Sofregit de ceba |\nAra comença la temporada de les figues, així doncs, us presentem un plat fet amb aquest fruit i acompanyat amb el Rostit de Ceba ECO.\n1 tall rodó / 800 g de vedella\n500 g de figues seques\n150 g de rostit de ceba eco HORTUS\n30 g d’avellanes torrades eco HORTUS\nRostiu el rodó, salpebrat i lligat, a la cassola o al forn. Un cop ben daurat per tots costats, afegiu-hi la cabeça d’alls escapçada, els tomàquets nets i tallats a quarts i les pastanagues pelades i tallades a rodanxes de 3 cm. Afegiu-hi també la farigola i el rostit de ceba. Deixeu-ho coure uns 10 minuts i finalment hi tireu el vi ranci. Deixeu-ho reduir i afegiu-hi el brou.\nDeixeu-ho coure tres quarts d’hora, o fins que la carn estigui tendra. Retireu la carn i coleu el suc. Un cop la carn sigui freda, retireu-ne el fil, talleu-la i reserveu-la.\nPoseu el suc colat altre cop al foc i afegiu-hi una picada feta amb les ametlles i les avellanes torrades pelades i la galeta, juntament amb el julivert.\nAfegiu-hi la carn tallada i deixeu-ho escalfar tot junt.\nPoseu-hi les figues, prèviament rentades, escaldades i deixades refredar en la mateixa aigua, i feu-les bullir 10 minuts amb el suc colat abans d’afegir-hi la carn tallada.\nAfegiu-hi 100 ml de vi blanc i deixeu-ho a foc baix que es vagi fent, aproximadament 1 hora. Afegiu-hi la carn tallada i el suc i deixeu-ho coure tot junt 5 minuts.\nPer a acomiadar Agost, us recomanem una barbacoa per aquest cap de setmana … farà les delícies de grans i petits.\n4 Hamburgueses de 250 g cadascuna\n4 Panets rodons\nRostit de Ceba ECO Hortus\n4 Patates noves\nEn primer lloc, col · loquem el parmesà ratllat en una safata de barbacoa sobre paper antigreix, i el cuinem a la barbacoa tapada a uns 200 º C durant cinc minuts. Passat el temps retirem la safata del foc i deixem refredar.\nSeguidament, disposem les hamburgueses a la graella, deixem que es marquin i després, tapem la barbacoa per aconseguir que la carn es cuini per complet. A continuació, emboliquem les patates amb paper de plata i les introduïm entre les brases durant 20-25 minuts.\nPel mojo verd, en un bol barregem all, sal i comí. Incorporem vinagre, coriandre, oli i triturem.\nEmplatem les hamburgueses en els pans amb unes cullaradetes de Rostit de Ceba ECO Hortus, tomàquet i una mica de ruca. Acompanyem les patates amb el mojo pel damunt.


La UE presenta les propostes per a impedir el Brèxit\tLa UE presenta les propostes per a impedir el Brèxit\nFutbolistes de la lliga grega aturen un partit i s'asseuen per protestar contra el tracte als refugiats\tFutbolistes de la lliga grega aturen un partit i s'asseuen per protestar contra el tracte als refugiats\nL’ex-ministre d’Exteriors d’Islàndia a Catalunya: 'No us espanteu per la campanya de la por'\tL’ex-ministre d’Exteriors d’Islàndia a Catalunya: 'No us espanteu per la campanya de la por'\nAssange augura ‘conseqüències criminals’ per la seva detenció ‘il·legal, immoral i antiètica’\nJulian Assage ha sortit al balcó de l’ambaixada de l’Equador a Londres, on es troba reclòs des de l’any 2012, per adreçar-se als centenars de mitjans i activistes que s’hi agrupaven des de primera hora del matí. El fundador de Wikileaks ha aparegut amb la resolució que el Grup d’Experts contra les Detencions Arbitràries de l’ONU ha publicat aquest matí i que assegura que la detenció d’Assange és il·legal. Assange ha lamentat que el govern britànic hagi negat als seus fills poder-lo veure durant més de 5 anys sense que hi hagi cap càrrec confirmat en contra seva. ‘Si aquesta il·legalitat continua’, ha dit ‘hi haurà conseqüències criminals per les parts implicades’.\nEl fundador de Wikileaks ha demanat als governs ‘del Regne Unit, Suècia i els Estats Units’ que acatin la decisió del Grup d’Experts contra les Detencions Arbitràries de l’ONU ja que ‘és vinculant i prové d’un estament superior a qualsevol norma o decisió nacional’. ‘El Regne Unit i Suècia són part d’un procés que ha durat setze mesos i que finalment han perdut’.\nAssange també ha volgut adreçar-se, una vegada més, al ministre d’Exteriors britànics, Philip Hammond, que hores abans ha titllat la decisió de l’ONU de ‘ridícula’ i al propi Assange de ‘fugitiu’. ‘Hammond ha dit que això no canvia res’ ha recordat Assange ‘pot ser una bellíssima persona però els seus comentaris són simplement retòrics’.\n‘Quin dret te aquest govern de negar als meus fills el seu pare durant 5 anys i mig, sense que s’hagi provat cap càrrec, a cap país?’ ha preguntat Assange. ‘Els meus fills són completament innocents, no formen part de la política’ ha dit ‘ja és hora que recuperin el seu pare. I això passarà’ ha assegurat davant la multitud que l’aclamava.\nAssange també ha qualificat la seva situació ‘d’il·legal, immoral i antiètica’ i ha augurat ‘conseqüències criminals’ per als seus responsables. ‘Hi ha molta gent que té una memòria molt llarga sobre aquells que han comès injustícies’ ha dit ‘i inevitablement, hauran d’afrontar, des d’avui, les conseqüències del seus actes’. Unes conseqüències, ha dit, ‘que pot assumir qualsevol estat’ ja que l’ONU té ‘jurisdicció universal’.


