Una dieta rica vegetals disminueix el risc de patir deteriorament cognitiu i demència en persones grans. Així ho afirma un estudi del Grup de Recerca de Biomarcadors i Metabolòmica Nutricional dels Aliments de la UB i del Centre de Recerca Biomèdica en Xarxa de Fragilitat i Envelliment (CIBERFES). Els resultats revelen una associació protectora entre el cacau, el cafè, els bolets i el vi negre; el metabolisme microbià dels aliments rics en polifenols (poma, cacau, te verd, nabius, taronges o magranes) i el deteriorament cognitiu.\nL’estudi s’ha dut a terme durant dotze anys amb 842 persones de més de 65 anys de Bordeus i Dijon, a França. El treball, publicat a ‘Molecular Nutrition and Food Research’, ha estat dirigit per Cristina Andrés-Lacueva. Els investigadors han analitzat el paper modulador de l’alimentació en el risc de patir deteriorament cognitiu i han posat el focus en el metabolisme dels components de la dieta, la microbiota intestinal, el metabolisme endogen i el deteriorament cognitiu.\n“Els resultats de l’estudi mostren una associació significativa entre aquests processos i certs metabòlits”, afirma Mireia Urpí-Sardà, del Departament de Nutrició, Ciències de l’Alimentació i Gastronomia i del CIBERFES. Les mostres plasmàtiques van indicar que alguns metabòlits estan relacionats amb la progressió del deteriorament cognitiu i la demència. “La 2-furoilglicina i la 3-metilantina, que són biomarcadors del consum de cafè i cacau, presenten un perfil protector, mentre que la sacarina, derivada del consum d’edulcorants artificials, s’associa a un rol perjudicial“, destaca Andrés-Lacueva.\nMercè Pallàs, de la Facultat de Farmàcia i Ciències de l’Alimentació, assenyala que entendre la relació entre el deteriorament cognitiu, el metabolisme de la microbiota i el dels aliments i el metabolisme endogen és “imprescindible per elaborar estratègies preventives i terapèutiques que ajudin a tenir cura de la salut cognitiva”.\nEls canvis en l’estil de vida i en l’alimentació resulten decisius com a estratègia per prevenir el deteriorament cognitiu i la seva progressió en malalties neurodegeneratives com ara l’Alzheimer i altres demències. “Un consum més elevat de fruites, verdures i aliments d’origen vegetal proporciona polifenols i altres compostos bioactius que podrien ajudar a reduir el risc de deteriorament cognitiu a causa de l’edat avançada», assegura Andrés-Lacueva.


Pastissets d'avellana i carbassa - Cuina per a llaminers\nJa venien anunciant tot el cap de setmana l'entrada d'aire fred i vents forts... La setmana ha començat i la Tramuntana ja es comença a deixar notar. Així és la tardor. I per combatre aquest fred que ve, avui us porto uns pastissets o petits bescuits de tardor. A casa van tenir mooolt d'èxit i en aquest format petit, són un vici! ;)\nIngredients: (per a una dotzena de pastissets)\n40 g de farina d'avellana\n125 g de puré de carbassa\n1.5 cullerades petites d'impulsor (Royal)\nsucre blanc per arrebossar\nPrimer, es desfà la mantega en un cassó a foc mig-baix i es deixa refredar.\nPer altra banda, en un bol s'hi barregen les farines, la canyella, la vainilla i la sal.\nEn el vas de la batedora, es baten els ous amb el sucre morè i la mel amb l'ajuda de la batedora elèctrica de barnilles fins que tripliquin de volum. A continuació, s'hi barreja la mantega líquida a temperatura ambient i l'oli.\nTot seguit, es barregen els sòlids amb els líquids amb cura per tal de no desmuntar els ous.\nFinalment, s'hi afegeix el puré de carbassa.\nEs reparteix la massa entre els motlles i s'enfornen a 180ºC (350ºF) durant 15-20 minuts fins que siguin cuits (l'escuradents ha de sortir net).\nEs deixen refredar, es desemmotllen i s'arrebossen amb una mica de sucre.\nP.D.: La farina d'avellana en aquest cas la vaig comprar, però imagino que triturant avellanes torrades també es podria aconseguir.\nI pel que fa al motlle que vaig usar, era un motlle de silicona com aquest.\nPastissets d'avellana i carbassa Mercè de novembre 22, 2010\nMercè què bons!\nper cert, la farina d'avellana la fas o la compres ja feta?\n22 de novembre de 2010, a les 21:11\nQuè booons!!! Ara mateix me'n menjava una dotzeneta! Però no ho faré perquè estic a règim. Per cert, eixos motllets deuen ser de silicona, no? Salutacions\n22 de novembre de 2010, a les 21:14\nQuina monada! No pararia de menjar pastissets petits\n22 de novembre de 2010, a les 22:12\n22 de novembre de 2010, a les 22:15\nFantasticos, tiene que ser bocata de cardinale.Hago la misma pregunta que Ana la farina d´avellana que la haces triturando las avellanas tostadas o sin tostar hasta que estan polvo por ejemplo con la thermomix.\n22 de novembre de 2010, a les 22:17\nno se qué me gusta más si los pastelitos o esas calabazas tan bonitas, juas\n22 de novembre de 2010, a les 23:01\nMercè...quins pastissets més bons...que ens portes...les avellanes dona un gust tan bo...\ni quines carbassetes...\n22 de novembre de 2010, a les 23:41\nHan d'estar boníssims!\nTinc un parell de carbasses i una ja sé on anirà.\n22 de novembre de 2010, a les 23:44\nEls motlles poden ser d'aquests que hi han per fer bombons??\nPer rebossar-los, envers de sucre, i si posem coco ratllat, creus que quedaran bons igual ???\n23 de novembre de 2010, a les 1:52\nAinsss.. estoy en el trabajo y no me deja ver las fotos este ordenador. ¿Puedes imaginar el deseo que tengo de verlas en casa?.. ¡Se me va a hacer la mañana eterna!\n23 de novembre de 2010, a les 7:21\nSón tan petitons i tan bufons... semblen mini carbasses. Han de ser deliciosos, me'ls apunto per sorprendre un dia amb el cafè ;)\n23 de novembre de 2010, a les 7:53\nuna delícia de pastissets.\nLes fotos són precioses, només veure'ls es fan tan temptadors...\n23 de novembre de 2010, a les 9:09\nQuina delicadesa, són com bombons però fets pastissets. Ets una artista, t'han quedat genia. No saps el munt de receptes teves que tinc pendents de fer, és que totes m'agraden!\n23 de novembre de 2010, a les 9:26\nQuè requetebonics i quina temptació!!! amb l'excusa que són petits... jo amb un, no en tinc prou!\nMon Dieu que bons !!! I també que monuuuus: lleugers, petits i preciosos :O)\n23 de novembre de 2010, a les 9:29\nAquests pastissets em semblen una delícia, el gustet de les avellanes és sensacional. M'apunto la recepta, els provaré segur. Gràcies.\n23 de novembre de 2010, a les 9:39\nUns pastissets totalment de tardor, amb carbassa i avellana. Aquest motlles de cannele m'encanten, queden molt bonics!\n23 de novembre de 2010, a les 9:53\nquina bona idea! tenen un aspecte fantàstic! la veritat es que amb el a mi m'agrada la carbassa només faig crema! ho hauré de tastar! petonets\n23 de novembre de 2010, a les 10:15\nAbsolutamente delicioso y con un aspecto más que apetecible.\n23 de novembre de 2010, a les 13:00\nPer favor, quina delícia... que ja tinc gana, que avui he donat d'hora! jejeje Sempre ens sorpens amb coses tan bones, gràcies!\n23 de novembre de 2010, a les 17:06\nJoooo nena! que fotos... me encantan... dan ganas de darles unos buenos bocados...mmnnnnn\n23 de novembre de 2010, a les 17:37\nBuenísimos Mercè! Ya imagino que tienen que ser un vicio, con esa combinación de ingredientes! Bss\n23 de novembre de 2010, a les 17:51\nQue bons Merçè....ideals per picar...les fotos com sempre precioses.\n23 de novembre de 2010, a les 18:22\nDéu meu, quina delícia!!! Són tan cuquetons que semblen els germans grans dels bombons.!!!\n23 de novembre de 2010, a les 18:48\nUns bescuits de tardor sensacionals. Ideals per acompanyar un talladet a mitja tarda, quan el fred apreta ...\n23 de novembre de 2010, a les 19:04\nte han quedado geniales . Bss.\n23 de novembre de 2010, a les 19:30\nHOla Mercè, molt macos...han d´estar boníssim. L´altra dia et vaig comentar que no havia provat mai la carbassa, però...no és veritat! Amb aquests pastissets me n´he recordat que sí...a València vaig provar els típics bunyols de carbassa acompanyant una orxata...La forma d´aquest pastissets me´ls ha fet recordar.\n23 de novembre de 2010, a les 20:21\nNo havia sentit mai a parlar de la farina d'avellana.\n23 de novembre de 2010, a les 20:42\nQué otoñales, qué ricos y qué bonitos. Con cuánta fuerza has vuelto!!! Me alegro mucho. Preciosas fotos.\nMercè,que pastissets mes bons,i amb l'excusa de que son xicotets pots repetir unes quantes vegades... ...uhmmm,deliciosos.\n23 de novembre de 2010, a les 22:08\nDubto que em surti, pero això ho he de probar!!!\n23 de novembre de 2010, a les 23:06\nOstres, quina recepta més bona!!! jo també tinc excedent de carbassa i els he de provar de fer...m´agraden molt els motllets que has usat...i es veuen tan flonjos que ummmm crec que em costaria parar :D petonets\n23 de novembre de 2010, a les 23:21\nDe carbassa ja en tinc,em falten les avellanes, demà vaig a comprar-ne, això s'ha de provar!\n23 de novembre de 2010, a les 23:30\nQuina cosa me mona per favor, de veritat que han de ser un vici, com menjar pipes no? pels ingredients han de ser bonissims.\n24 de novembre de 2010, a les 12:57\nSón molt bonics¡¡, venen de gust i no omplen tant, han d'estar molt bons¡¡¡\nLa foto molt maca amb el fons blau, m'agrada el contrast.\nProposta: les avellanes es poden triturar amb el molinet de cafè o amb l'1,2,3,\nSalut i felicitat¡\n24 de novembre de 2010, a les 15:22\nOhhhhhhhhhh!! han d'estar boníssims!! I així en format individual ideals per regalar o portar com a detall a casa d'algú per berenar! :)\n24 de novembre de 2010, a les 22:09\nBoníssims!!! i tan macos...! Ben bé de tardor.\n24 de novembre de 2010, a les 23:05\nNo me extraña que sean un vicio, hace poco hice un cake de calabaza con chocolate y noslo terminamos en un dia. Las fotos me encantan, la primera es muy serena, engancha...pero las otras estan llenas de vida...estupendas.\nPor cierto es la primera vez que oigo lo de la harina de avellanas, habrá que animarse.\n24 de novembre de 2010, a les 23:11\nI tant que han de ser un vici!, la carbassa té tantes aplicacions i aporta un coloret tan preciós que fa que les coses entrin pel gust i per la vista!, com sempre unes fotos per saltar a la pantalla!(vagi molt bé dissabte!)\n25 de novembre de 2010, a les 0:31\nBoníssims!!! Ara per esmorzar han menjaria alguns, nomes veien les fotos, no als imagino al plat.\n25 de novembre de 2010, a les 8:02\nQue bons, d'avellana!!!\nJo, que sóc de terra d'avellanes, la farina la faig, una vegada torrades les "vellanes" posant-les a le TMX fins que queden com farina!\n25 de novembre de 2010, a les 12:58\nAra m'has fet recordar uns motlles que vaig comprar i que tinc per estrenar, que monos que et van quedar.\nMe n'alegro que hagis tornat a la teva activitat bloggera :)\n25 de novembre de 2010, a les 13:02\nMe parecen finos y delicados.\n25 de novembre de 2010, a les 23:27\nUi, sí que deuen estar bons aquests pastissets, tenen una pinta estupenda! I les fotos t'han quedat genials, com sepre!\n26 de novembre de 2010, a les 15:46\nT'he escric de nou, i aquí, per dir-te que avui he fet aquests pestissets......i son........ deliciosos!!\nAmb les messures que dones, a mí me'n han sortit 62 !!!!! aixó que n'he fet de tres mides. Molt i molt bons.\n27 de novembre de 2010, a les 21:32\nLourdes, me n'alegro que us hagin agradat. :) Pel que fa a la mida, crec que els meus devien ser més grossos que els teus perquè fent servir el motlle que indico a la recepta me'n van sortir 12 unitats (d'una mida semblant a una magdalena mitjana).\n27 de novembre de 2010, a les 22:31\nMercè, Me'n han sortit tants, perqué els he fet amb motlles diferents,.. per els més petits,he agafat els de silicona per fer bombons, 2 safates (total 30), 25 motlles per trufes, i una safata més gran de(12)..total 67 !!!! Ho poso detallat, per les altres persones que ho llegeixin, ja que hi ha molta diferencia, amb els que t'han sortit a tu, amb els meus...tot i siguen les mateixes mesures.....Sempre depent dels motlles.\n28 de novembre de 2010, a les 0:15\nHola Mercè! A mi també me n'han sortit més però perquè els he posat en motlles de trufes (21) i 5 magdalenes normals. He que he dubtat perquè no em quedava clar en la recepta: l'oli quan li poses? quan incorpores els líquids? i el llevat suposo que al final de tot no?? Gràcies!!!\n3 de juny de 2012, a les 20:22\nPastisset, l'oli s'incorpora juntament amb la mantega líquida i l'impulsor s'afegeix amb les farines. És a dir, primer es fa una barreja de sòlids per una banda i una de líquids per l'altra, i després es barreja (tal com diu la recepta).\n4 de juny de 2012, a les 8:12


