Recull intervencions | Forum l'Hospitalet\n(SÍNTESIS DEL DIÀLEG EN ELS ÀMBITS DEL FORUM TEOLOGIA I ALLIBERAMENT DE LA CIUTAT DE L’HOSPITALET DE LLOBREGAT)\nA. Per què fem el què fem? : Motivacions de les accions alliberadores.\n1. La Fe i l’ Esperança\nEn primer lloc la FE en els profetes (Jesús, Mahoma, altres…) i en el seu testimoni que:L’ ESPERANÇA (el Misteri de la creu, el misteri pasqual ens confirma en l’esperançà, en l’autèntica seguretat, ens invita a estar amb els altres i a donar vida…).\nens fa sortir de les pors\nens aporta auto-estima\nens recorda (amb el seguit de testimonis, en el patrimoni de vida i en la tradició de tants i tantes, amb les pregàries, celebracions, grups, …) que som humans, i que això vol dir patir amb els que pateixen\nens porta a l’acció, al compromís, ens implica\nens produeix un canvi interior\nConstruïm amb AMOR, el Regnat de Déu enmig nostre, ja que tenim confiança que és possible canviar la realitat i treballar per un món millor.\n2. Motivacions ben personals\nEl fet de ser persones ens fa patir amb els que pateixen\nPer retrobar-se en un mateix\nSentir-se persona, germà,responsable, solidari\nEns agrada, ens satisfà, ens hi trobem bé, ens enriqueix la diversitat, ens fa feliços: és una vocació, una crida…\n3. Actituds i valors que reconeixem\nLa humilitat: el reconeixement de la pròpia realitat limitada i també afortunada\nEl servei als altres, en un sentit de tornar el que hem rebut.\nLa disposició a veure i valorar la raó de l’altre.\nEl ser crítics i autocrítics\nLa compassió i l’empatia\nLa llibertat de pensament i la tolerància contra tot “dogmatisme”.\nLa fidelitat a les pròpies arrels, al barri, a la classe treballadora, a la pròpia tradició familiar, cultural, religiosa, i a la comunitat. Fidelitat obert.\n4. Factors relacionals\nTractar-nos com a germans/es que som (fills/es de Déu…), ja que som tots iguals, ciutadans/es, no estem sols, i membres de la comunitat.\nEls pobres són els preferits per Déu.\nEstar al costat de la gent que pateix ens humanitza, ens sana, ens allibera (enes evangelitza).\nDeixar-se captivar per la senzillesa i alegria dels infants, dels altres…\n5. Accions que oferim\nReforçar l’auto-estima, la força interior, la dignitat, i la reconciliació amb un/a mateix/a.\nDonar i reforçar l’esperança\nAcompanyar per desenvolupar les seves capacitats i la seva interioritat\nCompartir la càrrega la fa més lleugera\nUna petita acció, la que cadascú pot fer, impacta en la vida de l’altra.\n6. Dimensions socials\nAnar treballant per una societat més igualitària, fraternal, més convivencial\nLluitar per la justícia i denunciar les injustícies socials\nProcurar la relació entre tipus diferents de persones, cultures i religions…\n7. Dimensions religioso-comunitàries\nSom encomanats per la nostra comunitat religiosa a fer un servei, a tirar endavant una acció.\nA la vegada així, intentem transformar la nostra comunitat religiosa perquè sigui més sensible, solidària, humana, participativa, implicada…Avancem així en una forma alternativa de fer comunitat.\nB. Què ens aporta el què fem?: Aportacions de les experiències alliberadores\n1. Sentiments personals\nEns fa sentir germans, iguals…\nEns trobem amb un grau de comunicació força alt. Quan es toca a fons en la vida de les persones, hi ha ganes d’expressar-se, de comunicar i això ens fa sentir humans, propers…\nExpressar el que es viu, es sent, desfogar-se, escoltar-se..\nEns alliberem de les pors, de les timideses comunicatives\nLa relació, la connexió i la torbada humanes són de per sí alliberadores i reintegradores, pel que tenen de reconeixement i de construcció de la pròpia identitat.\n3. reivindicació i solidaritat\nNo hi ha reivindicació sense solidaritat (acció social pels més necessitats), i no hi ha solidaritat sense reivindicació.\nAnem avançant en l’acolliment, acompanyament, responsabilització, en l’anàlisi de les causes, i en la denúncia en els projectes socials d’ ajuda econòmica , de Banc d’aliments, d’ajudes fraternes…\n4. Transformació del Barri\nS’encomana la solidaritat en els comerços, entitats,m veïnat, famílies , que van reaccionant solidàriament i així s’humanitza el barri.\nIncrementar la riquesa cultural i religiosa.\n5. Anàlisi de la societat\nMirar-se i analitzar la societat des del que passa en els que estan a baix de l’escala social, els que pateixen les injustícies, és com podem comprendre millor el que passa realment en la nostra societat, les seves contradiccions…\n6. Voler de Déu (Regnat de Déu)\nSentir que participes en la construcció del desig de Déu envers la humanitat (Regne de Déu).\nConstruir la germanor, la comunicació de béns, i exercitar la fraternitat.\nEls mes necessitats ens (evangelitzen), ens comuniquen, ens somriuen i són font d’alliberament.\nC. Reptes del present i pel futur.\n1. Fomentar la trobada intercultural i interreligiosa\nPromoure el coneixement mutu, trencant esquemes i ignoràncies\nRecuperar el paper de la religió alliberadora en la convivència, la cohesió, i les referències humanes i socials.\nCrear ponts de relació, i de respecte a la diversitat\nDonar elements de reflexió per tal que l’esquerra afronti l’assignatura pendent de descobrir i valorar positivament la dimensió religiosa (com alliberament) de les persones i dels pobles. Cal avançar en el reconeixement de les espiritualitats alliberadores com forces motores i sanadores per les persones i per la política. Així podrem construir un autèntic estat laic\n2. Crear espais de diàleg\nProcurar que els veïns tinguin espais per actuar, per comunicar-se, per trobar-se, dialogar, per conviure, desfogar-se del que els passa, i veure i valorar la raó de l’altre.\nDescentrar-se envers els altres.\nAvançar en la integració, la rehabilitació, el sentir-se ciutadans/es, tots i totes.\n3. Promoure la reciprocitat\nEs tracta de treballar el donar i rebre en les relacions humanes, per superar superioritats i inferioritats, i les diferències entre ajudadors i ajudats. Tots som ajudadors i ajudats i tots aprenem de tots.\nProcurar que en tota acció amb les persones necessitades, ells tinguin protagonisme, se’ls dignifiqui, i puguin aportar quelcom.\nEl barri i interpel·lar la societat de les injustícies que veiem, experimentem…\nLa comunitat religiosa perquè s’impliqui més socialment.\n5. Equilibrar acció i reflexió\nTenir cura de l’equilibri necessari entre la implicació social per superar la passivitat i la reflexió i l’anàlisi del que fem de les causes del que passa, i de les correccions necessàries d les nostres accions.\n6. Fer pedagogia\nObrir ments, trencar esquemes fets, a vegades dogmàtics, clixés, etiquetatges…,m que encara conviuen en determinades maneres de viure i veure la religiositat, per tal que vagi esdevenint alliberadora i no repressora.\nProcurar que la religió no esdevingui cooperadora de les manipulacions de les capes dominants.\nFormar-se en el coneixement de les propis patrimonis religiosos i socials ( dels llibres sagrats on s’expressa la voluntat de Déu posant-los a l’abast de tothom, en la teologia, en l’anàlisi social…)\n7. Procurar la implicació en els moviments socials\nAugmentar el grau i el nombre de participació en els moviments socials, veïnals, polítics, etc. de persones que viuen espiritualitats profundament alliberadores.\n8. Transmetre els valors que vivim:\nAls nostres fills/es, i nets/es.\nA tothom de els nostres comunitats religioses\nA les entitats dels nostres barris\nUna cultura de la diversitat, del diàleg, de la pau, alliberadora…\nEl racisme, la xenofòbia\nEls fonamentalismes i integrismes\nLes manipulacions dels poderosos.\n10.Ser creadors d’utopia\nDe nous horitzons\nDe nous llenguatges\nSer innovadors i creatius\nDe nous tipus d’accions\nDe noves metodologies i estratègies\nDe noves formes organitzatives\nD’anticipar el futur amb experiències presents (d’economia social, sostenible, comerç just, de cooperativisme, de banques i assegurances ètiques…)


Carles Capdevila i Plandiura | Fundacio Jaume Bofill\n“Periodista i director-fundador del diari ARA”\nLlicenciat en filosofia per la Universitat de Barcelona (UB) i professor de comunicació a la mateixa universitat. Periodista i director-fundador de l'ARA. Va ser director i presentador dels programes Eduqueu les Criatures a Catalunya Ràdio (2006-2010) i Qui els va parir a TV3 (2008).\nAutor dels llibres Nova York a la catalana, Jo vull ser famós i Criatura i companyia (Premi Pere Quart d’humor i sàtira 1999) i autor dels textos de la col·lecció Les tres bessones, una mirada al món. També va ser articulista d’opinió als diaris Avui, El Periódico i El 9 Nou (1995-2010).