Les Balears registren només 6 nous contagis i cap mort les darreres 24 hores\ndimarts, 26 de maig de 2020 20:20h\nEl servei d'Epidemiologia del Govern ha notificat aquest dijous sis nous contagis per coronavirus (SARS-CoV-2) les darreres 24 hores.\nD'altra banda, no s'ha produït cap nova defunció. A més, s'han produït 14 altes, amb el que la xifra de curats ascendeix a 1.566. D'aquesta manera, el nombre de casos actius baixa a 237, vuit menys que aquest passat dimecres.\nEls 2.024 positius, confirmats per PCR, es desglossen en 1.773 a Mallorca, 92 a Menorca, 155 a Eivissa i quatre a Formentera. En total, s'han dut a terme 87.557 proves en els laboratoris públics de les Balears (69.217 PCR i 18.340 proves d'anticossos).\nDues setmanes sense contagis a Menorca\nQuant a la situació als hospitals, a Mallorca hi ha 134 persones hospitalitzades, 26 d'elles en unitats de vigilància intensiva. Altres 79 persones reben atenció per part de les unitats d'atenció al coronavirus (UVAC), encara que no totes són positius confirmats amb prova PCR.\nA Menorca, hi ha quatre persones hospitalitzades (tres a l'UCI). També hi ha una persona en seguiment per part de les UVAC. El portaveu del comitè de malalties infeccioses de Balears, Javier Arranz, ha destacat que a l'Illa no es notifiquen contagis des de fa dues setmanes, si bé farien falta altres catorze dies per a considerar que ja no hi ha transmissió comunitària (és a dir, dos períodes d'incubació sense contagis).\nA Eivissa són 16 les persones hospitalitzades, quatre en l'UCI, i altres quatre persones reben atenció de les UVAC a Eivissa i a Formentera. A Eivissa és el cinquè dia sense contagis i queden dos sanitaris amb contagi actiu.\nPas a la fase 2\nA preguntes dels mitjans, Arranz ha aclarit que els criteris de Sanitat per a autoritzar el pas a la fase 2 «tenen una part important de qualitat» abans que quantitat, com a capacitat per a obrir llits d'UCI, capacitat de seguiment de contactes o de detecció ràpida. Sobre això, ha afegit que les Balears pot sol·licitar i tenir resultats de proves PCR en 24 hores, i que «s'estan fent passos» per a dotar als hospitals.\nEl facultatiu ha rebutjat assegurar si hi haurà un rebrot d'importància a la tardor, però ha apuntat que amb altres malalties s'ha constatat que després d'una primera onada «sol haver-hi un nou brot secundari al cap d'un temps».\nD'altra banda, sobre l'obligació de portar màscares, ha declarat que és «una qüestió de responsabilitat social» i que, més enllà de l'obligatorietat decretada, com a expert ho considera «recomanable» quan no es pot assegurar que es manté la distància de dos metres.


CANVIAR PANTALLA PER UNA LCD\nAquí us presento una modificació molt recomanable: el canvi de la pantalla original per una d‘LCD.\nIgual que passa amb la Game Gear i d’altres consoles de l’època, la PC Engine GT porta una pantalla retroil·luminada que no llueix de la millor manera, doncs aquesta és correcta per al seu temps, però millorable a l’actualitat.\nAquesta pantalla porta retroil·luminació mitjançant fluorescent, i és molt petita, de només 2’6 polzades, pel que costa de trobar en format LCD. En el meu cas, vaig utilitzar per a la modificació una de 3’5 polzades.\nLa pantalla formava part d’un kit de marxa enrere (de cotxe) que vaig trobar per Ebay, al cost d’uns 20 euros. L’única cosa que hem de tenir en compte a part del tamany és que accepti senyal NTSC, però la majoria d’elles, en ser fabricades a la Xina, ja ho fan.\nNo us enganyaré, és una modificació un pèl capritxosa que no és a l’abast de tothom, ja que en una part de la mateixa haurem d’actuar sobre un xip processador de la consola i, tractant-se d’una portàtil, tot resulta bastant petit.\nLa idea bàsica de la modificació és treure la pantalla original, col·locar-hi la nova i connectar-la mitjançant el senyal AV, però com que aquesta consola no té sortida AV d’origen, el que haurem de fer en primer lloc és fer-hi un MOD per poder-lo treure.\nTambé hem de deixar ben clar que muntar una pantalla de 3’5 polzades enlloc d’una de 2’6 no és gratuït: forçosament haurem d’engrandir el marc de la carcassa frontal de la consola, perquè si no perdrem molta ràtio de joc. No és que sigui un gran problema en aquesta consola, però sí que varia una mica l’estètica original de la mateixa.\nA més a més, un altre inconvenient és que com que la majoria d’aquestes pantalles s’alimenten a 12 volts (amb una tolerància de 7-8 a 14 volts), les piles poden durar menys que amb la pantalla original, cosa que podrem solucionar mitjançant l’ús d’un transformador.\nCom a tota modificació, el primer que farem és desmuntar la consola per complet. Això no ens resultarà gaire complicat, ja que traient els sis cargols posteriors (d’estrella, dos d’ells a la cavitat de les piles) se’ns separarà de la carcassa.\nUn cop oberta per la meitat, haurem de separar diversos connectors i treure algun que altre cargol, tot molt simple.\nQuan tinguem tot el conjunt desmuntat, el mòdul de la pantalla vella ja el podrem desar, doncs no ens farà més falta.\nA continuació, farem dues coses:\n1- Amb els botons i l’altaveu desmuntat, posarem la carcassa frontal en remull (en aigua calenta) per poder desenganxar el plàstic frontal amb més facilitat; d’aquesta manera, podrem engrandir el marc de la pantalla sense ratllar-ne el plàstic.\nQuan ja hagi passat una bona estona en remull, pressionarem amb força sobre el plàstic (amb compte de no partir-lo) i veurem com se’ns va separant.\nQuan l’haguem tret, podem agafar una llima i menjar-nos tota la part que es mostra a la següent fotografia; no és molt, però amb això ja engrandirem bastant el marc previ (ha de quedar a la mida del marc negre del plàstic principal).\nCom haureu vist a la tercera fotografia, també hem de retallar els sortints marcats en vermell, de manera que la nova pantalla se’ns hi aplaqui bé.\nSeguidament ja podrem centrar la pantalla LCD (desmuntant-la de la carcassa original) en la seva nova ubicació i enganxar-la amb plàstic fos o silicona. Penseu, sobretot, en aïllar mitjançant plàstic o cartró la part posterior de la pantalla amb la seva plaqueta electrònica, de cara a evitar creuaments.\nAmb això, i tornant a muntar botons i altaveu, ja podrem arraconar la carcassa frontal per una estona.\n2- Ara procedirem amb el MOD: amb la placa mare davant nostre, traurem les tapes metàl·liques que cobreixen els xips. Aquestes van soldades mitjançant tres o quatre punts de soldadura a la pròpia placa mare.\nPer separar-les, només haurem d’apropar el soldador calent al punt de soldadura, mentre que amb les mans farem una mica de força per separar la xapa. Només amb això, veurem que en escalfar l’estany ja ens cedeix.\nUna vegada tenim les xapes fora ja veiem el xip on actuar. A la primera foto veureu els punts de soldadura dels que haurem d’agafar alimentació per a la nova pantalla (positiu darrera de l’interruptor general), i a la segona el xip del que hem de treure el senyal AV.\nALIMENTACIÓ PER A LA PANTALLA\nXIP A ACTUAR\nAl xip (HuC 6260) li haurem d’aixecar cinc de les seves potes i puntejar-les a negatiu, mentre que unes altres quatre potes les haurem de soldar (sense aixecar-les), mitjançant resistències, a un transistor (NPN BC547C). Com que a la fotografia general no queda del tot clar, us adjunto un esquema que aclarirà millor la connexió.\nESQUEMA DE CONNEXIÓ