Els demòcrates presenten 8 esmenes per fer més clar i entenedor projecte de llei de drets i deures del pacient i sobre la història clínica\nANA Andorra la Vella Actualitzada el 20/03/2017 14:12\n651x366 Mertixell Palmitjavila i Carles Jordana / M.T. (ANA) Mertixell Palmitjavila i Carles Jordana / M.T. (ANA)\nEl grup parlamentari demòcrata ha presentat vuit esmenes al projecte de llei de drets i deures del pacient i sobre la història clínica, un text que consideren "el tret de sortida" de la reforma sanitària. Una de les esmenes va encaminada a regular ús de càmeres de vigilància a la planta de salut mental tot respectant el dret a la intimitat de les persones, tal com ha explicat la consellera general demòcrata Meritxell Palmitjavila. El conseller general demòcrata Carles Jordana ha afegit que s'ha inclòs aquesta millora per evitar casos en els quals els batlles no han autoritzat la supervisió amb videovigilància d'alguns pacients concrets per manca de legislació. Des de DA s'espera que la llei pugui estar aprovada com a molt tard al juny, perquè posteriorment pugui entrar en vigor novetats com la història clínica compartida, que permetrà solucionar problemes de comunicació i de despeses i proves duplicades.\nLes vuit esmenes del grup parlamentari demòcrata van encaminades a fer "més clara i entenedora" la futura llei de drets i deures del pacient i sobre la història clínica. Així, entre els canvis proposats hi ha la regulació del sistema de videovigilància de l'hospital, que afecta sobretot la planta de salut mental, amb l'objectiu de posar fi a un buit legal que provocava que alguns batlles no donessin l'autorització per fer un seguiment amb càmeres a determinats pacients, ja que no tenien cap legislació on acollir-se. DA també proposa canviar el títol de la llei per parlar d'usuaris en lloc de pacients, tenint en compte que el text regula els drets i els deures tant dels pacients com dels professionals, i també s'afegeix el criteri de primacia de la persona per damunt de l'interès de la societat.\nDA ha qualificat la llei de "punt de partida" de la "gran reforma sanitària" que està impulsant el Govern, i que consideren que s'haurà de fer en dos tempos: en primer lloc la reforma més estructural de creació i modificació de la legislació, i en segona instància la manera de finançar tots els canvis, tenint en compte que la reforma es basa en els criteris de "qualitat, eficiència i sostenibilitat".\nPel que fa a les esmenes presentades pels grups de l'oposició, els demòcrates consideren que la llei ja preveu que sigui possible una segona opinió mèdica, però que tot plegat s'acabarà d'ordenar quan es reguli el nou sistema de metge preferent, on s'establirà què és el que cobrirà o no la CASS. DA ha dit que a priori veu amb bons ulls la proposta del PS d'establir una baixa per als familiars de malalts, tot i que consideren que aquesta prestació s'haurà de tractar en la modificació que estan treballant del Codi de Relacions Laborals i no pas en la llei dels drets del pacient. Finalment, pel que fa a l'esmena dels liberals per possibilitar que un pacient decideixi quan aturar el tractament, els demòcrates asseguren que actualment ja s'està acompanyant les persones en fase terminal perquè tinguin una mort digna.


Tres alumnes del Vendrell, a la final del concurs de lectura en veu alta\nLa final tindrà lloc el 5 de juny al Teatre Nacional de Catalunya\nEls tres alumnes del Vendrell que han estat finalistes del concurs de lectura en veu alta. | Cedida\nL'Auditori de la Diputació de Tarragona va acollir aquest dilluns 14 de maig la selecció dels alumnes que participaven en la fase de semifinals del Certamen nacional infantil i juvenil de lectura en veu alta que organitza l'Enciclopèdia Catalana, conjuntament amb el Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya i amb el suport de l’Obra Social la Caixa.\nA les semifinals hi van accedir diferents alumnes de centres educatius del Vendrell, com ara Elisenda Laliga i Maria Trillas de l’escola Àngels Garriga, Nil Vinyes de l’escola Àngel Guimerà, Jofre Martí de l’escola Marta Mata, Wara Belén Fuentes de l’institut Baix Penedès i Ricard Colet de l’institut Andreu Nin. D’aquests semifinalistes, els alumnes seleccionats pel jurat per participar a la final, que tindrà lloc el 5 de juny al Teatre Nacional de Catalunya, en diferents categories van ser tres.\nEls tres finalistes vendrellencs\nA la categoria de Grumets vermells (entre 8 i 10 anys) va sortir seleccionada Maria Trillas, de l'escola Àngels Garriga. A la categoria de Grumets verds (lectors d’entre 11 i 12 anys), l'escollit va ser Nil Vinyes, de l'escola Àngel Guimerà. Per últim, a la categoria de Corsaris (lectors de primer cicle d'ESO), el seleccionat va ser Ricard Colet, de l'Institut Andreu Nin. Tots els participants van rebre com a obsequi un llibre i uns auriculars, perquè tots han estat guanyadors pel sol fet d’haver arribat a aquesta fase de semifinals.\nEl Certamen Nacional Infantil i Juvenil de Lectura en Veu Alta és una iniciativa de la Fundació Enciclopèdia Catalana, l’entitat cultural que encapçala el grup format per diferents empreses editorials, l’objectiu de les quals és promocionar la llengua i la cultura catalanes especialment mitjançant l’edició d’enciclopèdies, llibres de consulta, diccionaris, llibres infantils i juvenils, llibres de text i obres de literatura catalana i universal. Des del curs 2012-2013, la Fundació i el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya tenen un acord de col·laboració per a l’organització del Certamen nacional infantil i juvenil de lectura en veu alta.\n#EL VENDRELL #LECTURA EN VEU ALTA #CONCURS


Rocío Carrasco s'enfonsa en rebre l'últim missatge que li ha enviat la seva filla\nRocío Carrasco rep un missatge de la seva filla que l'enfonsa | Mediaset\nRocío Carrasco es queda atònita davant l'inesperat cop que ha rebut quan la polèmica s'havia refredat\nper Beatriz Paricio Cabañas 05/03/2022 09:39h\nAhir, divendres 4 de març, Rocío Carrasco rebia un dard inesperat de la seva filla, Rocío Flores. És cert que fa setmanes la filla de Rocío Jurado va decidir deixar de banda la seva primogènita, i així evitar pronunciar-se sobre el motiu que va provocar el seu distanciament.\nPerò Rocío Flores ni perdona ni oblida i, ni de bon tros, vol deixar refredar la polèmica amb ella. En aquest sentit, tornava a atacar-la davant de les càmeres sense necessitat que Carrasco obrís la boca.\nRocío Carrasco està destrossada després de rebre un cop inesperat en directe\nFa unes setmanes Carrasco va decidir apartar del focus mediàtic la seva filla perquè considera que hi havia temes que «només generen dolor». Concretament, ho feia asseguda al plató d''El programa de Ana Rosa' dies abans que ho fes la 'influencer' i donés per tancada qualsevol possible reconciliació.\nRo Flores ha atacat Rocío Carrasco aprofitant el seu silenci| Catalunya Diari\nAra, enmig dels rumors sobre la seva suposada ruptura amb Manuel Bedmar, la jove tornava al seu lloc de treball. Reafirmada en la seva posició de no parlar de la seva vida sentimental, trencava una llança a favor del seu pare.\nSense venir al cas, i oblidant les vegades que ha criticat Rociíto a la televisió, la 'influencer' es plantava. D'aquesta manera explicava que no donarà la seva opinió sobre el passat televisiu del seu pare quan atacava sense pietat als Mohedano.\n«Si el que es pretén és que opini de coses de fa 20 anys, no ho faré», començava dient. Segons després, clavava el cop més baix amb unes duríssimes declaracions. «No ho he fet amb Rociíto, que m'ha posat a la palestra perquè tothom m'afusellés, tampoc ho faré ara».\nUnes declaracions completament fora de lloc amb què tornava a fer malbé la imatge de Rocío quan ella ja havia enterrat la destral de guerra. Una vegada més, Rocío Flores es victimitzava davant les càmeres pel qual va patir després del documental.\nPerò cal no oblidar que qui de veritat la va posar a la palestra va ser el seu mateix pare. L'exguàrdia civil va permetre que el defensés a 'GH VIP' i des de llavors, com qualsevol personatge, la seva vida va quedar exposada.\nRocío Carrasco sense paraules: «Els límits els poso jo»\nLa filla de Rocío Carrasco tornava al seu lloc de treball mostrant-se compungida al principi, però traient el seu veritable caràcter després. Sobre com es trobava després dels rumors de la ruptura, va assegurar «estic, que ja és prou», però ràpidament va canviar de registre.\nDavant les preguntes sobre les darreres informacions de la seva vida sentimental, la 'influencer' es va negar a contestar els seus companys. «Manuel és una persona anònima, no forma part del mitjà, no he creuat mai el límit de comercialitzar amb la meva relació ni parlar de la meva vida privada», deia.\nRocío Carrasco va decidir no tornar a parlar de la seva filla| Mediaset\nPerò sembla que la filla de Rocío Carrasco oblida un petit detall. L'any que porta col·laborant a la televisió, no ha fet res més que parlar de la seva vida. De fet, és una de les principals raons per les quals va anar a 'Supervivientes' i per les quals ara treballa a la televisió.\n«Els límits de la meva privadesa els poso jo», sentenciava contundent, deixant clar que ningú l'obligarà que parli més del compte. Alhora, el que sí que ha volgut desmentir és que Manuel sigui un dels participants de 'Supervivientes', ja que assegura que el jove vol continuar sent anònim i que això no canviarà.\nRocío també ha valorat els rumors que apunten que el seu pare ja estaria vivint amb Marta Riesco. Sobre això ha afirmat que «cadascú tenim dret a seguir amb la nostra vida», i trencava una llança a favor d'Antonio David.\nA diferència de les declaracions contra Rociíto, la col·laboradora es posicionava, una vegada més, al costat del seu progenitor amb el dard definitiu. «El meu pare és el meu pare i la relació amb ell no es trencarà», finalitzava.\nAnar a portada Última hora Televisió Última hora Rocío Carrasco Última hora Rocío Flores\nAna Rosa Quintana entra en pànic per les últimes informacions\nLa germana desconeguda de Karlos Arguiñano que té un problema greu de salut


