QUAN TOT L´AMAZONES CAP DINS D´UN ESCENARI - La Mutant\nQUAN TOT L´AMAZONES CAP DINS D´UN ESCENARI\nAzkona & Toloza porten a La Mutant Teatro Amazonas, última entrega de la seua trilogia d’experimentació escènica i documental sobre l’explotació dels pobles indígenes sud-americans\nValència, 8 de març de 2021\nA l’octubre de 2017, La Mutant es convertia en el desert d’Atacama amb la representació de Extraños mares arden, una peça de teatre documental signada per l’artista xilè Txalo Toloza-Fernández i la coreògrafa navarresa Laida Azkona, i centrada en la relació entre les grans multinacionals i l’explotació dels pobles sud-americans a través dels seus recursos naturals i els seus habitants. Uns mesos després, al març de 2018, la sala municipal es transformava en un tros de l’actual Patagònia argentina -amb les seues serralades, llacs i boscos verges- per denunciar en Tierras del sud la barbàrie perpetrada per les grans fortunes estrangeres sobre el territori ancestral maputxe.\nEls propers 12 i 13 de març (19:30 hores), Azkona i Toloza tornaran a La Mutant per presentar la creació que tanca la trilogia Pacífico, Teatro Amazonas. El delirio más grande del mundo, part final d’un projecte sobre la relació entre els nous colonialismes i la crueltat amb què van ser tractats els pobles originaris del continent. En esta ocasió, l’escenari acollirà una reproducció molt particular de l’Amazònia brasilera per reflectir el patiment dels nadius davant la construcció de dues infraestructures faraòniques, un teatre d’òpera i un estadi de futbol. Al mateix temps, el muntatge mostrarà la realitat de la ciutat de Manaus, capital de l’estat d’Amazones, convertida en un important centre financer que atrau tot tipus de multinacionals.\n“L’Amazones ha estat descrit des de sempre per Occident com una enorme extensió deserta, deshabitada i salvatge malgrat que en les seues riberes i jungles viuen milions d’indígenes des de fa segles”, afirmen els seus dos responsables. “És un lloc impenetrable, exòtic i exuberant, però també caòtic, delirant i sense lleis. Un paradís somiat per exploradors, conqueridors i aventurers, ple de tresors per descobrir i recursos per explotar”. Amb esta trilogía, Azkona i Toloza han volgut investigar les possibilitats del format documental dins de les arts vives: “La nostra idea és recuperar la dansa, la performance i el moviment com a eines vàlides per al lliurament d’informació documental, aportant al relat històric tota la força i la càrrega poètica dels cossos en escena”.


CGT GIRONA: Retorna a les seves activats l’Ateneu 19 de Juliol de la CGT de Girona.\nRetorna a les seves activats l’Ateneu 19 de Juliol de la CGT de Girona.\nL'Ateneu 19J és un espai virtual que engloba un projecte de formació, agitació i activisme cultural que neix i forma part de la FI de la CGT – Girona.\nL'Ateneu 19 de Juliol de la CGT, compromès amb els principis llibertaris i amb els de l'Educació Popular, desenvolupa la seva tasca fonamentalment als locals de la CGT a Girona. Emprèn les seves activitats al febrer de 2011 programant al menys una sessió per mes durant el seus primers dos cursos. Així doncs i després d’un petit parèntesi, el dissabte 27 d'abril de les 10’30h a les 12’30h als locals de la CGT de Girona: Av. Sant Narcís nº28, entresol 2a.


Publicat per Montserrat Segura i Feliu el dia dimarts, d’abril 12, 2011\nEls propers 28 i 29 d'abril, a les portes de les Fires de Santa Creu, tindrà lloc la tercera edició del Festival de Blues Elefants&Flors. Enguany, aquest festival presenta una diferència remarcable amb les edicions anteriors, i és que en comptes d'una sola nit, són dues les vetllades de bon blues de les quals podrem gaudir.\nPer a aquesta 3a edició, es comptarà amb la Galeria d'Art Dolors Ventós de Figueres, que prepararà una exposició amb obra dels pintors Olaf van der Beek i Petra Vlasman, que ens presentaran gravats relacionats amb el blues. A la mateixa sala hi haurà una exposició de portades de discos de blues i hi tindrà lloc una conferència en homenatge al pare del Delta blues, Robert Johnson, amb motiu del centenari del seu naixement, a càrrec del periodista Manuel López Poy. López Poy és presentador del programa Bad Music Blues a Ràdio l'Hospitalet i autor del llibre Camino a la libertad, historia social del Blues. De Robert Johnson és molt coneguda la llegenda que diu que el dimoni el va ensenyar a tocar la guitarra, però li va exigir a canvi una mort primerenca. Johnson va morir als 27 anys i va deixar només un grapat de cançons, esdevingudes clàssics del blues, que havia enregistrat en un hotel de Texas. La llegenda la va fomentar el mateix Johnson amb la seva vida estrambòtica i la cançó Me and the devil blues, i la seva mort per enverinament, juntament amb els dubtes sobre el lloc on és enterrat, no fan sinó refermar-la. Les seves cançons ens les oferirà en concert Chino&The Big Bet, una banda formada ─amb motiu del centenari de Robert Johnson─ pels músics Hernán "Chino" Senra, Rod Deville, Víctor Puertas, Martí Elias i Albert Bello.\nTot això per al dia 28. Pel que fa al 29 d'abril, s'ha previst un doble concert a càrrec de Lone Rhino Club i The Big Jamboree a la carpa instal·lada a la plaça Catalunya de la nostra ciutat. Lone Rhino Club és una banda formada pels músics Julio Lobos, Robert Gómez, Josep Martí Pastó i Reginald Vilardell i que recrea els clàssics del Rhythm&Blues, com ara Muddy Waters, B.B. King i TomWaits. Sobre The Big Jamboree, es tracta d'una formació de vuit músics amb una àmpliatrajectòria que es dedica a interpretar temes de Rhythm&Blues, Jump Blues i Rock'n Roll dels anys 50.\nDesprés del bon gust de boca que ens ha deixat el Festival de Jazz, ja esperem amb impaciència el de Blues, que s'està consolidant any rere any gràcies als bons oficis de Toni Escoda, ànima i "culpable" (totes les culpes fossin tan greus) de tot plegat. A les Boges ens encantarà la conferència i el posterior concert sobre Robert Johnson, especialment a una de nosaltres, que es desfà cada cop que escolta Love in vain. És una proposta que cal tenir molt en compte i que hauríem de saber convertir en una altra Acústica, si volem que Figueres vagi adquirint condició de referent en el món de les rutes musicals. Una bona oportunitat, també, per a explotar la ciutat de cara a un turisme especialitzat i de qualitat.\nblues cultura festival música


Instal•lacions audiovisuals per esdeveniments en estadis - EIKONOS Servicios Audiovisuales\nRealitzar grans esdeveniments és sense dubte tot un dubte per l’agència que ho planifica i organitza com pel proveïdor audiovisual que ha d’assegurar que tots i cada un dels assistents rebi els missatges correctes.\nPosem l’exemple d’un concert a l’Estadi Olímpic de Barcelona Si hi has estat, sabràs que es tracta d’un gran recinte, amb capacitat per més de 55.000 persones. En aquests casos, com s’aconsegueix la mateixa experiència en tots els assistents?\nQuè s’ha de tenir en compte en els esdeveniments en estadis\nEvidentment, aconseguir la mateixa sensació en tots els assistents a l’esdeveniment és tècnicament impossible. Tot i així, sí que es pot treballar per a que la diferència sigui mínima. En aquesta macroesdeveniments en grans recintes és important tenir en compte dos factors: les dimensions i la massificació.\nLes dimensions de l’espai és el primer repte que se’ns presenta i amb ell, la massificació. Amb els mitjans audiovisuals haurem de cobrir tota la superfície de l’esdeveniment i facilitar que els assistents que es trobin més allunyats de l’escenari pugui també gaudir del concert veient i escoltant perfectament al seu artista o grup preferit.\nLa tendència actual en els esdeveniments en estadios\nNo és senzill, però és necessari enfrontar-se a tots aquests reptes per resoldre’ls de la millor forma possible. Abans s’optava per distribuir diferents punts d’emissió de manera que els assistents podien veure l’escenari a través de pantalles que es trobaven relativament a prop de la seva ubicació.\nEl mateix succeïa amb la sonorització, amb altaveus repartits per tot el recinte per aconseguir que tots els assistents escoltessin el concert. Tot i així, aquesta distribució ocasionava alguns inconvenients com era tenir diferents fonts que podien produir asincronies entre el que es veu i el que s’escolta.\nLa tendència actual és oferir tot el contingut audiovisual des d’un mateix punt d’origen per tot el recinte, aconseguint una experiència més unitària. Per això s’opta per utilitzar una major quantitat d’equips i de major mesures.\nPer exemple, ara comptem amb pantalles LED gegant que es veuen a grans distàncies. En quant al so, s’utilitzen un major número d’equips que, des d’un mateix punt, distribueixen el so a tots els assistents, sense importar la distància a la que es trobin.\nPer això, els altaveus line array són els equips imprescindibles. Aquests són els altaveus que actualment no falten en cap concert i els reconeixeràs perquè estan formats per vàries unitats acoblades verticalment i amb forma corba que, en conjunt, actuen com una única font sonora. En la part més elevada es concentren més unitats per enviar el so més lluny, i en la part més baixa, menys unitats per a que als assistents més propers a l’escenari. Així s’aconsegueix igualar la recepció per part dels assistents independentment de la seva distància a la font.\nEn el disseny audiovisual d’esdeveniments en estadis és important valorar la mesura i les unitats necessàries per aconseguir un resultat òptim. A Eikonos tenim més de 30 anys d’experiència en l’organització audiovisual d’esdeveniment de tot tipus, així que si necessites ajuda pel teu esdeveniment, contacta amb nosaltres.


Adjudicades les obres per millorar el pont del barri Gaudí de Reus\nL'actuació costarà 490.000 euros i s'executarà en un termini de quatre mesos\nSecció del projecte de millora del pont del barri Gaudí REUS.CAT\nDilluns, 07 Febrer 2022 11:14\nL'Ajuntament de Reus ha adjudicat les obres per a la millora del pont que dona accés al barri Gaudí a Construccions Vinaixa per un import de 492.590,50 euros (IVA inclòs). L'actuació millorarà la il·luminació, reduirà sorolls i millorarà la seguretat de trànsit de vianants i bicicletes. En concret, es renovarà tota la il·luminació del pas, incorporant cinc projectors led a les bigues del túnel i es preveu la instal·lació de 36 punts de llum. El projecte ha estat validat per Adif, titular del pas inferior, i s'executarà en un termini de quatre mesos.\nEls treballs permetran construir una única vorera pels dos sentits de 2,65 m. Entre la calçada i la vorera s'instal·larà una barana metàl·lica de 1,30 m d'alçada. Els dos passos de vianants, un en cada costat del pas inferior, s'han elevat respecte de la calçada per fer més còmode i segur l'encreuament. També s'han dissenyat dos carrils per bicicleta a banda i banda, d'1,5 m d'amplada cadascun.\nPel que fa a la calçada, se n'han previst dues de 2,85 m. La velocitat màxima permesa dels vehicles és de 30 km/h. A més, s'han instal·lat reductors de velocitat al punt central del pas inferior per assegurar aquesta velocitat. A banda, el soroll provocat pels vehicles és un dels problemes que pateixen els vianants. Per això, s'instal·larà un revestiment acústic amb panells d'acer vitrificat fono-absorbents a les parets laterals, i uns panells transversals.\nA les parets laterals es col·locarà a 2,5 m de terra i fins a tocar al sostre material fono-absorbent de 2m d'altura a tot el túnel. Al llarg del recorregut i per sobre dels laterals també es col·locaran panells de fibra absorbents suspesos de sostre. Aquests panells estaran pintats amb els colors que l'arquitecte Ricard Bofill va dissenyar els blocs del barri Gaudí.