Vilafranca celebra la festa dels Sopars d’Empresa | DiaDia\nInici Els Ports Vilafranca celebra la festa dels Sopars d’Empresa\nVilafranca celebra la festa dels Sopars d’Empresa\nFesta dels sopars d'empresa a Vilafranca Foto: Pablo Andrés\nDesprés de dos anys sense música nocturna a Vilafranca, l’associació Capsigrany encapçalava l’organització de la primera festa de l’era Covid. L’activitat va començar ja per la vesprada a la carpa instal·lada al costat de la plaça de bous amb un vespreig acompanyat per les notes del duo bocassí Sarao. Era el vermut abans del sopar d’empresa. Ja per la nit, Rafa Marco portava de nou la seua música amb la discomòbil Eclipse. Sembla que la gent tenia ganes d’eixir i de fer festa perquè ningú va parar de ballar des del primer moment que va sonar la música.\nComplint la normativa d’accés als locals amb aforament superior a 50 persones, a la porta es requeria el passaport Covid. Evidentment no va haver tanta gent com en anys anteriors a causa de la por que encara té molta gent a fer vida social. A això també es va sumar l’increment actual de contagis. Tanmateix, la festa no va decebre.\nLa propera cita a la carpa serà en 7 dies, el dia de Nadal, de la mà dels Quintos i Quintes.\nPreparació de la carpa\nFesta dels sopars d’empresa a Vilafranca


Química: tot per tu – Experimentació lliure\n10 febrer 2012 10 febrer 2012 Lorenzo Ramírez\nQuímica: tot per tu\nValeria Manna, de la oficina de ciències de la European Schoolnet, escriu per demanar suport en la difusió de recursos per al professorat de Química, en concret per a publicitar un projecte que va dissenyar la seva organització, European Schoolnet en nom de l’Associació Europea de Petroquímica.\nEs tracta del projecte “Química: tot per tu” (Chemistry: all about you) per ensenyar química a l’ensenyament secundari en una forma divertida i innovadora.\nEn aquesta pàgina web, es el vídeo de sota sobre la química en la nostra vida i les pautes als professors per planificar i donar suport a la lliçó utilitzant el vídeo elaborat per l’Associació Petroquímica Europea (EPCA) que descriu el paper de la Química en les nostres vides.\nEncara que la pàgina està en anglès, les directrius pel professorat i el vídeo estan disponibles també en francès, holandès, alemany, italià, espanyol, noruec croat i hongarès. Els protocols preparats per l’alumnat, però, estan en anglès.\nEls mòduls proposats són els següents:\nModule 1. Background information on chemistry in our daily life\nModule 2. Chemistry: All About You – the video\nModule 4. Equality: Activities on the role of women in Chemistry\nModule 5. Hands-on activities: Material and Properties\nGlobal experiment modules\nModule 6. Hands-on activities: Water experiments\nEuropean Schoolnet és una organització patrocinada pels governs dels països europeus que té un plantejament educatiu general (per exemple, organitzant el passat 7 de febrer un dia de seguretat en internet), que també fa moltes propostes relacionades amb l’educació científica.\nUn exemple és el projecte que ens ocupa (Química: tot per tu), però també Xperimania que estudia els material, la comunitat del professorat de ciències Scientix, o el concurs U4energy sobre l’estalvi energètic en el que es pot participar fins el mes de maig de 2012, totes elles amb versió en castellà.\nEntrada anterior Tots els vídeos de l’encontre de divulgadors DDD 2011\nEntrada següent Un nou viatge per la grandària de l’Univers


PRÈVIA ESTUDIANTES Sortida complicada abans de la pausa | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nPRÈVIA ESTUDIANTES Sortida complicada abans de la pausa\nEl risc de repetir adjectius i escenaris visitats anteriorment en les prèvies és inevitable i alhora és l’únic camí pel qual transitar quan cada partit té un pes important i el calendari sempre en planteja un cada 3 o 4 dies. El MoraBanc Andorra, acabat d’arribar de Rússia,juga diumenge a les 12h30 (Tv al 213 de la fibra Andorra Telecom) a la pista del Movistar Estudiantes un partit important. Algú podria dir, com tots. I tindria raó perquè tots pesen igual en la bàscula de la lliga regular però aquest té connotacions que fan que sigui fàcil subratllar-lo. Per una banda és el darrer partit abans de la llarga pausa que hi haurà ara per la Copa i una nova finestra FIBA i això provocarà que el abor que deixi es quedi en el paladar unes quantes setmanes. Els tricolors arriben en molt bona dinàmica (4 victòries seguides) però no és menys cert que l’Estu ha revifat les darreres setmanes i ara és un conjunt molt més fiable que treballar per allunyar-se de la zona de descens el més aviat possible i que té el repte de la Copa al davant per la setmana vinent. Amb Brizuela, Gentile i Cook com a líders en pista, el rival de diumenge compta amb un jugador que segur que estarà motivadíssim: Shayne Whittington. El nordamericà va marxar d’Andorra fa tot just dos mesos i està jugant molt bé anotant més de 13 punts per partit.El duel Whittington-Jerome Jordan serà un dels dipòsits d’interès del partit sense cap mena de dubte.\nL’estadística diu que el Wizink Center és complicat pel MoraBanc quan es visita l’Estudiantes perquè de les 4 darreres visites només en una s’ha obtingut la victòria. Els homes d’Ibon Navarro lluitaran contra un rival ple de talent i contra una d’aquelles setmanes en què s’ha de veure com s’encaixen al cos dels jugadors els molts quilòmetres de viatge perquè els dos partits que s’han jugat han estat a fora, una circumstància que s’ha repetit més d’un cop aquesta temporada.\nAvui ha comparegut en roda de premsa Oliver Stevic que ha qualificat el partit de “molt important perquè volem arribar a l’aturada amb un bon resultat i després d’haver perdut el dimecres a Eurocup no volem tenir una altra derrota, tot i que és evident que visitarem un equip que està en bona dinàmica i que té molt bons jugadors”. El capità apunta que el MoraBanc Andorra arriba “bé, crec que estem bé i ens hem recuperat bé del viatge i l’equip està preparat per tornar a fer un bon partit, hem jugat en pistes difícils aquesta temporada i hem aconseguit guanyar, hem de tornar a intentar-ho”. Sobre Shayne Whittington, Stevic ha dit que “és normal que estigui motivat contra el seu exequip però Estudiantes té molt bons jugadors no només ell”.\n“Una victòria en aquest partit significaria ficar-nos de ple en el grup dels equips que volen estar al playoff i per nosaltres el partit de demà és molt important” ha afirmat Ibon Navarro sobre l’enfrontament de demà per referir-se després al rival com un equip que “ha canviat molt les últimes setmanes havent aconseguit victòries importants i alguna de prestigi”. Sobre el joc d’Estudiantes, el tècnic tricolor ha dit que es tracta d’un equip “alegre, valent i imprevisible”. Navarro ha exposat també que “portem una línia bona quant a solidesa i som capaços de sobreposar-nos als moments en què no estem tant brillants, i espero que en el partit de demà seguim així. És cert que dimecres vam perdre però és que hem de veure qui teníem al davant”.