Cala Rajada - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCala Rajada és una localitat turística del terme municipal de Capdepera, al Llevant de Mallorca. Segons el padró de 2011, constava de 6.239 habitants, encara que la població real augmenta molt durant la temporada d'estiu gràcies als turistes, la majoria procedents d'Alemanya. Per aquesta raó, el nucli de Cala Rajada és un dels més importants a nivell turístic de l'illa de Mallorca.\n39° 42′ 41″ N, 3° 27′ 43″ E / 39.711388888889°N,3.4619444444444°E / 39.711388888889; 3.4619444444444\nLa distància amb la capital (Palma de Mallorca) és aproximadament d'uns 80 km. Cala Rajada és el punt més proper respecte l'illa Menorca.\nLes platges que hi ha prop del nucli són, en sentit contrari a les agulles del rellotge: La Pedruscada, Son Moll, Cala Rajada, Cala Gat, L'Olla, Cala Lliteres, Cala Agulla i Cala Moltó. A més de les cales, són importants el port esportiu on s'ha desenvolupat tradicionalment l'activitat de la pesca, el far de Capdepera, el Palau March, propietat de la família March i el passeig maritim de la localitat, on també es troben bars, cafeteries i restaurants.\nSegons l'Associació d'Hotelers de Capdepera, el municipi consta de 78 hotels que sumen un total de 15528 places, encara que aquestes dades inclouen els hotels dels nuclis turístics Font de la Cala, Canyamel, Cala Gat i Cala Mesquida. El conjunt d'aquestes zones turístiques s'ha anomenat First Sun Mallorca, fent referència a la posició més oriental del municipi respecte de l'illa de Mallorca.\nA mitjan mes de juliol se celebren les festes de la Mare de Déu del Carme (16 de juliol) i a meitat del d'agost se celebren les de Sant Roc (16 d'agost). En ambdues festes se celebren activitats, concerts, revetlles, etc.. per tal d'atreure la gent del poble i els turistes\nLa localitat conté un col·legi públic d'educació infantil i primària (Col·legi S'auba), una escoleta d'infants de recent construcció, i un centre multiusos (Centre Cap Vermell) que inclou biblioteca, auditori, oficina de turisme, etc. A més, compta amb una unitat bàsica de salut situada a la Casa del Mar i l'església.\nEl punt central de la localitat se situa a la Plaça dels Pins, recentment renovada, on es troba l'aturada de taxis. Connecta amb Capdepera per l'Avinguda Joan Carles I (Ma-15). També existeixen diferents aturades de bus que connecten la localitat amb diferents indrets del municipi i de l'illa per mitjà de la xarxa de Transports Públics de les Illes Balears (TIB). A més, en l'estiu està disponible la xarxa de catamaran Cala Ratjada - Ciutadella.\nVista de Cala Rajada des de l'oest.\nVista des del sud.\nPlatja de Son Moll.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Cala Rajada\n↑ Durant anys mal escrit Cala Ratjada. Vegeu aquest informe dels serveis lingüístics de la UIB.\n↑ «cala Gat». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «First Sun Mallorca Hotels - Tu destino en Mallorca» (en castellà). [Consulta: 27 desembre 2017].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cala_Rajada&oldid=19709734»\nDarrera modificació: 2 març 2018 a les 18:01


Aprovació inicial del pressupost municipal, que es caracteritza per l'austeritat i la lluita contra la crisi: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nAprovació inicial del pressupost municipal, que es caracteritza per l'austeritat i la lluita contra la crisi\n29/10/2008 Economia Taxes i impostos\nAmb el vot favorable del Grup Socialista, l'abstenció d'ICV-EUiA i CiU i el vot en contra del PP, el ple del passat dia 27 va aprovar inicialment el pressupost municipal i les ordenances fiscals de 2009. La xifra total del pressupost consolidat –Ajuntament, instituts, patronats i empreses municipals— és de 167.273.465,56 euros. Els comptes públics de Santa Coloma de Gramenet per a l'any vinent estan mediatitzades per l'actual situació de crisi econòmica. En aquests pressupostos, l'Ajuntament articula mesures per fer enfront de la crisi, des de l'àmbit local, i alleugerir el seu impacte sobre les famílies.\nL'actual conjuntura econòmica afecta a l'Ajuntament en una doble vessant: per la baixada dels ingressos, especialment els que provenen de l'aportació dels Pressupostos Generals de l'Estat (-3%), i per l'impacte dels elevats tipus d'interès. Enfront d'aquesta situació, s'han elaborat uns pressupostos més austers quant a la despesa general, però mantenint la qualitat dels serveis i assegurant prestacions a persones i famílies en les condicions actuals. Així, per ajudar a les famílies a fer front a les situacions derivades de la crisi econòmica, els pressupostos contenen un fons extraordinari de contingència social d'un milió d'euros.\nD'altra banda, les ordenances fiscals també s'ajusten a la situació actual. No s'incrementen les taxes i impostos vinculats a serveis socials e, fins i tot, alguns baixen.\nL'impost amb més impacte per a les famílies i les petites empreses (l'IBI)- puja per sota de l'IPC, amb una variació del 3%.Un altre impost de gran impacte, el que grava la circulació de vehicles, permanece congelat.\nPer a la resta de taxes i impostos municipals s'aplica un criteri general d'increment del 5,3%, és a dir la pujada de l'IPC de juny de 2007 a juny de 2008.


Hospitals Privats en Zonguldak - Directori - Llistat - Guia - hospital - Privats - Turquia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per categoria › Privats › Turquia › Zonguldak\nHospitals privats en zonguldak Turquia\nHospitals Privats en Zonguldak recomanades:\nSi heu observat que en els registres de qualsevol dels Hospitals Privats en Zonguldak que formen aquest directori hi ha alguna informació que no és certa (com ara l'adreça o els números de contacte, per exemple), us faria un gran favor si notifica De manera que podríem substituir la informació errònia per obtenir informació veraç immediatament. Us donem les gràcies i segurament us agrairemos als futurs pacients del centre. Gràcies!.\nSi teniu una posició rellevant en un hospital i us trobeu que no tenim la informació a la nostra guia Hospitals Privats en Zonguldak, us recordem que podeu introduir totes les dades a través del formulari corresponent, la informació no apareixerà al nostre lloc web fins que L'hem validat.\nHas tingut un esquinç? Has tingut una fractura? Són urgències mèdiques que necessiten atenció al més aviat possible. Aquí teniu la guia de Hospitals Privats en Zonguldak perquè pugueu trobar els hospitals més propers a la vostra llar d'un cop d'ull.\nLa vostra universitat us proporciona experiència pràctica Hospitals Privats en Zonguldak? Necessiteu saber on estan i els contactes d'aquests hospitals Zonguldak? Cerqueu en aquest lloc web i trobareu en una llista ordenada per rellevància tots els hospitals d'aquesta regió.\nveure Hospitals en Zonguldak\nMostrant 1 Hospitals Privats en Zonguldak\nHospitals Privats en Zonguldak per ciutat important\nZonguldak És una ciutat meravellosa, situada a Turquia. Però és encara més meravellós gaudir-ne amb bona salut. Si no està bé i necessita veure un metge per reconèixer-lo, aquí trobareu el telèfon de tots els hospitals d'aquest lloc.\nNi la malaltia ni els accidents escullen temps o lloc per manifestar-se. Per aquest motiu, és tan important disposar de tota la informació dels hospitals, especialment dels més propers, a mà i ràpidament. Aquí trobareu tot el que necessiteu saber per poder contactar amb qualsevol hospital Ereğli, a Turquia.\nNo espereu més si necessiteu veure el vostre especialista avui mateix. La vostra salut hauria de ser la vostra prioritat i ha d'estar en bones mans. Consulteu aquí en aquesta base de dades d'hospitals, el vostre hospital més proper a Devrek, Turquia.\nLa població de Çaycuma, Turquia sempre ha confiat en una atenció mèdica de qualitat dels hospitals dels voltants. Si necessiteu consultar la informació de contacte i la ubicació geogràfica d'un d'aquests hospitals, ens complau dir-vos que a Hospitalsworldguide trobareu tot el que necessiteu saber.\nSi necessiteu atenció mèdica urgent, aneu a l'hospital més proper a Alaplı, Turquia. Aquí trobareu tot, amb la seva ubicació indicada al mapa, de manera que no tingueu el més mínim dubte d'on es troben i de com arribar.\nEmmalaltir pot ocórrer de sobte, el moment que menys espera. Si visiteu o visiteu Gökçebey, aquesta bella ciutat Turquia, i teniu símptomes molestos com el dolor abdominal, nàusees o vòmits, potser hauríeu d'anar a l'hospital més proper. Vegeu tota la informació de l'hospital aquí a Hospitalsworldguide.\nHospitals Privats en Zonguldak per província\nMés destacats Hospitals Privats en Zonguldak


Àlvarez (UGT) sobre la reforma laboral: "O toquem coses essencials" o el país es degradarà\nPublicat 29/10/2021 11:40CET\nAcusa Casado de mentir: "Estic molt indignat. Fins als nassos dels patriotes de cartera"\nEl secretari general de la UGT, Josep Maria Àlvarez, ha sostingut aquest divendres que la derogació de la reforma laboral cal que comporti situar el conveni col·lectiu per damunt del d'empresa i penalitzar més la contractació irregular: "O això cau o no hi haurà acord, o toquem les coses essencials o, si no, el país es continuarà degradant".\nEn una entrevista de Ràdio 4 i La 2, recollida per Europa Press aquest divendres, Àlvarez ha confiat que hi haurà derogació de la reforma laboral, que segons ell comportarà tornar a normes anteriors en alguns assumptes, com en matèria de negociació col·lectiva, i tenir noves en altres.\nTambé ha sostingut que la temporalitat a Espanya cal canviar i ha posat d'exemple la figura del contracte fix discontinu per a les feines més estacionals, i ha defensat que les empreses tampoc no ho han de subrogar tot.\nCreu que hi haurà gent a l'administració que farà "pinça" amb la patronal i que els poders fàctics hi són presents perquè hi ha molt en joc, tant per als treballadors com per a molts empresaris: "Si ningú es pensava que seria un camí fet, arriba el novembre i s'encenen les llums vermelles i 'ara com ho farem'".\nPreguntat per la vicepresidenta primera i ministra d'Economia, Nadia Calviño, ha sostingut que la coneix i que hi ha parlat de qüestions relacionades amb la reforma laboral: "No és tan terrible com pot imaginar, és una dona amb consciència, segurament a l'hora de posar sobre la taula hi ha qui pensa que s'han de fer unes coses i altres, d'altres".\nÀlvarez també ha criticat el líder del PP, Pablo Casado, per parlar malament d'Espanya davant la Unió Europea (UE), al seu parer, sobre competències que no són de l'organització comunitària i ha advertit que amb això el país es juga que vinguin empreses estrangeres a invertir: "Estic molt indignat, fins als nassos dels patriotes de cartera".\nL'ha acusat de mentir per dir que Espanya té una legislació molt dura en matèria laboral, quan segons el sindicalista és més laxa que a països veïns com Alemanya o França, i ha lamentat que Casado vulgui posar barreres als sindicats.\n"És molt greu, no ho podem passar per alt. La gent hauria de patir a Espanya pels drets fonamentals quan arribi la dreta, m'agradaria viure en un país com Alemanya on guanya la CDU i no passa res, i apugen l'SMI", ha afegit.\nSobre l'actual Govern de la Generalitat, que ja fa prop de mig any és al càrrec, Àlvarez ha sostingut que té la sensació que hi ha un "preajustament de la política catalana, com si hi hagués pendents canvis".\n"Sembla que ha aterrat, té els peus al carrer, i entrarà en un tema que a Catalunya fa anys que no es fa, que és parlar dels problemes de la gent", ha afegit.\nPreguntat pels pressupostos generals de l'Estat (PGE), el líder sindical ha considerat que ERC no presentarà una esmena a la totalitat.


