que són uns 60.000 contribuents els que presenten aquest model anualment, per tant, es tracta d’un volum limitat de persones que fan aquesta declaració de béns a l’estranger. L’import en termes d’euros declarats des de la vigència del model 720 és de 225.200 milions.\nTornant a la sentència, el veredicte assenyala que haver de declarar béns a l’estranger no té equivalent amb els béns o drets que es tenen a Espanya i per tant es fa “una diferència de tracte entre els residents a Espanya en funció del lloc de localització dels seus actius”. I considera que aquesta obligació “pot dissuadir” els residents a territori espanyol a invertir en altres estats membres de la UE o a impedir-los o limitar les possibilitats de fer-ho i això constitueix “una restricció a la lliure circulació de capitals”.\nLÓPEZ DIU QUE ELS IMMOBLES BUITS "SÓN UN GRAN PROBLEMA"\nEn declaracions posteriors a la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE), el president del grup parlamentari del PS, Pere López, va posar el focus en els immobles desocupats. “És evident que els habitatges buits són un dels grans problemes que hi ha en aquest país. No cal oblidar, però, que els habitatges buits segueixen sent del propietari que en disposa i res no garanteix que es puguin llogar a un nivell de renda”, va afirmar. Per aquest motiu, va advocar per la intervenció estatal. “L’única cosa que pot garantir habitatges a un preu digne per a les persones que tenen menys ingressos és l’actuació pública”, va reivindicar López. En aquest sentit, es va comprometre a estudiar la fórmula per tal de facilitar l’accés a l’habitatge de col·lectius vulnerables a partir de l’intercanvi automàtic d’informació.\nLes dues Andorra va dir..Doncs no.\nQuan entrin al mercat els més 10.000 pisos o propietats fantasma, hi haurà més oferta i caurà la demanda.\nO ara els del club es treuran una llei de sota la màniga per auto protegir-se?\nDe veritat t ho creus? Els pisos que es van vendre ja ho van fer. Avui en dia està quasi tot legalitzat. Ho sento pero ni baixaran els preus de lloguer, ni els de venda.\n#8 Les dues Andorra\nRafa va dir..Com quasi que no n'hi ha prou bombolla farem créixer encara més els preus\nMare meva.... va dir..Andorra nomes respira quant els deliquents poden moure els diners sense sense ser perseguits per la justicia...\nTeníem un país quasi perfecte, i en cosa de vint anys una colla de venuts, traïdors, col·laboracionistes i nens de papà, ho han engegat tot a fer punyetes.\nNo confonguem al personal.\nAra, després de l'acte de traïció, ficaran a la venda tots els pisos i propietats, i es punxarà la bombolla immobiliària.\nO penseu que després d'entregar-los a les feres, els posaran en lloguer?.\nOjo no canteu victoria massa aviat. Aquesta decisió judicial només afecta les propietats dins dels països membres de la UE, cosa que nosaltres no som.\nCom quasi que no n'hi ha prou bombolla farem créixer encara més els preus\nDeliquents ? Y Montoro i Montero per prendre decisions sabent ser injustes?,orgullós d'haver col·laborat en països amb avantatges fiscals i haver ajudat molta gent a ser més feliç.\nSensacional! S'obre una oportunitat, un raig d'esperança, enlloc de pagar 850€ despeses a part per un pis de m. (Total 1.000€ al mes) pagaré 840€. Biennnnnnnnn\n#1 Mare meva....\nAndorra nomes respira quant els deliquents poden moure els diners sense sense ser perseguits per la justicia...