Qui imposa la norma de la normalitat?\n"Si ERC encara la legislatura amb un projecte menys ambiciós que el de Cambó i tot, a l'altre extrem de la "concòrdia" l'espera la mateixa decepció que al polític de la Lliga"\nActualització: 19.02.2021 - 19:43\nEncara no havien passat 48 hores de la publicació dels resultats de les eleccions, que tot un seguit de notícies mostrava la tònica que dominarà els anys vinents. L’endemà mateix, la fiscalia presentava per segona vegada recurs contra el tercer grau dels presoners polítics, argumentant que encara no estan prou reeducats. També ens assabentàvem de la detenció del raper Pablo Hasel, afegint un cas més al rècord mundial d’incarceració d’artistes que ostenta la democràcia avançada. En realitat no caldria que fos avançada; n’hi hauria prou amb una de normal i corrent, d’anar fent, com a tantes repúbliques on les persones fan l’estat i no l’estat les persones. I encara era notícia un nou judici al president Torra pels mateixos fets pels quals ja fou condemnat i que cal recordar, una vegada i una altra, per a vergonya de la democràcia que els espanyols “s’han donat ells mateixos”. Tot un president de govern destituït no pas d’acord amb la llei, sinó per haver demanat la llibertat dels presos polítics amb una pancarta que un altre jutge, també contrari al dret, li ordenà de despenjar. A l’estat espanyol qualsevol togat una mica ambiciós troba al·licients per a fer jocs malabars amb les lleis, car a Espanya els crims, si són d’estat, els tapa la bandera, que per això va creixent i escampant-se en proporció a la corrupció i barbaritats que ha d’amagar. En paral·lel al renovat confinament dels presos perquè no es mostren penedits, l’inhabilitat president tornarà al jutjat acusat de “contumàcia”, a fi que la jutgessa li retiri també el dret d’opinar. Com a Hasel, Valtònyc, Dani Gallardo, Tamara Carrasco, Jordi Pesarrodona, i tants altres manifestants, càrrecs municipals, funcionaris i directors de centres escolars denunciats per uns fiscals ultrazelosos amb la consigna de desinfectar Catalunya, proclamada sense manies per l’ex-ministre Borrell. Una declaració que el ministre rus d’Afers Estrangers, Serguei Lavrov, hauria pogut valorar degudament.\nAquest és, doncs, el clima amb què el nou govern català enfrontarà la taula de diàleg. Pedro Sánchez s’ha carregat de trumfos per a negociar amb uns interlocutors disposats d’antuvi a pactar a la baixa. La prioritat d’ERC de formar coalició de govern amb els comuns així ho indica. Li són imprescindibles per a evitar que els altres socis li “marquin el ritme”, com diu Gabriel Rufián, i alhora evitar el desgast de continuar garantint en solitari la governabilitat de l’estat. Fa angúnia intel·lectual de llegir a la premsa que, per la diferència d’un únic escó, ERC s’ha convertit d’avui per demà en líder de la independència. Voleu dir que ve d’un escó liderar una lluita d’aquesta magnitud? O de més escons? Que no ve, precisament, de lideratge? Si ERC difereix tant com pot el retrobament amb el Primer d’Octubre, difícilment podrà liderar l’enfrontament amb el règim del 78, que ha dit ben alt que no li fan res els percentatges. I encara menys el liderarà creient que les urnes confirmen, per la mínima diferència i amb la incògnita del vot exterior segrestat, l’estratègia de contemporitzar amb Madrid tot esperant que ploguin figues.\nAmpliar la base independentista per la banda dels comuns és una operació quimèrica. Si hi ha hagut transvasament entre les dues formacions, no ha estat pas convertint estols de comuns a l’independentisme, sinó omplint ERC de no-independentistes. Cada vegada més semblant al model desdibuixat de CiU, la realpolitik d’ERC té com a horitzó concret l’estabilitat i longevitat en el poder. La rèmora per a l’independentisme que significa la dependència d’ERC dels vots conservadors, el temps l’anirà descobrint.\nERC sembla atrapada en una visió dretana del conflicte entre Catalunya i l’estat. La visió de Cambó, per a ser exactes. A Per la concòrdia, obra meritòria en molts sentits, Cambó preparava el terreny per quan caigués la dictadura de Primo de Rivera. De les tres solucions del conflicte, dues s’havien intentat i fracassat. Catalunya era massa feble per a independitzar-se i Espanya no tenia prou força per a assimilar-la. L’única possibilitat de convivència era una fórmula que anés més lluny de la conllevancia orteguiana i assegurés a Catalunya l’espai polític que necessita per a desenvolupar la seva personalitat. Al llibre hi ha una frase que val la pena de citar, car després d’un segle no ha perdut ni una unça de veritat: “En l’Espanya constitucional la política assimilista ha influït d’una manera decisiva en el fet que el règim democràtic no deixés de ser una ficció, caracteritzat per una esterilitat absoluta.”\nSi ERC encara la legislatura amb un projecte menys ambiciós que el de Cambó i tot, a l’altre extrem de la “concòrdia” l’espera la mateixa decepció que al polític de la Lliga. Treballar per la governabilitat d’Espanya pensant-se fer un servei a Catalunya és una ingenuïtat. És tenir la mateixa idea del passat que solen tenir els professors d’història. Aquests anomenen “lliçons de la història” un relat bastit amb dades reunides amb els criteris de plausibilitat en ús, o sigui, amb criteris prèviament assumits, que determinen allò que es vol contemplar del passat i amaguen la resta. En el cas de Cambó, les guerres del 1640 i 1714 eren el principal argument per a demostrar la impossibilitat de la independència. Actualment, la guerra civil de 1936-1939 pesa com una llosa en la interpretació del Primer d’Octubre i els successos posteriors. Però el passat no és el relat dels professors d’història, poc formats en narratologia i en general inconscients de l’abast retòric de la seva pràctica. El passat conté moltes més dades que les exposades als llibres d’història, on tot s’explica per causes descobertes a posteriori, sota la il·lusió que allò que ha passat havia de passar perquè abans havien passat unes altres coses que així ho determinaven. Però lligar els fets amb causes triades a l’albir del relat és lligar gossos amb llonganisses. Amb l’enfilall de causes, l’historiador es pensa haver atrapat el sentit de la història, quan de fet ha exclòs tot allò que eclipsen els fets que ell ha prioritzat.\nCambó cometia un error atribuint un valor de confirmació a un parell de derrotes, com si les guerres de 1640 i 1714 no haguessin pogut prendre una altra direcció només mudant-se alguna de les moltes variables. Per exemple, si la casa d’Àustria no hagués envaït el ducat de Milà, si la duquessa de Marlborough no hagués caigut en desgràcia a la cort de la reina Anna d’Anglaterra, o si la mort de Josep I d’Àustria s’hagués esdevingut uns quants anys més tard. La història contrafactual no és un entreteniment de desvagats fantasiosos; és una part important, per més que menystinguda, de la història. Ser conscients de l’atzar té la virtut d’abaixar els fums als qui es pensen posseir la clau dels esdeveniments.\nNo es pot dir que Catalunya sigui massa feble per a independitzar-se, ni que Espanya ho sigui per a assimilar-la. A tot estirar, es pot dir que fins ara Catalunya ha tingut sort, a diferència de multitud de pobles engolits per la història. Però la idea de Francesc Pujols que “el pensament català rebrota sempre i sobreviu als seus il·lusos enterradors” té la mateixa objectivitat que la creença d’un jugador en la seva capacitat de refer-se eternament de les pèrdues. Ara, la mateixa incertesa sotja la “unidad de destino en lo universal”. Espanya, malgrat la llarga trajectòria decadent del seu imperi, encara es creu assegurada per una constant històrica. És una temeritat, però de vegades creure’s invencible ajuda a guanyar. De vegades, però, és la recepta del desastre.\nEn un panorama polític tan inestable com el que es va perfilant, les oportunitats les aprofitarà qui sigui conscient que la normalitat –la repetició de la norma coneguda– és il·lusòria i aprengui a comptar amb la incertesa. El vers de Martí i Pol que “tot està per fer i tot és possible” no és una exhortació emotiva, que és com se sol entendre, sinó una constatació honestament escèptica de la inestabilitat que governa la vida.\nLa impudicícia repressiva de l’estat espanyol és un símptoma inequívoc de degeneració i gangrena interna. Les bigues estan corcades i l’estat n’accelera l’esfondrament serrant el suport que rebia d’una gran part dels catalans. Incapaç de seduir-los, perquè no ha tingut mai cap més projecte que la dominació, l’estat treballa contra els propis interessos. Com més l’autonomisme s’entesti a apuntalar-lo, més malparat en sortirà quan l’estructura s’ensorri. ERC en particular hauria de reflexionar que, si s’enlairà per primera vegada quan el daltabaix de la dictadura de Primo de Rivera escombrà el prestigi del monàrquic Cambó, el seu llarg cicle es podria tancar quan s’estavelli el règim amb el qual s’ha compromès salvant-lo de la crisi oberta pel 155. Si també moren les estàtues, encara més moren els partits. De fet, en moren tants que gairebé haurien de considerar-se una espècie en perill d’extinció.


Relat "Mentides pietoses"\nInici > detall del relat: Mentides pietoses\nTancà els ulls i serrà les dents. Així suportarà millor l’angúnia de notar la tibantor de la pell quan el metge li posarà els punts al trau que s’ha fet al cap.\n- I diu que era a la cuina de casa? Després del bany, és el lloc on acostumen a passar la majoria dels accidents domèstics, entre ganivets, focs i paelles amb oli calent...\nNo respongué, es mantingué en silenci perquè era mentida. No era a la cuina, es trobava al bell mig del carrer, anant cap al mercat a proveir per a la setmana.\n- Com és que picà la coroneta? Li va caure quelcom al cap? – insistí mentre li aplicava un mica més d’anestèsia local.\n- Vaig ajupir-me per recollir del terra un plec de tovallons de paper que van lliscar de l’armari en obrir-lo. Després vaig donar-me impuls per aixecar-me i ... – calla de dolor, que l’agulla torna a fer de les seves, punxant aquí, passant allà, uns instants empipadors.\nMentida. No era ell qui es trobava a la gatzoneta, sinó un home que descobrí quan desplaçà la mirada des del semàfor cap a l’altra banda del carrer. Era a l’entrada d’una porteria, amb les natges tocant-li els talons. Els braços, estesos cap endavant i recolzats sobre els genolls, acabaven en les dues mans juntes, amb els palmells mig oberts i cap amunt, com si estigués fent una ofrena. Semblava que resés, perquè estava mirant-se l’interior de les mans, amagant els ulls, com concentrat en alguna oració transcendent. D’entrada, era la típica imatge d’un pidolaire demanant caritat, amb la vergonya de l’acte contagiant-se a qualsevol que es trobés a la vora de la seva presència. Semblava estar en un estat tan introvertit, transmetent un missatge d’ajuda tan clar, que no calia que hi hagués cap rètol o cartró mal escrit al seu costat, d’aquells que anuncien al vianant el nombre de fills que ha de mantenir o les malalties que pateix qui ha caigut en desgràcia.\n- Això ja està. Li poso un apòsit que es podrà treure demà al matí, quan es dutxi. Però encara no m’ha explicat contra què va donar-se el cop, benvolgut pacient.\n- La porta de l’armari de la cuina va quedar oberta quan em vaig ajupir per collir els tovallons, i no la vaig veure en redreçar-me. Més que un cop sec, va ser com una fiblada aguda en impactar contra el marc, i així que em vaig posar la mà al cap, ja la vaig notar humitejada de la sang que començava a escolar-se per entre els cabells. Per sort, no sóc gaire aprensiu i em vaig taponar la ferida de seguida per aturar l’hemorràgia.\n- Caram, el felicito per la seva assenyada actitud. No sap la de gent que es desmaia en aquests casos.\nI una altra mentida. Quan la seva ànima va sentir-se sotragada per la visió minimalista del demanaire, instintivament es dugué la mà al moneder i escolli un parell d’euros. En creuar el carrer, passà prou a la vora de l’home com per deixar caure les monedes dins de les seves mans, que feien de receptacle, i seguí el camí cap al mercat sense ni mirar l’expressió d’agraïment que segur que es dibuixaria en la cara de l’agraciat. Però no va anar així, que encara no s’havia separat ni dues passes d’aquest, que sentí que les monedes dringaven en aterrar dins dels palmells del suposat orant. S’aturà en sec, sense girar-se, que el cervell li deia que alguna cosa no lligava: les peces metàl•liques no dringuen quan piquen sobre tou. Aleshores es notà una mà que l’agafava per l’espatlla i el forçava a girar-se. Es trobà encarat a uns ulls oberts com unes taronges, amb el blanc de l’ull injectat d’un vermell sanguinolent, uns narius que bufaven com els d’un búfal a punt de començar una cursa, i una boca que vociferava quelcom d’inintel•ligible. En fi, que tot el conjunt mostrava un missatge claríssim: una cara de tres déus! Aleshores s’adonà que amb la mà dreta l’hipotètic pobre subjectava un mòbil de darrera generació, mentre que el dit índex de la mà esquerra assenyalava la pantalleta esquerdada del mateix. Ara ho entenia tot: les monedes havien impactat contra el vidre de l’aparell i aquest no havia suportat el cop.\n- I ara, per què riu? De fet, ja fa bé, que així allibera tensió acumulada, es relaxa i afavoreix una recuperació més ràpida. Ho sabia que els pacients de bon humor són els que primer es guareixen? Res, el deixo que tinc una altra persona esperant-me a la consulta, ens veiem en una setmana, que passi una bona tarda.\nLa corredissa que seguí als crits de l’amo del mòbil malmès no té més història. Donat que el perseguit anava més lleuger que el perseguidor, aquest darrer es decidí de llençar-li les monedes, amb prou força i encert com per ferir-lo lleugerament. I a la por inicial, en veure que si no es feia escàpol aquell energumen l’estomacaria allà mateix, seguí un atac de riure quan es va veure salvat a casa. El cor li bategava a cent per hora, encabritat per la tensió d’una situació clarament incòmode, i a la vegada exultant pel surrealisme del que havia deduït el seu cervell en processar la imatge del captaire que no ho era. A qui se li acut d’amagar un mòbil entre les dues mans, assegut a la gatzoneta, amb el cap cot i al mig del carrer? La propera vegada que faci caritat qui sap si no escorcollarà l’escollit abans d’afluixar l’almoina, que després s’ha d’inventar tota una història de falsedats si vol evitar que el metge de torn no faci bé la seva feina en caure víctima d’un atac de riure quan se li reveli la ridícula veritat.\nAleix de Ferrater | 16-11-2015 | Valoració: 10\nUna meravella de relat, un retrat perfecte de la realitat que ens envolta, un surrealisme tan surrealista que sembla real. Però l'humor de mà a la boca, amagant la tonteria de la realitat fa d'aquest escrit una meravella, que es va escolant gola avall, satisfactoriament. Una abraçada, Lluís.


L'Espai Ideal acull l'acte de cloenda de la 13a edició del Projecte Rossinyol - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’Espai Ideal acull l’acte de cloenda de la 13a edició del Projecte Rossinyol\nUna trentena de persones van assistir dissabte al matí a l’Espai Ideal d’Olot a l’acte de cloenda del Projecte Rossinyol. El pla consisteix en un programa que impulsa la Universitat de Girona amb el Servei de Joventut del Consell Comarcal de la Garrotxa. Es tracta d’un projecte de mentoria per a la inclusió social que busca la interacció entre estudiants universitaris i alumnes d’educació secundària d’origen estranger.\nMar Roca, regidor i consellera comarcal de Joventut: “Ens sembla que és molt positiu, perquè és un projecte que no només ajuda als mentorats, sinó que també dona molt valor als mentors. L’experiència és que els joves que en algun moment donat van ser mentorats, quan es fan grans, també són mentors dels nens i nenes d’ara”.\nEls alumnes universitaris que aquest any han exercit el paper de mentors, cursen estudis de grau a la Universitat de Girona. Destaca el fet que la majoria de mentors ja tenen experiència en el món del voluntariat amb joves o infants.\nGeroni Barbeta, mentor: “Personalment, m’ha servit molt com a mirall per veure aquest nen com és. M’he identificat molt amb ell i he pogut aprendre moltes coses sobre ell. Espero almenys haver portat un gra de sorra al seu creixement i desenvolupament personal per tal que trobi un lloc confortable on creixi i busqui motivacions cap al seu futur també”.\nL’acte ha consistit amb la reproducció d’un vídeo de l’experiència dels mentors i mentorats enguany. L’activitat ha prosseguit amb una entrega de diplomes i un petit esmorzar”.