El Gobierno admet que el factor de sostenibilitat pot retardar la jubilació més enllà dels 67 anys\nEl Gobierno admet que el factor de sostenibilitat, que haurà de definir en amb prou feines un mes un comitè d'experts creat a aquest efecte, pot retardar l'edat de jubilació més enllà dels 67 anys fixats a partir de l'any 2027, segons el document sobre aquest paràmetre que ahir va lliurar el secretari general de Seguretat Social, Tomás Burgos, a la Comissió del Pacte de Toledo.\nEl document, recollit per Europa Press, assenyala que el factor de sostenibilitat pot tenir efectes sobre l'edat de jubilació en dos sentits. D'una banda, augmentant el nombre necessari d'anys cotitzats per poder jubilar-se, de tal manera que l'edat efectiva de jubilació s'apropi a l'edat legal, establerta en els 67 anys a partir de 2027.\nD'altra banda, l'Executiu admet que una vegada unificada l'edat legal de jubilació, "és possible seguir augmentant aquesta edat legal", al mateix temps que també reconeix que el factor de sostenibilitat pot tenir efectes sobre la "indexació de les pensions", que ara s'actualitzen segons l'evolució de l'IPC del mes de novembre de cada any.\nAl fil d'això, el document del Ministeri d'Ocupació indica que en l'última dècada s'han produït "comportaments perversos que el propi sistema de Seguretat Social origina i que no s'han de perpetuar en el temps", com el fet que la pensió mitjana del sistema hagi crescut en aquest període més que els salaris i més que la variació dels preus, així com la "insuficiència" de les cotitzacions en relació amb algunes prestacions reportades o les altes taxes teòriques de reemplaçament de les prestacions a Espanya en comparació de les d'altres països europeus.\nMÉS ANYS PER COBRAR EL 100%.\nTambé reconeix el Govern que el factor de sostenibilitat pot tenir efectes sobre la fórmula de càlcul de la pensió, en augmentar el nombre d'anys cotitzats per aconseguir el 100% de la base reguladora i/o modificar la fórmula de càlcul d'aquesta base reguladora.\nJuntament amb els efectes que el factor pot tenir sobre les pensions futures, el Gobierno destaca en el document, al que va tenir accés Europa Press, alguns aspectes del sistema que, en la seva opinió, el comitè d'experts hauria de tenir en compte a l'hora de definir aquest factor. En concret, esmenta l'evolució de l'esperança de vida i les relacions d'índexs demogràfics i econòmics.\nA més, el document detalla els processos de reforma dels sistemes de pensions en altres països de la UE i destaca que les principals tendències en la majoria d'ells és considerar tota la vida laboral en el càlcul de la pensió, no augmentar els tipus de cotització, rebaixar els índexs d'actualització tant de les pensions com de les cotitzacions tingudes en compte en el càlcul de la pensió i exigir un nombre major d'anys cotitzats per tenir dret al 100% de la pensió.\nL'augment de l'edat legal de jubilació compatible amb una flexibilització d'aquesta edat, mitjançant un sistema d'incentius i penalitzacions, i la compatibilitat de la pensió de jubilació amb el treball són unes altres de les tendències que el Ministeri d'Hisenda apunta d'altres sistemes públics de pensions a Europa.\nEl document del Gobierno també destaca que la disminució de la taxa de natalitat i el progressiu increment de l'esperança de vida de les persones majors fa necessària la recerca de solucions que garanteixin la sostenibilitat del sistema a mitjà i llarg termini, garantint al seu torn pensions adequades.\n"Pot concloure's per tant que són tant factors exògens com a endogens al sistema de Seguretat Social espanyol els que justifiquen la necessitat de regular el factor de sostenibilitat, buscant una definició i estructuració del mateix que no es limiti als factors demogràfics sinó que consideri la realitat social i econòmica espanyola en el seu conjunt", resa el document.\nFinalment, el Gobierno justifica l'avançament del factor de sostenibilitat, que no estava previst que es definís fins a l'any 2027, a la crisi econòmica que, entre altres coses, està originant "altes" taxes de desocupació, així com "el no creixement o fins i tot baixada" dels salaris, circumstàncies que estan provocant una disminució en els ingressos per cotitzacions, "fent necessari fins i tot la utilització del Fons de Reserva en el curt termini".


Mooring & Port Services S.L. | Amarratges\nMooring & Port Services S.L.\nbarcassa de serveis i remolcador\nComença quan el guaita (controlador marítim) avisa mitjançant emissora VHF (Canal 12) els serveis d'amarratge. En rebre l'avís, es posa en marxa el dispositiu de persones i mitjans que demana el servei. En funció del tonatge del vaixell es disposen més o menys mitjans a terra i poden arribar a donar el servei dos vehicles d'amarratge preparats per facilitar el desenvolupament de la maniobra amb dos amarradors per vehicle i una o dues embarcacions d'amarratge amb la dotació pertinent de patró i mariner.\nLa funció d'aquests últims és donar en primera instància un servei de seguretat a la maniobra del vaixell i treballen sota les instruccions del pràctic, sota el criteri del qual es donaran els caps a terra des de l'embarcació. El segon pla de l'embarcació és donar servei a l'empresa ja que aporta seguretat a les maniobres i dóna als companys amarradors el major nombre possible de caps amb la intenció d'agilitar el servei i la seguretat de tot el procés.\nAspectes claus de l'amarratge\nQuina és la feina dels amarradors?\nLa feina dels amarradors consisteix a assegurar/encapellar amb caps (cordes) els vaixells al moll, mitjançant els norai (elements fixos de gran resistència al moll). Quan el vaixell salpa, els amarradors tornen a actuar, però aquesta vegada per al desamarratge.\nQuin equip intervé a la maniobra?\nEls amarradors, a l'inici d'una maniobra d'atracada, posen en marxa dues dotacions de mitjans tant humans com mecànics. Per terra, solen anar dos amarradors amb un vehicle tot terreny dotat per poder dur a terme l'activitat en cas necessari pel cap del vaixell (proa i popa) i, per mar, una embarcació amb patró i mariner. Les embarcacions són dissenyades i construïdes amb les especificacions que es requereixen per dur a terme amb seguretat, agilitat i practicitat aquestes maniobres.\nEn què consisteix una maniobra?\nL'operativa o maniobra comença quan, via VHF, el controlador de trànsit marítim informa que s'aproxima al Port un vaixell amb pràctic a bord (capità del Port). Els amarradors es desplacen, tant per terra com per mar, al moll d'atracada a esperar el vaixell. Un cop el vaixell és a prop, els amarradors, a peu de moll, i l'embarcació de caps es disposen a amarrar el vaixell sota les directrius del pràctic i dels oficial d'a bord, juntament amb la professionalitat i criteri de l'amarrador, que sempre ha d'imperar en un treball tan dinàmic i imprevisible com el aquest.\nQuin paper té l'embarcació d'amarratge?\nEl paper de l'embarcació d'amarratge és situar-se prop del vaixell, on la marineria arria el cap i sota la perícia del patró i del mariner de l'embarcació situen el cap a bord, per després traslladar-lo fins als companys amarradors que es troben a peu de moll i encapillar el cap que duu l'embarcació al norai.\nCom es porten a terra els caps quan no hi intervé l'embarcació?\nDes del vaixell llencen una sisga (cap fi amb un pes en un extrem) cap a terra i els amarradors la recullen. Els mariners d'a bord hi amarren el cap en un extrem. Després el recullen fins tenir-lo a prop del moll, on s'encapella finalmente al norai.\n© 2012 Mooring & Port Services S.L. Tots els drets reservats


Presentació de la nova Junta de l'Associació de Veïns de Cantonigròs | Ajuntament de l'Esquirol\ndijous, 31 març, 2022 - 14:22\nAntònia Correa, actual presidenta, va iniciar l'acte amb una breu benvinguda i presentació de les membres de l'equip. Continuà Alba Currubí, vocal de l'AVC, fent unes pinzellades de la visió i el projecte inicial de la Junta, el qual parteix de la voluntat de construir una Associació transparent i oberta al poble, que promogui vincles socials intergeneracionals, mantingui vives les tradicions i la memòria, vetlli per un poble net, endreçat, amb bona convivència i amb tots els serveis necessaris, per a un territori rural contemporani pioner en autogestió sostenible.\nAmb aquesta voluntat d'obertura i inclusió, Mamen Gallego, actual tresorera, va fer una crida al suport i la participació, essencial pel projecte. Va anunciar també l'ajustament del sistema de quotes per a incentivar aquest necessari creixement de la base social.\nRoser Colom (vocal) va fer un breu resum de les accions dutes a terme en els primers mesos de la creació de la nova Junta, com la reunió amb l'alcalde i diversos regidors, la coordinació amb les altres entitats del poble (CAC, Comissió de Festes, etc.) i les activitats planificades a curt termini.\nLaura Francisco (vocal) va presentar l'enquesta elaborada amb la finalitat de recollir tant les demandes o queixes que hi pugui haver amb relació a assumptes del poble, com les propostes, iniciatives i aportacions que la gent del poble tingui ganes de promoure, tot centrant-se fonamentalment en aquesta segona vessant.\nA partir d'aquí es van començar a compartir inquietuds i propostes, entre les quals destaca el malestar amb Endesa i la iniciativa de transició energètica i instal·lació de plaques solars. L'Associació es va comprometre a tornar a programar una reunió amb experts del tema per a resoldre els dubtes i incertesa sobre aquest procés.


Els valors i l’esforç poden esdevenir eines per transformar i millorar la societat. Tanmateix, ha canviat profundament la manera d’entendre aquest esforç. Actualment, grans i petits podem tenir al nostre abast gairebé de manera immediata tot allò que volem: compra, oci, diversió.\nAquest canvi planteja un repte per a l’educació en el lleure, àmbit en el què treballa la Fundació Pere Tarrés. Com motivar infants i joves per a realitzar qualsevol tipus d’esforç si ells ja tenen un accés molt més senzill a la majoria de les coses? Quines eines utilitzar en la gran i complexa tasca d’educar? Des de l’escola bressol, el menjador escolar, el centre d’esplai de dissabte, les activitats extraescolars o les colònies d’estiu s’acompanya amb rigor l’infant i l’adolescent fixant criteris de responsabilitat d’acord amb el seu nivell de maduresa i exigint d’ell tot allò que es pot donar. Gràcies a l’autodisciplina i l’assumpció de responsabilitats s’aniran assolint quotes de llibertat.\nPublicat per Fundació Pere Tarrés a 11:01\nEtiquetes de comentaris: Educació en el lleure, Esplais, Lleure, Maria València, Valors


El funeral de Joan Badia esdevé un càlid record al seu activisme i tarannà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRepresentants del món cívic i polític del Bages destaquen el seu compromís amb Catalunya\nabel gallardo soto | manresa 19.04.2021 | 00:14\nMarc Aloy, Pere Aragonès i Ferran Estruch entrant al tanatori oscar bayona\nMarc Aloy, Pere Aragonès i Ferran Estruch entrant al tanatori\nEls familiars van recordar el Joan Badia polític, el defensor de la cultura i les llibertats de Catalunya. Però també el Joan Badia amic, professor, germà i pare. El funeral de l'exalcalde de Callús i membre destacat d'ERC al Bages, que va tenir lloc ahir al tanatori de Mémora de Manresa, va ser un homenatge al seu esperit compromès i al seu tarannà proper. Jaume Badia, un dels seus germans i gerent de Universitat Pompeu Fabra, es va encarregar de traçar les seves múltiples facetes en diferents àmbits.\n«Era un mestre de mestres», va afirmar per referir-se a la seva tasca de professor de català. «Aquesta fou la seva professió i la seva passió», va incidir per recordar que gràcies al seu germà va prendre consciència de la importància de la llengua. Va recordar el polític compromès tot narrant la seva detenció el 1973 per formar part de Solidaritat i com més de 40 anys després la Guàrdia Civil el va tirar a terra per l'1-O. Una de les filles de Joan Badia, Núria Badia, també va tenir paraules per al seu pare en recordar experiències familiars, com quan l'incentivava a la lectura quan era petita.\nClam a Manresa contra la violència masclista.\nAfers Socials condemna l'assassinat masclista d'una treballadora del Departament a Manresa.\nAl funeral van assistir representants de la societat civil i polítics del Bages, sobretot d'ERC, partit al que militava Badia des del 1992. Hi va assistir el líder nacional dels republicans, i vicepresident en funcions de la Generalitat, Pere Aragonès, que va emfatitzar, en declaracions a Regió7, que «per a molts era un referent per la seva lluita per la llibertat del país i la justícia social», i el va definir com a «savi» que «va mantenir viva la flama de l'esquerra independentista en els moments més complicats». L'alcalde Manresa, Marc Aloy, també present al funeral, recordava la seva faceta de docent i va afegir que «ha estat un líder», a part de recordar el seu «tarannà proper».\nL'expresident d'ERC a Manresa, Ramon Fontdevila, deia que sempre el recordarà com «un treballador infatigable». Per la seva banda, Jaume Puig, expresident d'Òmnium i actual membre de la junta, recordava el seu compromís pel català. «Li hem d'agrair la dedicació a la llengua i la tasca a Òmnium quan n'era president».