Salut garanteix que cap ànec afectat per grip aviària arribarà als consumidors - Empordà\nSalut garanteix que cap ànec afectat per grip aviària arribarà als consumidors\nL'envelliment o la contaminació dels aqüífers, eixos que treballarà el nou consell territorial de Girona per millorar la salut dels ciutadans\nACN 02.03.2017 | 13:50\nConstitució del Consell territorial de salut pública a Girona. ACN\nLa Generalitat garanteix que cap dels ànecs afectats per grip aviària arribarà a la cadena alimentària. El secretari de Salut Pública, Joan Guix, ha volgut subratllar que els brots del virus detectats a comarques gironines, i que han obligat a sacrificar gairebé 28.000 ànecs, no es transmeten als humans. "Aquest subtipus d'influença aviària no afecta en absolut a les persones, ni per via respiratòria, digestiva o de contacte", ha assegurat Guix. Tot i això, però, el secretari sí que ha volgut subratllar que "cap peça que hagi estat afectada pel virus, ni de prop ni de lluny, en cap cas arribarà al mercat".\nDe moment, més enllà de les dues últimes explotacions de Sant Gregori (Gironès), no s'han detectat més casos d'H5N8. Guix ha fet aquestes declaracions a Girona poc abans de presidir la constitució del nou consell territorial que treballarà per millorar la salut dels ciutadans, i identificar aquells eixos en què cal treballar. A Girona, per exemple, l'envelliment o la contaminació dels aqüífers en seran alguns.\nDetecten un virus que llegeix els missatges de WhatsApp


Els cotxes hauran de reduir un 35% les emissions de CO2 abans del 2030\nEl consell de ministres europeu aprova una llei que haurà de ratificar el Parlament Europeu i que pretén reduir dràsticament les emissions de CO2 dels cotxes fabricats a la Unió Europea\nEls cotxes hauran de reduir un 35% les emissions de CO2 abans de 2030 Marc Rovira/ Jordi Olivé\nEls cotxes nous que es matriculin a Europa el 2030 hauran de reduir les emissions de CO2 un 35% respecte als valors del 2021, d’acord amb un avantprojecte de llei que va aprovar el consell de ministres comunitari la setmana passada.\nLa nova llei que haurà de superar el tràmit de ser aprovada al Parlament Europeu i que no ha deixat satisfets a tots els socis comunitaris, ja que alguns països, com Suècia o Holanda, proposaven que la reducció de CO2 fos del 40%, mentre que altres socis importants encapçalats per Alemanya -i entre els quals hi ha l'estat espanyol- van pressionar per mesures menys dràstiques en defensa dels interessos dels fabricants dels seus països.\nLa iniciativa legislativa comunitària també afectarà tots els vehicles comercials (furgonetes i camions, per exemple) i vol que el 20% dels cotxes que es matriculin a la Unió Europea el 2025 siguin cotxes de zero emissions o d’emissions ultrabaixes, és a dir, inferiors als 50 gr/km. A més a més, cada govern estatal podrà implementar les mesures fiscals que consideri oportunes per afavorir les matriculacions de cotxes amb poc impacte mediambiental.\nAquest nou marc normatiu ha generat preocupació entre els principals fabricants del Vell Continent, que veuen “materialment impossible” adaptar la seva gamma de productes en un “marge de temps molt estret”. Les principals marques afirmen que cal un període de quatre o cinc anys per projectar nous models, adaptar les fàbriques i les línies de producció i trobar el finançament necessari per impulsar la mobilitat elèctrica.\nAmb tot, ara caldrà esperar fins a quin punt els governs europeus podran afavorir el desenvolupament de cotxes ecològics i el desplegament de nous sistemes de mobilitat compartida, com el 'car sharing' o altres sistemes que ja s'apliquen en algunes capitals europees.


Conferència curs Història de Catalunya. - CEC Banyoles\nConferència curs Història de Catalunya.\nAquest és el títol de la conferència de la professora Rosa Lluch, que va tenir lloc el divendres dia 20 de desembre de 2014, dins del curs d’història de Catalunya organitzat pel Centre d’Estudis Comarcals de Banyoles.\nLa professora Lluch va començar la seva conferència definint què era un mas, element clau per entendre el camp català, i va explicar la importància que teninen a l’època medieval. Va explicar també el procés de feudalització de la societat i l’existència de les senyories feudals territorials a tot el territori de la Catalunya Vella. No hi van faltar les referències al Pla de l’Estany, que era un territori eminentment rural i sotmès a una gran diversitat de senyories. Després va explicar les característiques de la condició pagesa a la Catalunya Vella, amb el contracte emfitèutic i les servituds feudals. La major part dels camperols del Pla de l’Estany eren pagesos de remença, és a dir, serfs, persones sense llibertat per abandonar la terra, i estaven sotmesos als mals usos, que va enumerar i explicar. En la part final de la onferència, la professora Rosa Lluch va fer referència al clima de malestar que, cap a finals