Recapte d’aliments a l’Escola – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nDijous passat es van acabar de dur tots els aliments al Banc.\nPublicat el 10 de febrer de 2016 10 de febrer de 2016 By noticiesbdn2\nLes classes de 3r d’ESO A i B van acabar la campanya de recollida d’aliments amb una visita al magatzem de la Fundació Banc dels Aliments. La classe Marina hi va anar dimarts, dia 2, i la classe Sinera, dijous, dia 4.\nL’aportació de la nostra Escola va ser d’uns 800 quilos d’aliments, que esperem que siguin de gran ajuda a les famílies més necessitades.\nEls alumnes de 3r van descarregar les caixes i van poder veure i experimentar com es treballa al magatzem de distribució del Banc dels Aliments. Els van fer una visita guiada amb explicacions detallades de la feina que s’hi du a terme, i van haver de classificar i posar en caixes els aliments que hi van portar.\nAra cal no oblidar que no n’hi ha prou amb aportacions esporàdiques, i que cal ajudar sempre que ens sigui possible, ja sigui amb donacions o mitjançant el voluntariat.\nEtiquetes: curs 15-16, escola, ESO, participació\nNotícia prèviaConferència del Dr. Christian Brander a l’IEC\nNotícia següentVisita al MNAC amb Tercer de Primària.


Retaule gòtic de Santa Maria del Camí - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Retaule gòtic de Santa Maria del Camí és una pintura al temple sobre fusta de Joan Massana, de 2,23 × 1,33 m. que pertany a la primitiva església gòtica de Santa Maria del Camí i que avui es troba conservada a l'Ajuntament d'aquesta vila.\nEn un primer moment es va atribuir a Joan Daurer. Les troballes documentals duites a terme per Josep Capó varen establir l'atribució definitiva a Joan Massana.\nLa compra del retaule va ser a través de les aportacions dels habitadors de la vila de Santa Maria. El 9 de novembre de 1385 es va fer una talla per lo retaula de la igleç a la qual hi contribuïren 25 persones i es recaptaren 25 lliures i 12 sous. Joan Massana va rebre l'encàrrec de fer un retaule de fusta, or, argent e altres colors necessàries a obs de la ygleya de dita parròquia. El seu valor total es va estimar en 120 lliures, pagadores en tres terminis.\nLes dificultats per aconseguir aquesta suma varen ser moltes. Massana i el rector Jaume Munar, el novembre de 1390, urgien els jurats de la universitat a pagar el que devien. El Veguer de Ciutat va donar ordre de subhasta de penyores per aconseguir els doblers que el pintor reclamava. El batle va ser reprès per no haver fet la subhasta de béns de la universitat o propis dels jurats. Al final, Pere Burguera, cap de guaita, va anar a Santa Maria per encantar un rossí i un ase senyalats pels jurats per pagar 15 lliures al rector i al pintor. Al batle, Andreu Roca, se li imposà una multa de 25 lliures dels seus béns propis. Quan, en el s. XVIII, devers el 1718, la primitiva església gòtica va donar pas a un temple barroc, molt més gran i amb un retaule en consonància amb el nou edifici, el retaule gòtic de Joan Massana va ser retornat a l'ajuntament que, amb tantes dificultats, l'havia pagat en el s. XIV.\nLa taula, en el seu cos central, representa la Verge asseguda sobre un coixí bombat. Sosté amb una mà el nin Jesús mentre amb l'altra aguanta un fil de l'ocell amb el qual el nin juga (una cadernera). Les figures de les santes, a les capelles laterals, són Santa Úrsula (amb l'atribut de les fletxes), Santa Llúcia (amb els ulls), Santa Bàrbara i Santa Apol·lònia, més dues més, més petites, no identificades. A la cimera hi figura la Crucifixió, entre roques, tenint per fons la murada de la ciutat santa. Al costat del crucificat hi ha, drets, Maria i Sant Joan. Fora del triangle, el cel és representat com a fons blau, amb estels daurats i puntejats.\nPer l'estil el retaule correspon al període gòtic dels darrers segles. El fons daurat amb incisions a punxó de motius florals s'aconseguia aplicant una finíssima pel·lícula de pa d'or. Una representació semblant del nin Jesús amb ocell la trobam a Santa Maria la Major d'Inca, obra de Joan Daurer de 1373. Es tracta d'un element humanitzador de la divinitat. El prototipus de la Verge entronitzada amb el Nin surt del romànic, representada com Maiestas Mariae. El gòtic fa evolucionar la figura cap a models més humans, menys hieràtics, juntament amb l'intent de crear una sensació d'espai i profunditat amb els respatlers de la trona.\nEl retaule ha sofert diferents restauracions. Devers el 1960 Artur Cividini el va restaurar a despeses de la Fundació March. El 1992 es va procedir a una segona restauració de banda de Josep M. Pardo i el 1998 va ser sotmès a algunes intervencions per part de Miquel Segura.\n↑ Capó, Josep. La vila de Santa Maria del Camí. Palma: Gràfiques Miramar, 1980. ISBN 84-300-2927-3.\n↑ Bestard, Joana M, Canyelles, Martí, Mesquida, M. Magdalena, Mesquida, Isabel, Pastor, Sebastià. La Parròquia de Santa Maria del Camí i el seu patrimoni històric i artístic. Santa Maria del Camí: Ajuntament de Santa Maria del Camí, 1998. ISBN 84-89067-38-4.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Retaule_gòtic_de_Santa_Maria_del_Camí&oldid=28137393»\nReligió a Santa Maria del Camí\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 ago 2021 a les 10:45.


Holiday Inn Express Hotel and Suites Stephenville Stephenville (TX) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n121 Lockhart Street, Stephenville, Stephenville (TX), Estats Units, 76401 - Veure al mapa\n"Great place to stay . Clean , comfortable."\nHabitació Doble Deluxe - 2 Llits Grans amb Ac...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Stephenville (TX), Holiday Inn Express Hotel and Suites Stephenville és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Not Too Shabby, Stephenville Historical House Museum a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday Inn Express Hotel and Suites Stephenville és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'ambient de Holiday Inn Express Hotel and Suites Stephenville es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Centre esportiu, piscina exterior de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday Inn Express Hotel and Suites Stephenville.\nTots els comentaris (88) Parelles (42) Viatgers en solitari (19) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (13) Grups (2)


NILIT® INNERGY - Filpar | Fibras sintéticas\nVigoritza el cos, millora el rendiment en els esports i augmenta el benestar\nNILIT Innergy és microfibra de poliamida 6.6 amb propietats FIR (raigs infrarojos llunyans) incorporades. L'additiu mineral que es troba en el fil converteix l'energia tèrmica de el cos humà en FIR i la reflecteix de nou als teixits de la pell, causant un escalfament profund i suau. El suau calor emesa per les fibres vigoritza i energitza el cos.\nAl ser una microfibra, NILIT Innergy té un tacte suau i és fàcil de cuidar. És perfecte per a crear mitges, llenceria i per a usar en qualsevol roba esportiva, ja que alleuja la fatiga muscular durant les activitats físiques. També és adequat per al seu ús en aplicacions de vestimenta on l'estimulació millorada a través de la calor és beneficiosa per a l'usuari, inclosos mitjons mèdics, guants, etc.


El fil d'Ariadna (II): Quan el talent i la bonhomia no es donen la mà\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dimecres, de desembre 08, 2010\nSííí, té la mirada inequívoca d'un "macho ibèrico", un d'aquells característics paios que s'autodefineixen com a "guardianes de la unidad indivisible por la gracia de diós" i coses semblants que fan estremir. Ja que has gosat escriure sobre aquest personatge inqualificable, ara també podries fer una "apologia" d'aquell altre (que em sembla que pertany a la mateixa "raza") que se'n va anar al llit amb unes japonesetes de tretze anys, he, he, he... Una abraçada i ànims!!!!\n8 de desembre de 2010, a les 14:01\nHEHEHEHEE, què adequat el teu post avui per mi. Avui, precisament és quan necessitava que algú ho digués. El talent, el fet de ser un artista fins i tot que pot demostrar molta sensibilitat en la seva feina no té res a veure amb ser una bona persona. Bé, el Mou i el CR7 són altres bones demostracions. Tu ho has dit avui, i em ve de perles a mi. ALGÚ HO HAVIA DE DIR !!!!!!! ;) Malgrat tot "Pantaleó i les visitadores" continua sent una de les gran novel·les que s'han escrit mai, el magisteri, l'habilitat en la forma, la originalitat en la narració, etcètera, fins i tot la sensibilitat, si vols, en tractar alguns personatges, que ara no sé si seria el cas, però, no té res a veure amb la mala persona que es pot arribar a ser. Hi ha molt fantasma en aquest món, dins el món dels cantautors i els poetes també. Uns se saben treballar molt bé la imatge per fer creure que són el que no són. Pura imatge, pur màrqueting, i encara i així poden seguir sent molt bons en la seva feina. Un petó, amiga\nUn petó a vosaltres dos, amics. I sí, hi estic d'acord. Algú ho havia de dir.\nPel que fa a la seva obra, mèrit innegable com ja he escrit.\n8 de desembre de 2010, a les 14:07\nQué hi farem oi? Diuen què una cosa no treu l'altre.... No queda gaire per comentar. Petons.\n8 de desembre de 2010, a les 14:22\nJo ja vaig comentar fa dies, que mai a la vida no em gastaria 1 € en un llibre d'ell. Per beque estigui el llibre nomes sabent qui la escrit ja no em mereix cap credibilitat.\nPetonets anna Maria. MARTA VALLS\n8 de desembre de 2010, a les 14:29\nNo el puc veure, Anna M. I ja està, no cal buscar-hi més excuses. És un mal bitxo i un masclista insatisfet. Una abraçada!\n8 de desembre de 2010, a les 17:46\nA mi tampoc no m’ha caigut mai bé per les raons exposades. Sento dir-ho perquè reconec que és un grans escriptor.\n8 de desembre de 2010, a les 18:56\nVeig que si fa no fa tots anem opinant el mateix. Ja sabia jo que els meus lletraferits sou de fiar, ideològicament parlant. Hehehehe.\nEl nacionalisme espanyol, es veu, no és un nacionalisme...\nAixò sí, el seu discurs perd per tot arreu...\nQuè trist que és defensar la cultura negant els nacionalismes (com més nacionalitats, més cultures... més diversitat... quina pena d'home).\n8 de desembre de 2010, a les 20:57\nSí, un gran escriptor però una pena d'home. Malauradament acostuma a passar també en altres àmbits professionals. No sempre el talent està en sintonia amb el sentit comú o la ètica. Comparteixo totalment el teu escrit Anna Maria. Carme Poblet\n8 de desembre de 2010, a les 21:37\nCompletament d'acord, Anna Maria!!\nM'ha agradat un titular del diari Ara: "Vargas Llosa contra el nacionalisme dels altres".\nI és trist pensar que com a peruà no tingui en compte que les arrels de la seva cultura van ser arrassades precisament per l'"Espanya" dels Reis Catòlics!!\nJa no vull comentar res més, perquè entre això i els toros m'agafaria un cobriment!\n8 de desembre de 2010, a les 22:25\nHola! Sento haver trigat tant; fins ara (5 de la matinada a Catalunya) no he pogut ni llegir l’article.\nAbsolutament d’acord amb toooot el que comentes!\nFa molts i molts anys, quan estudiava a la universitat, em vaig enamorar de la noveŀla “La casa verde”. No pel tema, sinó per les tècniques narratives que emprava. La vaig llegir i rellegir un munt de vegades. Més endavant li vaig començar a veure el llautó a l’home que l’havia escrit, el qual no deixava de ser un gran escriptor, però em resultava d’allò més desagradable per un seguit de raons. No vaig tornar a tocar cap dels seus llibres, ni La casa verde, cap ni un, perquè, ves, d’escriptors boníssims n’hi ha per triar i remenar i l’absència d’aquest en particular, ben mirat, ni es nota.\n9 de desembre de 2010, a les 5:18\nDes de la vagància que m'aclapara no cal dir que subscrit tot l'article. Només afegir que l'apologia que VL fa de la seva Barcelona, és l'apologia d'una Barcelona culturalment feixista, on la llengua catalana estava postergada i perseguida, i on la premsa narrava la versió oficial de tot. A ell sembla que això no l'afectava ni l'afecta, vaja esperit democràtic de pacotilla! Un escarni per tots els que lluitàvem per la llibertat i ens deixàvem la pell al carrer i a l'universitat.\n9 de desembre de 2010, a les 7:40\nA mi també em cau malament!