Xarxes socials, una olla de grills - Revista D'estil - Revista de petits grans plaers\nLes xarxes socials estan a l’alça. Són sempre l’última tendència, el punt que genera informació, la nova cultura en xarxa del segle XXI. Sembla que ningú no tingui vida si no hi té presència. Però, com ens hi hem de moure, dins d’elles?\nFacebook, Twitter, Linkedin, fòrums... A tots ens sonen d’alguna banda, i fins i tot en som usuaris habituals. Les xarxes socials són l’evolució d’Internet, la creació de la cultura des de la Xarxa mateix, la interacció humana. Com ja avançava el sociòleg Manuel Castells fa una dècada, la societat sencera s’està abocant a Internet i s’està reconvertint dins del Web. Les xarxes socials són el contacte directe entre uns i altres, entre persones, empreses, organitzacions..., el que anteriorment havien estat les cartes formals, les entrevistes, les cites, una conversa. Com gestionar el protocol i el bon fer mitjançant les xarxes socials?\nEl que està clar és que la Xarxa genera una imatge dels usuaris tal com es mouen en ella, tal com interactuen amb els altres. Aquesta imatge és cada cop més real, cada cop més arrelada. Cadascú és el que mostra a Internet. Per tant, sempre ens convé tenir controlat què diem i com ho diem quan ens movem en aquest terreny delicat. Això ens afecta indistintament, tant si som persones com persones jurídiques (és a dir, empreses o entitats). Com que les xarxes socials impliquen un contacte constant amb els nostres iguals, amb clients, amb superiors..., encara hem de tenir més cura de la nostra imatge!\n"Hi ha empreses que, abans de contractar personal, cerquen per Internet com són i es comporten els candidats quan no són dins d’un ambient formal."\nNi majúscules ni faltes\nA l’hora d’interactuar a les xarxes socials, hem de vigilar molt quan ens adrecem a altres persones en el to que correspon (si és un missatge formal o informal, si l’altra persona és un client, un superior o un igual). Sobretot, s’ha d’evitar l’ús de lletres majúscules de forma continuada: a Internet, això representa com si hom estigués cridant. A menys que sigui un missatge de to molt informal i vulguem fer èmfasi en un punt concret del text (MAI tot el text en majúscules), no és recomanable. També és una qüestió de comoditat: visualment, és molt més fàcil i accessible un text escrit en minúscula que no en majúscula. A més, a poder ser, es recomana usar un llenguatge adequat, estructurat, coherent i sense errors ortogràfics greus. Si la nostra intenció és generar una imatge mínimament bona de la nostra persona (física o jurídica), rellegim tot el que escrivim, o passem-hi el corrector, que no costa res! Així ens podem estalviar la situació que ens cridin l’atenció per no ser acurats en les nostres paraules. Hem de tenir en compte que hi ha empreses que, abans de contractar personal, cerquen per Internet com són i es comporten els candidats quan no són dins d’un ambient formal. Això els farà decidir-se sobre si fitxar-los o no.\n"Si la nostra intenció és generar una imatge mínimament bona de la nostra persona (física o jurídica), rellegim tot el que escrivim, o passem-hi el corrector, que no costa res!"\nFora els discursos llargs i els insults\nA Internet es parla molt. I per això hem de procurar evitar estendre’ns en llargues discussions entre uns i altres. Tot i que no sigui fàcil expressar les idees en poques línies, és més recomanable per a una lectura de pantalla. Escriure discursos no funciona bé! També és bo bandejar les polèmiques, no insultar, no caure en provocacions i, sobretot, evitar les relliscades. Més d’un famós s’ha guanyat una mala imatge per culpa d’això! I és que, com més pública és la persona, més ha de vigilar la seva imatge en el moment de parlar a la Xarxa, perquè no deixa de ser el mateix que parlar en públic.


Els veterinaris aclareixen dubtes sobre l’ús d’antibiòtics amb el DARP i l’Agència espanyola del medicament - Notícies del sector porcí | Porcat.org\nVic ha acollit aquesta setmana una jornada sobre l’ús d’antibiòtics i recepta veterinària, organitzada pel Col·legi Oficial de Veterinaris de Barcelona i l’Associació de Veterinaris de Porcí de Catalunya.\nA la trobada hi ha participat la responsable de l’Agencia Española de Medicamentos y Productos Sanitarios (AEMPS), Cristina Muñoz, qui ha exposat el balanç de la tasca feta fins ara en la Resistència d’Antibiòtics. També ha explicat les claus del Nacional 2019-2021 que s’està desplegant, que “és de vital importància per al sector veterinari”, ha remarcat.\nLa representant del DARP, Mili Voltes ha explicat la comunicació de receptes al Departament i ha recordat que el certificat veterinari a les granges serà obligatori a partir de l’any 2021. Finalment hi ha hagut una taula rodona on s’hi han afegit representants de l’Associació de Veterinaris de Porcí.\nDurant el debat, els veterinaris han deixat clar que la seva primera prioritat ha de ser mantenir el benestar dels animals i que, per tant, s’han de tractar sempre que sigui necessari.\n“La prescripció veterinària sempre s’ha de fer sota la responsabilitat del veterinari, que és qui té el criteri per justificar l’ús d’un determinat medicament”, han aclarit. En aquest punt tant els assistents com els ponents han remarcat la seva importància i es s’han mostrat d’acord.\nDurant la trobada, els veterinaris van posar alguns exemples molt pràctics sobre l’ús d’antibiòtics per tal d’aclarir dubtes sobre la praxi veterinària. En aquest punt han manifestat que l’antibiograma no és sempre obligatori.


ANEM AL RIU AMB APRÈN\nQuina és la qualitat d’aigua que té el tram del riu Tordera que tenim 25 minuts de l’escola? La Sílvia d’Aprèn ens acompanya.… Llegeix més»\nCICLE MITJÀ, PRI 4, PRI 4, PRI 4A 0\nP3: Preocupats pel plàstic.\nExposició a les famílies. Aquest telèfon està fet de baquelita, el primer plàstic inventat l’any 1907 per Leo Baekeland. … Llegeix més»\nCientífiques de l’Univers\nquart cicle mitjà25/03/21\nL’11 de febrer, dia de la dona i la nena en la ciència, vam començar el nostre camí a la recerca de dones científiques gràcies a un vídeo enviat per la universitat de Barcelona.\nDins de l’àrea d’anglès vam fer un petit estudi del “top ten”… Llegeix més»\nCICLE MITJÀ, PRI 4C 0\nPer aconseguir el nostre objectiu, tenim unes incubadores a les classes. Estem aprenent moltes coses interessants dels ous. Hem descobert com són… Llegeix més»


El 13,6% de l'habitatges de la ciutat de València estan buides - Diari Valencià\nPortada » Destacades » El 13,6% de l’habitatges de la ciutat de València estan buides\nLa regidora d’Habitatge, María Oliver\nL’Ajuntament de València ha destinat en els últims tres anys un pressupost de 5 milions d’euros per a preservar el dret de l’habitatge de quasi 4000 famílies. A més, a través de la regidoria d’Habitatge i les ajudes al lloguer que aquesta concedeix s’ha tramitat la generació de 1.546 habitatges en règim de lloguer assequible.\nAixí ho ha donat a conéixer aquest matí en roda de premsa la regidora d’Habitatge, María Oliver, qui ha destacat el gran esforç que s’aquesta duent a terme des de l’administració per a resoldre els problemes d’habitatge existents a la ciutat.\nL’augment de la demanda respecte a l’any passat ha fet que la partida pressupostària prevista se’ns haja quedat curta ha apuntat Oliver, per la qual cosa ha segons ha assenyalat l’Ajuntament augmentarà la quantia destinada a habitatge social. Amb aquestes ajudes s’està generant habitatge social on realment fa falta ha recalcat la també portaveu de Podem.\nA causa de l’augment de sol·licituds i a la necessitat real de potenciar les polítiques d’habitatge, València té prevista la creació de 343 habitatge per a lloguer assequible en els pròxims 3 anys. El total d’aquests habitatges es troba dividit en diferents plans que compten amb un pressupost de 40 milions d’euros.\nA l’hora de realitzar un perfil de les persones sol·licitants d’aquestes ajudes s’observa una major tendència de demanda per part de dones (69%) que d’homes (31%). A més, és més comú que els problemes de l’habitatge afecte els joves (46%) i que siguen les persones de nacionalitat espanyola els qui sol·liciten ajudes (63%).\nA més d’aquestes dades, la regidora ha posat sobre la taula alguns altres que reforcen la necessitat de posar en marxa aquest tipus de polítiques: en quatre anys el preu del lloguer ha augmentat un 45%; Espanya és un dels països europeus amb menys habitatge social amb tot just un 2,5%; en 2018 van tindre lloc 163 desnonaments al dia; o el 13, 6% dels habitatges de la ciutat de València es troben buides.\nAmb tot això, Oliver ha instat al Govern de Sánchez a potenciar la regulació dels preus de l’habitatge, no solament a València sinó en tot el país: Ha costat molt posar aquesta situació sobre la taula. Li demanem al Govern central que aposte per mesures que vagen dirigides a controlar el preu de l’habitatge.\nHabitatge Maria Oliver València