del segle XIV, es va estendre entre els remences, que volien ser lliures. Després de valorar negativament les fluctuacions de la política filoremensa dels reis de la Corona d’Aragó, va esmentar l’esclat de les guerres remences al segle XV i va acabar la seva exposoció amb la sentència arbitral de Guadalupe, de 1486. L’assistència va ser de 73 persones\nAquesta conferència es va complementar amb una visita guiada a l’exposició La Girona medieval, el diumenge dia 22 de desembre de 2014. Aquesta exposició es localitza en tres espais: la sala d’exposicions del Museu d’Història de Girona, la sala d’exposicions del Museu d’Història dels Jueus, i el claustre del monestir de Sant Daniel. Només es van visitar els dos primers, perquè el claustre de Sant Daniel estava tancat aquell dia. S’hi van apuntar 50 persones i, com que era aconsellable no sobrepassar la quantitat de 30 persones per grup, es van haver d’organitzar dos grups, el primer dirigit per Lluís To i el segon per Jordi Galofré.\nL’exposició del Museu d’Història de Girona presenta l’evolució de la ciutat en els 700 anys que separen la Girona romana de la ciutat del segle XVI: el creixement de la ciutat, l’urbanisme medieval, les cases medievals, la societat, el poder episcopal, comtal i municipal, els aspectes artístics i la vida econòmica… És una visió molt àmplia de la identitat de la Girona medieval.\nL’exposició del Museu d’Història dels Jueus posa l’èmfasi en el fet que a la Girona medieval hi van viure dues comunitats diferents, la jueva i la cristiana, amb unes relacions estretes entre elles, sovint productives i a vegades conflictives. Els jueus van tenir un espai propi dins la ciutat medieval, el call. Tot i que la intolerància va acabar amb la destrucció d’aquesta comunitat, l’exposició ens en mostra la potencialitat i és una manera molt positiva de mantenir viu el seu record. La visita a l’exposoció es va completar amb una visita al Museu d’Història dels Jueus, on es va posar l’èmfasi en les tombes jueves que s’hi exposen.\nConferències, Curs d'història de Catalunya\n« Conèixer el Pla de l’Estany. Sant Esteve de Guialbes.\nSortida curs Història de Catalunya. Girona »\nEL CATALANISME A BANYOLESdesembre 23, 2020 - 10:04\nEloi Camps, guardonat amb el primer premi dels “Premios Nacionales Fin de Carrera 2015-2016”desembre 16, 2020 - 16:15\nRamon Folch, guanyador del Premi Natnovembre 20, 2020 - 09:31\nLes Garrotxes 26octubre 30, 2020 - 11:36\nXerrada “Les oblidades del conflicte oblidat” – AJORNADAoctubre 29, 2020 - 10:48\nSortida curs Història de Catalunya. Girona Conèixer el Pla de l’Estany. Sant Esteve de Guialbes.


Suspès un judici per un intent d'homicidi al desaparèixer el testimoni principal - El Gerió Digital\nSuspès un judici per un intent d'homicidi al desaparèixer el testimoni principal\nEl fiscal demana 9 anys de presó pel suposat agressor\nDijous, 20 de desembre de 2012 12:45h\nEl magistrat ha comunicat la suspensió del judici als acusats © ACN\nMarina López, Redacció / Baix Empordà / Bellcaire d'Empordà\nEls dos homes treballaven a la granja Tumar de Bellcaire d'Empordà i sembla que el dia dels fets van tenir una enganxada verbal per motius laborals. Llavors, segons les acusacions, Mostafa E. va agafar una barra de ferro i va començar a colpejar l'altre home que, per intentar treure's de sobre l'agressor, va agafar un matxet. Tot i que va infringir ferides al seu atacant, les acusacions sostenen que no el va poder frenar i l'agressor el va continuar colpejant amb força mentre li deia "et mato, et mato" fins que el va deixar desplomat a terra.\nCom a conseqüència de l'atac, Bojang H. va estar en coma i va estar 14 dies ingressat a l'hospital. A més, va estar 183 dies de baixa. L'altre home també va patir ferides al cuir cabellut, en un dit i a les mans.\nLa fiscalia i l'acusació particular no consideren que sigui un cas d'una baralla, sinó que creuen que Mostafa E. tenia intenció de matar Bojang H. Per això, demana que el condemnin a 9 de presó i que pagui una indemnització de més d'11.000 euros a la víctima. La fiscal aplica un eximent complet de legítima defensa a Bojang H. tot i que relata que va ferir el seu company de feina amb un matxet.\nLa versió del lletrat de Mostafa E., Lluís Frigola, és diferent. L'advocat sosté que Mostafa E. va atacar el seu company de feina amb una barra de ferro perquè l'altre se li va llançar al damunt amb un matxet. "Li va donar un cop fort a cap però actuava en legítima defensa", sosté el lletrat que demana que absolguin el seu client i que condemnin Bojang H. a un any de presó per un delicte de lesions.\nEl cas s'havia de jutjar avui a l'Audiència de Girona però no ha comparegut l'únic testimoni presencial dels fets, un home que també treballava a la granja amb els dos implicats. Frigola creu que és un testimoni "poc fiable" perquè ha donat diverses versions dels fets. El judici s'ha fixat de nou per al 21 de març.