Té sentit prohibir les parades de les entitats per Sant Jordi? | Alternativa per Solsona – CUP\n— 21 Abril 21\nEnguany es preveu, de nou, un Sant Jordi atípic, no sols per la pandèmia sinó també perquè les entitats de Solsona no podran ser al carrer fent parades. Així ho ha estipulat l’Ajuntament de Solsona, a l’hora d’aplicar les recomanacions del Procicat per a aquesta diada. Tots som conscients que el Covid19 ha afectat molts àmbits de les nostres vides i de la nostra societat, i que cal seguir fent esforços per frenar-ne la transmissió, ara bé, també caldria valorar si una política és eficient tant sols per ser més restrictiva.\nLes entitats, que han passat per enormes dificultats durant el darrer any, són un puntal de la vida social i cultural del poble. Negar-los la possibilitat de visibilitzar-se i autofinançar-se després d’un any de tenir-ho tot aturat és un obstacle més en la seva lluita per tirar endavant malgrat tot. La de Sant Jordi és una diada que es viu a l’aire lliure i amb una correcta distribució de les parades per evitar aglomeracions s’hauria pogut celebrar amb la relativa normalitat que el moment permet. De fet aquest restricció provocarà inevitablement més aglomeracions als pocs punts de venda de llibres i de roses que hi haurà, de manera que pot acabar sent fins i tot contraproduent.\nDes de la CUP emplacem a l’Ajuntament a reflexionar sobre la utilitat de la mesura presa i l’afectació que pot tenir pel teixit social de la ciutat. Per altra banda, havent vist els intents per limitar les parades de les entitats dels anys previs a la pandèmia, temem que aquesta restricció, que ara serà assumida amb responsabilitat, senti un precedent que s’allargui un cop recuperem la normalitat.


Com és el procés de producció d'un concert? Joan Miquel Oliver a la Sala Apolo\nEls alumnes del Postgrau en Gestió del Negoci Global de la Música de la UPF Barcelona School of Management van tenir l'oportunitat de visitar la Sala Apolo durant la producció del concert de Joan Miquel Oliver. En aquesta visita els alumnes van rebre l'explicació del procés de producció i van veure in situ el muntatge, la prova de so, els equips amb què compta la sala i el maneig dels riders tècnics. Durant la visita, els estudiants van conèixer a dos ex alumnes del programa que hi treballen: Maria Sagrera (Responsable de Comunicació i branding a Sala Apolo) i Bruno Fabregas (responsable de producció de la sala).\nLa producció d'un concert consisteix a coordinar l'equip tècnic i humà perquè dugui a terme la seva activitat en un temps i un espai determinat. El procés inclou des dels permisos, plans de seguretat, horaris de proves i concert i totes les necessitats del personal de producció, personal de treball en alçada, personal de càrrega i descàrrega, personal de muntatge i desmuntatge, etc.\nEl Postgrau en Gestió del Negoci Global de la Música de la UPF Barcelona School of Management és un programa pioner en gestió del negoci de la música en castellà i es beneficia de la gran activitat que es genera a la ciutat de Barcelona, ??capital musical del sud d'Europa, i compta amb el suport de la indústria i dels professionals de més prestigi internacional en el sector de la música.


Set senzilles maneres d’estalviar diners - El blog de la ingeniería\nActualment la vida té un ritme frenètic i sovint és difícil aturar-se a revisar les despeses diàries, ja que moltes vegades es paga sense pensar i arribats a final de mes ens preguntem “en què m’he gastat els diners?”. Les petites despeses es van sumant i poden arribar a significar grans quantitats de diners que sembla que han marxat volant.\nA través d’aquesta guia de consells, establir una estratègia senzilla i realista per a assolir les teves metes econòmiques serà més fàcil.\nConsells senzills que t’ajudaran a estalviar:\n1. Registrar les despeses del dia a dia\n2. Establir metes d’estalvi\n3. Cancel·lar les subscripcions que no utilitzis\n4. Estalviar en moments quotidians\n5. Planejar la llista de la compra\n6. Implantar el dia de la despesa zero\n7. Aplicacions per estalviar diners\nUn dels primers consells implica examinar quant es gasta exactament cada dia. Això s’aconsegueix fent un seguiment diari de tots els pagaments, des del diari o una barra de pa fins a un article per a l’oficina.\nUna vegada examinades totes les despeses, el següent pas és organitzar-les per categories ara oci, supermercat, benzina o hipoteca, i fer una suma total de cadascuna d’elles.\nUna altra recomanació és la d’establir metes econòmiques. Es recomana marcar un objectiu pel qual estalviar, com pot ser un cotxe nou, unes vacances o un regal per algú especial. Després d’establir la xifra a la qual es vol arribar i quant temps farà falta per a aconseguir-ho. Un exemple a curt termini (d’un a tres anys) podria ser la renovació d’una estança de la casa, en canvi a llarg termini (quatre anys o més) una opció seria el pagament inicial per a comprar una casa.\nEls experts recomanen començar amb una meta petita i assolible per a quelcom divertit, ja que gaudir de la recompensa posterior pot significar un impuls gratificant per a enfortir l’hàbit de l’estalvi.\nActualment cada vegada són més els serveis que compten amb models de subscripció que consisteixen en pagaments mensuals, trimestrals o anuals per a utilitzar o accedir als seus productes.\nAlguns dels més populars que podem trobar són: Netflix, HBO, Flooxer, Spotify, Amazon prime, futbol o altres esports a la televisió, serveis d’entrega de menjar, neteja de la casa o fins i tot mistery boxes\nEs recomana revisar els comptes corrents i buscar les subscripcions actives, esbrinar quant costen al mes (i a l’any) i donar-se de baixa en el cas de no voler mantenir-les més. Si no es volen anul·lar, es poden buscar altres alternatives, com ara compartir la subscripció amb alguna persona o comprovar si el pagament anual és més econòmic que el mensual.\nHi ha petits gestos del dia a dia que poden ser determinants a l’hora de millorar l’economia de la llar.\nMenjar a casa o fer tuppers per a menjar a la feina. D’aquesta manera no s’ha de gastar diners en restaurants i probablement l’elecció de menjar sigui més saludable.\nTancar l’aixeta al rentar-se les dents o posar la rentadora o el rentaplats només quan estiguin completament plens, aprofitant les hores en les quals l’energia és més barata\nEn el cas que sigui possible, anar caminant cap a la feina en lloc d’anar en cotxe, és una alternativa saludable, més econòmica i respectuosa amb el medi ambient\nApagar les llums i ajustar la temperatura a casa o desconnectar els endolls d’aquells dispositius o electrodomèstics que no estiguin en ús són unes altres dues opcions per a estalviar\nSovint les compres al supermercat es tradueixen en alguna bossa més del compte amb coses que realment no estaven previstes. Un consell per evitar despeses d’aquest estil és realitzar un menú setmanal per a determinar quins seran els àpats a fer i quins ingredients fan falta, i anotar en una llista aquells que sigui necessari comprar. Posteriorment es recomana marcar un dia concret a la setmana per a fer la compra i cenyir-se sempre a la llista. Hi ha estudis que indiquen que les persones que van al supermercat amb una llista de la compra aconsegueixen estalviar fins a un 25%.\nConsell extra: no fer la compra de la setmana amb l’estómac buit\nUna idea original d’estalvi és escollir un dia a la setmana i categoritzar-lo com un dia de despesa zero. Això suposarà no menjar fora ni demanar menjar per endur, no agafar el transport o no realitzar compres per Internet, entre altres coses. Es recomana que al sortir de casa únicament es porti la targeta de crèdit per utilitzar-la en cas de tenir un imprevist, però no portar diners en metàl·lic per evitar els impulsos de comprar petites coses.\nUna altra manera de començar a reduir despeses de manera còmoda i fàcil és descarregar una aplicació que permeti automatitzar les aportacions d’estalvi i configurar-les de la manera més convenient en funció dels objectius.\nDes de La Mútua dels Enginyers volem ajudar-te a estalviar diners i, per això, hem desenvolupat l’aplicació mòbil Savins. Amb Savins, podràs arrodonir els pagaments que efectuïs amb targeta i estalviar aquesta quantitat arrodonida, establir petites normes (com, per exemple, estalviar 1 euro cada vegada que deixis de fumar una cigarreta, cada vegada que deixis de prendre’t un cafè, cada vegada que el teu equip guanyi o perdi, etcètera), destinar una part de la nòmina a estalvis, fixar-te metes d’estalvi, realitzar aportacions extra quan ho desitgis, etcètera. A més, l’aplicació també ofereix assessorament personalitzat d’acord amb un formulari que omplis.\nTots sabem que estalviar no és una tasca senzilla i, precisament per això, La Mútua t’ho ha volgut posar el més fàcil possible. No esperis més per aconseguir els teus objectius!\nPrevAnteriorQuin és el mètode més eficient per treure rendiment als meus estalvis?\nSegüentEstàs pensant en invertir en criptomonedes o bitcoin? T’expliquem les claus d’aquesta moneda virtualNext


març 31st, 2014\nCom a molts altres poblets, aquí hi ha el costum de batejar cada casa amb un nom popular, que va passant de pares a fills.\nLa partícula “ca” es la contracció del mot “casa” i es contrau quan es troba amb diferents articles com “el, els i en”. Aquí us deixem amb alguns exemples on veureu que la partícula serveix per manifestar la propietat o residència del propietari present o passat:\nca + el = cal: a cal metge\nca + els = cals: anar a cals avis\nca + en = can: can Joanet\nAmb aquestes curiositats lèxiques ens feia gràcia explicar-vos la procedència del nom Can Tenli:\nAntigament al carrer Dómines 11, ens trovàbem amb l’anomenat Can Tel·lí. Que era la casa del popular paleta especialista en forns i tempanells del segle XIX. Aquesta casa és la que avui coneixem com a Restaurant Can Tenli.\nL’any 1977 vem obrir les nostres portes amb un ambient càlid, familiar i cuina casolana, amb el bacallà com a plat estrella, bacallà cuinat a l’estil de l’avia Maria, que més tard ha acabat essent l’ànima del restaurant.\nA la nostra Cuina empordanesa, a part de les especialitats de Bacallà, també podreu degustar amanides i torrades amb productes de la terra,civet de senglar, vedella amb bolets, cargolsi altres plats de cuina tradicional de muntanya.\nPaseu i deixeu-vos cuidar, bon profit.