Ina's Apartment on Gogebashvili Tbilisi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Ina's Apartment on Gogebashvili\nBen situat a la la cultura, els paisatges, els restaurants area de Tbilisi ciutat, Apartment Gogebashvili I Ln 7 us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Gogebashvili I Ln 7 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Gogebashvili I Ln 7 no troba competidors en cap categoria.


ESCOLA MISERICÒRDIA: 2015\nEls nens i nenes de P4 us desitjem a tothom bones festes!!!\nMireu tot el que hem fet per a omplir aquests dies d'il.lusions, de regals, d'amor, de sorpreses i de somnis per a tots i totes...\nPublicat per Escola Misericòrdia a 22:36 Cap comentari:\nVISITA DEL PATGE A P4\nEls nens i nenes de P4 hem treballat molt i hem fet unes llargues cartes als Reis Mags amb la il.lusió de l'arribada del patge. Per fi, l'últim dia de l'escola ens ha visitat el patge reial!! Esperem que arribin en mans dels Reis Mags...\nPublicat per Escola Misericòrdia a 22:14 Cap comentari:\nEls nens i nenes d'Infantil després d'alimentar el Tió durant una setmana amb grans plats de menjar, per fi ens ha cagat!!\nI....quina cagada; baldufes, llapis i caramels per tots i totes\nMoltes gràcies Tió...\nPublicat per Escola Misericòrdia a 22:10 Cap comentari:\nels de 4rt hem anat a l'hort!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 11:38 Cap comentari:\nPublicat per Escola Misericòrdia a 10:24 1 comentari:\nEl Tió ja ha arribat a l'escola i, la classe dels rumberos l'estimem, alimentem i cuidem molt bé per a que ens pugui cagar moltes coses!!!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 13:19 Cap comentari:\nAquí teniu els rumberes i rumberos que ja es fan grans i han fet 4 anys!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 13:12 Cap comentari:\nAnem a cantar a la tele!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 10:39 Cap comentari:\nEtiquetes: 3r, MÚSICA\nEls de cicle superior també anem a patinar!\nVisitem l'hort! 1r\nPublicat per Escola Misericòrdia a 11:15 Cap comentari:\nTaller de nadal 2n i P5\nEls alumnes de 2n hem ajudat als alumnes de P5 a fer el seu arbre de Nadal. Que bé ens ho hem passat!!!!!\nGran nadala 4rt\nEls alumnes de 4T de l’esola hem participat a la Gran Nadala de Reus. Ens van acompanyar alumnes d’altres escoles i la verita tés que ens va sortir molt bé.\nAquí us deixem un recull d’imatges i videos, però a partir del dia 18 de Desembre ens podreu veure pel Canal Reus TV.\nL'equip de futbol pre-benjamí de la nostra escola han tornat a guanyar!!! Són uns campions! Felicitats!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 15:14 1 comentari:\nLa classe de la Rumba es prepara per les festes nadalenques i ho fa decorant i ambientant l'escola pel Nadal!!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 13:23 Cap comentari:\nPublicat per Escola Misericòrdia a 12:27 1 comentari:\nGLOBUS QUE S’UNFLA\nELS NENS I NENES DE 2n FEM UN EXPERIMENT BEN INTERESSANT!!!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 11:40 2 comentaris:\nEls rumnberos i rumberes utilitzem la plastilina per aprendre a interioritzar les lletres del nostre nom, per aprendre la direccionalitat del traç,.. i així poder escriure molt bé. Mireu com ho fem...aviat serem grans escriptors i escriptores!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 15:53 Cap comentari:\nEls nens i nenes de P4 aprenem els conceptes matemàtics a partir de jocs.\nEns ho passem molt bé i aprenem molt!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 15:33 Cap comentari:\nPublicat per Escola Misericòrdia a 23:56 1 comentari:\nEtiquetes: 3r, CICLE MITJÀ, ED.FÍSICA\nSortida al Museu de Reus (P5)\nEls nens i les nenes de P5 vam fer una sortida al Museu de Reus. Vam realizar un taller on vam construir un instrument musical, ens van explicar un conte molt interessant d’un nen prehistòric i vam jugar als pares i mares de la prehistòria. Quantes coses, oi?!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 11:06 Cap comentari:\nELS NENS I LES NENES DE SEGON ESTEM TREBALLANT LES BEGUDES SALUDABLES I, PER AIXÒ, HEM FET LLIMONADA NATURAL. MMMMMM..... BONÍSSIMA!!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 11:30 1 comentari:\nLA PREHISTÒRIA A P5\nEls nens i nenes de P5 estem estudiant la Prehistòria. És un tema apassionant i estem aprenent moltíssimes coses!!!\nPublicat per Escola Misericòrdia a 16:50 Cap comentari:\nPublicat per Escola Misericòrdia a 1:40 Cap comentari:\nEtiquetes: 6è, CICLE SUPERIOR, ED.FÍSICA\nKipling: 150 anys "EL LLIBRE DE LA SELVA"\nAl mes d’octubre, els alumnes de cicle mitjà de l’escola, vam anar a la Biblioteca municipal de Reus Xavier Amorós. Vam anar a visitar l’exposició: Kipling 150 anys del seu naixement. Com ja sabeu, Kipling va ser qui va escriure el conegut i famós llibre: “ El llibre de la Selva”.\nVam fer diverses activitats i ens ho vam passar súper bé!


L'atur cau de 2.027 persones a l'abril a Girona, el 5,22% menys, el descens percentual més gran de Catalunya\nLes comarques gironines augmenten de 9.085 treballadors els afiliats a la Seguretat Social en el quart mes de l'any\nEl nombre de persones registrades a l'abril a les llistes del Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) a Girona es va situar en 36.793 persones, 2.027 aturats menys que al març, el 5,22% menys, la caiguda percentual més gran de Catalunya i la segona més gran de tot l'Estat, per rere de Huelva (6,89%). En l'últim any, el nombre de desocupats s'ha reduït de 1.853 persones, el 4,79% menys. Girona encadena 57 mesos de descensos de l'atur en termes anuals, des de l'agost del 2013. En relació amb els afiliats a la Seguretat Social a les comarques gironines, la mitjana a l'abril s'ha situat en 318.445 treballadors, 9.085 persones més que al març, el 2,94% més, i 7.542 treballadors més que fa un any, el 2,43%.\nLa zona costanera del Baix Empordà és la que registra l'augment més significatiu al llarg del 2017.\nGirona .- El preu mitjà dels lloguers a Girona ciutat s'ha incrementat més d'un 20% al llarg dels darrers tres anys. Segons recull l'informe que periòdicament elabora la Cambra de la Propietat Urbana, entre el primer trimestre del 2015 i el d'aquest 2018 els arrendataris ja arriben a pagar 100 euros més de mitjana pel seu habitatge. La situació que es viu a Girona contrasta amb la que hi ha a Figueres, on aquí els lloguers s'han mantingut més estables. Això sí, a la zona costanera del Baix Empordà –l'informe només analitza Palamós i Sant Feliu- és on hi ha hagut l'increment més significatiu de les rendes al llarg del darrer any. De fet, tan sols en dotze mesos, en aquests municipis els lloguers s'han apujat de mitjana 50 euros.\nLa taxa d'atur a Catalunya cau fins al 12,19%, la més baixa des del 2008, mentre a Espanya puja fins al 16,74%\nL'economia catalana registra la disminució més gran de la desocupació de l'Estat i obté el descens més important en un primer trimestre des del 2005.\nEls contractes de menys d'un mes es doblen a comarques gironines des del 2009, sobretot al sector serveis\nLa UGT alerta que hi ha una evident "fuga de talent" perquè la demarcació ha perdut gairebé 27.000 joves i treballadors d'entre 15 i 44 anys\nGirona .- Els contractes de menys d'un mes de durada s'han disparat a les comarques gironines, sobretot al sector serveis. L'any passat se'n van signar 21.884, cosa que suposa que s'hagin doblat en comparació amb el 2009. El sindicat UGT, que ha radiografiat la situació laboral al territori, alerta de "l'excessiva dependència" que té la demarcació amb els serveis. Un sector que concentra tres de cada quatre llocs de treball i que es caracteritza per una "una elevada precarietat i temporalitat", assegura el secretari general del sindicat a Girona, Xavier Casas. Només per posar un exemple, al seu informe la UGT recull que a les comarques costaneres –amb una forta presència turística- l'atur s'arriba a enfilar fins a un 42% quan acaba la temporada alta. D'altra banda, el sindicat també posa de relleu que a les comarques gironines s'ha viscut una evident "fuga de talent" durant la darrera dècada, perquè la demarcació ha perdut gairebé 27.000 joves i treballadors d'entre 15 i 44 anys.\nLa riquesa financera de les famílies, el resultat de de restar dels dipòsits i de les inversions de les famílies els crèdits contractats, s'ha situat en el 2017 en 1,373 bilions d'euros, cosa que suposa 50.549 milions d'euros més que el 2016, el 3,82% més, segons els comptes financers corresponents al quart trimestre que ha publicat aquest dilluns el Banc d'Espanya. Els actius financers en mans de les famílies, on es tenen en compte els dipòsits, els fons d'inversió i les accions, entre d'altres, es va situar a finals del 2017 en prop de 2,148 bilions d'euros, el 2,37% més que el 2016. Per contra, l'endeutament es va situar en 774.508 milions d'euros, el 0,10% menys que l'any anterior, cosa que constata la tendència de despalanquejament mantinguda des que va començar la crisi. El resultat de la riquesa financera de les famílies surt de restar dels actius financers (2,149 bilions) l'endeutament (774.508 milions d'euros).\nEls preus baixen una dècima al març a Girona i situen la inflació anual en l’1,5%\nEls preus van baixar una dècima al març en relació amb al febrer a Girona i van deixar una inflació anual de l'1,5%, una dècima per sobre de la taxa registrada al febrer, segons dades publicades per l'institut d'estadística espanyol. Al conjunt de Catalunya, els preus al març van pujar també una dècima en relació amb al febrer i van deixar una taxa d'inflació anual de l'1,5%, també una dècima superior a la registrada el mes anterior i la més alta de l'Estat en el rànquing autonòmic.\nEls PGE destinen 139,1 MEUR en inversions a comarques gironines dels quals 39 són per a obres i projectes a l'N-II\nL'atur baixa de 6.720 persones al març a Catalunya i situa el nombre de desocupats en 411.461\nLes estacions d'esquí i el turisme rural freguen el ple en una 'bona Setmana Santa' a les comarques de Girona\nEl govern espanyol augmenta quatre dècimes la previsió de creixement del PIB per al 2018 fins al 2,7%\nLa mitjana de pensió al març se situa en 970 euros al mes, l'1,9% més que el mateix mes de l'any passat\nEl sector hoteler gironí preveu una ocupació per Setmana Santa de fins al 85% a la muntanya i d'un 75% a la costa


> Herbolari>Extractes de Plantes>Comprimits Compostos>Immunitone Plus - Designs for health - 120 càpsules\nÀmplia gamma de vitamines i minerals\nQuè és el Immunitone Plus?\nImmunitone Plus ™ és una fórmula a base d'herbes que està dissenyada per donar suport a la funció saludable de el sistema immunitari durant la temporada de refredats i grip. Conté herbes que donen suport l'activitat normal de les cèl·lules assassines naturals (NK) i l'equilibri de les citocines, que són les proteïnes reguladores alliberades per cèl·lules immunes com a part d'una resposta normal de el sistema immunitari. Les herbes estandarditzades en aquesta fórmula contenen quantitats òptimes i consistents dels ingredients més actius. Immunitone Plus ™ és adequat per a ús a llarg termini i per a tots els grups d'edat.\nCàpsula de cel·lulosa, microcristal·lina de cel·lulosa, fosfat tricàlcic, diòxid de silici i estearat vegetal.\nExtracte de Astragalus 200 mg\nAndrographis 200 mg\nàcid làuric 100 mg\nReishi 50 mh\nBeta 1,3 Glucan 9 mg\nCom es pren el Immunitone Plus?\nCom suplement dietètic, prengui 4 càpsules per dia amb els menjars, o segons les indicacions del seu professional de la salut\nLa marca Designs for health neix al 1989 convertint-se en una font fiable de professionals de la salut per a productes nutricionals recolzats per investigacions de qualitat superior.\nDesigns for health ha estat la font fiable de el professional de la salut des de 1989.\nSón un grup que creuen en la nutrició i la medicina natural basades en la ciència, desenvolupant productes de salut sense compromís i avançant en la forma en què l'educació i la tecnologia donen suport al benestar per a tothom. La seva missió és seguir descobrint, seguir connectant i seguir defensant sense por el bé més gran perquè un dia, la medicina natural i la ciència de la nutrició estiguin a l'avantguarda de l'panorama sanitari. El seu objectiu és que la medicina funcional es converteix en medicina convencional.\nLa línia Designs for health és un benefici per a tots\nDesigns for health és una marca professional que s'ofereix exclusivament als professionals de la salut i els seus pacients a través de referències i botigues en línia. A través d'aquesta associació, el professional de la salut té un paper clau per maximitzar i monitoritzar de manera segura els resultats terapèutics per als seus pacients. El seu propòsit és proporcionar als professionals una educació d'avantguarda per donar suport i facilitar el desenvolupament professional i els resultats positius per als pacients.