«El documental» del 33 estrena aquesta nit «Cinema Mon Amour» - Diari de Girona\n«El documental» del 33 estrena aquesta nit «Cinema Mon Amour»\nLa producció analitza la situació de les sales de cinema, centrant-se en la ciutat de Barcelona\nImatge del documental «Cinema mon amour». nbc\nAquesta nit, a partir de les 23 h, El documental torna al canal 33 i també estrena dia d'emissió -dijous. En la primera entrega s'emetrà la producció, participada per TV3, Cinema Mon Amour. El documental de Natàlia Regàs és un treball de set anys en què investiga si acabaran tancant les sales de cinema, centrant-se en la ciutat de Barcelona.\nColpida pel tancament d'un cinema, una jove directora decideix investigar si les sales de Barcelona tenen els dies comptats. Durant els set anys de gravació del documental, entrarà en el món tancat de l'exhibició catalana, assistirà a la transformació d'aquest art i negoci i viurà experiències irrepetibles a les entranyes de molts cinemes.\nDes del 2013, amb el tancament del Renoir les Corts, Natàlia Regàs va sortir al carrer amb la seva càmera i va començar a capturar aquell canvi tecnològic, social i vital d'un art i negoci que amenaçava de destruir el panorama cultural de Barcelona. Així, més enllà de la notícia puntual i de la queixa ciutadana a les xarxes socials el dia que tanquen el cine on anava de petita, Cinema Mon Amour és una crònica viscuda en primera persona sobre la pèrdua dels cinemes de Barcelona i del 35 mm com a suport d'exhibició. Per analitzar la situació, el documental entrevista J. A. Bayona, Nacho Cerdà, José Batlle, Pedro Balañá, Antoni Kirchner, Ramon Colom, Ventura Pons o Xavier Escrivà, entre d'altres.


El conseller Boned visita el port de Sant Antoni\nEl conseller de Territori, Energia i Mobilitat, Joan Boned, ha visitat avui el port de Sant Antoni acompanyat pel batle de la localitat, José Tur, amb l’objectiu de conèixer de primera mà l’estat del port.\nConcurs públic explotació local i terrassa a Sant Antoni, Eivissa\nAnunci de concurs públic per a la selecció de la millor oferta per a l'atorgament de concessió administrativa per a l'ocupació i explotació de local i terrassa situats a la zona de servei del port de Sant Antoni de Portmany (Eivissa), amb destinació a bar-cafeteria.\nBorsa Extraordinaria de Personal Funcionari per cobrir plaçes vacants del cos ajudant facultatiu, escala professional d'infraestructures per a la Illa de Mallorca de la CAIB\n- Borsa extraordinària - Cos Ajudant Facultatiu, Escala Professional d'infraestructures.\nL’actualització de l’autorització al Club Nàutic de Santa Ponça incrementa de 475 a 576.581 euros el cànon anual\nEl Consell de Govern ha ratificat l’acord del Consell d’Administració de Ports de les Illes Balears pel qual s’atorga al Club Nàutic de Santa Ponça l’explotació del port esportiu de Santa Ponça. La nova autorització suposa l’adaptació del club a la Llei 10/2005 de ports i el concessionari és el mateix.\nPorts de les Illes Balears va col·laborar el passat día 25 d'octubre en la neteja del fons marí realitzada al port de la Colònia de Sant Jordi\nEs van treure del fons restes de pneumàtics, xarxes, botelles de vidre i plàstics, entre d'altres objectes.