Projectes 4 - Producte | Grau de Disseny EINA\nL’assignatura respon a la consegüent evolució del mètode i pràctica del projecte per al disseny de producte. Amb aquesta premisa, es proposa que l’estudiant desenvolupi un projecte de disseny complet com a simulació d’un projecte real, on es posin en comú totes les competències adquirides en altres cursos, amb la finalitat de fomentar l’autonomia, rigor tècnic i identitat pròpia de cada dissenyador.\nEnguany es treballaran dos projectes de disseny de producte. El primer, enfocat al sector de l’equipament domèstic: estudiant-ne el mercat actual, analitzant-lo i reflexionant sobre les necessitats latents del sector. El segon anirà orientat a un usuari o grup d’usuaris determinats. Així doncs, s’establirà el briefing del projecte a partir del conjunt de paràmetres que defineixen un target.\nAmbdós projectes es podran realitzar tant en grup com individualment. No obstant això, la primera fase dels projectes serà grupal, i per tant, l’alumne haurà d’assumir rols dins del treball en equip. Es realitzarà un diagrama d’anàlisi d’usos i funcions del briefing preestablert, a partir del que es realitzarà una proposta de disseny específica. La segona part del projecte serà tractada des dels diferents punts de vista de producció que requereix el producte industrial.\nRealització de projectes de producte aportant solucions conceptuals, tècniques, formals, etc. a partir d’una demanda i d’uns requisits de programa simulats.\nDesenvolupar capacitats d’anàlisis d’objectes, detectar-hi els problemes de disseny i aportar solucions alternatives a fi d’avaluar-ne la viabilitat social, tecnològica i econòmica. Fomentar l’esperit de síntesis de continguts, considerant-ne els requisits tècnics, processos de fabricació i costos als quals haurà d’estar sotmès el projecte.\nL’estudiant haurà d’assolir capacitats d’exposició i raonament (de forma oral i escrita) dels resultats i conclusions projectuals del seu procés de treball. Es treballarà fomentant el treball en equip i tenint sempre en compte les aptituds per al diàleg amb els altres i l’assignació de rols dins l’equip de projecte. Es desenvoluparan capacitats resolutives i es fomentarà la recerca de presa de decisions.\nL’objectiu formatiu de l’assignatura és treballar múltiples mètodes projectuals a fi que l’estudiant sigui capaç d’afrontar diferents requisits de projecte mitjançant les competències adquirides durant el curs. Per finalment, proposar solucions estructurades a les demandes del programa a través d’un discurs i enfocament propis.\nDefinició de l’usuari. Saber extreure els patrons de perfil de manera que aquests serveixin d’orientació de disseny. Realitzar treballs d’etnografia que defineixin un target i estableixin hipòtesis de disseny per poder treballar amb un objectiu definit.\nAnàlisi de marca. Investigar quines son la missió, els valors i la visió de disseny de la firma per a la qual dissenyarem, plasmar les conclusions i orientació de disseny que se'n deriva. Definir la seva identitat, les seves capacitats productives, a qui es dirigeix, què transmet el seu catàleg de producte, etc.\nDesenvolupament del producte. Implementar de manera tangible les competències Sketching, maquetació i prototipatge, modelació 3D, realització d’imatges virtuals i expressió gràfica amb plànols, a fi de poder descriure el producte, el seu estil, els acabats, la gamma cromàtica, l'ergonomia, i saber-ne explicar el seu funcionament i composicions que permet.\nAprofundir en els processos d’industrialització. Definir la totalitat dels elements dels quals està compost el producte, el seu sistema d'assemblatge, entendre el cicle de vida del projecte que sestà plantejant i paral·lelament, detallar-ne les textures i acabats dels materials emprats.\nTreballar la comunicació del projecte a través de notes de premsa que incloguin reflexions i motivacions de disseny però que destaquin també aquells elements que aporten singularitat i identitat pròpia al producte.\nLa fase d’exploració de projecte inclou en gran mesura processos de lideratge i motivació d’equips. Formació i coordinació d’equips per tal d’afrontar un objectiu comú.\nPer a la generació d’idees, s’aplicaran tècniques que fomenten el repartiment de rols, la definició de conceptes i la fragmentació de problemes com a mètodes d’anàlisi i exploració de projectes.\nExploració del producte: definició constructiva a través de plànols públics. Anàlisi funcional, ergonomia, components i funcionament, visualització, sistemes de producció, industrialització, visió de negoci, llenguatge i comunicació.\nSelecció i avaluació conjunta dels resultats obtinguts. Acordar un criteri de selecció que satisfaci les necessitats descrites prèviament a l’inici del projecte, i concloure si el resultat obtingut s’adreça a l’usuari prèviament establert.\nClasses teòriques: classes magistrals i debat en gran grup.\nSeminari de procediments específics per a tècniques de generació d’idees.\nActivitat orientada a tècniques de lideratge, rols i motivació d’equips.\nComissionat d’experts externs que aportin la seva visió estratègica del producte.\nDescripció del programa de disseny: estudi de mercat, recerca, comprensió i anàlisi dels problemes existents, introducció de millores tècniques i/o de funcionament.\nTècniques de representació: assistència formativa en la resolució de les dificultats de representació gràfica i virtual.\nTallers de tècnica associada al desenvolupament industrial: assistència en la resolució de les dificultats tecnològiques i constructives.\nExercici autònom de formulació de programes de disseny i el seu desenvolupament a partir de situacions simulades i pautes per al desenvolupament del projecte.\nDesenvolupament grupal de les diferents tècniques expressives presentades a les classes teòriques.\nBases i nomenclatura estàndard per a la expressió gràfica de plànols.\nEstudi tècnic del funcionament del producte. Ergonomia, escala humana, materials i processos de producció vinculats al projecte.\nLes competències d’aquesta assignatura seran avaluades mitjançant la presentació de projectes. El 70% de la nota correspon al nivell d'execució, presentació de la documentació que es determini i a la defensa oral dels projectes. El 30% de la nota correspon al seguiment i la participació activa en les tutories, tallers i sessions conjuntes de treball i correcció.


L'era de les mocions de censura\nLa velocitat dels cicles polítics i la fragmentació expliquen la proliferació d'aquest instrument excepcional\nDesprés de tres dècades sense presentar-se'n cap, la de Vox serà la tercera en quatre anys\nMadrid 17 de d’octubre del 2020. 19:20\nAlfredo Pérez Rubalcaba tenia dubtes. L’estiu del 2013, quan les revelacions sobre el finançament il·legal del PP s’amuntegaven sobre l’esquena de Mariano Rajoy, el llavors líder del PSOE va anunciar que pensava presentar una moció de censura si el president del Govern no compareixia al Congrés. Rubalcaba no estava còmode amb l’anunci. No volia arribar tan lluny, no anava amb el seu caràcter, però l’advertència va aconseguir que Rajoy donés explicacions, entre acusacions al líder de l’oposició d’«amenaçar-lo» amb una moció que, a l’estar condemnada al fracàs perquè els conservadors tenien majoria absoluta, suposava una «irresponsabilitat» i un «ús fraudulent de la Constitució».\nSet anys després, tot ha canviat per complet. Pocs assenyalen que una moció que no hagi de prosperar suposi una «amenaça» en si mateixa. Tampoc una «irresponsabilitat». La censura, concebuda a la Constitució com una mesura excepcional, és ara gairebé un instrument parlamentari més.\nEn l’inici de la democràcia espanyola, se’n van plantejar dues: Felipe González a Adolfo Suárez, el 1980, i Antonio Hernández Mancha a González, el 1987. Després, van passar tres dècades sense que n’hi hagués cap. I en els últims quatre anys, tres, convertint l’extraordinari en ordinari. El fenomen que diu molt sobre la política espanyola. Els seus nous ritmes, la seva contínua sensació d’inestabilitat i la seva fragmentació: a l’haver-hi més grups que superen la barrera dels 35 escons, el mínim fixat per la Constitució per activar una moció, les possibilitats d’exercir-la es multipliquen. Pablo Iglesias la va presentar contra Rajoy el 2017. Pedro Sánchez va fer el mateix el 2018 i la va guanyar, una cosa sense precedents. I ara Santiago Abascal, de Vox, l’hi plantejarà a Sánchez, dimecres i dijous a la Cambra baixa.\nEl dirigent ultra no té cap possibilitat, al comptar només amb els seus 52 diputats. Es convertirà, si no hi ha cap sorpresa, en el candidat que menys recolzaments ha aconseguit en una moció de censura, dins un context de quàdruple crisi (econòmica, social, sanitària i política), amb el Govern i la Comunitat de Madrid enfrontats per la pandèmia i els ciutadans allunyant-se cada vegada més dels seus representants. No obstant, Abascal té molt a guanyar, si aconsegueix aparèixer com el veritable líder de l’oposició i continua erosionant el PP. També Sánchez en pot sortir reforçat. De fet, els assessors del president es van fregar les mans quan Vox va fer el seu anunci. L’escenari de fa només set anys, amb Rubalcaba amenaçant, a desgrat seu, amb una moció i Rajoy escandalitzant-se, sembla provenir d’una altra era geològica.\n«Venim d’un model polític de bipartidisme imperfecte, en què la solidesa del sistema estava assentat en canvis cada vuit anys. Qualsevol ritme que accelerés aquests canvis generava enormes resistències», explica Joan Navarro, vicepresident de la consultora de comunicació Llorente y Cuenca i exalt càrrec en governs del PSOE. «Això va saltar pels aires amb l’arribada de Podem, que va accelerar els cicles polítics. Quan va ser capaç de convertir en seus vots que havien sigut del PSOE uns anys abans, Podem va canviar el paradigma. Si ets capaç de moure l’electorat en molt poc temps, la màxima que fa falta un període d’abstenció entre un vot i el següent ja no es dona. Els ritmes s’acceleren. En aquest sentit, la moció de censura és un mecanisme d’agitació d’aquest mateix electorat», afegeix.\nSi Iglesias va buscar atraure el votant socialista el 2017, ara Abascal intenta fer el mateix amb el del PP. I el principal perjudicat de la moció pot ser Pablo Casado, amb 89 diputats que, probablement, s’abstindran.\nQui guanya, qui perd\nAbelardo Bethencourt, director general de la consultora electoral Public i antic cap de gabinet de Jorge Moragas, al seu torn cap de gabinet de Rajoy, distingeix entre la moció de Sánchez, l’única que ha prosperat, i la resta. «En la de Sánchez importava el resultat, no el debat. En les altres, al contrari, perquè ja es coneixia el resultat. Quan saps que perdràs la votació, hi ha exemples en què va guanyar l’oposició, perquè va ser un reconeixement, com la de González, i exemples en què va guanyar el Govern, perquè el fracàs de la censura va suposar un recolzament a l’estabilitat de l’Executiu, com la d’Hernández Mancha. Mai saps qui guanyarà. Però sí que saps qui no guanyarà. I en aquest cas és Casado. Ell no guanyarà res. Vox pot ser que perdi o que guanyi, però Casado no té res a guanyar i sí a perdre», assenyala.\nLa moció de censura de Vox es debatrà el 21 i 22 d'octubre\nSánchez-Abascal, la coalició negativa\nI després hi ha Sánchez. Els seus col·laboradors es mostren convençuts que la moció de Vox reforçarà el seu projecte, arribant fins i tot a donar ales al pacte per als pròxims Pressupostos Generals de l’Estat. Malgrat mostrar preocupació pels efectes «profundament divisius» que té el partit ultra sobre la societat, reconeixen els avantatges que implica per als interessos electorals del PSOE. Mentre Vox estigui fort, serà molt difícil que la dreta torni a governar a Espanya, argumenten, perquè l’electorat d’esquerres estarà molt mobilitzat, sobretot entorn dels socialistes, vistos com l’opció del vot útil. Per això Podem no se sent còmode amb la moció d’Abascal.\n¿Està el PSOE reforçant intencionadament Vox? A la Moncloa insisteixen que no, que només mantenen la seva agenda prefixada, però després que Abascal anunciés la seva moció, l’Executiu va fer dos anuncis que, en el fons, més enllà del judici que suscitin en si mateixos, suposen munició per a l’extrema dreta: l’enduriment de la llei de memòria històrica i l’inici del tràmit dels indults als líders independentistes presos per l’1-O. En la seva croada contra el Govern «socialcomunista», les dues iniciatives tindran un paper important en les intervencions del líder ultra durant la moció de censura. I mentrestant, el malestar amb els polítics es continuarà estenent.\nCongrés PSOE Pedro Sánchez Santiago Abascal VOX Moció de censura


(S'ha redirigit des de: VoD)\nUna de les altres formes de funcionament conegudes és com a TVOD o Transactional Video on Demand. En aquest sistema de reproducció de vídeo en streaming els usuaris paguen un preu per cada pel·lícula (normalment menys de 2€) i adquireixen els drets per visualitzar-la un nombre indeterminat de vegades dins un període que sol trobar-se entre un i tres dies. Aquest servei s'ofereix a Espanya per empreses com Youtube o Filmin.\nA partir de 1994 es desenvolupa un servei de VoD per part de la televisió interactiva de Cambridge a Anglaterra. Aquest servei proporcionava vídeo i dades a 250 llars i escoles connectades a la xarxa per cable de Cambridge (més tard per part de NTL i actualment Virgin Media). L’streaming amb MPEG-1 va ser difós a través d'una xarxa ATM d'un servidor de mitjans de comunicació ICL amb STB, dissenyat per Acorn Online Media. El sistema es va iniciar amb una velocitat de 2 Mbit/s per casa i, posteriorment, va augmentar a 25 Mbit/s Els continguts van ser subministrats per la BBC i Anglia TV, però el projecte va culminar l'any 1996 per la dificultat d'obtenció de continguts.\nEls sistemes VoD fan referència, generalment, als mecanismes de funcionament legítim d'acord amb les lleis actuals. Les motivacions actuals per a un futur desenvolupat es remunten a la creació de xarxes peer to peer i el desenvolupament de software per compartir arxius, com per exemple, Bit Torrent. Aquestes innovacions han demostrat que, tècnicament, és possible oferir al consumidor, cadascuna de les pel·lícules que es produeixen. D’aquesta manera, s’aconsegueix no carregar al proveïdor amb tot el cost de pujar informació perquè el client que ho desitja, la pugui rebre.\nL'usuari pot accedir als continguts d'una manera il·limitada sempre que tingui accés a Internet sense disposar de l'arxiu que està reproduint en format físic (DVD, VHS...) ni digital. L'arxiu es reprodueix al núvol i no ocupa espai als dispositius dels usuaris.\nEl TVOD és un sistema de pagament per visió de continguts audiovisuals basat en els Videoclubs. L'usuari adquireix els drets de visionat d'un contingut audiovisual per un preu inferior als 2€ durant una durada determinada de temps (normalment menys d'una setmana). La principal diferència amb els videoclubs és que l'usuari pot visualitzar-la de manera online a través d'un ordinador o dispositiu mòbil sense haver d'estar obligatòriament a un lloc on hi hagi d'haver un reproductor DVD ni un televisor.\nA Espanya, el sistema Movistar+ envia en cada moment el programa seleccionat per l'usuari sobre la seva línia telefònica, utilitzant tecnologies DSL. Al març de 2006 ONO també comercialitza un sistema de vídeo a la carta sota la denominació Ojo, a través de la seva pròpia xarxa de cable, que proporciona millors prestacions a la banda ampla.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vídeo_a_la_carta&oldid=24419413»\nDarrera modificació: 5 ago 2020 a les 16:21\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 ago 2020 a les 16:21.