La 'nena bonica' es penja medalles\nL'esport és sovint un bon reflex de la societat en què vivim. Tot i que les dones continuen patint desigualtats, a base de força i treball s'obren pas i planten la seva bandera en un territori inconquerible fins fa ben poc. Els èxits aconseguits per les nostres esportistes aquest any que just acaba són un pas més cap a la igualtat.\nesports | 13/01/2016\nRosa Romero en el Dakar 2015 (Foto cedida por Himoinsa Team)\nGuiu, C; Pérez, J.- El 15, per tradició, és un número femení. L'any de la “nena bonica” ens deixa un bon grapat d'èxits que col•leccionar a les ben nodrides vitrines de les dones esportistes.\nEl 2015 arrencava com sempre sobre rodes pels deserts d'Amèrica del Sud. Allà Laia Sanz va completar el seu cinquè Dakar entre els deu primers. La novena posició a la general és la seva millor marca. Un altre exemple en la cursa més perillosa del món és la Rosa Romero que ha demostrat la seva evolució constant, completant la cursa per primer cop i com a amateur i ja va rumb la pròxima edició amb el Himoinsa Racing Team.\nDesprés de les proeses a dues rodes, altres noms propis del món de l’esport s’han escrit en femení aquests dotze mesos. Aquest passat serà un any inoblidable per la Carolina Marin. L’andalusa, que ha guanyat per segon any consecutiu el mundial de bàdminton, va conquerir el número 1 de la BTF després de guanyar l’Open d’Anglaterra, el de Malàisia i el d’Austràlia, consecutivament, desbancant a la xinesa Li Xuerui.\nSense perdre de vista la raqueta, el tennis també ens ha donat molta emoció i bon joc. La millor temporada de Garbiñe Muguruza la situa al numero 3 del rànquing de la WTA, després d’arribar i jugar una fantàstica final de Wimbledon contra Serena Williams. La hispano-veneçolana, amb només 22 anys, sembla haver retornat l’esperança al tenis femení espanyol. I potser és la primera d’una nova fornada de talents, ja que aquest mateix any, una jove Paula Badosa ha guanyat el Roland Garros Júnior. Però també al sector masculí hi ha reptes aconseguits per dones: des de mitjans d’any, l’extenista Conchita Martinez és la capitana de l’equip espanyol de la Copa Davis.\nEn esports d’equip el basquet ha brillat sobretot fora de les nostres fronteres, consolidant el bon estat de forma de les nostres jugadores. La selecció absoluta es va fer amb el bronze a l’Eurobasket d’Hongria-Romania, després de derrotar a Bielorússia. Encara que aquest tercer lloc sembli poc, respon només a aquest temps de transició i de relleu generacional, tal com demostren els ors aconseguits per la selecció sub20 a Lanzarote i la sub18 a Eslovènia, totes dues finals disputades i guanyades a la veïna França. En els títols individuals. Al país del basquet per excel•lència, la catalana Anna Cruz va guanyar el seu primer anell de la WNBA en el seu primer any en aquesta lliga, amb el Minnesota Lynx. Abans només una altra espanyola havia assolit aquesta fita, la mítica Amaya Valdemoro.\nJennifer Hemoso (Foto cedida por Real Federación Española de Fútbol)\nSens dubte una de les cites esportives de l’any aquest 2015 ha estat el Mundial de futbol femení celebrat a Canadà. No només perquè la selecció, a cop d’il•lusió i contra tots els obstacles estructurals, va aconseguir classificar a Espanya, per primera vegada a la seva història, per a un Mundial de futbol femení, sinó perquè va aconseguir que els mitjans posessin el focus sobre les seves protagonistes. Ha estat un punt d’inflexió per aquest esport, per a les jugadores i per a l’afició. A més a més, el planter empeny fort, tal com mostra l’or aconseguit contra Suïssa a l’Europeu sub17 d’Islàndia.\nUn altre conjunt que acumula medalles és el de gimnàstica rítmica que va tornar del mundial de Stuttgart amb el bronze de la general penjat al coll i el bitllet per a Rio a la butxaca.\nPel que fa als èxits individuals hi ha noms que brillen amb llum pròpia. Les corredores de l’atletisme espanyol continuen marcant el ritme. La incombustible Ruth Beitia es va convertir en la primera atleta espanyola en guanyar la Diamond League, el torneig de la regularitat, i prepara les maletes per participar en els Jocs Olímpics 2016 amb 37 anys. La creu en aquesta disciplina la va posar la sentència del Tribunal d'Arbitratge de l'Esport que va sancionar Marta Domínguez amb tres anys per dopatge i la retirada de totes les medalles aconseguides des del 2009, inclòs l'or en 3.000 obstacles del mundial de Berlín.