alguna cosa està fallant a blanes - Diari de Girona\nalguna cosa està fallant a blanes\njosep lópez de lerma 07.02.2015 | 00:00\no fa massa dies que Diari de Girona ens informava sobre la reconversió de veïns de la zona d'oci de la vila de Blanes en patrulles nocturnes per vigilar els incívics. Aquest mateix tipus de notícia, traslladada a l'àmbit rural, és assídua en aquestes pàgines perquè els pagesos viuen amb inquietud les nits pel que fa a les seves propietats, els seus conreus i les eines de tota mena que disposen al servei de la seva feina. Alguna cosa està fallant perquè això succeeixi.\nLa primera, sense cap mena de dubte, és que patim un trasbals social en matèria de valors i de comportaments cívics. La genuflexió feta per les esquerres d'aquest país, invocant la democràcia, per habituar-nos a una societat de cotó fluix, en la qual la tolerància tendeix a l'infinit i el pocavergonya en icona es converteix, és la mateixa que ha practicat la dreta per no ser acusada de repressiva amb relació a determinats actes vandàlics. La democràcia dels drets, ignorant dels deures, ha estat construïda entre tots, pares inclosos i en primera línia quant a responsabilitat, com a reacció espontània a l'antic règim i, més enllà, com a pacífica revolució, l'objectiu de la qual era aconseguir una identitat falsa anomenada societat moderna. Ha estat l'abandonament, actiu i passiu, dels valors convivencials, entre els quals els límits de la llibertat individual en favor de la llibertat de l'altre, el que explica que els veïns de La Platera i d'Els Pins, barris de Blanes, pateixin actes vandàlics, els autors dels quals, uns intocables, no tinguin consciència de responsabilitat i, a més, es fotin de l'autoritat.\nPerquè l'autoritat, en un pretèrit gens llunyà, gaudia de respectabilitat. A partir del moment que es qüestiona, principalment per part d'ideòlegs de l'esquerra, i ningú no fa res per restablir-la en els paràmetres propis de tota democràcia, s'obren les portes al paradís dels lladres de quantia baixa i dels brètols excitats per l'alcohol. Això explica, per exemple, que l'alcalde de Blanes digui que "els entén", pel que fa a aquestes patrulles de ciutadans i no entengui, sembla, que no fan altra cosa que substituir-lo pel provat no exercici de l'autoritat o, en el seu defecte, per un cridaner dèficit d'aquesta. La intenció d'aquests veïns constituïts en patrulles nocturnes no és substituir l'autoritat, sinó implementar-la per manifestament insuficient i/o deficient. En canvi, la voluntat dels brètols és fotre's de l'autoritat, desafiar-la i, si s'escau, muntar un pollastre en contra seva, que ràpidament captat serà per TV3 en la seva perversa per malaltissa inversió que el dolent de la pel·lícula és la policia i el bo, el lladre. Que ho preguntin, per exemple, als Mossos d'Esquadra.\nUna autoritat que no troba en el legislador el suport que hauria de disposar. A partir del principi que tot brètol és fruit de la societat desigual, com ha vingut predicant l'esquerra d'aquest país sense que la dreta ni digués ni fes res per rebatre aquesta falsedat, la sanció administrativa i, en el seu cas, penal, pel que fa al vandalisme és inversament proporcional al cost que comporta per a les butxaques privades i per a l'erari públic, endemés de l'innecessari espectacle. Des de l'"ai, pobre noi!" no es pot obtenir res que l'obligui a pensar en l'acte i en les seves conseqüències. Simplement, perquè de conseqüències no n'hi haurà i, amb sort, en heroi mediàtic es convertirà. Després, succeeix que es carreguen les culpes als jutges per deixar-los anar, si és que arriben davant d'ells, sense que ningú expliqui el perquè d'aquesta decisió, la qual es troba en el mateix codi ?penal que els és d'obligació aplicació, el fill d'un legislador feble en relació amb la seva pròpia legitimitat.\nQuan l'alcalde de Blanes s'adreça a les patrulles de ciutadans dient-los que evitin el paper voluntàriament assumit, que s'allunyin dels grupuscles de joves incívics i que no s'enfrontin amb ells, no fa altra cosa que mostrar la seva dimissió com a autoritat, el seu nul sentit de l'exercici equànime de la mateixa i el perdonavides que porta a la seva espatlla pel que fa a trinxeraires, gànguils i aligots. De fet, fa una cosa absolutament imperdonable: Renyar els bons -els veïns que fan de vigilants voluntaris-, i disculpar els dolents -els "gamberros", en llenguatge de tota la vida-. Es renta les mans en la palangana del descrèdit de l'autoritat.


La Campanya Contra el Quart Cinturó reclama al Grup Parlamentari de En Comú - Podem que es posicioni radicalment en contra d’aquestes partides i forci la seva retirada. Només hi ha dues setmanes per presentar esmenes parcials i en aquestLlegir més\nEl dimarts 6 d'octubre de 2020 hem sabut del traspàs d'un dels nostres pintors vallesans, Alfons Borrell. Les converses sobre els colors que varem tenir amb ell per fer una samarreta “4rt cinturó NO” varen estar paraules sinceres i senzilles,Llegir més\nDavant la propera aprovació inicial del Pla Específic de Mobilitat del Vallès anunciada pel Departament de Territori i Sostenibilitat, la Campanya Contra el Quart Cinturó vol expressar la seva decepció sobre els continguts i el procediment de redacció i debatLlegir més\nJa podeu escoltar l'entrevista que van fer al president de l'ADENC, Joan Cuscó, la setmana passada al programa "Stock de ràdio" a la Xarxa de Comunicació Local. Joan Cuscó parla dels objectius de l'associació, de la preservació dels espais naturalsLlegir més\nLa Campanya Contra el Quart Cinturó ho demana al Ministerio de Transición Ecológica en la fase de consultes sobre l’abast de l’estudi d’impacte ambiental. El motiu: l’ordenació de la mobilitat és una competència de la Generalitat de Catalunya i araLlegir més\nEl Ministeri de Medi Ambient ha iniciat de nou les consultes pera determinar l'abast de l'impacte ambiental del Quart Cinturó entre Terrassa i Granollers. Tota la documentació disponible està a aquest enllaç de la pàgina web del Ministeri: Documentación "PROYECTOLlegir més\nL'ADENC organitzarà una primera jornada de reflexió sobre aquests 25 anys de lluita contra el Quart Cinturó el proper dimarts 29 de maig. La societat civil que va néixer de la "Campanya Protegim els nostres camps i boscos" iniciada perLlegir més