FILOSOFIA PARA LA BUENA VIDA: de novembre 2015\nQuina és la millor forma de viure? Dit d'una altra manera: creus que vius bé? Com definiríem viure bé? És suficient assegurar-se un “viure bé” individual o hauríem de comptar amb els altres per gaudir més del bé? Les opinions podem ser molt diverses, així que convé trobar algunes idees comunes. De cada grup farem un llistat dels elements que penseu que ens ajuden a viure bé:\nGRUP A (artistes plàstics): tenir un treball que t'agradi, no tenir preocupacions, no haver de fer classe, viure en l'abundància, ser ric, tenir, els diners suficients per mantenir-se, tenir salut, aconseguir els teus somnis, viatjar, sortir a la televisió, estar amb la gent que t'estima, fer el que vols, sentir-se bé amb un mateix, gaudir dels amics i la família, aprendre dels errors (equivocar-se), ser positiu i fort, tenir temps per fer el que t'agrada.\nGRUP D (científics i humanistes): gaudir de la música, gaudir del silenci, gaudir de la felicitat, evitar el mal, fer esport, tenir wi-fi per tot arreu, tenir amics i família, tenir sexe, tenir salut, gaudir de la soledat, gaudir de l'amor, tenir una vida digna, gaudir dels petits moments, tenir llibertat, superar les preocupacions, tenir distraccions, aconseguir les nostres fites, ser creatius.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, buena vida, materiales, opinión\nArtículo mío publicado en la revista Libre Pensamiento, nº 84 (otoño 2015, pendiente de publicación) (en esta web: Libre Pensamiento), a propósito del sentido que tiene la filosofía como cuerpo de conocimientos teóricos y como reflexión sobre la realidad social, el poder, el ser humano, etc. ¿Qué futuro tiene la filosofía si deja de estar en los planes de estudio del sistema educativo? Un fragmento de Michel Onfray nos aporta una pista:\nPodéis pasar una gran parte de vuestra vida, o bien toda vuestra existencia, evitando la filosofía, pues se puede vivir sin ella. Como se puede vivir sin amistad, sin amor, sin arte, sin música. Es posible, aunque siniestro (M. Onfray, Antimanual de filosofía. Madrid, EDAF, 2005, pág. 314).\nAcceso al texto del artículo: enlace a drive.\nEtiquetes de comentaris: 2015, ciudadela, hemeroteca, Josep Pradas, Onfray, qué es filosofía, sentido de la filosofía\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, ensayo, escritura, hacer filosofía, materiales\nEl concepte de l'ànima i la teoria ètica de Plató\nLa teoria de l'ànima és el centre de gravetat de la teoria de les idees de Plató, permet entendre el coneixement de la realitat i té implicacions essencials en la teoria política platònica, que és l'objectiu final de la reflexió platònica. Però el bon govern de la ciutat no s'entén sense l'ètica, perquè la ciutat està habitada per individua, i de l'estructura de l'àima d'aquests individus dependrà que l'estructura de la ciutat sigui justa.\nPer entendre tot això cal tenir presents els mites de l'ànima (carro alat i dels metalls). Els tres llinatges no són només tres funcions socials o polítiques, sinó també tres formes de personalitat individual, fruit de l'estructura tripartita de l'ànima, que pot respondre a les diferents combinacions o predominis d'uan part sobre les altres:\nRaó (or), orientada al Bé i l'amor de les idees i el coneixement (reflexió, filosofia). La seva virtut serà la prudència (fronesis).\nVoluntat (plata), fogositat, coratge, valentia, amor pels que protegeix (andreia).\nDesig (bronze), apetit, plaers; la seva virtut és la temprança, la moderació (sofrosine).\nCada part té la seva virtut, que és l'expressió del control per la raó. Cada ànima particular té una determinada proporció de cadascuna de les seves parts. Si l'ànima ha estat educada adequadament, aleshores sobresurt la virtut de la part dominant. Si aquest equilibri es trenca, l'ànima pateix la temuda corrupció. I si l'ànima dels ciutadans està desequilibrada, aleshores la ciutat mateixa pateix aquella corrupció dels ciutadans.\nNo es pot separar l'ètica de la política. Una ciutat amb ciutadans equilibrats és una ciutat orientada al bé, amb les virtuts ben repartides, cadascuna en mans de les classes socials o llinatges que exerceixen les funcions que els pertoca.\nEs tractarà, a més, d'una ciutat plena de ciutadans feliços (eudemonia), és a dir, la felicitat en la justa proporció de les parts de l'ànima, és a dir, el domini d'un mateix mitjançant la raó.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, ciudadanía, ética, materiales, Platón, virtud\nÉs possible una confusió entre creença i veritat, perquè estan vinculades a sensacions similars: la seguretat de tenir la veritat. La creença, però, podria no ser vertadera. La creença és opinió, coneixement comú que s'accepta sense un examen acurat dels seus fonaments. La creença, des del punt de vista filosòfic, esdevé dubte inseguretat i incertesa. Només amb la reflexió crítica i racional podem considerar la creença com una font de saber.\nUna creença racional és una idea que ha estat qüestionada amb criteris racionals, posada en dubte, comparada, deliberada, i justificada amb raons suficients, però sempre sotmesa al procés intel·lectual del dubte.\nHi ha certs criteris per acceptar una idea o creença:\nCoherència lògico-matemàtica. Proposicions analítiques.\nPer deducció lògica des d'axiomes. Proposicions matemàtiques.\nPer experiència, comprovació i verificació: proposicions científiques.\nNo obstant, la racionalitat no exclou l'error, perquè la veritat pot dependre de molts factors que no sempre són al nostre abast. En suma, el coneixement és un conjunt racional de creences justificades i fonamentades en una coherència interna: teories científiques o sistemes filosòfics.\nEtiquetes de comentaris: actitud filosófica, bachillerato, creencia, materiales, racionalidad, verdad\nDefinició lògica: resultat d'una inferència correcta, a partir de proposicions correctes. Equival a coherència lògica, resultats no contradictoris, etc. Una pressuposició és vertadera si es dedueix d'altres proposicions vertaderes. El problema de la deducció és que obtenim veritats formals, indubtables, en relació a un conjunt de proposicions també veritables. Però ja havíem dit que no podem decidir si el conjunt de proposicions vertaderes és vertader com a totalitat (Gödel). Ens tornem a trobar amb el problema de les garanties lògiques del coneixement.\nDefinició empírica: correspondència de les proposicions amb els fets. És el criteri més antic, coherent amb el sentit comú. Però, què són els fets? Que el Sol dóna voltes a la Terra? El cert és que els humans construïm els fets amb el nostre llenguatge. De manera que la correspondència de les proposicions amb els fets és també una correspondència de proposicions amb proposicions, cosa que pot ser un cercle viciós. Les proposicions són llenguatge i són comparades amb fets, que també són llenguatge, o no són independents del llenguatge amb què els descrivim.\nCriteris d'evidència: allò de què no es pot dubtar, una proposició és vertadera si no presenta cap possibilitat de dubte. Però aquestes veritats són molt limitades. A més , l'evidència pot ser molt subjectiva. Si hi ha algun indici de correspondència amb els fets, podem arribar a l'evidència, però sense garanties: podríem no tenir dubtes sobre el fet que el Sol gira al voltant de la Terra.\nEn conclusió, no hi ha una veritat absoluta més enllà de nosaltres, els humans, perquè de fet la veritat és una possibilitat de la racionalitat, del llenguatge, és una creació humana.\nÉs possible assolir la veritat? És a mateixa pregunta sobre què podem conèixer, si és possible arribar a saber: tot depèn de la veritat, de com podem saber la veritat d'alguna cosa.\nDogmatisme: hi ha una veritat absoluta a l'abast dels humans, tot i que pot ser molt costós arribar-hi.\nEscepticisme radical (nihilisme): no és possible assolir cap veritat ferma, res no és segur, ni hi ha certeses.\nEscepticisme moderat (relativisme): és possible assolir alguna veritat parcial, provisional, relativa (relativa a un marc determinat, de tipus cultural, històric, subjectiu, etc.).\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, coherencia, correspondencia, criterio de verdad, evidencia, materiales, verdad\nEn la política de Plató també hi ha una reflexió sobre la dinàmica dels règims polítics. És un esquema semblant a la realitat i el coneixement, és a dir, un procés de gradació, de degradació des de la perfecció fins a la corrupció, que té a veure amb el tipus d'ànima que governa la ciutat:\nCIUTAT IDEAL, governen els reis-filòsofs\nARISTOCRÀCIA (governen els millors)\nTIMOCRÀCIA (thymus, governen els guerrers)\nOLIGARQUIA (governen els rics, plutocràcia)\nDEMOCRÀCIA (governen les classes populars, extrema llibertat)\nTIRANIA (govern d’un de sol, basat en la satisfacció dels seus propis desitjos, i extrem esclavatge, màxima degradació)\nNo obstant, la tirania és el lloc adequat per fer el pas a la ciutat ideal, si eduquem un tirà en la filosofia podem revertir el procés i fer-lo filòsof-rei. Per això Plató va anar tres vegades a Sicília.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, cambio, cambio político, materiales, Platón, política, regímenes políticos\nPer a la crítica a la democràcia en Plató hi ha dos fragments interessants:\nRepública 559cd: el pas de l'oligarquia a la democràcia.\nRepública 561c-564a: l'ànima democràtica (on fa referència a la condició dels joves en la família i l’escola, antecedents que poden portar la ciutat a la tirania).\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, democracia, materiales, Platón, política\nEtiquetes de comentaris: alma democrática, bachillerato, consumismo, democracia, educación, escuela, Platón, política, populismo, textos\nFUENTE: Platón, República 441c-442d\nEtiquetes de comentaris: alma, bachillerato, Platón, política, racionalismo, textos\nEl procés de reminiscència és més complicat del que sembla, en tant que esdevé un ascens des del món material al món intel·ligible, des de les imatges (còpies de còpies) fins a les FORMES PURES. Això és el procés dialèctic, un mètode d'aproximació a les formes per arribar a allò que cada cosa és en sí, sense passar pels sentits i només per mitjà de la raó.\nl El procediment dialèctic és descrit al llibre VII de la República, 532b-535a (fragment de lectura obligatòria). També es referit en el Fedó i el Fedre.\nl El procediment dialèctic també és referit al Parmènides 135c-137b, pel que fa a la fase descendent del procés, fruit de la revisió platònica de la seva teoria.\nEl procés dialèctic té dues fases, una ascendent i una altra descendent:\nPRIMERA FASE: Reprenem la qüestió de la reminiscència (record del món de les idees): les coses imiten les idees, de manera que el coneixement sensible serveix d'ocasió per al record, de manera que els successius records que les coses ens proporcionen serveixen per anar de la multiplicitat de les sensacions a la unitat de la Idea, en un procés d'anàlisi i síntesi, de divisió i composició, els objectes semblants s'agrupen en classes estables, les idees. Cal tenir present que el món de les aparences no esdevé coneixement sinó opinió (doxa), que aquest no s'adquireix fixant-se en les aparences, sinó pensant en l'ordre de les idees. Es tracta de passar de la multiplicitat de les coses a la unitat de la Idea (síntesi), per així mostrar la Unitat com a fonament de la multiplicitat, i no pas al contrari. Eros és l'impulsor d'aquesta dinàmica (Fedó 250a i ss).\nA partir de la formulació de la República, el procés pren un caire socràtic: preguntes i respostes que segueixen un procés discursiu ascendent, basat en la hipo-tesis (la idea és a sota), un procés d'anàlisi (trencar la Idea en parts per definir-la racionalment, fent servir l'oposició de contraris, la successió dicotòmica, per separar una idea inicial composta en parts més simples). Hom parteix de la Idea per ascendir fins a la Idea Suprema (Bé), passant per tota la jerarquia d'idees per distingir-la de la resta de les idees, sense imatges ni exemples particulars. Conèixer (contemplar) la Idea Suprema serveix per conèixer les altes idees i copsar l'encadenament de totes elles, la seva subjecció a la idea de Bé.\nl No hem de confondre això amb el procediment deductiu matemàtic, que es descendent: les demostracions matemàtiques parteixen de l'axioma i són descendents: parteix de supòsits que dóna per bons. La dialèctica te en aquest moment un moviment diferent, ascendent, que cancel·la aquells supòsits, parteix de la ignorància. El model matemàtic és totalment abstracte, però encara depèn del món sensible. No obstant, les matemàtiques són un bon entrenament per al futur filòsof, i això explica el gran desenvolupament de la geometria a la Acadèmia.\nl Aquesta part és d'inspiració socràtica i, a la vegada, deriva d'Heràclit. També remet al procediment antilògic dels sofistes, i amb això té molta cura Plató, advertint del risc de convertir la dialèctica en un joc de llenguatge, a la manera sofista, si es posa en mans del joves, de manera que recomana que aquesta part del procés sigui adreçada a persones madures, majors de trenta anys (República 537d i ss). Plató no vol que la dialèctica sigui només un mètode erístic, de disputa o de raonament formal.\nSEGONA FASE: Una vegada assolida la Idea Suprema (Bé), comença el camí descendent per enllaçar la resta de les idees i aconseguir una visió sinòptica del món intel·ligible. Ara es tracta de classificar les idees, de forma deductiva i intuïtiva, habilitat que no és tan fàcil d'adquirir, perquè no es pot ensenyar, com deia Sòcrates. Es tracta de trobar el lloc que correspon a cada Idea en una jerarquia dominada pel Bé, amb la dificultat afegida que les idees no es poden definir amb paraules, llenguatge imperfecte dels mortals, ni es poden mostrar amb exemples particulars. Les idees han de separar-se entre sí per evitar tota confusió, i una vegada discriminades o classificades es tracta de veure com es poden combinar. El problema és, segon Ferrater Mora, que les Idees no són totes clarament distintes (et aquí un problema que Descartes també haurà d'afrontar), sinó que generalment estan lligades unes amb altres i no remeten fàcilment a una sola Idea suprema _el tema de la Unitat de l'Ésser, tant del gust de Parmènides. Per això, Plató proposa una jerarquia de les Idees sota la idea de Bé, per poder fer de la dialèctica una “ciència de la realitat com a tal” (Ferrater Mora).\nEl camí serà més fàcil si partim de tres idees importants: Bellesa, Amor i Mort:\nl La Bellesa genera Amor, només cal pensar en l'atracció que generen les coses belles, per desprendre's de la part sensible i empírica i arribar a la bellesa de la idea de Bé, i l'atracció que genera (amor platònic).\nl La Mort genera por, però si s'entén que la mort és el camí fins al món de les idees pot servir per superar aquest temor.\nEl cert és que Plató no arriba a descriure clarament ni detalladament com es desenvolupa el coneixement del món de les idees, llevat per la teoria de la reminiscència i el concepte de participació.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, dialéctica, dialéctica platónica, ideas, materiales, Platón\nFilosofia crítica o idealisme crític o trascendental (Kant): síntesi de les anteriors línies de pensament, de fet és una crítica al dogmatisme racionalista (Leibniz) i a l'escepticisme radical de l'empirisme (Hume), que havien tancat el camí per poder explicar el coneixement d'acord amb les noves pautes introduïdes per la ciència experimental des de Newton. Per a Kant, el coneixement no es fonament en l'experiència exclusivament, sinó que l'experiència és interpretada per l'enteniment d'acord amb categories innates: temps, espai, causa, etc. La ment humana posa les condicions prèvies per interpretar l'experiència de forma en forma de lleis universals.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, empirismo, idealismo crítico, Kant, materiales, racionalismo, teoría crítica\nRacionalisme: si l'experiència és dubtosa, cal explicar l'origen de les idees que no poden ser empíriques (Déu, causa, etc.).\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, materiales, racionalismo\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, empirismo, materiales\nCom garantim el coneixement? Això té relació amb la idea de certesa o de veritat. Necessitem un coneixement que sigui cert, proper a la veritat, lluny del dubte. Per això disposem de la lògica:\nMètode inductiu: recull les dades de l'experiència i les vincula a regularitats observades; central en el mètode experimental de la ciència.\nMètode deductiu: desplegament des d'axiomes a partir dels quals hom arriba a conclusions. La matemàtica és el típic exemple de construcció deductiva. Representa el més alt grau de certesa que es pot aconseguir en el coneixement, al preu, però, de no proporcionar-nos un coneixement del món, sinó més aviat abstracte. Tot i això, la matemàtica no ens dóna una certesa absoluta. El teorema de Gödel n'és un exemple (més informació sobre els teoremes de Gödel).\nConèixer és saber, i saber té relació amb sabor, és a dir, amb l'experiència: sabem el sabor d'una taronja quan la tastem, mai abans. La primera forma de saber és experiencial.\nConeixement directe: la nostra experiència directa del món, mitjançant la percepció, amb el raonament que permet considerar els fets i altres característiques que la realitat presenta davant els nostres ulls. No oblidem, però, que la nostra experiència directa del món ens pot conduir a errades: veiem que el Sol es mou al cel, i tanmateix sabem que és la Terra qui es mou al seu voltant.\nConeixement per referència: és el que ens permet saber més enllà de la nostra experiència directa de les coses. Sabem que la Terra es mou al voltant del Sol perquè comptem amb els coneixements que altres han desenvolupat; sabem que Napoleó va morir al 1821 perquè altres van tenir l'experiència directa d'aquest fet, i la van transmetre als altres, i ha arribat fins a nosaltres per mitjà dels diferents sistemes de conservació i transmissió del coneixement. Aquest tipus de coneixement depèn de l'autoritat de la font d'informació i del grau de confiança que ens doni: no és el mateix una font escrita propera als fets, que tot el que torbarem a Internet.\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, conocimiento directo, conocimiento por referencia, experiencia, materiales\nDesarrollados por Kurt Gödel (1906-1978) en 1931 (en su tesis doctoral). Son dos los llamados teoremas de la incompletud.\nEl primero afirma que en un sistema aritmético completo (capaz de responder a todas las preguntas), aunque los axiomas que lo fundamentan no sean contradictorios, habrá enunciados que no puedan probarse ni refutarse a partir de ellos (indecidibilidad).\nEl segundo dice que la consistencia del sistema aritmético en cuestión depende de una de esas sentencias indecidibles.\nEn conclusión: nunca se podrá encontrar un sistema axiomático que sea capaz de demostrar todas las verdades matemáticas y ninguna falsedad.\nEtiquetes de comentaris: 1931, Gödel, incompletud, indecibilidad, lógica, matemáticas, teoremas de Gödel\nEl concepte de l'ànima en la teoria platònica del coneixement\nPer a Plató, el coneixement de les idees (FORMES) és possible perquè ja el tenim en la ment, en la raó, en la nostra ànima, sota la forma de conceptes. El procés d'aprenentatge és necessari perquè en néixer ho oblidem tot (anámnesis), i en el món de les aparences hem de ser capaços de recordar allò que hem oblidat (reminiscència).\nTot això pot passar perquè l'ànima humana participa del món de les idees d'una manera especial: l'ànima té una natura propera a la divina (mite de Zagreu i la teoria de la transmigració dels pitagòrics). Enllaç a textos pitagòrics sobre l'ànima.\nQuant a Zagreu: l’ànima humana neix del cos de Zagreu, fill de Zeus i Persèfone, que va ser devorat pels titans, fills de Gea (la terra); en ser morts aquests per la força del raig de Zeus, i les seves cendres dispersades arreu, de les seves restes van néixer els humans després. Aleshores, ja que els titans havien menjat carn divina, l’home que se’n deriva té en el seu ésser una part també divina, l’ànima, tancada en un cos material i malvat. Més encara, com que l’ànima té una essència divina, ha d’aprofitar la vida material per alliberar-se de la seva presó i superar el cicle de transmigracions d’un cos a un altre, fins a trencar-lo i no tornar a reencarnar-se; la vida, per a l’orfisme és, doncs, una aspiració de mort (tan diferent de la vida homèrica), una negació de la vida material perquè la veritable vida és més enllà del món sensible. D’aquí es deriven els rituals òrfics: purificadors, de caràcter fisiològic, sexual, litúrgic, etc.\nMite del carro alat: Fedre 246a-249b; quadre de les implicacions polítiques de les parts de l'anima: racional, irascible i apetitiva.\nLa raó com a element principal: Fedre 249b-250c.\nMite dels metalls: República 414d-415d. Aquesta divisió també tindrà conseqüències en la teoria política de Plató: els governants estan fets d'or, de plata els guardians, i de bronze els productors, artesans i comerciants. És molt important remarcar que per a Plató, aquesta divisió no és racial, sino que l'ànima dels humans és una barreja dels metalls, només que predomina un sobre els altres, de manera que d'un pare de bronze podria sortir un fill d'or. Els governants no són una casta, sinó que qualsevol que tingui les qualitats per ser governant ho pot ser, d'acord amb el que predomini en la seva ànima.\nImmortalitat de l'ànima: Gòrgies 523a-526b i ss, relacionat amb el mite del judici dels morts; Fedó 107d-108c.\nLes passions de l'ànima: Gòrgies 493a-494a.\nSobre el concepte de reminiscència (l'esclau que sap geometria): Menó 81c-86a, fragment de l'esclau.\nEtapes dels graus del saber: Fedó 72e-76a.\nVessants ètico-política i epistemològica del concepte d'ànima platònica: coneixement de la realitat i política.\nEtiquetes de comentaris: alma, bachillerato, conocimiento, materiales, Platón, política\nPLATÓN: LA INMORTALIDAD DEL ALMA Y EL JUICIO A LOS MUERTOS\nFUENTE: Platón, Gòrgies 523a-526b\nEtiquetes de comentaris: alma, bachillerato, inmortalidad, muerte, Platón, textos\nFUENTE: Platón, Fedón 107d-108c\nEtiquetes de comentaris: alma, inmortalidad, Platón, transmigración de las almas\nFUENTE: Platón, Parménides 130c-132a\nEtiquetes de comentaris: bachillerato, conocimiento, imitación, participación, Platón, semejanza, textos