S'acaba l'espera, els ports optimitzen el trànsit de camions\nNo és la primera vegada que la tecnologia permet fer un salt de qualitat operativa i solucionar qüestions que porten anys enquistades. En el cas dels ports, l'entrada i sortida de camions ha provocat llargs temps d'espera convertint-se en un assumpte que requeria d'una profunda optimització. Gràcies a les eines digitals d'anàlisis i a la intel.ligència artificial, les zones portuàries estan aconseguint reduir la congestió que es genera al voltant de les seves instal.lacions.\nPublicat el 10.09.2020\nLa idea és que abans d'augmentar la capacitat, cal optimitzar la infraestructura i controlar la demanda. (Port de Barcelona)\nDescongestionar, agilitar i transformar el comportament del transport terrestre i l'experiència d'aquests usuaris tan rellevants. Aquests són els objectius que volen aconseguir els ports que es proposen optimitzar el flux de camions i les seves operacions logístiques. Les autoritats portuàries han trobat la resposta en la digitalització i en la Intel·ligència Artificial, eines que estan permetent reduir els temps d'accés i d'espera de forma molt més eficaç i sofisticada.\nTal com apunta Daniel Olivier, CIO del port de Mont-real, regular el trànsit d'una manera més eficient no sols beneficia als ports sinó també a les urbs, ja que uns 2.500 camions circulen diàriament per la capital del Quebec. La majoria van o vénen de les instal·lacions portuàries, per això considera que abans d'augmentar la capacitat, cal optimitzar la infraestructura i controlar la demanda.\nOrganitzar i predir\nAmb aquest objectiu en ment, al 2016 el port de Mont-real va llançar Trucking PORTal, una interfície smart que informa conductors i transportistes sobre el volum trànsit a temps real per a accedir a les terminals portuàries. Pot descarregar-se com una aplicació mòbil o visualitzar-se en l'ordinador o tauleta. A més, el conductor pot crear alertes que li avisen quan descendeix el temps d'espera o visualitzar un històric de les seves entrades i sortides.\nTrucking Portal empra Google Analytics per a analitzar les zones per les quals es mouen els transportistes, quants accedeixen a l'aplicació o a quines hores del dia. Així s'obtenen una sèrie de mètriques que justifiquen el retorn de la inversió i la introducció de millores a partir de les opinions dels transportistes. Arran de tota aquesta informació, Olivier comenta que estan treballant en dos nous components. El primer és oferir una solució més integral incloent els horaris dels trens de mercaderies, ja que en algunes franges coincideixen amb els camions es pot complicar la logística portuària.\n“El segon, i més interessant, és l'ús de la intel·ligència artificial per a crear una sèrie d'algorismes que puguin predir el trànsit del port amb 24 hores d'antelació, una petició expressa dels transportistes”, continua.\nPer part seva, el Port de Barcelona compta un sistema de portes virtuals que digitalitzen els tràmits duaners. I també està implementant dos sistemes que van en aquesta direcció. D'una banda, el portal Temps d'Accés permet consultar el temps mitjà d'ingrés a les terminals de contenidors una vegada el camió ha accedit al port. “En aquests moments estem desenvolupant un projecte amb T-Systems que va un pas més enllà i que contempla l'anticipació del volum de trànsit amb dues hores d'antelació”, explica Quim Compte, Cap d'Operacions Portuàries i Mercaderies del Port de Barcelona.\nEl sistema uneix intel.ligència artificial amb les solucions en el núvol de Amazon Web Services i tecnologies d'analítica de vídeo per a observar el pas de camions per diferents punts del recinte. La informació de les diferents cambres permetrà establir automàticament el temps que triga el mateix camió a recórrer la distància entre diferents punts, tenint en compte també l'hora del dia i la capacitat del port.\n“Un altre benefici és la traçabilitat, perquè permet minimitzar riscos operacionals, eliminar l'ús del paper i que les baules de la cadena funcionin d'una forma fiable i automatitzada”, valora Compte.\nLa segona mesura és una aplicació mòbil desenvolupada per Portic anomenada Portic Trucker Voice Assistant que destaca per ser, en paraules del seu director Javier Gallardo, “l'únic proveïdor de serveis d'aquesta naturalesa que funciona mitjançant la veu”. El transportista pot preguntar directament a l'aplicació quin és el temps d'accés a la terminal o l'estat de la seva operació facilitant el número de contenidor o pin.\n“La veu és l'eina més poderosa que tenim, llavors, per què no usar-la per a interactuar amb el sistema?", es pregunta Gallardo.\n“La digitalització minimitza riscos, elimina el paper i permet que les baules de la cadena funcionin d'una forma fiable i automatitzada”\nQuim Compte, Cap d'Operacions Portuàries i Mercaderies del Port de Barcelona\nUna millor organització també repercuteix en el medi ambient. A Europa, els camions són responsables del 22% de les emissions del transport per carretera malgrat representar només el 2% dels vehicles que circulen per les vies.\nEn el port de Los Angeles ja albiren els resultats d'optimitzar el trànsit d'entrada i sortida de les seves instal·lacions. En 2008, van implementar el Clean Truck Program (Programa de Camions Nets) que prohibeix l'accés de camions fabricats abans de 1989, fins a fer-ho amb els vehicles de mercaderies pesants que no compleixen amb els estàndards fixats per l'Agència de Protecció Ambiental dels Estats Units.\nDes de 2018, només poden accedir els models fabricats a partir de 2014 i amb un registre previ. Segons informa l'Autoritat Portuària, gràcies a aquesta iniciativa han aconseguit reduir les emissions que provoquen els camions en un 90% tres anys abans del que es preveu.\nEl port de LA i el de Long Beach també compten amb una passada per a transportistes denominat PierPass 2.0, un sistema de cita prèvia organitzat en dos torns. Al desembre de 2019 van anunciar que les cues que es produïen a la tarda s'havien eliminat completament.\nLa digitalització del sector transitari: vital per a la seva supervivència\nper Xavier Lluch, Joan Carles Suari


IB3 | La creació de la Superlliga provoca un terratrèmol al futbol europeu\nPortada > esports > La creació de la Superlliga provoca un terratrèmol al futbol europeu\nEls màxims organismes del futbol mundial ja han mostrat el seu rebuig a la competició\nLa Superlliga europea de futbol ja és una realitat. La nova competició ha estat fundada i impulsada de manera unilateral per dotze grans clubs d’Europa. L’anunci no té ni 24 hores de vida i ja ha provocat un autèntic terratrèmol al futbol europeu. Ahir, al voltant de la mitjanit, esclatava la bomba. Dotze grans equips europeus, amb el finançament d’un conegut banc nord-americà posen en marxa la Superlliga europea de futbol. Els clubs fundadors d’aquesta nova competició són tres espanyols: Reial Madrid, Barça i Atlètic de Madrid; Sis anglesos: el Chelsea, el Liverpool, el Manchester City, el Manchester United, l’Arsenal i el Tottenham; i 3 italians: el Milà, l’Inter de Milà i la Juventus.\nQuè és aquesta nova competició, quan es posarà en marxa i com funcionarà?\nL’objectiu, segons els clubs fundadors, és oferir partits de més qualitat amb els quals es puguin obtenir majors beneficis econòmics. De fet, s’establirà una donació solidària a la resta de clubs europeus més modestos. La temporada arrancaria el mes d’agost i hi participarien els dotze equips fundadors, tres convidats i cinc més que es classificarien segons els resultats de la temporada anterior. La Superlliga començaria en dos grups de deu equips, es jugarien partits d’anada i tornada i un play-off a finals del mes de maig. Tots els enfrontaments es disputarien entre setmana per no trastocar els calendaris de les respectives lligues nacionals.\nUna iniciativa que no ha fet gens de gràcia ni a la FIFA ni a la UEFA ni a la Lliga. Els tres organismes coincideixen que es tracta d’una competició secessionista i elitista. La Lliga ha condemnat la proposta a través d’un comunicat i el seu president, Javier Tebas, també s’ha posicionat a les xarxes socials advertint als equips que hi participin. La FIFA per part seva també mostra la seva desaprovació, però apel·la al diàleg per intentar solucionar aquesta crisi. La UEFA en canvi és més contundent. El màxim organisme del futbol europeu diu que els clubs que formin part d’aquesta nova Superlliga no podran participar de cap altra competició tant en l’àmbit nacional, europeu com mundial, i que els seus jugadors podrien quedar sense jugar amb les seves respectives seleccions. Unes sancions que ara com ara no afectarien cap equip de la lliga alemanya ni francesa, que no s’hi han adherit. Molts de clubs de la lliga espanyola, entre ells el Mallorca han manifestat la seva posició contrària a la creació de la Superlliga.\nLa Comissió Europea també s’hi ha pronunciat en contra. Igual que el Govern espanyol, el britànic i el francès. La Lliga ha convocat el pròxim dijous amb tots els clubs, excepte el Barça, el Reial Madrid i l’Atlètic de Madrid.


2017, un gran any per a Catalunya Ràdio - Racó Català\nSaül Gordillo 10.01.2018 13.00 h\nTanquem el 2017 amb el rècord històric d'audiència de Catalunya Ràdio: 698.000 oients a l'EGM del novembre, amb el lideratge del cap de setmana amb Ricard Ustrell i el creixement del programa de Mònica Terribas. Mai fins ara Catalunya Ràdio (l'emissora catalana que més creix a l'última onada de l'EGM) havia aconseguit arribar a tanta audència, ja que a aquests 698.000 oients s'hauria d'afegir un rècord també històric de la ràdio a internet al conjunt de l'Estat. Catalunya Ràdio va aconseguir a l'octubre 2.870.000 usuaris únics, gràcies als quals catradio.cat ha estat líder al conjunt de l'Estati s'ha convertit en la primera emissora a superar els 2 milions d'usuaris a la xarxa (web i aplicació mòbil). A més, el Centre d'Estudis d'Opinió ha certificat aquest 2017 el lideratge de la ràdio pública a nivell informatiu. Catalunya Informació i Catalunya Música també han aconseguit creixements d'audiència a l'EGM durant el 2017, que ha estat l'any de l'esperadíssim retorn d'iCat a l'FM. L'aposta per l'escena musical catalana i per la cultura del país ha tingut en el retorn d'iCat a les ones hertzianes el seu moment àlgid, amb una de cada tres cançons d'artistes catalans i una graella carregada de programes temàtics. La ràdio pública –que al juny va estrenar un programa de literatura a Catalunya Ràdio, i al setembre un altre a iCat– ha recuperat a l'FM l'emissora musical i cultural el mateix any que ha innovat amb tota una 'graella digital' pròpia, ja que a principis de 2017 es van llençar continguts radiofònics específicament digitals amb el projecte +CatRàdio.\nHa estat un bon any per als treballadors de Catalunya Ràdio perquè al retorn d'iCat a l'FM s'ha afegit una altra de les fites històriques: l'acord per a l'equiparació salarial amb TV3, gràcies a l'acord entre treballadors i la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. El 2017 també ha estat un any de reconeixements professionals. Hem rebut un premi Ondas compartit per la cobertura dels atemptats del 17 d'agost a Barcelona i Cambrils. Novament, Catalunya Ràdio va ser referència informativa amb 47 hores ininterrompudes de programació especial. Els serveis informatius de Catalunya Ràdio i TV3 també han rebut aquest desembre el premi Muriel Casals de Comunicació d'Òmnium Cultural. El degoteig de reconeixements professionals durant l'any ha estat continuat, i n'han rebut la productora Núria Ventura (premi Ràdio Associació de Catalunya) i veus de l'emissora com Mònica Terribas (premi ARC), Mariola Dinarès(premi DonaTIC Divulgadora 2017 i premi Ràdio Associació de Catalunya) i Xantal Llavina (premi excel·lència de les Telecomunicacions), entre d'altres.\nNo voldria acabar aquest apunt de resum d'un 2017 intens i profitós per a Catalunya Ràdio sense recordar tres professionals que ens han deixat durant l'any. La nostra companya Susanna Sancho i els col·laboradors de l'emissora Pere Tàpias i Carles Capdevila.\nfa 18 segons 4 respostes\nfa 28 segons 1 respostes\nfa 39 minuts 3 respostes\nfa 43 minuts 44 respostes\n23.908 raconaires | 346 connectats (59 raconaires)