Antoni Reig: “Volem feminitzar i rejovenir la Coordinadora” | Zona Sec\nAnna Pruna / L’Antoni Reig (Barcelona, 1947) coneix be les problemàtiques i les virtuts del Poble-sec, hi viu des de fa 40 anys. Periodista de professió, va treballar a El Punt Avui des de la seva fundació fins al 1996. Forma part de la delegació territorial d’Òmnium Cultural de Sants Montjuïc i, des de l’abril, ocupa el càrrec de president de la Coordinadora d’Entitats. Amb un perfil moderat i obert a dialogar amb tots els actors que formen el teixit social del barri, Reig es marca com a primer propòsit fer pressió per aturar el tràgic fenomen de l’expulsió dels veïns per culpa de l’especulació.\nFa cinc mesos va assumir el càrrec de president de la Coordinadora, com s’hi sent?\nHe fet una immersió ràpida i profunda i vist des de fora és una cosa però des de dins és una altra. És un món molt complex perquè la Coordinadora és el barri i, quan hi entres, els problemes et surten per les orelles. És un barri amb diversos fronts oberts i sempre hi ha temes per tractar, a nosaltres ens arriba tot.\nLa Coordinadora treballa per a les entitats o pel barri?\nL’objectiu de la Coordinadora, que és el de les entitats que en formen part, és treballar pel barri, per donar vida al barri. Sempre que fem una cosa estem pensant si és el que necessiten els veïns.\nCom es dinamitza el teixit social d’un barri amb perfils tan diferents ?\nAixò es veu clarament, per exemple, a la darrera festa major que hem passat. Hi ha entitats molt diferents, que organitzen coses molt variades. I això està molt be, demostra que som una ciutat viva, rica i molt diversa.\nPerò abans teníeu el monopoli en temes com la FM. Ara hi ha nous agents, com La Base, que han anat menjant terreny a la Coordinadora.\nVan sortint nous actors i ens sembla perfecte. Tot el que sigui donar vida al barri, acollir, que la gent surti de casa i actuï en sentit social, ens agrada. Tenim una relació de bona entesa i fins i tot de col·laboració en alguns temes, per exemple en un dels temes més punyents del barri, que és la gent que està sent expulsada de les seves cases. Estem totalment d’acord en el sentit de l’actuació que està fent la base, perquè a la gent no se la pot fer fora de casa! El barri és de tots, no dels especuladors. Treballem junts també en el tema de la Casa de la Premsa i estem encantats de tenir gent treballant en el barri. La Coordinadora està oberta a tothom qui vulgui.\nEn el seu discurs de presa del càrrec va parlar de la necessitat de repensar-vos com a Coordinadora. Com ho esteu duent a terme?\nUn dels temes pendents de la Coordinadora és el de renovar la junta actual. La idea és poder presentar una nova junta en un o dos anys amb cares noves i més joves. I poder aconseguir la paritat de gènere, perquè aquí som 50% d’homes i dones i això ha de quedar reflectit a la junta. Ja sabem que hi ha una imatge de que la Coordinadora està envellida però no li hem tancat mai la porta a ningú que hagi volgut venir a treballar. La idea passa per feminitzar i rejovenir la Coordinadora.\nVolem enfortir el teixit social per ser un interlocutor amb més solvència davant dels qui poden prendre mesures.\nCom treballeu per pressionar a qui pot prendre decisions en qüestions com la gentrificació o els pisos turístics il·legals?\nEl primer que hem de fer és organitzar-nos, marcar els objectius i conscienciar la gent, que hi hagi un moviment popular per fer pressió sobre els qui tenen poder per actuar. Volem enfortir-nos, enfortir el teixit social per ser un interlocutor amb més solvència davant dels qui poden prendre mesures.\nCada vegada són més els veïns que presenten queixes amb respecte a temes de convivència al barri.\nQuan es fan consells de barri, el soroll i la convivència són temes recurrents, que no s’acaben perquè no se solucionen. La gent requereix unes hores de descans i això no es respecta. Cal una política de pacificació nocturna del barri i no la tenim.\nUn altre tema calent al barri és el carrer Blai i la lluita per l’espai públic. És irreconciliable l’enfrontament entre veïnat i gremi de restauradors?\nNo és un enfrontament global perquè una part dels restauradors estan d’acord amb el plantejament i l’acord que vam consensuar, això havia estat un pas endavant però ara hem fet un pas enrere. Nosaltres donem veu a aquesta problemàtica i estem a primera línia per demanar solucions a aquest problema perquè la gent ha de poder descansar, hem de recuperar la pau.\nAntoni Reig a la Coordinadora d’Entitats del Poble-sec / Anna Pruna\nQuè opina de com s’estan gestionant, des de l’Ajuntament, processos com el de la Casa de la Premsa o el Pla d’Equipaments?\nEls temes avancen però ens agradaria que anés més de pressa. Els processos participatius són mecanismes molt complexos i el resultat és que ho retarden tot. Està molt bé treballar sobre una realitat detectada però si no es concreta una data i un pressupost, es dilata tot en el temps. Hi ha molts temes oberts i hem de posar-hi dates, perquè no pot ser que no sapiguem si se solucionaran en aquest mandat, el que vingui o d’aquí a tres. La gent te problemes ara, per tant la nostra missió és pressionar perquè les coses es facin be, però que es facin.\nVivim un moment marcadament polític amb canvis importants pel país. És possible, en aquest context, mantenir el perfil apolític de la Coordinadora?\nNosaltres som una agrupació d’associacions del barri i, com a tal, no ens hem de ficar en política perquè ens hem d’entendre amb qui sigui, sempre a favor del barri. Mani qui mani hem de tenir un diàleg per trobar solucions als problemes del barri, independentment del nostre vot particular. Ara be, la nostra entitat està basada en els valors democràtics i, per tant, en el cas del referèndum en l’última assemblea es va decidir que la Coordinadora es posicionava a favor del referèndum. Però això és una postura democràtica, no partidista.\nFa un temps la Coordinadora es va veure ressentida per la crisi econòmica. En quin moment esteu?\nAquí tenim un volum de personal, de gent que treballa en programes socials (el Pla Comunitari, el Pla d’Acollida, l’Espai Infància i el pla de Gent Gran), que se’ls ha de pagar. Tenim fonts d’ingressos molt diverses, des de les oficials fins a les privades com Fundació La Caixa, Càrites, Fundació Sant Pere Claver… I aquest any l’economia ens ha funcionat més tranquil·lament que altres anys. Com les coses es fan be, això ha fet que es confiï en nosaltres i que tinguem més recursos, perquè les persones que ens faciliten els recursos han vingut, han vist el que s’hi fa, han vist que la nostra pota social ha crescut molt, i els ha agradat.\nQuins projectes de futur encara la Coordinadora aquesta nova temporada?\nVolem enfortir l’entitat, parlant i reunint-nos amb tots els actors que representem per poder donar un millor servei a la gent del barri, rejovenir la junta i feminitzar-la i, sobretot, fer pressió per parar aquesta bogeria de les persones que estan perdent casa seva. Els veïns estem tots en perill, perquè sempre es comença pel més dèbil. O ens plantem o ens quedem sense barri.\nTEMES RELACIONATSAnna PrunaAntoni ReigCoordinadora d'entitats del Poble-secentrevistapoble-secPresident Coordinadora d'Entitats