Quim Torra: "Caldrà contractar milers de professors per fer front a l'emergència educativa" - Catalunya Ràdio\nL'entrevista de Mònica Terribas al president de la Generalitat, en deu frases\n03/06/2020 - 12.43 Actualitzat 04/06/2020 - 12.19\nEl president de la Generalitat ha reiterat les crítiques a Pedro Sánchez pel seu "immobilisme" per atendre les demandes del govern català i de la resta de comunitats autònomes. Quim Torra exigeix que s'alliberin els recursos necessaris per fer front a l'emergència sanitària, social, econòmica i educativa. La Generalitat, amb els recursos actuals, no se'n sortirà.\nLa pandèmia ha tensat la corda. S'atendran les millores salarials del personal sanitari? Al setembre es pot garantir la tornada a l'escola per a tothom? Quan hi haurà eleccions? El president ha respost totes aquestes preguntes en una entrevista amb Mònica Terribas a "El matí de Catalunya Ràdio".\nL'impacte econòmic de la Covid-19\nQuim Torra ha xifrat les pèrdues durant la pandèmia en alguns dels sectors estratègics. En el món de la cultura, la sagnia ha estat de 1.000 milions d'euros. Les caixes dels botiguers han perdut 9.500 milions i 15.000 milions més el sector del turisme. El sobrecost a hospitals i centres sanitaris ha estat de 5.000 milions més.\n"Són xifres bestials. Tenim un pressupost de 25.000 milions d'euros. Amb els recursos de la Generalitat no ens en sortirem, necessitem diners i els necessitem ja."\nEl president de la Generalitat considera que la fórmula per sortir de l'entrellat és sobirania i recursos, uns recursos que s'han de concretar en forma de fons europeus i més endeutament per fer front a les necessitats bàsiques de la població. No és només fer-ho, sinó fer-ho ràpid.\n"El sostre de dèficit ha de ser de l'1%. També necessitem els fons d'Europa. Necessitem tots els recursos ara, no l'any que ve."\nA banda dels diners de la Unió Europea, Torra se suma a les reivindicacions d'altres governs i ajuntaments de desencallar els 2.700 milions de superàvit del món local i que, ara mateix, estan als bancs.\n"Necessitem aquests diners ja, però no hi ha manera de concretar res amb el president Sánchez."\nSetembre i la tornada a l'escola\nEls centres educatius han pogut reobrir en algunes regions sanitàries, però la comunitat educativa es queixa que, amb les mesures que s'han de prendre, l'escola no sembla l'escola.\nAlumnes de cinquè fent cua per entrar a l'Escola l'Agulla, del Catllar (ACN/Eloi Tost)\nEl president de la Generalitat ha assegurat que el Departament d'Educació treballa perquè, de cara al setembre, les escolem puguin triplicar les aules i tenir grups més reduïts. Això porta implícita la necessitat de més personal.\n"El nostre objectiu és que tots els nens puguin tornar a l'escola al setembre. Caldrà contractar milers de professors per tornar a obrir les aules amb les garanties que toquen. Encara no tenim la xifra, però quan dic milers estic dient que el percentatge serà important."\nTorra ha afirmat que s'analitzaran les necessitats centre per centre i en absoluta coordinació amb el món local.\n"Caldrà corregir coses, però l'emergència educativa és una de les prioritats."\nDurant tota l'entrevista, el president ha remarcat la magnitud de la crisi que estem vivint. La vara de mesurar: els diners que es necessiten i el nombre de ciutadans afectats.\nL'equip d'"El matí de Catalunya Ràdio" va parlar amb els veïns dels barris de la Mina, a Sant Adrià de Besòs, i el Raval, a Barcelona, barris que han vist les seves dificultats agreujades.\nPer ajudar qui més pateix, Torra ha aplaudit l'arribada de la renda mínima vital, però s'ha mostrat crític.\n"Aplaudeixo la mesura però vull saber a quants ciutadans de Catalunya arribaran aquests diners."\nEl president ha denunciat que hi ha milers de persones que encara no han cobrar els diners dels ERTO.\n"Sánchez no dona cap explicació. El tema ERTO és una nebulosa, un misteri. No sabem la xifra."\nLa clau, ha explicat, serà saber si el 20% dels afiliats de la Seguretat Social que estan sota un ERTO tornaran a la feina o aniran a l'atur.\n"L'atur ha crescut un 30%. Hi ha símptomes per a l'esperança, però la situació és gravíssima."\nEl president s'ha referit també als ajuts al lloguer. Si totes les sol·licituds que s'han rebut s'accepten, serien necessaris 50 milions d'euros, uns diners que el govern no té.\n"Amb tots els recursos de la Generalitat no ens en sortirem. L'epidèmia ha despullat la capacitat del govern des del punt de vista de recursos i competències."\nSense data per a les eleccions\nQuim Torra es va comprometre a convocar eleccions un cop estiguessin aprovats els pressupostos, però el coronavirus ha obligat a capgirar l'agenda.\n"A les persones que estan patint, no els hi puc dir que la solució és convocar eleccions. La meva responsabilitat és encarrilar la sortida de la crisi."\nCada dia, la Generalitat ha de prendre decisions que afecten milers de catalans i convocar eleccions ara seria congelar aquesta presa de decisions. Les eleccions arribaran, ha afegit el president, quan els enormes reptes d'aquesta crisi estiguin superats.\nLes relacions amb ERC\nLes discrepàncies entre Junts per Catalunya i ERC, socis del govern de coalició, s'han fet de nou evidents amb la sisena pròrroga de l'estat dalarma.\nEl president de la Generalitat diu que no busca "brega política" perquè els ciutadans no ho entendrien en un moment com aquest, però s'ha mostrat crític amb l'abstenció dels seus socis de govern. Creu que l'independentisme s'hauria de mantenir ferm a Madrid per respecte a les institucions.\n"Em nego a legitimar qualsevol acte en què s'usurpen les competències de la Generalitat. La cogovernança jo no l'he vista per enlloc."\nL'estat d'alarma i Pedro Sánchez\nL'abstenció d'Esquerra Republicana ha estat a canvi que les comunitats autònomes recuperin competències en la fase tres de la desescalada, una recuperació que el president creu que s'hauria produït igualment.\nPedro Sánchez, aquest dimecres, al Congrés (ACN) ((ACN))\nTorra ha tornat a criticar una centralització que creu ha portat a errors en la gestió de la crisi i en la presa de decisions.\nEl president ha posat en dubte, de nou, la cogovernança, així com la gestió la Pedro Sánchez:\n"No hi ha manera de concretar res amb el president Sánchez. A les reunions dels diumenges, explica el que ja ha dit públicament els dissabtes. La resta de presidents expliquem el que considerem."\nLes reclamacions del personal sanitari\nEl president ha reconegut la tasca del personal sanitari així com els anys de greuge degut a les retallades.\n"Ja prou d'aplaudiments. El personal sanitari té tota la raó. Venim de molts anys de congelacions salarials. No pot ser que apel·lem al vocacionisme de la gent. Aquesta epidèmia ens dona una gran lliçó i és veure qui és essencial: la gent que ens cuida."\nHi haurà retallades?\nTot i la tensió pressupostària, el president de la Generalitat ha dit que no hi haurà retallades, però reconeix que no tot depèn del govern català: l'estat espanyol ha de complir amb els diners que ha de transferir.\n"La situació és kafkiana. Catalunya genera els recursos suficients per fer front a totes les emergències, però ens trobem davant una situació horrible que no podem afrontar."\nTorra ha avançat que el govern ja ha començat a treballar en els pressupostos del 2021 i que s'estarien adaptant els pressupostos actuals per redistribuir els recursos.\nProtesta contra el tancament de la Nissan en un concessionari Renault, de la mateixa aliança empresarial (EFE/Alejandro García)\nLa decisió de l'empresa japonesa de marxar de Catalunya afecta 25.000 treballadors. El president considera que la clau per revertir la decisió és que totes les administracions estiguin unides. Això i el pla del govern espanyol per reactivar el sector de l'automoció, que neix amb un pressupost insuficient, a criteri del president.\n"La ministra parla d'un pla per a l'automoció de 1.500 milions d'euros. Això seria el que necessita només Catalunya. Estem en un moment en què hem de salvar tots els llocs de treball. El que no fem ara, ens costarà molt més fer-ho després."\nLa Generalitat vol parlar directament amb la direcció de Nissan al Japó.\n"El representant de Nissan a Europa ens ha enganyat i menyspreat. Exigim un informe amb xifres que justifiqui per què l'empresa no és viable. Aquest no és un problema ni català no espanyol, és un problema europeu"