Què conté un tarro de melmelada? | Consumer\nLes melmelades s'elaboren amb fruita i sucre, però saps quins són les proporcions? T'expliquem què quantitats contenen d'aquests i altres ingredients\nLes melmelades i les confitures estan elaborades a força de fruites i sucre. Les diferències entre elles no es deuen a la quantitat de fruita que contenen, sinó a la forma en la qual aquesta es troba al principi: en les confitures s’utilitza polpa o puré de fruita. També es distingeixen en el procés d’elaboració i, sobretot, en la quantitat de sucre, que és major en les confitures que en les melmelades. Però què conté exactament un tarro de melmelada? Quins són les proporcions dels seus ingredients? Usen colorants i conservants? Ho detallem aquí.\nMelmelada: fruita i sucre\n? En un envàs de 350 grams de melmelada hi ha aproximadament:\n193 grams de fruita, equivalent a sis maduixes d’uns 30 g\n158 g de sucres, equivalent a unes 35 cucharaditas de sucre de 4,5 g\n? En una ració d’uns 25 grams de melmelada (la quantitat que posem en una torrada) hi ha aproximadament:\n11 g de sucres, equivalent a unes 2,5 cucharaditas de sucre (de 4,5 g)\nMelmelades sense sucre, són millors?\nSón millors les melmelades i confitures amb edulcorants i sense sucre? L’Organització Mundial de la Salut (OMS) recomana que el consum de sucres lliures, com els quals es troben en melmelades i confitures, sigui inferior a 50 grams diaris en el cas dels adults. A més, indica que si aquesta quantitat es redueix a menys de 25 grams diaris, s’obtindran beneficis addicionals. Una ració de 25 grams de melmelada ja suposa uns 12 grams de sucre, així que resulta fàcil sobrepassar aquesta recomanació si consumim qualsevol altre producte amb sucre en el mateix dia.\nLlavors, hauríem d’optar per melmelades sense sucre i amb edulcorants? Així evitaríem la ingesta d’aquesta quantitat de sucres, però, encara que els edulcorants són segurs, no hi ha evidències que siguin útils per evitar problemes de sobrepès o obesitat i, a més, podrien dificultar el seguiment d’un patró dietètic saludable, en habituar-nos a sabors intensament dolços. Per tot això, la millor alternativa és la fruita fresca.\nEl que no saps sobre els productes light\nLes melmelades tenen colorants?\nDurant l’elaboració d’aquests productes se sotmet a la fruita a un escalfament, la qual cosa pot fer que el seu color es deteriori. Per això, en les melmelades i confitures (excepte en la confitura extra) es permet l’ús de colorants; per exemple, per donar color vermell es pot emprar vermell cochinilla (I 120).\nNo obstant això, és alguna cosa que no es va fer en cap dels productes analitzats en la nostra Guia de Compra de novembre. És a dir, cap d’ells té colorants. En alguns es destaca aquesta absència, com ocorre en les melmelades extra Helis, Hero i Eroski Basic, on s’inclou la indicació “sense colorants”. Això també es destaca en la confitura extra Hero, però en aquest cas suposa un incompliment de la legislació perquè dona a entendre que és una característica específica d’aquesta marca quan, en realitat, no està permès l’ús de colorants en cap confitura extra (Reglament (UE) 1129/2011).\nS’usen conservants en les melmelades?\nLes melmelades i les confitures tenen una llarga vida útil a causa de l’enorme quantitat de sucre que contenen i al tractament tèrmic que s’aplica durant la seva elaboració, que elimina la possible presència de microorganismes que podrien espatllar el producte o emmalaltir-nos. Per això, en principi, no és necessari utilitzar conservants. Però una vegada que obrim l’envàs es perden aquestes condicions asèptiques, així que es recomana emmagatzemar en frigorífic.\nEl problema és que fins i tot en aquestes condicions de refrigeració és possible que es desenvolupin llevats i floridures que poden alterar el producte. Per això algunes marques, concretament la melmelada extra Eroski Basic i la melmelada La vella fàbrica, inclouen conservants com sorbato potásico, que eviten el seu desenvolupament. Això sol generar desconfiança en moltes persones, que és encoratjada a més per missatges del tipus “sense conservants”, com els quals s’inclouen en les melmelades extra Helis i Hero i en la confitura extra Hero. No ha de causar-nos preocupació perquè es tracta d’additius segurs, igual que tots els que estan aprovats per al seu ús en aliments.


Atreyud Sisè es constituí a l’any 2002 com a empresa amb la intenció de trobar un espai dins l’àmbit de la intervenció social, l’animació sociocultural, el temps lliure i l’educació. La seva especialització en gestió de serveis i programes socioeducatius, prové del capital d’experiència en la gestió socioeducativa i consultoria i investigació social per les trajectòries prèvies de les seves integrants.\nAls darrers anys, Atreyud ha ampliat els seus àmbits d’intervenció creant l’Àrea de Consultoria, Innovació i Desenvolupament, i l’Àrea de Gestió del Coneixement.\nAtreyud considera el seu principal element d’identitat llur compromís amb la qualitat, amb la feina ben feta i amb la professionalització dels serveis d’intervenció socioeducativa tant a l’àmbit formal com no formal.\nL’esforç per mantenir aquests paràmetres de qualitat, professionalitat i gestió especialitzada amb els seus clients és una constant de la nostra empresa, així com participar en el desenvolupament personal i professional de totes les persones que formen part d’Atreyud.\nL’equip d’Atreyud està format per un grup de professionals interdisciplinars procedents de diferents àmbits formatius i laborals que comparteixen un objectiu bàsic: contribuir al desenvolupament de programes i actuacions en benefici de la població de les Illes Balears, especialment d’aquells col·lectius amb més necessitats, mitjançant la posada en marxa de programes ja sigui des de l’àmbit de l’administració, des de les organitzacions no lucratives, com des de la iniciativa pri5vada.\na ATREYUD treballem\nper una feina ben feta\nen equip interdisciplinari\namb les persones i per a les persones\nperquè ens agrada el que fem....\namb eficàcia i fiabilitat\nadaptant-nos a les vostres necessitats...


Wajh Beach Hotel Al Wajh Aràbia Saudita - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Al Wajh.\nKing Abdulaziz, Al Wajh, Al Wajh, Aràbia Saudita, 48741 - Veure al mapa\n"location is fantastic, future was new rooms clean"\nSuite amb llit tipus queen 2 (Queen Suite 2)\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Al Wajh, Wajh Beach Hotel és l'el·lecció perfecta. Amb aquesta situació a només 365 km del centre de la ciutat i a 3 km de l'aeroport, aquest hotel de 2-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWajh Beach Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, servei de taxi.\nL'hotel compta amb 46 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, sofà, televisió al bany, tovalloles, connexió sense fils a internet (cortesia). Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com billar, ping pong, sauna. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Al Wajh, faci de Wajh Beach Hotel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (130) Parelles (35) Viatgers en solitari (30) Famílies amb infants petits (41) Famílies amb infants grans (6) Grups (18)\nAllotjaments a Al Wajh


Latorre i Sanz tornaran a firmar la Falla Gran Municipal 2019, acompanyats per Pichiavo | Infoguiavalencia\nInici » Latorre i Sanz tornaran a firmar la Falla Gran Municipal 2019, acompanyats per Pichiavo\nLatorre i Sanz tornaran a firmar la Falla Gran Municipal 2019, acompanyats per Pichiavo\nÉs la tercera vegada i segona consecutiva que seran els responsables de plantar el monument municipal.\nEls artistes fallers Latorre i Sanz han tornat a ser seleccionats per a fer la Falla Gran Municipal de 2019. És la tercera vegada que tenen esta responsabilitat i la segona consecutiva. En esta ocasió ho faran en companyia del duo artístic Pichiavo, el qual està format per Juan Antonio Sánchez i Álvaro Hernández.\nCom en el cas de l'equip artístic de la Falla Infantil, el de la Gran també ha sigut seleccionat per un jurat independent, el qual ha escoltat les explicacions de les diverses candidatures, i al mateix temps han pogut resoldre els dubtes sobre els diversos projectes. Com en el cas del monument infantil, les presentacions es fan sense presentar esbós.\nLatorre planta falles des de 1981 i des de 2001 fins a 2013 va ser el mestre major del Gremi d'Artistes Fallers i president i president de la Federació d'Artistes Fallers i Fogueres de la Comunitat Valenciana. El seu treball va associat al de conquense Sanz i actualment és secretari de la Cooperativa d'Artistes Fallers. Este duo ha firmat molts monuments de la Secció Especial, de la falla gran municipal en 2008 i en 2018 acompanyats del dissenyador internacional Okuda San Miguel.\nEn esta ocasió el jurat estigué format per l’expresident de la Falla Convent de Jerusalem–Matemàtic Marzal Santiago Ballester, a proposta de la Federació de Falles de la Secció Especial; Verónica Palomares, llicenciada en història, restauradora i artesana del cartó pedra, en representació de la Federació de Falles amb Especial Enginy i Gràcia; l’artista faller José Luis Ceballos, llicenciat en Belles Arts per la Universitat Politècnica de València, especialitzat en la conservació i restauració de béns culturals i designat com a membre del jurat pel Gremi Artesà d’Artistes Fallers de València; Salvia Ferrer, artista dissenyadora, promotora de projectes artístics i directora del Festival Intramurs, a proposta del qual ha format part del comité de selecció, i Susana Vilaplana, en representació del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana del qual és adjunta a la Direcció. Amb veu però sense vot, també han estat presents Salvador García, en representació de la Junta Central Fallera (JCF), i el regidor de Cultura Festiva de l’Ajuntament de València i president de la JCF, Pere Fuset.\nPalomares indicà que la falla municipal “serà un binomi perfecte gràcies a la conjunció de la tradició artística, les qüestions més clàssiques de la falla, unides a la transgressió en els acabats”, mentres que Ceballos declarà que “el tema de la sàtira el desenvolupen a través d’una obra clàssica. És molt interessant perquè ens recorda els orígens d’este concepte que tenim molt arrelat en la ciutat”. Finalment, Ballester comentà que el projecte “ha aconseguit unificar tot el que és una falla moderna i la interactivitat per a totes les persones que vinguen a vore-la”.\nPer la seua banda Pere Fuset valorà el difícil treball d'un jurat “que ha instat als equips artístics de les altres candidatures a tornar a presentar els seus projectes en el futur per la seua gran qualitat”. També va ressaltar que “artistes valencians amb trajectòria internacional hagen vist en els artistes fallers i les Falles una possibilitat de suma que multiplicarà els beneficis per a la festa i a l’art”.\nFinalment va comunicar que el pressupost s'ha incrementat arribant als 205.000 euros per a la falla gran, i va recordar que pròximament es presentaran els dos projectes seleccionats en un acte específic.