Activació del Plaseqta per a la fuita a l'empresa\nquery_builder 1 gener 2003 22:36\nAles 21'50 hores s'ha desactivat el PLASEQTA\nLa Direcció General d’Emergències i Seguretat Civil de Catalunya, comunica que avui, dia 9 de maig de 2004, a les 18’40 hores, s’ha produït una fuita a una de les esferes de butadiè de l’empresa Repsol Química, situada al Polígon Químic Nord, al terme municipal de la Pobla de Mafumet.\nD’acord als accidents estudiats al PLASEQTA (Pla d’Emergència Exterior del Sector Químic de Tarragona), aquesta fuita ha suposat l’activació immediata del Pla en Categoria 1- ALERTA (els efectes de l’accident no superen els llindars de la indústria). Segons la informació facilitada per l’empresa, la fuita s’ha produït a la zona de vàlvules situada a la part superior de l’esfera.\nDes del primer moment, s’han activat els sistemes automàtics de dispersió que s’han reforçat amb l’equip d’intervenció interior, els bombers del parc químic nord i els bombers de la Generalitat. Simultàniament, s’ha realitzat el transvasament del producte interior a una altra esfera de la instal·lació industrial, maniobra que ha finalitzat a les 20:50 hores.\nLa quantitat estimada de butadiè fuitat ha estat d’entre 7 i 8 tonelades del total de les 78 tonelades de producte que hi havia en aquesta esfera. Les altres 70 tonelades de producte han estat transvasades a l’esfera del costat.\nEl Delegat del Govern de la Generalitat i el Director de Serveis de Medi Ambient a Tarragona s’han fet càrrec de la direcció de totes les actuacions, estant en contacte permanent amb els alcaldes de la zona, des del Centre de Coordinació Operativa de Tarragona.\nAtès que no ha hagut risc per a la població, no ha estat necessari activar els sistemes d’avís a la població. Cal destacar, també, que no ha hagut cap persona afectada.\nEl butadiè és un gas molt inflamable i tòxic a partir d’una concentració superior a les 2000 ppm (parts per milió). La concentració d’olor és d’1 ppm, que no s’ha assolit fora de les instal·lacions industrials, pel que en cap cas ha estat detectada per la població.\nA més a més dels mitjans propis de la indústria i dels bombers, s’han mobilitzat els següents recursos:\n- Mossos d’Esquadra i Guàrdia Civil, que han desplaçat patrulles als municipis propers i circumdant les instal·lacions de la indústria.\n- Mitjans sanitaris, desplaçant dos unitats preventives.\n- Tècnics de Medi Ambient, que han realitzat el seguiment de les dades meteorològiques i de contaminació, constatant que s’han mantingut en tot moment els valors normals de qualitat de l’aire.\nAl CENCAT (Centre d’Emergències Nacional de Catalunya) s’han rebut 5 trucades de població, motivades exclusivament pel moviment dels recursos desplegats.\nCerdanyola del Vallès, 9 de maig de 2004


Una nova donació a l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona per investigar les malalties minoritàries\nUn nou suport per investigar les malalties minoritàries\nUna iniciativa solidària s'estén per diverses ciutats i aconsegueix 8.363 euros per a la recerca de Stargardt a través de la plataforma Rare Commons.\nLa família donant va visitar l'hospital per lliurar els fons aconseguits.\nLa Sandra ha mobilitzat la seva família, el seu entorn i també Securitas Direct, l'empresa on treballa, per dur a terme una iniciativa que permeti recaptar fons per a la recerca de les malalties minoritàries que afecten els nens. I ha aconseguit contagiar la seva il·lusió a diferents punts del país, des de Terrassa, la ciutat on viu, fins a Tarragona, Reus, Mèrida, Bilbao, Madrid i Màlaga. Fins i tot ha animat a participar en aquesta iniciativa a la VIII Bandera de la Legió d'Almeria.\nLa il·lusió de la Sandra li ha valgut tots aquests suports i aconseguir 8.363 euros, que destinarem concretament a investigar la malaltia d'Stargardt, una de les cinc distròfies hereditàries de la retina associades a la pèrdua de visió central, que ocasiona en certs casos un dèficit visual elevat que limita la vida del pacient. La recerca d'Stargardt es realitza en el marc de la plataforma Rare Commons, que, a través de la web i la tecnologia 2.0, permet un treball conjunt entre famílies i pacients de tot el món amb els professionals de l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona per a dur a terme estudis biomèdics de malalties minoritàries.\nEl primer objectiu de la recerca d'Stargardt se centra en la descripció de la història natural de la malaltia per poder obtenir evidències que facilitin l'avaluació de possibles tractaments, el consell familiar i el diagnòstic mèdic. Un segon objectiu és conèixer la correlació genotip-fenotip, incloent els diferents gens i mutacions que la poden ocasionar, i també confeccionar un exhaustiu registre de pacients que permeti disposar de la informació clínica necessària per a un possible assaig clínic i la creació d'una xarxa de professionals implicats que puguin consensuar pautes, discutir teràpies potencials i generar coneixement.\nEl diagnòstic de la malaltia d'Stargardt suposa un canvi molt important per millorar la vida dels pacients i de les seves famílies. Per això, donacions com les de la Sandra i tots els seus col·laboradors són tan valuoses per a continuar investigant i avançant.\n2019-01-18 Un nou suport per investigar les malalties minoritàries


Crec que és obvi que la pobre gent que té problemes amb el sucre no haurien de fotre xuxues, però bueno, per si de cas ho comento no sigui que després em vulgueu denunicar. Que amb el Duran i els Carlistes en vaig tenir prou .\nCompra un parell de sobres de gelatina del gust que et roti, i un parell dels sossos, dels que no tenen gust a res, dels socialistes, vaja.\nCardes a bullir en algun puto tassó que tinguis algo menys de mig litre d’aigua amb algo més de mig de sucre. Segurament serà d’aquells pots que no servirà per una puta merda mai més, així que no l’agafis dels bons, beneit.\nAfegeix la gelatina neutra, i en acabat, remenant amb ganes – a veure si així cremes el que et cardaras al cos-, afegeixes la de gustos. Continua foten-li voltes, que espessi. No és fàcil, però val la pena.\nPosa-ho en motllos d’ositos o de la forma que et surti dels ous, però això sí: sempre assegura’t d’haver-los untat prèviament amb oli -o no els treurà del motllo ni sa puta mare-.\nPassades 15 hores o així -quina putada esperar-se, eh gordo?- , només caldrà arrebossar-los amb sucre gras.\nHi ha alguna cosa més bonica que poder oferir als nens de la casa unes quantes xuxes casolanes? Home, potser oferir-los bitllets de 50 €, però collons, no tots som d’Unió Democràtica, aquí.\nEn aquesta recepta: dolços, receptes fàcils\nRelacionat amb Especial càries: xuxes


Caminant cap a la independència enmig de l´Àrtic – Espai Fàbrica\nby Manel López · 24 de novembre de 2008\nEl 25 de novembre, els habitants de Grenlàndia decidiran en referèndum si aproven o rebutgen l´acord signat entre el president autònom grenlandès i el primer ministre danès que ha de donar major autonomia a l´illa més gran del món i que garanteix la constitució d´un Estat independent si així es decideix en referèndum popular. Davant d´una més que segura aprovació de l´acord, sembla que el poble inuit farà un pas més en la llarga lluita contra el colonialisme danès i nord-americà cap a la seua plena independència.\nLa nació inuit de Grenlàndia porta a les seues espatlles una llarga història de colonització europea. D´ençà de l´arribada a l´illa dels primers missioners danesos noruecs a començaments del segle XVIII, Grenlàndia ha patit un règim colonial per part de la corona danesa que ha anat variant formalment, fins el 1953 una estricta administració colonial, a partir d´aquest any província de la monarquia danesa i, finalment el 1979, un règim d´autonomia, però que ha mantingut, amb diferents graus, la subordinació econòmica, política i cultural del poble inuit a l´estat-nació danès i que, alhora, ha possibilitat la penetració militar nord-americana en territori grenlandès.\nD´aquesta manera, la monarquia danesa aplicà a Grenlàndia, fins ben passada la segona meitat del segle XX, una estricta política colonial fonamentada en el control absolut del comerç exterior, de l´educació, de l´economia productiva i de l´aculturació a través de moviments forçats de població i de l´arribada de pobladors danesos. La “modernització” forçosa a la que fou sotmès el poble inuit per part de la metròpoli ha provocat un trastocament profund de les referències culturals i vitals dels inuits, ja que, com ha assenyalat l´historiador i urbanista Mike Davis, l´estratègia colonial de concentrar la població autòctona de desenes de pobles a grans centres urbans de fàbriques conserveres ha produït una societat amb un alt grau de desestructuració agreujada per l´economia política de les bases militars nord-americanes presents a l´illa.\nFou durant la segona guerra mundial que els nord-americans començaren a utilitzar l´illa com a base militar per a transportar bombarders a Anglaterra, i d´ençà del 1941 la presència militar nord-americana a l´illa s´ha mantingut fins a dia d´avui, amb la base radar estratègica de Thule, amb conseqüències ambientalment i social nefastes per a l´illa. Precisament, la mobilització en contra de la intervenció militar nord-americana a l´illa es convertí en un dels puntals que donà cos al moviment d´alliberament nacional grenlandès a finals dels anys seixanta i primers setanta.\nDavant l´autonomia, independència i antiimperialisme\nCom hem apuntat, el 1979 la monarquia danesa concedí un règim d´autonomia a Grenlàndia com a concessió a les reivindicacions del nacionalisme grenlandès i com a intent neocolonial de continuar controlant l´illa a través de les elits autòctones educades a Copenhaguen. Tot just uns anys abans, es constituí de manera organitzada la primera expressió del marxisme d´alliberament nacional grenlandès que s´ha mantingut fins a l´actualitat com a segona força política del país.\nL´Inuit Ataqatigiit (Partit de la Comunitat Inuit) inicià la seua activitat com a organització política el 1977 amb l´objectiu d´assolir la plena independència de Grenlàndia. Nascut dels diversos moviments de la nova esquerra dels seixanta i setanta que existiren a l´illa, i fortament influenciat per la resistència vietnamita i els diversos moviments anticolonials, l´IA es caracteritzà per ser una força socialista marxista, paninuit, ecologista i amb un programa concret de defensa de les tradicions i cultura inuit davant l´assimilacionisme danès. D´aquesta manera, el moviment independentista grenlandès s´ha estructurat fins a dia d´avui a l´entorn d´aquesta organització política que liderà el vot contrari al règim autonòmic el 1979, la sortida de Grenlàndia de la CEE el 1985 en desacord amb les quotes pesqueres comunitàries, la reivindicació dels drets originaris al territori i l´oposició a la remilitarització nord-americana de l´Àrtic. Molts dels actuals militants del IA són els néts dels inuits expulsats del nord-oest de l´illa pels nord-americans als anys 50 per instal·lar-hi una base militar que continua operativa, i aquest fet, en bona mesura, explica l´oposició frontal als plans nord-americans d´estendre la National Missile Defense a territori grenlandès i la seua contundència antiimperialista.\nA banda de la seua activitat política a Grenlàndia, l´IA ha dinamitzat el Consell Circumpolar Inuit, organisme que actua com a govern a l´ombra de tota la nació inuit dividida entre els Estats Units, el Canadà i Grenlàndia, i que ha realitzat importants campanyes i trobades internacionals per la desmilitarització de l´Àrtic, en contra de l´energia nuclear i pel reconeixement dels drets col·lectius dels inuits i l´exercici del dret d´autodeterminació de tota la nació inuit.\nEl proper mes de novembre s´obrirà, de ben segur, un nou horitzó en el camí cap a a la independència dels inuits de Grenlàndia. En una regió com l´Àrtic que serà de vital importància en la geopolítica mundial del segle XXI, no només pels recursos petrolífers que conté, ens convé a tots que un dels pobles més amagats en les tenebres del colonialisme s´alci amb una veu pròpia en defensa de la terra i dels drets col·lectius i ho faci, inequívocament, des del roig i des del verd.\n* Article publicat a L’ACCENT 139\nNext story Independència: alternativa per a una democràcia política i social\nPrevious story Especial de L’ACCENT sobre la revolta d’estudiants i mestres