La venta de Software il·legal deixa petjada – 021 informàtics\nLa venta de Software il·legal deixa petjada\nLa pirateria acaba passant factura\nDes de Microsoft es duen a terme iniciatives contra la comercialització il·legal de programari a través de tota mena de webs, amb l’objectiu de protegir els seus usuaris i als seus partners.\nFins avui ja s’han identificat diversos casos sospitosos a Espanya, una part important dels quals han estat ja retirats del mercat. Altres casos han estat denunciats a les autoritats competents.\nDetingudes dues persones a Sevilla per vendre productes falsos de Microsoft\nEn el moment del registre hi havia un ordinador del qual s’estaven realitzant descàrregues il·legals.\nL’Equip de Recerca Tecnològica (EDITI) de la Guàrdia Civil de Sevilla, ha detingut a una persona i investigat a una altra, intervenint a més gran quantitat de productes informàtics, en una operació contra els delictes de propietat industrial i intel·lectual i blanqueig de capitals. S’ha practicat un registre, en un domicili de la capital andalusa, on s’han localitzat els productes falsificats, que eren comercialitzats a través d’una pàgina web, a tot el territori nacional.\nL’operació “ZOTOLAN”, desenvolupada per aquesta Unitat de Policia Judicial, i emmarcada en la lluita contra la pirateria digital, es va iniciar el mes de maig del passat any, quan el representant de la marca Microsoft a Espanya, va denunciar l’existència d’una pàgina web, que podia dedicar-se a la venda i distribució, a través d’internet, de productes de la citada marca de manera fraudulenta, fora dels canals legals de distribució.\nEnllaci notícia sencera: a Sevilla Actualitat\nMicrosoft publicava una nota de premsa en la qual informava sobre una sèrie d’operacions antipirateria a Espanya en contra de la pirateria informàtica. La primera de les campanyes va culminar amb la detenció d’un presumpte revenedor de llicències pirates que oferia als seus clients llicencies de Windows barates a través de eBay. La Guàrdia Civil va confiscar un total de mes de 700 llicències falses, la majoria d’elles importades de xinesa.\nIgualment, en altres campanyes contra la pirateria, Microsoft va identificar i va denunciar a un altre venedor de llicències pirates, gerent de la botiga Sobho Informàtica, i va ser condemnat a 5 mesos de presó i al pagament d’una multa de 20.500 euros com a indemnització a Microsoft. El mateix cas va ocórrer amb un altre venedor a Madrid, que ha de passar altres 5 anys en la presó pel mateix.\nPrevAnteriorAdeu Windows 7, hola Windows 10\nSiguienteTeletreball, el futur de les empreses?Next


Golden Sun Parga Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Nice room comfortable goon size balcony over the garden smal..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Golden Sun està situat idealment a Parga; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nL'ambient de Golden Sun es reflexa en cada habitació. aire condicionat, servei de despertador, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Parga, el Golden Sun és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (36) Parelles (21) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (4) Grups (1)


IB3 | MEMÒRIA NEGRA: El sisè mandament\nAquesta setmana el programa Memòria Negra realitzarà una retrospectiva del primer cas sentenciat a Espanya per abusos sexuals dins l’àmbit de l’Església, el cas de l’exrector de Can Picafort Pere Barceló, condemnat per l’Audiència Provincial de Palma a la pena de sis anys de presó per abusar sexualment de manera continuada d’una escolana a la casa parroquial.\nUns fets que van suposar un punt d’inflexió en el tractament judicial dels abusos sexuals en el si de l’Església catòlica i que van propiciar múltiples denuncies per part d’altres víctimes que van veure en la sentència una via perquè els seus casos, fins llavors silenciats, poguessin continuar endavant.\nMemòria Negra és una sèrie documental que tracta de recuperar part dels crims i successos més destacats que s’han comès a les Illes Balears durant els darrers cent anys.\nEn aquesta sisena temporada l’espectador podrà conèixer, a través dels protagonistes dels fets i d’experts en la crònica negra, com es van desenvolupar els esdeveniments que van envoltar els nous casos que presentam.\nMemòria Negra s’emet els dimarts a les 22.15 h, a IB3 Televisió.


Un camió destrossa sense aturar-se una barrera d'entrada a la Devesa - Empordà\nEl cost de la reparació ascendeix a 4.000 euros i l'Ajuntament valora posar un element més contundent\nUn camió va destrossar la matinada del 6 de desembre una de les barreres d'entrada al parc de la Devesa, quan el conductor se la va emportar per davant sense ni tan sols aturar-se. Tot i que els fets van quedar registrats per una càmera de vigilància, l'Ajuntament de Girona no ha pogut identificar el conductor del vehicle, ja que no es pot llegir la matrícula. El regidor de Paisatge i Hàbitat Urbà, Narcís Sastre, explica que la reparació costaria uns 4.000 euros, de manera que ara l'Ajuntament s'està plantejant si instal·lar-hi una nova barrera més reforçada o posar-hi un element més contundent, com per exemple una pilona hidràulica. Sastre lamenta aquest tipus d'actes vandàlics i recorda que la intenció de l'Ajuntament és continuar restringint l'entrada i aparcament de vehicles al parc.\nAquesta tanca s'havia instal·lat el passat mes de juny amb l'objectiu de limitar l'accés dels vehicles a la Devesa i només permetre l'entrada de cotxes i camions durant els mercats dels dimarts i dissabtes. «Es tracta d'un parc i no d'un aparcament», subratlla Sastre.\nTot i això, va ser precisament un dimarts, el 6 de desembre, que l'Ajuntament es va trobar amb la desagradable sorpresa que la tanca estava totalment destrossada. Revisant les càmeres de seguretat, van veure que un camió se l'havia emportat per davant a dos quarts de sis del matí sense ni tan sols immutar-se. Segons indica Sastre, la tanca s'hagués obert automàticament mitja hora més tard, de manera que lamenta la impaciència del conductor. «Això demostra que hi ha algú que estava molt ben acostumat», assenyala. Malgrat que l'incident es va produir en un dia de mercat, el consistori no pot confirmar si el camió pertanyia a algun marxant.\nLa policia municipal va intentar seguir la pista del camioner durant quinze dies, però no va aconseguir localitzar-lo. El vídeo es va examinar frame a frame, però les imatges són de baixa qualitat i no s'aconsegueix llegir la matrícula. Per això, la policia va haver de donar la investigació per tancada sense saber qui n'havia estat el responsable.\nLa instal·lació de la barrera havia costat 10.000 euros, i la reparació en costaria 4.000. A més, anteriorment aquesta mateixa tanca ja havia patit altres actes de vandalisme, com per exemple en una ocasió que un grup de desconeguts la van aixecar a pes i van fer malbé el seu mecanisme, que va costar 900 euros d'arreglar.\nPer tot plegat, l'Ajuntament està estudiant si torna a col·locar una barrera més reforçada o si estudia instal·lar-hi un element més contundent, com per exemple una pilona hidràulica. Sastre deixa clar que el consistori continua tenint la voluntat de limitar l'accés de vehicles a la Devesa, i que actes vandàlics com aquest no els faran desistir del seu propòsit.