País de hòbbits (Publicat a l’ARA, 28 de gener de 2014) | Carles Boix\n← El governador (publicat a l’ARA, 14 de gener de 2014)\nQuina majoria es necessita per al SíSí? (Publicat a l’ARA, 11 de febrer de 2014) →\nPosted on January 26, 2014\tby carlesboix\nEn un celebradíssim article, “Lo que no se quiere oír sobre Cataluña” (El País, 19/1/2014), César Molinas ens ofereix una teoria de la psicologia dels catalans-hòbbits i una teoria del creixement econòmic a la Península Ibèrica per defensar “la idea d’Espanya com a nació de nacions per reconstruir-hi al damunt la casa comuna” i justificar un nou gran pacte que imagino “confederal”. La intenció és, no cal dir-ho, bona. La justificació històrica que fa servir, no.\nDe la mà de Vicens Vives i la seva “Notícia de Catalunya” (i d’uns pinzellades de Robert Kaplan i Tony Judt), Molinas defineix els catalans com a individus essencialment menestrals, absorbits (i salvats) per la feina, pragmàtics de mena, amb “una característica falta d’ambició en la seva projecció cap al món exterior” i inspirats en el “poble dels hòbbits”. Aquest marc mental, que suposadament arrenca del feudalisme franco-català (molt més “robust i europeu” que el castellà) i de les seves institucions corporatistes, va dur a la decadència econòmica fins al segle XVIII. Només la derrota de 1714 va despertar el país: “Catalunya es desenvolupà gràcies al decret de Nova Planta, i no malgrat aquest”.\nFer una lectura literal de “Notícia de Catalunya” és, en primer lloc, una equivocació. Aquest assaig, que no és ni de bon tros el millor Vicens Vives que tenim, es va escriure, en plena dictadura, gairebé en codi xifrat, per defensar els pocs valors (el treball, la vida privada) que havien quedat dempeus després de les grans derrotes polítiques de 1936 i 1939 i per suggerir que la modernització econòmica (duta a terme per menestrals) era l’única via possible per salvar Espanya i, de pas, Catalunya. En tot cas, la decisió de parlar d’una hipotètica “mentalitat catalana”, una forma utilitzada per un cert nacionalisme romàntic avui superat, sorprèn encara més. El mateix Vicens Vives va evitar tota apel.lació a una mena “volksgeist” català immutable (fins i tot d’un “volksgeist” tan simpàtic com els dels hòbbits) i va preferir parlar de corrents psicològiques profundes, canviants amb el context històric.\nL’esperit hòbbit (que consisteix a viure en pau, en una Comarca dolça, sense molestar els veïns, si és que aquests et deixen) potser va arribar a Catalunya amb la revolució industrial. Fins aleshores, però, la història de Catalunya va ser la d’un país tan normal i tan violent com tots els altres. Només cal recordar l’intent d’expansió militar a l’Occitània, la conquesta de Mallorca, València i mitja Itàlia, la guerra civil del segle XV, les guerres de 1640 i 1714 i les guerres carlines. I, fins i tot, en plena industrialització, les bullangues del dinou, l’anarquisme i la guerra civil.\nLa hipòtesi que, sense decret de Nova Planta, Catalunya, “constrenyida per les seves institucions, s’hagués perdut la revolució industrial”, no té ni cap ni peus. Efectivament, la tesi de la monarquia borbònica modernitzadora no és nova. Apareixia als llibres de text escolars que em van fer estudiar fa molts anys. Fa poc el sr. Porta Perales defensava, al Born, que Felip V va acabar amb les estructures oligàrquiques de la Catalunya medieval fins a convertir-la en una Espanya moderna. La realitat és una altra. Com ja va demostrar Pierre Vilar fa gairebé mig segle, l’economia catalana mostrava signes d’expansió com a mínim a la darrera meitat del segle XVII. Recentment, Garcia Espuche ens ha fotografiat una Barcelona del 1700 vibrant. A nivell europeu, no hi ha cap evidència d’un miracle d’un país que passés de la decadència a l’èxit tan ràpidament: com demostro en un paper que acabo d’escriure sobre les arrels de la revolució industrial, el desenvolupament econòmic al 1700 explica el 87 % del desenvolupament del 1800 a tot Europa.\nLa història econòmica més moderna, de la mà del premi Nobel Douglass North, relaciona les economies més dinàmiques de l’Europa moderna (Anglaterra i Holanda) amb el manteniment de les seves estructures parlamentàries. Aquells parlaments eren tan poc representatius com el català: fins al 1833 només un 1 % de la població elegia el parlament anglès. Tanmateix, aquells parlaments tenien la capacitat d’actuar com a contrapoder davant d’un poder monàrquic corrupte i despòtic i de defensar, per tant, les mínimes lleis i drets necessaris per permetre la invesió i el creixement.\nLa tesi defensada per César Molinas sorprèn doblement. El matemàtic espanyol es va fer famós per encunyar l’expressió “elits castisses” o “extractores” per parlar de les classes que dominen l’estat espanyol i que han dut Espanya a la bombolla immobiliària i a la seva crisi. Aquest concepte de classe extractora es deriva d’un llibre, “Why Nations Fail”, que defensa les institucions parlamentàries com a motor central de creixement, que fa referència explícita als parlaments britànic i holandès com a causa primària de la revolució industrial, i que les contraposa a monarquies com l’espanyola. La contradicció en la utilització de les fonts és tan estranya que em resulta incomprensible.\nThis entry was posted in Catalunya -- Història, Economia / Economic Policy, Spain -- National Identity. Bookmark the permalink.


Cantata BWV 130 - Catalan Translation\nCantata BWV 130 - Senyor Déu, tots et lloem\nSenyor Déu, tots et lloem\ni et regraciem de tot cor,\nper crear un estol d’àngels bells,\nque volen entorn del teu tron.\nEl seu esclat esplendent i gran saviesa, fant palès,\ncom Déu vers nosaltres els homes s’inclina,\nen quant, aquests herois, aquests broquers,|\nque va crear per nosaltres.\nElls no existeixen per gloriejar-se;\ntota la seva tasca té un sol mandat,\nque ells estiguin, Senyor Crist, a la teva vora,\ni de les pobres criatures del teu petit ramat:\nNo és, doncs, profitosa la seva custòdia,\nenfront de la fúria i el poder de Satan?\nEl vell drac s’abrusa d’enveja,\ni ordeix, a tota hora, una nova pena,\nper a desballestar el petit ramat.\nTé ganes, el que és de Déu, malmetre\nde seguida amb els seus enganys,\nperquè no coneix ni pau ni treva.\nQuina sort per nosaltres que dia i nit,\nens vetlli un estol d’àngels,\nper abatre l’escomesa del diable!\nDaniel, assegut enmig dels lleons,\nsentí com els àngels li allargaven la mà.\nAquella vegada, que les brases\ndels forns de Babilònia no feien mal,\nels creients feren sentir càntics de gratitud,\nper això ara, en qualsevol mal pas,\nencara rebem dels àngels el seu ajut.\nFes, oh Príncep dels Querubins,\nque aquest valuós estol d’herois,\nfacin d’escut als teus creients;\nfes que, en la carrossa d’Elies,\nels duguin amb tu al cel, un dia.\ni et donem gràcies, Déu, per sempre més,\ntal com l’estimada angèlica legió,\ntambé, ara i sempre, et dóna llaor.\nque els sostinguis amatents,\nper a protegir aquesta petita ramada,\nper tal que guardi la teva divina paraula.


La Natura a Sant Andreu de la Barca: Aiguamolls de Molins de Rei - 27/03/2014\nAvui tocava fer una breu visita als aiguamolls de Molins de rei. El matí s'ha presentat fred amb sol a primera hora i núvols que anaven guanyant terreny fins els deixar el cel gairebé cobert del tot.\nPotser no era el millor dia per veure ocells, ja que s'han trobat a faltar algunes espècies que generalment són habituals, com el faisà, el corb marí gros, els becs de corall, etc. Per altra banda s'han vist d'altres també comunes a la zona. La migració no ha estat gaire patent, tan sols un grup d'orenetes vulgars i cuablanques que s'alimentaven d'insectes tot volant a baixa altitud.\nS'ha observat que les mampares instal·lades per observar la fauna sense destorbar-la estaven molt malmeses: s'havien endut fustes i també estaven deformades al no tindre un tractament adeqüat per estar a l'exterior, només cal que veieu les fotografíes.\nAquestes son les espècies d'ocells detectades:\n- Cabusset (Tachybaptus ruficollis): uns 4 exemplars\n- Bitxac comú (Saxicola rubicola): 1 mascle cantant\n- Titella (Anthus pratensis): 6 exemplars com a mínim\n- Mosquiter comú (Phylloscopus collybita): 3 exemplars\n- Oreneta cuablanca (Delichon urbicum): uns 10 exemplars\n- Bernat pescaire (Ardea cinerea): 2 exemplars\n- Oreneta vulgar (Hirundo rustica): uns 30 exemplars\n- Fotja vulgar (Fulica atra): 2 exemplars\n- Cotorreta de pit gris (Myiopsitta monachus): 1 exemplar\nEnviat per Natura SAB a 22:06\nEtiquetes de comentaris: Aiguamolls de Molins de Rei, Denúncia, Lloros i cotorres