Publicat el Divendres, 24 Febrer 2012 16:57\nRondalles a l'Auditori de l'Escola de Música, aquest diumenge\nPublicat el Divendres, 24 Febrer 2012 16:45\nEl proper diumenge dia 26 de febrer, a les set de la tarda, tindrà lloc a l'Auditori de l'Escola Municipal de Música de la Plaça del Silenci un concert extraordinari d'una formació musical sorgida fa més de trenta anys de l'Escola Puiggraciós de la Garriga i que manté una tradició importantíssima dins del camp de la música popular i tradicional: Rondalla Puiggraciós.\nLa Rondalla està formada per guitarres, llaüts i bandúrries i posseeix un so harmònic i equilibrat que li permet interpretar música, ja sigui cantada o instrumental, ja sigui al voltant d'una taula o rondant per places i carrers. El seu repertori és molt ric i variat i inclou obres clàssiques, populars, cançons...\nEl Teatre programa un cap de setmana ple d’espectacles\nPublicat el Divendres, 24 Febrer 2012 16:41\nUn homenatge al músic Manuel Blancafort (1897-1987) i un concert familiar seran els espectacles que aquest cap de setmana centraran la cartellera del Teatre de la Garriga. El dissabte 25 de febrer a dos quarts de nou del vespre l’escenari del Patronat acollirà el concert Caminant per la vida, en què la soprano Alba Ballús, acompanyada al piano per Marta Pujol, interpretarà diferents cançons catalanes, algunes de les quals seran de Manuel Blancafort. El concert és una de les activitats programades des de l’Ajuntament per commemorar el 25è aniversari de la mort del compositor garriguenc més internacional.\nExposició "Infusions de Jazz"\nPublicat el Dimecres, 15 Febrer 2012 16:33\nDel 16 de febrer al 17 de març la botiga Aromes del carrer Calàbria, 49, de la Garriga, acollirà una exposició d'instantànies del fotograf garriguenc Ramon Ferrandis titulada "Infusions de Jazz".\nExtraordinari concert de "Saxformance"\nPublicat el Dilluns, 13 Febrer 2012 16:59\nAquest passat dissabte, dia 11 de febrer, va tenir lloc a l'Auditori de l'Escola Municipal de Música un concert dedicat al saxo.\n"Saxformance" és el nom del quartet de saxos que va encantar el nombrosíssim públic que omplia a vessar l'auditori. Una combinació instrumental que posseeix una interessantíssima sonoritat i permet descobrir les immenses possibilitats del saxòfon en totes les seves variants. Saxo soprano, alto, tenor i baríton, ens varen transportar en el temps i en l'espai, en un fantàstic viatge musical a través de la pintura, el cinema, la televisió, etc.\nConcert extraordinari "Saxformance"\nPublicat el Dimarts, 07 Febrer 2012 17:21\nOrganitzat per l'Escola de Música Josep Aymerich de la Garriga, el proper dissabte 11 de febrer l'autidori del centre acollirà un concert extraordinari que té per nom "Saformance. Quartet de Saxos".\nPresentat per "Mira com sona", es tracta d'un espectacle audiovisual en directe on la calidesa sonora dels saxos es fusiona a la perfecció amb les imatges.\nEl quartet de saxos està integrat per en Jordi Bargalló (saxo soprano), en Miquel Simón (saxo alt), en Tomàs Simón (saxo tenor) i n'Agustí Roé (saxo baríton).\nEl concert començarà a les set de la tarda.\nCol·loqui sobre Josep Maurí\nPublicat el Dilluns, 06 Febrer 2012 15:59\nLa Fundació Maurí organitza el proper dissabte 11 de febrer d’enguany un col·loqui sobre la figura de Josep maurí (1912-1967), notari i historiador garriguenc, fill il·lustre de La Garriga. L’acte, titulat “Tot recordant Josep Maurí...”, comptarà amb la participació de diferents persones que el van conèixer i tractar i recordaran els aspectes més singulars i destacables de la seva vida, obra i pensament. Comptarà amb la presència de l’escriptora i exalcadessa de la Garriga Núria Albó, dels germans Miquel i Rosa Llimargas i d’Esteve Suquet. A més, hi participarà especialment el pare Marc Taxonera, monjo de Montserrat que el va conèixer i tractar. No obstant, l’acte és obert a la participació de totes aquelles persones que també conegueren l’historiador i que des del públic vulguin ressaltar qualsevol aspecte o anècdota sobre la figura de Josep Maurí.


La Caixa renova la col·laboració amb deu entitats tarragonines\nMembres respresentants de les deu entitats i de la fundació de la Caixa.\nImplica la continuitat als programes d’inserció laboral per a persones en situació d’exclusió\nActualitzada 06/06/2016 a les 21:41\nL’Obra Social la Caixa va renovar el conveni de col·laboració amb 10 entitats tarragonines per a l’impuls del programa d’integració laboral Incorpora, que té com a objectiu principal facilitar un lloc de treball a persones en risc d’exclusió social.\nLes entitats que conformen el Grup Incorpora Tarragona són la Fundació Santa Teresa del Vendrell, Aprodisca Fundació Gentis, Taller Baix Camp, Fundació Ecom, Fundació Ginac, Fundació Onada, Fundació Pere Mata, Fundació Intermèdia, Fundació Privada Formació i Treball i Creu Roja Tarragona amb conveni estatal. Entre gener i abril d’aquest any, el Grup Incorpora Tarragona ha facilitat un total de 177 llocs de treball a persones en risc o situació d’exclusió gràcies a la col·laboració de noranta-nou empreses tarragonines. Entre els col·lectius atesos destaquen persones amb una discapacitat, aturats de llarga durada, joves en situació de vulnerabilitat, dones víctimes de violència de gènere i immigrants.\nEl projecte de la caixa té com a principal objectiu establir i reforçar ponts entre les empreses i les entitats socials que es dediquen a la integració laboral per tal de crear un clima de comprensió i col·laboració entre elles que es tradueixi en oportunitats per aquells qui més ho necessiten.\nTarragona en xarxa\nA més, la província de Tarragona compta amb una xarxa amb 22 tècnics d’inserció laboral, que es tracta d’una figura imprescindible per al desenvolupament del programa Incorpora. D’ell depèn l’èxit tant de la persona contractada com de l’empresa que ho fa. A la província de Tarragona, el programa n’ha pogut inserir més d’una vintena, el que ha facilitat que l’atenció pogués ser més individualitzada.\nLa inserció de cada persona en el mercat laboral constitueix un procés personalitzat que inclou actuacions prèvies, simultànies i posteriors a la contractació. Entre les tasques que realitza el tècnic d’inserció laboral hi ha la prospecció d’empreses, el seguiment del procés de formació del beneficiari, l’acompanyament laboral de les persones inserides, la solució dels possibles conflictes que puguin sorgir en el marc de la relació laboral i el foment de l’adhesió de noves empreses al programa i així poder superar la centena actual.\nIncorpora ofereix als professionals de les entitats socials poder dur a terme accions formatives per a la inserció sociolaboral de les persones en situació d’exclusió social. Aquesta formació facilita un marc conceptual i metodològic comú i planteja estratègies d’aproximació i col·laboració amb el món empresarial, a través de les quals es milloren les competències i la professionalització dels tècnics d’inserció laboral.


Torra manté el llaç groc al Palau de la Generalitat i recorre l'ultimàtum de la Junta Electoral | | Blog BanderaCatalana.cat | Notícies Actualitat Catalunya Estelada\nTorra manté el llaç groc al Palau de la Generalitat i recorre l’ultimàtum de la Junta Electoral\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha decidit mantenir la pancarta amb el llaç groc de la façana de Palau. Així ho ha comunicat en la reunió d’aquest dimarts, en la qual s’ha expressat la voluntat que totes les conselleries actuïn de la mateixa manera. S’han presentat al·legacions a la Junta Electoral Central (JEC), sense descartar anar al Tribunal Suprem, i hi haurà reunions amb el Síndic de Greuges, Rafel Ribó, per tal que emeti recomanacions sobre què fer en aquest cas.\nLa Junta Electoral va emetre una resolució en la qual va donar 24 hores a Torra per retirar els llaços grocs dels edificis públics i el va advertir de les conseqüències “administratives i penals” de no acatar l’ordre. Una de les opcions que l’organisme pot activar si el president persisteix en la posició és la de derivar el cas a la Fiscalia, que al seu torn podria iniciar un procés penal per desobediència. Una via que ja estan reclamant, des de fa dies, tant el PP com Ciutadans. Tot va arrencar, de fet, amb una demanda del partit d’Inés Arrimadas, que va anunciar-la al ple del Parlament.\nDe moment, els magistrats de la JEC han evitat obrir el camí de l’expedient sancionador per incompliment de la llei electoral, que estableix sancions de 300 a 3.000 euros. En les al·legacions presentades divendres de la setmana passada, Torra va assenyalar que el llaç groc era “concordant” amb el principi de neutralitat. També va indicar que aquest tipus de símbol no es pot identificar amb una formació política concreta, i va recordar que el llaç té significat diferents en funció del país on es fa servir.\nEn plena cursa electoral, ni Junts per Catalunya (JxCat) ni ERC volen carregar amb el possible desgast que pot suposar aparèixer com el responsable de cedir en la retirada dels llaços. Segons fonts coneixedores de la situació consultades per , hi ha un sector del Govern que és partidari de retirar els llaços i, al mateix temps, respondre amb ironia per assenyalar l’absurditat de la situació substituint-los per qualsevol altre element que sigui de color groc. S’han valorat alternatives de portes endins.\nDirigents coneixedors de la situació també adverteixen que no retirar els llaços pot derivar en una situació incòmoda per a l’executiu català que pot ser contraproduent: la imatge dels Mossos retirant-los. “Seguir gesticulant amb símbols no ens aporta res”, sostenen alguns dels consultats, tot i que aquesta posició no és ni molt menys unànime dins l’executiu. La decisió, en tot cas, té un alt component personal en el cas de Torra, que és a qui es dirigeix personalment la resolució de la Junta.