“Ja és hora que em creguis”. L’informe d’Amnistia Internacional sobre Violència Sexual | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » “Ja és hora que em creguis”. L’informe d’Amnistia Internacional sobre Violència Sexual\nFoto de portada: Concentración en Madrid en defensa de la víctima de la violación múltiple ocurrida en los sanfermines de 2016. Adolfo Lujan\nLa por a no ser cregudes, l’estigmatització i la manca de confiança en les autoritats col·loquen a Espanya per sota de la mitjana europea en nombre de denúncies presentades per violència sexual.\nSOCIETAT. Invisibilitzades, qüestionades, desprotegides i jutjades. Així es troben milions de dones víctimes de violència sexual.\nDes del grup d’Amnistia Internacional Sabadell s’ha presentat una investigació pròpia sobre violència sexual. Per mitjà de testimonis de dones, organitzacions i institucions, Amnistia Internacional ha portat a terme una investigació sobre violència sexual a l’Estat Espanyol (Incloent Catalunya) durant aquest any 2018.\nEn aquest, Amnistia Internacional alerta d’aquesta situació i dels obstacles que han de salvar per a ser ateses pels serveis i el sistema legal.\nAquestes són algunes de les conclusions d’aquest estudi:\nInvisibilització del problema. Les xifres de les que es disposa són insuficients per a conèixer la dimensió real del problema. Sense dades realistes, les polítiques públiques no arriben. S’han produït importants avenços en la lluita contra la violència de gènere, especialment en l’àmbit de la parella i ex parella (Llei Integral Contra la Violència de Gènere de 2004) però si la violació es produeix per una tercera persona o desconegut no es consideren víctimes de violència de gènere i són les dones oblidades.\nAtenció poc o gens especialitzada. Persones consultades aporten exemples com l’externalització del servei de la Generalitat de Catalunya de les Oficines d’atenció a la víctima del delicte que van contractar 30 professionals sense formació prèvia en violència sexual. Van haver de destinar hores laborals per a capacitar-los.\nManca de campanyes d’informació, sensibilització i protocols clars. provoca que les dones hagin de buscar pels seus propis mitjans què fer davant un moment tan traumàtic.\nProcés judicial traumàtic. “No tornaria a denunciar” no pot ser la idea amb que es queden les dones víctimes de violència sexual després de demanar protecció a les institucions. Preguntes sobre la roba de la víctima, a quina hora es va produir la violació, si havia begut o no, la seva nacionalitat, no poden ser arguments utilitzats per a minvar la seva credibilitat quan arriben a la comissaria a denunciar o són ateses per forenses.\nPer això, Amnistia Internacional vol que es preguin mesures urgents per a garantir els drets de les dones com recopilar dades per dimensionar el problema, crear serveis especialitzats i facilitar l’assistència gratuïta i immediata així com sensibilitzar a tots els agents: jurídics, policials i mèdics.\nAixí mateix, Amnistia Internacional considera necessari i positiu un debat per a la reforma del Codi penal dels delictes contra la llibertat i indemnitat sexual, com un tipus de violació específic on l’element clau sigui el consentiment lliurement atorgat, tal i com estableixen els estàndards internacionals com ara el Conveni d’Istanbul del Consell d’Europa.\nAmnistia Internacional amnistia Internacional Sabadell Ja és hora que em creguis Sabadell\t2018-11-28


El Ball de Bastons de Montblanc decidirà en assemblea si es converteix en una colla mixta | Radio Montblanc\nEl Ball de Bastons de Montblanc decidirà en assemblea si es converteix en una colla mixta\nEndavant titlla de masclisme la situació actual de la colla, on no hi participen dones\nEl Ball de Bastons de Montblanc decidirà en una assemblea si canvia el seu model actual i es converteix en una colla mixta d'homes i dones. Seria un pas històric per l'entitat, que durant els seus més de 100 anys d'història mai ha tingut dones picant.\nLa junta de l'entitat ha sortit al pas de la crítiques i ha assegurat que aquest és un tema que fa temps que està sobre la taula i que en les properes setmanes es decidirà en una assemblea amb tots els bastoners de la colla quin model i com s'estableix. Si bé consideren que el comunicat té un to massa agressiu, destaquen que fa temps que parlen de canviar la situació. "És un tema que és important per la colla, fa temps que se n'està parlant i serà el conjunt de la colla qui decideixi el model que volem tenir", ha explicat Carles Briansó, membre del Ball de Bastons de Montblanc.\nEndavant ha publicat aquest comunicat en el marc de la campanya És de mínims on volen impulsar diverses accions per acabar, diuen, amb la mostres de masclisme de la societat. Animen a moure fitxa des de dins i canviar aquest model que no permet participar a les dones. En nom del col·lectiu, Marta Veses ha explicat que "animem a les corrents internes que hi ha al Ball de Bastons que facin el pas per canviar les coses. Hi ha gent que considera que no té res a veure amb el masclisme perquè s'aferra a la tradició, però si es limita la participació pel fet de ser dona no té un altre nom que masclisme".\nEl comunicat apel·la també a l'Ajuntament de Montblanc exigint que es retiri la subvenció pública a l'entitat si la situació no canvia. Des del consistori destaquen que no volen ser intervencionistes amb les entitats, però asseguren que implantaran un pla d'igualtat que tothom haurà de complir. L'alcalde en funcions, Josep Andreu, ha declarat que "nosaltres serem el menys intervencionistes possible amb cap entitat. Les associacions són sobiranes i han de decidir el seu futur. A partir d'aquí, la propera legislatura implantarem un pla d'igualtat que tothom, també les entitats, hauran de complir". Andreu ha afegit que "espero que el Ball de Bastons abordi aquesta qüestió de la millor manera possible".\nCarles Briansó, membre dels bastonersEl teu navegador no soporta aquest element\nMarta Veses, del col·lectiu EndavantEl teu navegador no soporta aquest element\nJosep Andreu, alcalde en funcions de MontblancEl teu navegador no soporta aquest element


ACC1Ó organitza una trobada amb els Centres de Promoció de Negocis d'arreu del món - Can Calderon\nInici → Articles temàtics → Internacionalització → ACC1Ó organitza una trobada amb els Centres de Promoció de Negocis d’arreu del món\nDel 22 al 24 de maig de 2012 els experts d’ACC1Ó al món vindran a Catalunya per entrevistar-se amb les empreses catalanes i analitzar els seus projectes d’internacionalització.\nACC1Ó compta amb una xarxa de 34 Centres de Promoció de Negocis arreu del món. Aquesta xarxa d’oficines acompanya les empreses i les entitats catalanes en el seu procés d’internacionalització, i ofereix serveis individualitzats i adaptats a les seves necessitats amb l’objectiu de tenir presència a l’exterior. Amb un àmbit d’actuació de més de 70 mercats, la xarxa d’ACC1Ó s’ha convertit en el referent i la plataforma del teixit empresarial català als principals mercats mundials.\nAnualment, els directius de les oficines d’ACC1Ó a l’exterior es troben a Barcelona per mantenir entrevistes personalitzades i per analitzar els projectes d’internacionalització de les empreses catalanes. Durant la trobada, les empreses poden formalitzar plans internacionals d’actuació per executar el seus projectes d’introducció, diversificació o consolidació en nous mercats, tot amb l’acompanyament d’un expert d’ACC1Ó.\nA més, durant la trobada s’imparteixen diferents tallers que ajuden a ampliar el coneixement sobre els mercats internacionals, a identificar noves oportunitats de negoci, a compartir experiències i a intercanviar opinions amb experts d’ACC1Ó i amb altres professionals amb interessos comuns.\nPer ampliar la notícia\nEscrit per Can Calderon el 10 de maig de 2012 / Internacionalització / Escriure un comentari\nComunicació indústria Màrqueting contractació Empreses eficiència energètica cooperació empresarial vendes Innovació Consultoria internacionalització Gremi d'Hostaleria de Viladecans Autònoms Finançament Informàtica grups de treball Tecnologia Reempresa empresa de Viladecans Control de costes xarxes socials Comerç col·laboracions d'empreses reflexió del divendres Gestió empresarial emprenedors Jornada Innobaix TIC Oferta de col·laboració pràctiques en empreses aeronàutica Habilitats directives prèstecs oportunitats de negoci Ser empresario Economía circular Estudis Emprenedoria Ajuts i subvencions Cooperació presentacions d'empresa Innov!2011 empreses de Viladecans formació empresarial Màrqueting on-line adwords Formació tallers Bitàgora agora