\nPerò hi ha més noms propis a destacar en positiu aquesta temporada. Les germanes Eva i Marta Calvo es van fer amb una plata cadascuna en les seves respectives modalitats al mundial de Rússia de taekwondo. Maialen Chorraut no perd corda i tanca l'any amb un or europeu, un or i dues plates en proves de la Copa del Món i un cinquè lloc als mundials per arribar a Brasil amb les piles carregades. Qui també es manté en un gran moment de forma és la joia de l'halterofília espanyola, Lidia Valentín, que, tot i que no va poder participar en el Mundial per una lesió, es va proclamar novament campiona d'Europa en -75kg.\nEl darrer triomf de l’any arriba per mar i aire de la mà de Gisela Pulido que s’ha proclamat per desena vegada campiona del món de kitesurf. Tenia 10 anys quan va guanyar el seu primer títol mundial i ara amb 21 continua amb una carrera esportiva increïble.\nEl repàs a aquest any gloriós no podia acabar sense fer menció als primers jocs europeus de la història que es van celebrar a Bakú (Azerbaiyan) i on les esportistes espanyoles van sumar un total de catorze medalles. Un aperitiu d'allò que ens trobarem en aquest 2016 a Rio de Janeiro. La cita més important de l'esport Mundial ens espera a ritme de samba.


Demanen 3 anys de presó pel cap d'una banda de lladres acusat de blanqueig - FÒRUM.ad\nDemanen 3 anys de presó pel cap d’una banda de lladres acusat de blanqueig\nOn: 06/04/17 14:30\nLa fiscalia demana 3 anys de presó o 15 anys d’expulsió per un ciutadà espanyol acusat de blanqueig de capitals. La defensa reclama 1 any de presó o 10 anys d’expulsió.\nL’acusat era el cap d’una banda de lladres a Espanya, que va intentar recuperar uns fons que havia dipositat en un banc andorrà.\nEl Tribunal de Corts ha acollit la vista oral del judici oral contra un ciutadà espanyol que fa mig any va ser detingut a Andorra per intentar treure els diners que tenia en un compte en una entitat financera i que tenien un origen il·lícit.\nEl servei d’ordre li va decomissar uns 400.000 euros. L’acusat ha reconegut ser culpable d’un delicte de blanqueig de capitals pel qual la fiscalia li demana 3 anys de presó o que sigui expulsat d’Andorra per 15 anys. Per la seva banda, la defensa reclama que només compleixi 1 any o no pugui entrar al país durant 10.\nEs tracta del cervell d’una banda d’atracadors a Espanya que hauria comès almenys 45 robatoris des del 2005. Portaven una doble vida. Treballaven i residien amb les famílies al nord d’Espanya i aproximadament un cop al mes es disfressaven amb barbes, bigotis postissos i ulleres per no ser reconeguts i es reunien per atracar establiments comercials.\nAl 2010 haurien assassinat la caixera d’un banc a Cambrils.\nPrevious Post: Unicef veu una millora de la situació dels infants però lamenta la dificultat per tenir dades oficials\nNext Post: La Seu esdevé la capital del Dia mundial de l’activitat física


Rostres de la resistència indígena al Brasil\nUna dona indígena protesta davant del Congrés Nacional de Brasil. Uns 2.000 indígenes de diferents tribus participen en les protestes organitzades durant la setmana de la Mobilització Nacional Indígena en defensa dels seus drets.\nPatone de la tribu Pataxo posa per a un retrat en un campament de manifestants indígenes a Brasília, Brasil.\nMés de 2.000 indígenes brasilers s'han manifestat davant del Congrés Nacional per protestar contra el que ells veuen com a retrocessos en els seus drets territorials després que Jair Bolsonaro fos elegit president el gener.\nLes comunitats indígenes del Brasil protesten per les polítiques del president ultradretà, Jair Bolsonaro, que ha suspès les designacions territorials dels natius.\nAbans d'assumir la presidència, Jair Bolsonaro va prometre que si era elegit "ni un centímetre més de terra" seria assignat a grups indígenes i va comparar els natius que viuen en reserves amb animals engabiats en zoològics.\nUna dona indígena pentina una noia també indígena en el campament de protesta pels drets indígenes instal·lat davant del Congrés Nacional del Brasil, a Brasília.\nAAbans d'assumir la presidència, Jair Bolsonaro va prometre que si era elegit "ni un centímetre més de terra" seria assignat a grups indígenes i va comparar els natius que viuen en reserves amb animals engabiats en zoològics.\nUna dona indígena s'arregla en el campament de protesta pels drets indígenes instal·lat davant del Congrés Nacional del Brasil, a Brasília.