DOCUMENTS HISTÒRICS – Agrupació Fotogràfica Setabense d'Aficionats\nEn 1954 es fundava AFSA (Agrupación Fotográfica Setabense de Aficionados). Els preliminars tingueren lloc en 1953, quan un grup de professors i alumnes del Col·legi Claret de Xàtiva organitzaren una sèrie d’actes amb motiu de l’Any Sant Marià. Havien programat sengles exposicions de pintura i fotografia. Era la primera vegada que s’exposava a la ciutat obra de fotògrafs aficionats. José Sisternes, s’encarregà, amb l’ajuda d’alguns amics, d’organitzar aquella mostra. Eren temps en què molt poca gent disposava de càmera fotogràfica. La mostra obtingué un inesperat èxit d’expositors i públic visitant, i esdevingué germen de la futura agrupació xativina, una de les més veteranes del país.\nEls organitzadors de la mostra ressenyada no volgueren quedar al marge del fenomen. Es realitzaren les primeres gestions legals i, una vegada obtingut el permís de les autoritats governatives de l’època, Juan Peinado, José Crespo i José Sisternes convocaren una primera reunió que se celebrà el dia 26 de juny de 1954. Dita reunió fou molt concorreguda. En ella s’acordà la fundació d’AFSA. (Oficialment, l’agrupació es constituiria amb data d’1 de juliol de\n1954.) També s’acordà la formació de la primera Junta Directiva, s’aprovà el projecte d’estatuts i es projectà una exposició per a la Fira d’Agost (el primer saló local d’AFSA). Aquesta primera mostra fou tot un èxit. A partir d’ella, l’agrupació començà una trajectòria ascendent en l’organització d’activitats: “safaris” fotogràfics, exposicions, cursets, salons.\nLes successives juntes dinamitzaren de nou la vida social. Els salons locals i nacionals tornaren a recuperar el prestigi perdut. Es realitzaren nombroses activitats: cursets, sessions amb models, sortides fotogràfiques, xerrades divulgatives per la ràdio… Es realitzà un viatge a Barcelona per a visitar la Fundación Joan Miró, en les sales de la qual s’exposava una antològica del fotògraf nord-americà Robert Mapplethorpe. S’organitzà l’exposició ‘Pantanada 82’. Diversos membres d’AFSA participaren en la col·lectiva ‘Valencia Imagen 88’, organitzada per AGFOVAL i la Federació Valenciana de Fotografia al Saló Daurat de la Llotja. En 1992, se celebrà una exposició col·lectiva de fotògrafs xativins en Canals i Xàtiva.\nActualment, els salons segueixen sent la principal activitat de l’agrupació. Durant els seus primers anys d’existència, AFSA n’arribà a convocar cinc distints: el Local de Fotografia Artística (1954), l’Exposició Local de Fotografia de la Setmana Santa Xativina (1955), el Saló Nacional de Fotografia Artística (1956), el Saló Regional (1960) i un Concurs Fotogràfic de Foment del Turisme Xativí (1963). Bé que ara sols se celebren els salons local i nacional (i per primer cop, coincidint amb el 60 aniversari, el primer concurs internacional patrocinat per la CEF i la FIAP), AFSA col·labora amb altres entitats de la ciutat en l’organització de concursos relacionats amb diferents esdeveniments: les Falles, la Setmana Santa, la Fira d’Agost… A més, programa freqüents mostres col·lectives dels seus socis. Totes se celebren en la Casa de Cultura.\nEl Saló Local, de tema lliure, s’ha celebrat ininterrompudament des de 1954. Es fa coincidir amb la fira d’agost. (Des de fa temps, es convoca paral·lelament una secció dedicada a la fira.) El concurs local ha impulsat el treball d’autors de Xàtiva que posteriorment han donat el salt a concursos nacionals i internacionals. El Saló Nacional se celebra des de 1956. Al principi, només admetia fotos en blanc i negre. Amb el transcurs dels anys, s’han anat introduint novetats: apartat de color, premi social per a membres de l’agrupació. Actualment s’accepta tot gènere d’imatges, fins i tot les tractades amb diversos procediments tècnics (fotografia digital, positivat a partir de negatiu analògic, imatges virades o calorejades, vinyetatges…).\nA principis dels noranta es torna a produir una renovació de l’entitat. Entra gent nova en la Junta Directiva. En l’actualitat presideix l’agrupació Eugenio Vila. La seu d’AFSA compta amb una biblioteca, dotada amb fons propis i donacions de diversos socis, un arxiu i una abundant dotació material. Segueix comptant amb laboratori complet per a revelat de negatius de diferent format i ampliació de positius. Però ha incorporat nova tecnologia: ordinador, escàner, impressora, projector… Es realitzen nombroses activitats: visionats, xerrades, concursos socials, cursets, sessions d’estudi, sortides fotogràfiques… Es col·labora amb altres entitats locals en l’organització d’esdeveniments fotogràfics. En definitiva, els seixanta anys de vida de l’Agrupación Fotográfica Setabense de Aficionados han estat ben fructífers


'Pik' primer àlbum del grup vallesà Pik - auva!cat\n18 desembre 2017 17 desembre 2017 RedaccióLeave a Comment on ‘Pik’ primer àlbum del grup vallesà Pik\nPik és una banda formada per Manel Rovira “Nelu”, a la guitarra, veu, cors i composició; Quim Aguasca, guitarra solista, banjo i cors; Álvaro Raigon, al baix i cors, i Carles Galicia “Rutu”, a la bateria, percussió i cors. El grup vallesà es va formar l’any 2013 com una banda de versions anomenada Petit & Comité, l’any 2016 comença a enregistrar temes propis i passa a dir-se Pik.\nAmb aquest disc la banda culmina la refundació de Petit & Comité, un treball que inclou 14 temes amb molt de ritme i lletres divertides que ens parlen de la vida quotidiana de cadascú, amors, desamors, cervesa i rock and roll. A més, l’àlbum inclou també una versió de Carlos Segarra que el grup ja feia quan era Petit Comitè.\nSe que me pasé\nCon amor no pienses mal\nRocanroll party loca\nTiradito en mi cama


Fórmula magistral - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl morter i el piló, una de les icones associades amb l'activitat farmacèutica.\nUna fórmula magistral és un medicament destinat a un pacient individualitzat, preparat pel farmacèutic o sota la seva supervisió, per tal de complimentar exactament una prescripció mèdica detallada de les substàncies medicamentoses seguint els estrictes criteris de qualitat que exigeix l'elaboració d'un medicament.\nTot i que el volum de dispensació de fórmules magistrals preparades a l'oficina de farmàcia no és gran, si bé el comparem amb el nombre de medicaments industrials dispensats, en l'actualitat, la formulació magistral es manté com una activitat farmacèutica de gran interès, doncs és la millor opció terapèutica quan un medicament:\nNo té bons caràcters organolèptics (sabor, color, olor,...)\nEs necessita en una dosi diferent a la que estan comercialitzades.\nEs necessita en una forma d'administració que no està disponible al mercat.\nS'ha deixat de fabricar per raons comercials.\nHa d'elaborar-se segons una fórmula especial (sense additius, sense colorants, sense lactosa, etc.)\nÉs per aquesta raó per la qual actualment cada vegada més farmàcies estan adaptant els seus laboratoris per elaborar fórmules magistrals.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fórmula_magistral&oldid=24017823»


Torna l'època de rebaixes nord-americana després de dos anys de pandèmia\nJosep-Francesc Valls Director Càtedra Escenaris de Futur Retail, Turisme i Serveis UPF-BSM Barcelona. 16 d’octubre de 2021 05:25\nTornen les rebaixes americanes | iStock\nEn sis setmanes, ens toparem novament amb el Black Friday. L’any passat va perdre pistonada i l’anterior també. El 2020, probablement com a conseqüència de la pandèmia, malgrat el fort increment de la compra en línia; i el 2019, de forma sorprenent. Quan fa quasi una dècada que aquest costum nord-americà es va trasplantar a Espanya, i poc més d’un quinquenni del seu arrelament, comença a demostrar dues coses. La primera, que les modes que venen de fora tenen curta volada. I la segona, que recaragolar els preus en un període d’intensos descomptes generalitzats enriqueix poc la relació entre producció i distribució, per una banda, i consumidors, per una altra.\nEstà clar que els consumidors ho volen tot més barat i si es regala, millor. Però la cultura del cada cop mes assequible en la que ingressa el Black Friday quan s’introdueix a Espanya a 2012 forma part d’una onada més llarga, la del fenomen low cost. Aquest havia arrencat cap a mitjans de la dècada del 2000 i arrasava primer al turisme i posteriorment, a la resta dels sectors econòmics. Van aparèixer segons, tercers, quarts i cinquens mercats; nous models de negoci que abaratien els productes i els serveis, alguns els substituïen, combinant factors productius, com ho fan moltes marques de distribuïdors; proliferaven les rèpliques a baix preu de tot.\nEn comptes de fixar els preus segons els costos interns de fabricació o distribució d’un producte i afegir-li el marge desitjat, la nova filosofia es basa amb lo que el client demana i en la percepció del valor que atorga. D’aquesta manera, el low cost enceta una època brillant, en la qual es democratitza la producció i la distribució, posant-la a l’abast d’amplis grups socials pels que abans era prohibitiu. Es viatja, es compra roba, electrodomèstics... a preus econòmics. Es dispara enormement la producció de tot, i apareixen nous canals i noves formes de venda. El descompte esdevé l’arma comercial definitiva de venda; els dotze mesos de l’any son un període continuat de gangues.\nQuan irromp el 'Black Friday' aquí, s’enceta un nou període de rebaixes a finals de novembre, amb la pretensió d’avançar-se al Nadal i als Reis\nQuan a cavall de l’expansió de l’online s’importa al Black Friday, els clients han aprés dues coses. La primera, han madurat la idea de que es possible comprar a preu més assequible -cercant canal i moment-; i la segona, han descobert que el més car no sempre es millor ni el més barat, pitjor. D’aquesta manera, aprenen la relació entre els preus, i la qualitat i els valors dels productes estant disposat a pagar una mica més per ells.\nRebaixes sobre rebaixes\nQuan irromp el Black Friday aquí, s’enceta un nou període de rebaixes a finals de novembre, amb la pretensió d’avançar-se al Nadal i als Reis. Diríem rebaixes sobre rebaixes, mentre les tradicionals d’estiu i hivern anaven sortint d’escena. Què aporta doncs el Black Friday al low cost encara en plena expansió? Poca cosa. O molt poca cosa. És una estratègia suïcida, que dins una onada llarga de preus barats aprofundeix en fer-los més assequibles: quan la clientela estava acomodant-se a discernir clarament el nou llenguatge dels preus en relació al valor i la qualitat dels producte, encara els rebaixen més. D’aquesta manera, ha ajudat a banalitzar-los i a accelerar el final del cicle llarg. Perviurà, clar que perviurà, però cada cop més residual com un curt període, enquistat, de venda ràpida.\nMés info: Catalunya, el territori que més ocupació crea pel Black Friday\nEl que no se li pot negar al Black Friday és la seva capacitat d’atreure clientela cap a la xarxa. D’aquesta manera, ha esdevingut un dels inductors del trànsit cap al comerç electrònic: entre 2010 i 2020, l’e-commerce ha passat a Espanya del 0,1% al 7,4% del total de les compra-vendes que es realitzen. Però, fins i tot, en aquesta aportació, la desgraciada pandèmia ha fet molt més per la compra en línia.\nEncara que moltes famílies han estat colpides econòmicament per la covid, val a dir que els estalvis dels espanyols s’han disparat durant aquest període; de febrer del 2020 a juliol del 2021 han augmentat d’un 10,7%, fins a 942 mil milions d’euros, segons el Banc d’ Espanya. En això no estem massa lluny d’Europa: a la UE, els dipòsits de les empreses ha crescut d’un 24%, i el dels particulars, d’un 7,4%, segons el Banc Central Europeu. En ambdós casos, els diners en circulació han augmentat entorn el 10%. A aquest factor, cal afegir la resultant entre la por de molts al que pugui succeir a les futures fases de la pandèmia i l’estat d’excitació que produeix la retirada de les mesures excepcionals, que sempre sol ser favorable al consum. Si això fos així, la darrera setmana de novembre iniciaria un període de fort impacte comprador, en la línia inversa al que ha succeït als dos anys anteriors. Les previsions, doncs, encara que va de capa caiguda, és que les compres al Black Friday d’enguany seran bastant superiors als dos anys anteriors.\nTot i el fort creixement experimentat per les compres online, la població avança ràpidament cap a la compra híbrida\nTot i el fort creixement experimentat per les compres online, la població avança ràpidament cap a la compra híbrida: es manté la presencialitat i creix moderadament la que es realitza a través de l’online. Això fa que qualsevol moviment a un espai o altre repercuteixi immediatament a tots dos. Els consumidors són els mateixos i estan acostumats a proveir-se allà on els sigui més còmode a cada moment. Aquells qui des de les botigues físiques petites i mitjanes sàpiguen oferir productes adequats -d’escassa adquisició durant la pandèmia, com ara viatges, experiències, cultura, roba, bellesa...- i siguin capaços d’aguantar el ritme fins a Nadal i Reis poden ser els grans triomfadors de la disbauxa compradora que agafa a tothom quan arriben les darreres setmanes de l’any.\nUna altra discussió es si es pot produir cada cop més barat. La resposta es afirmativa, si s’elabora a base de creativitat i innovació i s’aprofiten les eines i estratègies digitals. Però, si segueix augmentant la producció de tot i l’espai físic de venda, poc avançarem. Cada cop els preus seran més baixos i els marges també.