"S'han oblidat de les agències de viatges" - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\n"S'han oblidat de les agències de viatges" - Diari de Barcelona\n"S'han oblidat de les agències de viatges"\nJordi Vendrell, responsable de Tuareg Viatges i membre del col·lectiu Locos por viajar, lamenta que les mesures de les administracions per reactivar el sector turístic no ajuden agències com la seva\nLa crisi de la Covid-19 ha afectat especialment el sector turístic. I com explicàvem la setmana passada, les agències de viatges són un dels sectors més afectats per la pandèmia i per la crisi que n'ha derivat. En parlem amb Jordi Vendrell, de l'agència barcelonina Tuareg Viatges i del col·lectiu nascut arran de la pandèmia Locos por viajar. Segons Vendrell, les mesures que els governs han pres fins ara per reactivar el turisme no només no els ajuden, sinó que fins i tot els van en contra.\nEl turisme ha estat un dels sectors més tocats per la Covid-19. Quina afectació ha tingut en particular en les agències de viatges del col·lectiu?\nEl coronavirus ens ha afectat moltíssim. Nosaltres treballem en l’àmbit internacional, de manera que el tancament de fronteres i el confinament han trastocat del tot el nostre negoci. Des de l’11 de març hem tingut dues feines: la primera ha estat repatriar tota la gent que teníem arreu del món; la segona, gestionar les devolucions dels diners de la gent que tenia viatges encarregats que no s’han pogut fer. No és que no tinguem feina, n’hem tingut molta, només de repatriar i ocupar-nos de tots els processos administratius per gestionar les devolucions. A més, hem hagut de lluitar perquè els proveïdors tornin els diners. Tot plegat ja ens fa treballar a jornada completa, però no ens genera cap ingrés.\nEl col·lectiu Locos por viajar sorgeix d’aquestes dificultats?\nLa iniciativa Locos por viajar està formada per 33 agències. Si bé no totes oferim exactament el mateix model de turisme, el que tenim en comú és que nosaltres som les que creem els viatges i intentem oferir una experiència força individualitzada que s’allunya del turisme massificat. Al minut zero de la pandèmia tots estàvem molt tranquils amb els nostres projectes d’estiu, fins que se’ns va desmuntar tot. Tots els que formem part de Locos por viajar ja pertanyíem a associacions d’agències de viatges. Vam ser conscients que o ens espavilàvem nosaltres o no ens ajudaria ningú. Estem fent molta feina per intentar salvar el nostre model de turisme.\nEn què es basa aquest model de turisme?\nA Locos por viajar ens movem en el camp de la innovació turística, obrim rutes i busquem noves destinacions. En el moment en què ens allunyem del turisme industrial, entrem en altres magnituds que fan que el turisme sigui més sostenible. Les visites es plantegen d’una altra manera perquè es visiten llocs que no són tan coneguts, on no hi ha infraestructures turístiques i on l’afluència de visitants és mínima. Precisament per això, el lloc conserva molt més les seves característiques bàsiques, no ha estat alterat perquè el visitin i com a visitant també en surts molt més content, perquè veus una cosa més autèntica.\nQuina afectació ha tingut l’aturada en les comunitats que treballen amb vosaltres?\nFins ara hem estat parlant de la nostra visió, però de la nostra feina en depenen també moltes comunitats locals. Quan comença la temporada deixem uns diners a determinades comunitats locals perquè estiguin preparades per quan arribin els visitants. Moltes famílies habiliten cases per rebre-hi visitants i necessiten els diners per avançat. L'arribada de visitants suposa una suma d'ingressos per a molts. Quan s'interromp aquest flux, tallem aquests ingressos, cosa que pot arribar a plantejar problemes de supervivència. Les relacions amb aquestes comunitats també són relacions empresarials i, tant i vols com si no, hi ha un tracte personal. La situació provocada per la pandèmia ha estat desastrosa, hem avançat diners que ja s’han fet servir per preparar viatges, però no hem venut res arribat el moment.\nHeu rebut alguna mena de suport per part de les institucions?\nCom a col·lectiu particular no hem rebut cap ajuda. Sí que hem gaudit de les ajudes generals com els ERTO o els crèdits, però no hem rebut ajudes específiques per solucionar la nostra situació en particular.\nEn canvi, sí que s'han anunciat mesures per reactivar altres sectors turístics.\nLes agències que enviem turisme a fora estem patint molt. Hi ha hagut tota una campanya institucional per potenciar el turisme nacional. A més, s’han anunciat una sèrie d’ajudes dirigides a les companyies aèries perquè puguin recuperar la seva activitat. Aquestes companyies aèries tenen els diners dels nostres clients, que estem obligats a retornar pels viatges que no s’han pogut fer. Les principals ajudes per reactivar el turisme ens van en contra. Els governs s’han oblidat de les agències de viatges.\nJordi Vendrell, responsable de Tuareg Viatges i membre de Locos por viajar\nQuines mesures concretes s’haurien de prendre?\nLa primera i principal és entendre la situació en què es troben els agències de viatges i allargar els ERTOs fins a finals d’any com a mínim. També agrairíem que el govern es posés d’acord amb els altres governs de la Unió Europea i creessin una sèrie de protocols comuns, que hi hagués una mica més de claredat. Nosaltres tenim com a referència la pàgina del Ministeri d’Exteriors, és la pàgina que seguim les agències de viatges per saber si els destins són segurs o no. Caldria un esforç per part del govern per tenir cura d’aquesta informació, que fos realment actualitzada i fiable. Necessitaríem que es reactivessin els serveis de sanitat exterior, ja que el tema mèdic ha passat a tenir una importància cabdal. Per exemple, hi ha moltes destinacions on necessites la vacuna de la febre groga per viatjar, que no te la pot posar un metge qualsevol. Si els departaments de sanitat exterior estan tancats, tu no et pots posar la vacuna i no pots anar a determinats llocs. Aquest tipus de coses no costen gaire d’activar, però per a nosaltres marquen una gran diferència. Entenem que el govern tingui altres prioritats, però com a mínim que no ens posi pals a les rodes amb campanyes que promouen només el turisme nacional. Nosaltres hi posem de la nostra part, però necessitem ajudes i una mica de sort. Necessitem que des de l’administració s’entengui la nostra situació i també que es reconegui el turisme com una qüestió global, no aïllada. És possible afavorir el turisme local sense fastiguejar els altres models de turisme.\nQuina previsió teniu pels propers mesos?\nNosaltres tenim certa capacitat per reactivar-nos una mica, per identificar destinacions segures i que la gent se senti còmoda viatjant-hi. Això, en certa manera, ja ho hem aconseguit, malgrat que no hem tingut cap mena d’ajuda. El que pot passar és que tot això vagi a la baixa i que fins octubre o novembre no tinguem certa activació global.\nTot i la reobertura de fronteres, la por al virus segueix frenant les vendes?\nLa Covid té dos problemes. D’una banda, el virus com a malaltia. No podem obviar la realitat, que és que hi ha països on ara mateix es pot viatjar i d’altres on no. D’altra banda, també hi ha un factor d'hipocondria social. Tu te’n vols anar de viatge però et comences a trobar amb els comentaris del teu entorn, que qüestionen la decisió de viatjar sense tenir en compte en quines condicions es fa. A més, hi ha el factor por, ja que podem gestionar la prudència, però no la por.\nÉs possible viatjar de manera segura ara mateix?\nNosaltres ara mateix estem venent viatges. La llista de països on es pot viatjar és força llarga. També hi ha una sèrie de països on encara no ens deixen entrar. Per exemple, els països de tot el sud-est asiàtic, que han estat molt poc tocats per la pandèmia. Vietnam, Laos, Myanmar o Tailàndia són destinacions on el virus ha tingut una incidència molt limitada. El problema que tenim és que no ens hi deixen entrar, cosa que ha reduït moltíssim els països on podem oferir viatges.\nHeu iniciat una sèrie de reunions amb administracions per millorar la vostra situació.\nDes de Locos por viajar ja ens hem mobilitzat. Ens vam trobar amb la Secretaria d’Estat de Turisme, ahir amb la CEOE i la setmana vinent amb la Conselleria de Turisme. Totes les reunions que hem fet fins ara han anat força bé, s’han mostrat molt bona voluntat, el que falta és que es materialitzi.


Aquest diumenge tornarem a tenir temps estable i una lleugera pujada de les temperatures - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioAquest diumenge tornarem a tenir temps estable i una lleugera pujada de les temperatures\nLa previsió del temps al Maresme per aquest diumenge segons Meteomar, el servei meteorològic del Consell Comarcal del Maresme, indica que l’ambient serà estable i dominat pel sol però amb intervals de núvols prims que augmentaran durant la tarda. No s’esperen precipitacions.\nEls vents seran fluixos, de força 1 a 3 i de component sud-oest. Mar en estat de marejol a tota la costa de la comarca. Les temperatures pujaran lleugerament, amb màximes que aniran dels 27 als 30 graus i mínimes que aniran dels 16 als 20 graus.


MODERNISME: BARCELONA - Comparativa Gaudí - Torres Grau\nPublicat per Valentí Pons Toujouse a 7:53\nTot Barcelona 11 de març de 2017 a les 8:12\nMe encanta el picaport de la casa Calvet (José Perpiñá Belli)\nAquí hay una referencia de él :\nTXELL CARRERES 11 de març de 2017 a les 14:37\nGràcies Valentí, jo només m'hi vaig ensopegar amb la del carrer París-Aribau i em va semblar una façana molt similar. La decoració escultòrica de la Calvet és molt més rica i el vestíbul d'entrada fastuós i barroquitzant. Fins i tot imita les columnes que imita les "bobines de fil" que feien referència a la indústria tèxtil de Pere Màrtir Calvet. Bona comparativa visual amb aquestes fotos !!!\nAnònim 14 de març de 2017 a les 14:10\nDonde acaba la copia y donde la inspiración!! Fantástico.\nGuillermo Cegarra Beltri 14 de març de 2017 a les 20:30\nAraceli 16 de març de 2017 a les 8:31\nLa de portes de fusta que van desaparèixer als anys 50-60 dels edificis modernistes i que desprès apareixien com per art de màgia a cases dels adictes al règim.\nArquitecte crític 18 de març de 2017 a les 16:47\nInsòlita la fotografia de l'edifici de Torres Grau sense cap altre construcció veïna!. Està clar que s'inspira en Gaudí, però no m'agrada que diguin que és una còpia perquè no ho és. Ho veig més com això, una inspiració/exploració d'altres possibilitats a les formes barroquitzants de Gaudí.


CM: JACKSON POLLOCK\nLa setmana passada vam gaudir d’una jornada ben diferent i divertida. Ens vam proposar convertir-nos en Jackson Pollock i fer obres d’art del seu estil emprant la tècnica de degoteig.\nVa ser un dia molt especial i que esperem que algun dia puguem tornar a repetir.\n3r, 4t, Curs 2018-19, Portada, Primària 3r, 4t, Curs 2018-19, Final de curs, primària 0\nCicle Mitjà: CASA DE LES ABELLES\nEls nens i nenes de tot Cicle Mitjà hem anat d’excursió a Sant Pere de Torelló, a Can Panosa, on hem pogut fer d’apicultors/es per un dia i aprendre un munt de coses de les abelles.\nLa Cèlia i i en Ramón ens han ensenyat les… Llegeix més»\n3r, 4t, Curs 2018-19, Portada, Primària 3r, 4t, Curs 2018-19, primària 0\n3r A Descobreix les etapes de la història\nEls/les Gamers hem anat al Museu d’Història de Catalunya perquè a Investiguem hem esbrinat quines etapes hi ha hagut al llarg de la humanitat.\nHem realizat un taller on hem observat des de la primera eina prehistòrica fins als últims invents del segle XXI, els humans… Llegeix més»\n3r, Curs 2018-19, Investiguem, Portada, Primària 3r, Curs 2018-19, investiguem, primària 0\n3r: TEATRE: Una altra llegenda de Sant Jordi\nAquesta setmana l’alumnat de 3r ha representat una obra de teatre de Sant Jordi poc convencional i/o tradicional. Gaudiu mirant els vídeos i contemplant quines grans actrius i actors tenim a l’escola!\nCliqueu els següents enllaços.\n3r, Curs 2018-19, Festes, Portada, Primària, Sant Jordi, Teatre 3r, Curs 2018-19, festes, primària, Sant Jordi, Teatre 0\nJOCS FLORALS CICLE MITJÀ\n3r, 4t, Curs 2018-19, Festes, General, Portada, Primària 3r, 4t, Curs 2018-19, festes, Música, primària, Sant Jordi 0


l´Ajuntament de Pobla de Farnals aprova el plec per a la subhasta de l´edifici Ancora en la Platja : Gent de l'Horta\nHemerotecaLa Pobla de FarnalsObras e InfraestructurasPoblaciones de l'Horta\nRedacción Moncada — 04/04/2019\nLa Corporació Municipal de la Pobla de Farnals ha aprovat el plec de la subhasta de l´aparthotel Ancora de la platja. Després de la publicació en el Butlletí Oficial de l’Estat (BOE), les empreses interessades disposaran de 15 dies per a presentar les seues ofertes.\nEl preu d’eixida de la licitació és d’1.549.054’96 euros. Sobre esta quantitat econòmica, les empreses interessades a adquirir la propietat hauran de traslladar una proposta que serà adjudicada al millor postor. Una vegada s’haja concedit la subhasta, la mercantil guanyadora del concurs disposarà d’un any per a presentar el projecte d’execució, que haurà de ser compatible amb la qualificació del sòl com a ús terciari, i tindran un termini de 24 mesos per a executar les obres. La meitat dels ingressos de la subhasta serà per als més de 80 propietaris actuals de l’edificació, i la resta es transferirà a les arques municipals en concepte d’aprofitament urbanístic.\nEl preu d’eixida de la licitació és d’1.549.054’96 euros i l’empresa adjudicatària disposarà d’un any per a presentar el projecte d’execució\nTags: Ajuntament de la Pobla de Farnals\nSiguiente Noticia Alboraia comienza su Semana Santa con el pregón y un fin de semana cofrade\nAnterior Noticia Una ‘turboglorieta’ solucionara el col·lapse de l'accés a la V-30 des de Manises que es produeix cada dia en hores punta


El vídeo es presentarà aquest divendres a la plaça de l’Ajuntament d’Igualada\nDimecres, 26 juny 2013. 18:00. Redacció AnoiaDiari.\nL'organització de l'Estelada Humana d'Igualada ja té el vídeo a punt per presentar-lo públicament. El vídeo de l’Estelada Humana d’Igualada va comptar amb més de 2.000 participants i 100 voluntaris el passat 18 de maig.\nAquest divendres 28 de juny a les 22h s’instal·larà una pantalla de grans dimensions a la plaça de l’Ajuntament, per poder mostrar el vídeo i facilitar que tothom hi pugui assistir.\nDesprés d’aquesta estrena, la voluntat de l’organització és fer córrer tant com sigui possible el vídeo a través de les xarxes, cercant la màxima difusió de l’esdeveniment i el seu objectiu: 'mostrar al món la decidida voluntat del poble de Catalunya per aconseguir la Independència'.\nCentenars de fotografies formen l’stop- motion\nEls colors vermell, groc, blau i blanc van tenyir la plaça durant tot el matí del 18 de maig, seguint les instruccions guiades perquè una vintena de fotògrafs catalans poguessin captar cada instantània. D’entre els milers de fotografies realitzades, se n’han seleccionat uns centenars i amb aquestes s’ha muntat el vídeo a través de la tècnica de l’stop- motion.\nEl primer stop-motion per la independència\nEstelada Humana Igualada va ser una idea impulsada per un grup d’igualadins i igualadines que va consistir en organitzar el primer stop- motion per la independència de Catalunya. La iniciativa va esdevenir una proposta ciutadana única, on la suma de cada participant va ser imprescindible per aconseguir l’objectiu col·lectiu: construir una estelada de persones. L’esdeveniment es va gestionar mitjançant la pàgina web i les xarxes socials twitter i facebook\n27 de juny 2013.13:47h\nA mi em recorda bastant els reexits balls de Corea del Nord, la veritat.\n27 de juny 2013.10:07h\nSi em permeteu la puntualització, 2014 participants no són més de 2000: són 2014, justos i precisos i per una bona raó.