UNA TRENTENA DE PERSONES PARTICIPEN EN L'ACTIVITAT "BARJAULA ET PORTA AL TEATRE"\nNotícia parida el 21.2.10 Etiquetes de comentaris: activitats\nAquest any s'ha escollit l'obra de teatre Boulevard, la nova comèdia de la directora de Germanes! i que compta amb un repartiment de luxe.\nL'Associació Juvenil Barjaula ha organitzat per segon any consecutiu una sortida al teatre, en el marc del cicle d'activitats tardor-hivern que duu a terme l'entitat. Aquest any s'ha escollit l'obra Boulevard, la nova comèdia de la directora de Germanes!, que va tenir lloc el passat 20 de febrer al teatre Villarroel de Barcelona.\nLa trentena de persones que van participar en aquesta última activitat de Barjaula van poder gaudir d'una "comèdia a l'alçada de les millors comèdies que el gènere ha ofert al llarg del temps", segons Andreu Sotorra de Clip de Teatre.\nBoulevard, el making off de la creació d'un espectacle\nUn director, un actor, una actriu, una productora i la diva que mai falta, assagen Boulevard. Una alta comèdia d'època amb un ritme trepidant. Però en el teatre no tot és el que sembla. Què s'amaga darrera el teló?\nSabates que no arrieben, noms que s'obliden, pauses que no es respecten, conflictes amb el final de l'obra i el convenciment de que potser ens hem equivocat de càsting... Però, com sempre es diu, el show ha de continuar. I l'estrena, arriba.\nBoulevard, dirigida per Carol López, compta en el seu repartiment amb Paul Berrondo (l'actor). Ernesto Collado (el director), Amparo Fernández (la diva), Marta Pérez (la productora) i Àgata Roca (l'actriu). La durada de l'obra és de 1 hora i 30 minuts aprox. sense entreacte.


Els vells rockers – Inter Club d'Escaldes\nJoan Bayona, Alberto Lopo, Xavi Gallart «Gallo» i Albert Virgili són els jugadors destacats al reportatge del suplement en català del periòdic esportiu espanyol.\n«Els seus noms són familiars per als seguidors del futbol català (…) Tots quatre encara competeixen. Ho fan en un altre país. Un país no gaire llunyà i que els ofereix la possibilitat d’ajudar a créixer els seus equips. En aquest cas, l’Inter d’Escaldes», diu el reportatge.\nEls quatre protagonistes de la publicació de l’Sport\nL’Sport destaca la dada que el nostre entrenador Álex Somoza és més jove que els quatre transfronterers del nostre equip. A més es fa una petita descripció dels vells rockers i la seva il·lusió de jugar a l’Inter.\n«Fundat en 1991, l’Inter Club d’Escaldes va fent salts de qualitat al llarg del temps, cosa a la qual contribueixen els quatre catalans de la plantilla», manifesta el diari.\nPer si no n’hi hagués prou, es destaca l’Inter com «una entitat que pensa en el futur» i que un bon senyal n’és el títol de la Primera Divisió assolit pel nostre equip Juvenil.\nAnterior: El «triplet» de l’Infantil\nSiguiente: Amb vosaltres, #SEREMMÉS!