Resultats per a la cerca "pensió" dins totes les àrees temàtiques\n<Dret laboral i de la seguretat social>\nca pensió, n f\nes pensión, n f\nca P, n f sigla\nen boarding house\n<Hoteleria i turisme > Allotjament>\nEstabliment hoteler que, tant per les seves dimensions com per l'estructura, les característiques i la tipologia dels seus serveis, no arriba als nivells exigits a un hotel o un hotel apartament.\n<Treball > Negociació col·lectiva>\nTERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA; CATALUNYA. DEPARTAMENT DE TREBALL, AFERS SOCIALS I FAMÍLIES. Diccionari de la negociació col·lectiva [en línia]. 2a ed. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, cop. 2019. (Diccionaris en Línia)\n<Negociació col·lectiva > Organització del treball i condicions > Retribució>\nRenda que una persona percep de l'Estat o de mutualitats de previsió social en determinats supòsits establerts legalment.\nLes pensions es concedeixen, per exemple, en cas d'incapacitat física o psíquica permanent, orfenesa, vellesa, viduïtat, reconeixement dels serveis passats, per la mort d'un familiar o per jubilació.\nQuantitat de diners que una persona física o jurídica, pública o privada, abona habitualment a favor d'una persona.\nUna pensió és una obligació creditícia l'origen de la qual pot ser legal o contractual: és legal quan la llei ho estableix i, contractual, quan les parts han pactat d'una manera voluntària obligar-se al pagament d'una pensió.\nLa pensió contractual pot ser gratuïta -la persona obligada al pagament no rep cap contraprestació- o onerosa -la persona obligada al pagament rep algun benefici a canvi.\nLa pensió pot ser temporal -establerta per a un determinat període de temps- o vitalícia -es manté durant tota la vida de la persona pensionista i s'extingeix quan es mor.\nEstabliment que ofereix serveis residencials a transeünts i turistes, però que generalment no disposa de servei de menjador ni d'instal·lacions individuals per a cuinar.\nQuantitat que es cobra periòdicament de l'estat, una institució o un organisme pel fet d'haver prestat un servei, per la mort d'un familiar o per una disminució física o psíquica.\nRenda que una persona cobra de l'estat o de mutualitats de previsió social en consideració a serveis passats, o determinada per la mort d'un familiar o per una disminució física o psíquica permanent.\nS'atorguen pensions en cas d'incapacitat, invalidesa, jubilació, orfenesa, vellesa, viduïtat i supervivència.\nLa informació d'aquesta fitxa procedeix de la norma UNE-EN ISO 18513:2004 Serveis turístics. Hotels i altres tipus d'allotjament turístic. Terminologia i de la norma internacional ISO corresponent (ISO 18513:2003).\nAquesta norma ha estat elaborada pel comitè tècnic AEN/CTN 167 Turisme, la secretaria del qual és a càrrec de FEHR. El TERMCAT n'ha fet la versió catalana en compliment de l'acord subscrit amb AENOR per a la traducció al català de les normes UNE, amb l'assessorament d'especialistes del CETT i del Departament d'Empresa i Ocupació de la Generalitat de Catalunya. El Consell Supervisor del TERMCAT ha ratificat la nomenclatura adoptada.\nEn els casos en què la norma no recull la denominació per a una llengua determinada, es visualitzen punts suspensius (...) en aquell camp, precedits del codi de llengua corresponent.\n<Lleure > Turisme > Serveis turístics. Allotjament turístic>\nEstabliment hoteler que ofereix allotjament, generalment per a més d'una nit, i servei de menjars principalment als hostes.\nEn alguns països pensió també s'utilitza per a indicar un tipus de tarifa.\nEn algunos países "pensión" se utiliza también para indicar un tipo de tarifa.\n<Economia > Finances > Assegurances>, <Economia > Finances > Assegurances>\nTERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Diccionari d'assegurances: terminologia i fraseologia. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2001. 214 p.\n<Assegurances > Assegurança privada > Plans de pensions>, <Assegurances > Assegurança pública>\nen price of board and lodging\nQuantitat que una persona paga a qui li dona allotjament i menjar.


Adif restableix aquest divendres el tram ferroviari entre Caldes de Malavella i Girona La República\nAdif restableix aquest divendres el tram ferroviari entre Caldes de Malavella i Girona\nACN Girona.-Adif preveu restablir aquest divendres 10 de setembre la circulació per ambdues vies al tram ferroviari entre Caldes de Malavella i Girona, afectat pel descarrilament d’un vagó d’un tren […]\nACN Girona.-Adif preveu restablir aquest divendres 10 de setembre la circulació per ambdues vies al tram ferroviari entre Caldes de Malavella i Girona, afectat pel descarrilament d’un vagó d’un tren de mercaderies des del 31 d’agost. L’incident, les causes del qual s’investiguen, va provocar danys de consideració en un tram d’uns cinc quilòmetres de la via dos, entre les estacions de Fornells de la Selva i Riudellots. Segons Adif, els desperfectes van afectar 7.710 travesses de formigó, que van quedar inutilitzades, així com diferents suports, ferratges i cablejat. A banda de substituir les travesses afectades, les tasques de reparació han comportat col·locar-ne 2.252 de fusta de manera provisional.\nLa reparació ha afectat un tram de vuit quilòmetres i ha calgut col·locar, també, 26 soldadures aluminotèrmiques, així com comprovar l’alineació del sistema d’electrificació. Més de 60 tècnics d’Adif han treballat en la reparació.


S'esfondra part del sostre de l'església de Constantí | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'església de Sant Feliu de Constantí on s'observa l'esfondrament de part del sostre\nL’esfondrament s’hauria produït aquest diumenge, pels volts de dos quarts de 10 de la nit. Alguns veïns han explicat que van sentir sorolls, però que no en van identificar l’origen i hi van restar importància. Amb la primera del llum del dia, la imatge de la coberta mig ensorrada ha corregut ràpidament entre la ciutadania i s’han activat els serveis d’emergències i tècnics per analitzar l’incident.\nL’arquitecte ha recordat que el temple es troba afectat per una esquerda “important” que creua diversos punts del nucli i que genera “deformacions, moviments o desplaçament del terreny”, que és argilós. El fenomen seria similar al que afecta Barberà de la Conca, a la Conca de Barberà, segons ha assenyalat. A Constantí, les afectacions són presents en diversos edificis a més de l’església, on l’esquerda és molt visible a la façana.\nEl representant de l’Arquebisbat de Tarragona ha indicat que, fa uns dies, el tram de coberta afectat “estava bé” i no s’hi apreciaven danys. Així mateix, ha insistit que no havien observat goteres o restes d’aigua a l’interior de l’església que poguessin fer pensar en un problema de filtracions. S’estima que, un cop adjudicat el projecte, els treballs es puguin allargar durant un període de dos mesos.\nPer la seva banda, l’alcalde de Constantí, Oscar Sánchez, ha explicitat la voluntat del consistori de seguir fent “costat” a l’Arquebisbat i de col·laborar a nivell tècnic i humà per restablir la situació. “Per nosaltres és un dia molt trist perquè tots hem passat per l’església, que és com una petita catedral”, ha lamentat. De moment, es mantindrà acordonada la plaça i s’analitzarà si hi ha perill per als edificis més propers.\nL’alcalde ha recordat que fa temps que mantenen converses a tots nivells per abordar la situació i ha avançat que enfortiran les reivindicacions per propiciar que “la Generalitat intenti aportar també la seva ajuda”. De moment, el temple continuarà tancat al públic i els fidels hauran de seguir acudint al centre parroquial, on el mossèn Antoni Pérez de Mendiguren ofereix els serveis religiosos.


Mercabarna fa la substitució de la telefonia fixa analògica per tecnologia IP — Argelich Networks\nD’aquesta manera, Mercabarna serà la primera Unitat Alimentària espanyola en fer l’apagada analògica i usar, exclusivament, un sistema de telefonia fixa IP. Aquesta mesura està impulsada per la Comissió d’Usuaris de Telecomunicacions –integrada per la direcció de Mercabarna, l’Associació de Concessionaris (ASSOCOME) i els Gremis de Majoristes de Fruites i Hortalisses (AGEM) i del Peix (GMP)– i és un pas més en la modernització de la xarxa de telecomunicacions del recinte.\nAmb la nova telefonia fixa, les trucades es realitzen via IP, és a dir, utilitzant el mateix canal de connexió a Internet. Cada terminal es converteix en un petit ordinador connectat al sistema de gestió informàtica de l’empresa. Això permet guanyar prestacions, com per exemple, la reducció d’avaries a la xarxa, atendre des de qualsevol punt del món les trucades que es fan al telèfon de l’empresa (amb un desviament de trucada gratuït) o realitzar trucades entre dos terminals IP sense cost.\nAgustí Argelich comunicacions unificades AmChamSpain fall conference 2012 diadatelecos Argelich Jordània Infinity Inner Macom Sarl STC Mobile World Congress TopTen Business Experts Baltimore ASLAN mercagranada UK Trade & Investment spontania BYOD La Salle diada MWC2015 telecom day aeih Telefonia IP tni Hotel Experience coettc IP Network Consulting Casa Batlló manpowergroup dialcom NTT Comunicacions Mercabarna cosmocaixa MWC14 Felipe de Borbon Barcelona Argelich Networks UC2 azinsol SCTC


La població considera que el trànsit va sobre rodes - Altaveu\nLa població considera que el trànsit va sobre rodes\nHa deixat de ser una de les grans preocupacions segons l'enquesta del CRES\nDiumenge, 14 de juliol de 2019 | 08:30 h\nRetenció de trànsit a Sant Julià de Lòria | ALTAVEU\nEl trànsit ha deixat de ser una de les grans preocupacions dels ciutadans segons es desprèn del primer Observatori del 2019. El 2006, un 52% dels enquestats el situava com el principal problema i ara està en un 14,2%, per darrere del preu de l'habitatge, dels salaris i de les prestacions socials i pensions. Amb tot, les retencions continuen sent habituals els caps de setmana d'entrada i de sortida del país. L'ampliació de la xarxa viària i especialment el nou vial del Pobladó ha fet que a l'interior del país la circulació sigui més fluïda durant la setmana. L'entrada a la Massana al vespre i el carrer Prat de la Creu, a Andorra la Vella són dos punts de densitat.\nEl trànsit ha passat en només dos anys de ser la principal preocupació dels habitants del país a figurar en el quart lloc del rànquing de l'Observatori d'Andorra, l'enquesta del CRES. El 2017, un 17% dels enquestats citaven la mobilitat com el problema més important. La xifra, però, estava lluny d'aquell 52% del 2007.\nEl director del CRES, Joan Micó ho atribuïa en aquell moment al fet que el canvi de conjuntura econòmica ha modificat la tendència de les respostes i s'està tornant a les preocupacions d'abans de la crisi. Les gràfiques demostren que les corbes del trànsit, el preu de l'habitatge i els salaris baixos presentaven alts índexs abans del 2007, van decréixer durant gairebé una dècada, i ara tornen a repuntar.\nEn la primera enquesta del 2019, el trànsit, ocupa la quarta posició. Aquí la reflexió que cal fer és si ha estat relegat perquè els altres problemes (salaris o habitatge) són més preocupants o si bé, les millores que s'han dut a terme a la xarxa viària han estat determinants. Perquè de cues n'hi ha. Especialment els dissabtes al matí d'entrada a Sant Julià de Lòria en sentit nord i a les duanes de sortida del país els diumenges a partir del migdia. També acostuma a haver-hi densitat els vespres d'entrada a la població de la Massana en sentit nord.\nGairebé al nivell del trànsit, se situa el transport públic (13,5%) amb el possible impacte del canvi de circulació d'alguns trajectes i la sortida dels busos de l'eix principal de l'avinguda Príncep Benlloch i el seu trasllat al carrer Prat de la Creu d'Andorra la Vella. L'aparcament, per la seva part, baixa fins un 3,7% quan és un tema que, normalment, provoca molts comentaris i moltes queixes quan, per exemple, es tanca el pàrquing del Parc Central d'Andorra la Vella per un esdeveniment com la Fira o el Cirque du Soleil.


Formentera se solidaritza amb el poble italià\nEl Consell de Formentera mostra la seva solidaritat amb el poble d'Itàlia pel terratrèmol que va sacsejar ahir dimecres 24 d'agost el centre del país i que de moment ha deixat més de 240 morts, a més de nombrosos desapareguts i ferits.\nDemà divendres 26 d’agost a les 12.00 del migdia es convoca un minut de silenci com a mostra de condol amb les víctimes d'aquest sisme i els seus familiars. Es farà a les portes de la Casa Consistorial a la plaça de la Constitució de Sant Francesc.\nNoves denúncies per venda ambulant i publicitat dinàmica\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Presidència informa que la Policia Local de Formentera ha aixecat 8 actes de denúncia durant el passat cap de setmana per venda ambulant a les platges de l'illa. Entre el passat divendres dia 19 d'agost i el diumenge 21 d'agost els agents han interposat 3 actes per venda ambulant de bijuteria i tèxtil i 5 actes per venda ambulant de beguda i fruita. En concret, han decomissat les següents mercaderies, 172 braçalets, 38 vestits, 174 refrescos i diverses fruites, bocates i amanides. Així mateix també s'ha aixecat una acta per publicitat dinàmica.\nEn total, en els darrers mesos la Policia Local ha interposat 34 actes per venda ambulant i 8 per publicitat dinàmica. Amb aquestes actuacions dels agents s'intenta que no proliferi aquesta pràctica il·legal a l’illa de Formentera.\nFormentera disposa de servei de bany adaptat per persones amb mobilitat reduïda\nEl Consell Insular de Formentera, a través de l'àrea de Presidència encarregada del Servei de Salvament i Socorrisme de Platges de l'illa de Formentera vol recordar que es disposa d'un servei de bany adaptat per a persones amb mobilitat reduïda i gent gran a les platges des Arenals i es Pujols. Les platges adaptades disposen de passarel·les adaptades, zona d'ombra i cadira amfíbia per fer el bany adaptat.\nEl bany esta assistit per 2 socorristes amb formació específica en la matèria, segons ha informat el coordinador del servei, Sergi Martí, qui ha volgut remarcar que "en tot moment poden estar acompanyats pels familiars perquè per l'usuari el procés sigui més natural".\nEl servei es presta entre les 12.00 i les 17.00 hores durant tota la setmana, només en condicions de bandera verda (consultar estat de la mar a www.platgesdebalears.com). En l'actualitat la demanda del servei és d'entre dues i tres persones a setmanals. Un d'ells ha set en Juan José Dueñas "feia dos anys que no es ficava a la mar i gràcies al servei ho ha pogut tornar a fer".\nEl coordinador ha explicat que “volem apropar aquest servei tant a turistes com residents perquè la gent amb mobilitat reduïda i les persones grans amb dificultats motores també puguin gaudir de les nostres aigües".\nVisita de la Guàrdia Civil i els Carabinieri a Formentera\nAquest matí el president del Consell de Formentera, Jaume Ferrer, ha rebut la visita de cortesia del Tinent Coronel dels Carabineri, que realitza habitualment funcions a la Direcció General que aquest cos té a Madrid, Mario Lamura, el Brigada Davide Porcelluzzi, el Sergent Marco Rosetti i el Cap Loris Lunato. Els comandaments del cos dels Carabinieri han estat presentats pel Comandant de la Guàrdia Civil d'Eivissa i Formentera, Antonio del Fresno i pel Brigada a Formentera, Alejandro Perdigón. La visita ha servit per realitzar una valoració del treball que estan duent a terme els Carabinieri en col·laboració amb la Guàrdia Civil a l'illa.\nEl Consell de Formentera agraeix a institucions, professionals i voluntaris el treball per apagar el foc a s'Espalmador\nEl president del Consell de Formentera, Jaume Ferrer, que aquest matí ha visitat l'illa de s'Espalmador, on continuen els treballs per extingir el foc que s'ha produït aquesta passada nit, ha donat les gràcies "als bombers del Consell de Formentera, a la brigada d'Ibanat de Formentera, la brigada d'Ibanat d'Eivissa, els bombers professionals que l'Ibanat ha desplaçat des de Mallorca amb mitjans aeris, els treballadors de la Reserva Marina, a Salvament Marítim, a la Guàrdia Civil, Protecció Civil de Formentera, la Policia Local, i també per la labor de facilitar la logística i el desplaçament moltes gràcies als professionals del servei d'assistència al fondeig, als inspectors de Formentera i al veïns que s'han prestat voluntaris, com Sergi Gómez".\nJaume Ferrer ha acudit a l'illa acompanyat de Bartomeu Escandell, conseller de Presidència i dels serveis d'Emergències i Daisee Aguilera, consellera de Medi Ambient. A la seva arribada, s'han trobat al mollet i a punt per tornar a Formentera a dos integrants de la brigada de l'Ibanat de Formentera, als qui ha felicitat. Immediatament, també ha felicitat als bombers del Consell de Formentera, que estaven desmontant el material ja que des de la seva arribada al matí les tasques finals d'extinció del foc estan en mans dels mitjans aeris.\nA peu de platja, el cap d'extinció del foc ha explicat a les autoritats que el foc estava controlat però que quedaven brases que es podien tornar a encendre. L'helicòpter de l'Ibanat ha fet multitud de viatges per vessar aigua damunt la superfície cremada, i una de les dos autobombes posades dins del mar donaven aigua per mullar el terreny.\n"Em quedo més tranquil"\nEl president ha declarat que després de passar una nit molt preocupat per les imatges que li arribaven i per les difícils condicions que ofereix l'illa d'Espalmador per treballar de nit, quan ha vist la superfície afectada, prop d'una hectàrea, la impressió negativa ha estat "menor de la que esperava perquè les flames a les fotografies eren terrorífiques". Jaume Ferrer ha dit que ara "és moment d'acabar d'extingir el foc i d'agrair l'esforç a tots els professionals". Per al president, "ara a peu de foc és el moment de donar les gràcies per la feina feta a les institucions i als participants en l'extinció. És clar i conegut que portem anys demanant ajuda al Govern perquè la pressió que suporta l'illa i en especial el Parc Natural supera tots els límits del que es raonable, i aquests fets evidencien que alguna cosa ha de canviar i que s'ha d'actuar i depressa". Jaume Ferrer també ha celebrat "que s'hagi identificat i detingut al responsable de forma ràpida".\nFoc a les 22:40\nEl cos de bombers del Consell de Formentera va rebre l'avís de foc a les 22:50h. A les 23:40h. els bombers ja estaven actuant sobre el foc. S'ha declarat estabilitzat a les 2:25h de la matinada i controlat a les 7:45h.\nLa Policia Local de Formentera lluita contra la venda ambulant\nBombers i Ibanat: “Junts contra el foc”\nInici dels tràmits administratius per la dissolució del Consorci Formentera Desenvolupament\nPàgina 79 de 87


Tercera xerrada projecte geografia | Parroquia Canals\nTercera xerrada projecte geografia\nEls alumnes de tercer d’ESO del Col·legi Parroquial Sant Antoni Abat de Canals, des del Departament d’Humanitats i més concretament l’àrea de Geografia estem treballant un projecte el lema del qual és:\nEl temari l’hem dividit en blocs. I cada bloc temàtic a banda del treball fet en classe deu possibilitar una o dues xerrades per part de persones enteses o protagonistes en la matèria. En el primer “La democràcia espanyola. Les institucions polítiques”, vam contar amb la presència d’En Ricardo Cardona Mollá, alcalde de Canals, i de Na Mónica Montell Tormo, regidora de l’ajuntament de Canals per la coalició Compromís (Bloc).\nI en el segon “El medi ambient. Sostenibilitat, la nostra primera convidada ha sigut Na Clara Chorques Sanz, llicenciada en Ciències ambientals i màster en Tècniques per a la gestió del medi ambient i del territori que ens va visitar el passat dimecres 27 de març.\nEl tema del medi ambient i la sostenibilitat és actual, quotidià i preocupant. El deteriorament del medi ambient és una de les grans qüestions a què ens enfrontem i que suposa greus problemes a tots els nivells i que per tant urgeix solucions des de tots els àmbits. Es parla contínuament de desenvolupament sostenible o sostenibilitat que és un model de progrés en què es compleixen els objectius de creixement econòmic, garantint al mateix temps la protecció del medi ambient.\nEl tema és molt ampli i després de sis mesos d’assignatura podem dir que importantíssim i un dels més recurrents en el temari; en totes les unitats didàctiques, d’una manera o d’una altra, es tracta i se’n parla. Així que vam intentar en el treball previ a la xerrada organitzar en seccions totes les qüestions que ens preocupaven o que més interés ens suscitaven. Ens van resultar set:\n– Vocabulari: medi ambient: problemes i possibles millores i solucions, sostenibilitat, paratges naturals, campanyes de protecció, PGOU, reunions o cimeres mediambientals convocades per l’ONU…\n– Agenda 21 Local, que és un programa de desenvolupament sostenible que tenen nombroses ciutats d’arreu del món o que estan intentant posar en marxa. Na Clara Chorques ha dissenyat la de l’Alcúdia de Crespins.\n– La Declaració del Mil·lenni, amb els seus huit objectius relacionats amb el desenvolupament de les àrees més pobres del món.\n– Les 3R. Reduir, Reutilitzar, Reciclar. En aquest punt un apartat molt interessant i que ens preocupava molt va ser el macroabocador de Llanera de Ranes.\n– Problemes ambientals a Espanya.\n– Energies renovables i no renovables.\n– Curiositats personals: per què eixos estudis, des de quan eixa inquietud… ser ex-alumna del col·legi (records, anècdotes…)\nI sempre, en tots els temes, dos protagonistes especials: nosaltres i Canals. Què fem, què no i què podem i devem fer; com ens afecta; com ens enfrontem a; què pot passar……\nAbans de començar el nostre company José Juan Ruíz li va explicar el projecte i li va agrair la seua col·laboració.\nQuan la nostra curiositat va quedar satisfeta i totes les preguntes plantejades contestades i a més en un ambient relaxat, de molt d’interés, de vegades un poc en tensió, altres divertit, emotiu… (segons el temes i preguntes), un altre company Josep Pérez Fayos amb l’ajuda d’un powerpoint li va explicar com i en què havia consistit el treball previ, i la nostra companya Paula Jodá Tomás li va fer entrega en nom del Col·legi d’un obsequi reinterant-li les gràcies per vindre, per aclarir-nos dubtes, per escoltar-nos i per oferir-nos la seua visió, col·laboració i valuós temps. I per a finalitzar li vam preparar un powerpoint amb fotografies del seu pas pel col·legi. Ja ens havia fet sentir en algun moment de la xerrada però quan vam veure la seua reacció davant aquestos records seus i dels seus companys l’emoció ens va omplir a tots. I es que ens va comentar que el col·legi, el seu que és el nostre, ha sigut molt important i decisiu en la seua vida; i ens vam adonar aleshores que nosaltres ja ho sentim.\nPer a concloure li vam preguntar si compartia el nostre lema, és a dir, si creia que nosaltres com a futur que som podrem canviar el món mitjançant l’educació – sensibilització – acció. I ens va contestar… “per descomptat, segur”.\nClara, saps que el Col·legi és ta casa. Gràcies per tot.\nNa Clara Chorques ens ha encantat. Parla molt clar i s’entén molt bé tot el que diu i a més és molt simpàtica. De segur que en alguns temes tot el que ens ha explicat, les dades i informació que ens ha donat i la seua visió personal va acompanyar-nos la resta de curs. I més.\n| Tags: Medi Ambient, Projecte geografia, Tercera Xerrada\n← Fotos de Setmana Santa\nDes dels Campanars 94 →