La pandèmia ha obligat a cancel·lar la cerimònia d'entrega dels títols i els estudiants han hagut d'anar a buscar-lo a la recepció del centre\nGraduada recollint el títol\nUna graduada de la promoció 2020 recull a la recepció de la Universitat el seu títol de bàtxelor en Administració d'empreses\nActualitzada 21/10/2020 a les 13:02\nLa promoció d'estudiants més nombrosa de la Universitat d'Andorra s'ha graduat. Així ho ha fet saber el centre a través de la memòria d'activitats del curs passat, 2019-2020, que va acollir 1.995 estudiants, dels quals 542 eren de formació reglada, 1.426 de formació continuada i 27 del curs d'accés per a més grans de 25 anys.\nLa pandèmia, que ha marcat el curs, també ha obligat a cancel·lar la cerimònia d'entrega dels títols i els estudiants han hagut d'anar a buscar-lo a la recepció del centre. La Universitat ha batut el rècord històric de titulats d'una mateixa promoció, amb 90 persones que obtenen el seu títol d'estat, i amb la graduació de la primera promoció del màster en Dret, formada per set titulats. Des de l'inici de l'ensenyament superior a Andorra, l'any 1988, s'hi han tramitat 18.538 matrícules i s'han expedit 5.882 títols, dels quals 1.286 són títols d'estat.


13 de novembre de 2015, DIUMENGE XXXIII DURANT L’ANY\nal vostre costat delícies per sempre.\nEvangeli (Mc 13,24-32)\nHi havia una vegada un pagès que tenia una figuera. El pagès va tenir un fill. Un dia de tardor l´infant es va adonar que no quedava cap figa penjant de l´arbre (i tantes que n´hi havia a l´estiu, i tan bones que eren!) i que les fulles anaven assecant-se i caient per terra. El nen va anar corrents a buscar el pare, que estava plegant olives: “pare, la figuera s´està morint!” El pare va somriure i li va explicar el cicle natural de les estacions. I l´infant va marxar tranquil, confiant que l´any que ve, per primavera, la figuera trauria nous brots.\nTant la primera lectura com l´evangeli ens parlen de tribulacions. Són profecies que, per desgràcia, no fallen mai: no hi ha dia sense catàstrofe aèria, guerra o atemptat, naufragi, epidèmia, terratrèmol, episodi de violència domèstica, accidents a les carreteres... Però Jesús no posa l´accent en la part negativa. El seu missatge és que cal conservar la pau i l´esperança, perquè tot el món passarà però les seves paraules no passaran. Ell té la darrera paraula, i és una paraula de vida i no de mort, de salvació i no de condemna.\nPer això no cal atabalar-se ni patir més del compte. No hem d´escoltar els profetes de calamitats ni els endevinaires del futur. Tots són uns farsants que s´aprofiten de la credulitat de la gent. Ja se sap, que quan deixem de creure en el Déu veritable correm el risc d´acabar creient-nos qualsevol ximpleria. Només el Pare del cel té davant dels ulls el passat, el present i el futur. Nosaltres no hem d´especular amb el que no sabem. Això sí, podem viure amb la confiança del pagès que, en veure com cauen les fulles de la figuera, ja endevina els nous brots, promeses de vida.


Visita de nutrició esportiva bàsica o amateur: què fem i a qui està dirigida? | CeNDieF\nSovint ens envieu e-mails en relació a la visita d’esport amateur o també anomenada esport bàsic. Miraré de respondre les vostres preguntes a través d’aquest post.\nÉs tipus de visita destinada a tothom que vulgui orientar l’alimentació a l’activitat física o l’esport, des d’un àmbit recreatiu o per sobre del recreatiu sense arribar a ser professional o semi professional. Aquí s’hi engloben persones que corren des de fa poc temps i desitgen una orientació com altres que ho fan des de fa anys i volen optimitzar rendiment.\nA qui està dirigida? A nivell d’edat tenim esportistes de tots els gèneres de 15 a 86 anys que volen saber si estan fent bé l’alimentació respecte a l’activitat física que fan.\nQuins esports hi entren? Tots, des d’esports colectius com hockei patins, fútbol, vólei; com individuals ja sigui natació, triatló, cursa de muntanya; de lluita i combat com boxa, judo o MMA; específics com escacs, tir amb arc, apnea esportiva; ornamentals com dança; esport adaptat; etc.\nQuant dura? La 1a visita dura uns 60 minuts i aquí demanem que el pacient ens porti el què ha menjat i begut des que s’aixeca fins que se’n va a dormir durant 4 o 7 dies consecutius, analítiques recents o proves d’esforç. No és obligatori portar cap prova complementària però sempre és recomanable. Des de CeNDieF també us podem demanar una bioquímica perquè es pugui tramitar, en el cas de tenir Mútua privada o de voler-la fer per privat.\nQuines avaluacions feu? A part del registre alimentari, qüestionari de freqüència de consum d’aliments i entrevista de salut, fem una antropometria bàsica (21 mesures manuals per les quals cal venir amb roba interior adeqüada) per saber com s’està de composició corporal (greix, múscul, teixit ossi) i una bioimpedància segmental (aparell per valorar també el components corporals).\nHem direu quins suplements em cal prendre? Si et calen t’ho direm, però sempre que siguin necessaris.\nQuin preu té? La 1a visita són 75€, les següents visites (inclosa la 2a visita o entrega de dieta) tenen un cost de 50€.\nPuc venir per Mútua privada? No acceptem Mútues, però si que fem factures per les Mútues de reenvolsament o per empreses que abonen el 100% o part de la visita.\nEn el cas d’estar interessats en aquesta visita podeu agafar dia i hora a cita prèvia i si encara teniu dubtes o preguntes em podeu escriure a [email protected]


"Making of Making (architecture)" - Centre Obert d'Arquitectura - COAC\n“Making of Making (architecture)”\nEn el marc de l’exposició “The making of making (architecture)” que analitza els processos de disseny de l’estudi fundat per Josep Miàs l’any 2000 i que es pot visitar al Museu del Disseny, se celebra la conversa entre el mateix Josep Miàs i l’arquitecta Victòria Garriga.\nArran d’una sèrie de preguntes formulades per Victòria Garriga, Josep Miàs discutirà els aspectes més controvertits de la seva obra i de l’exposició, posant l’èmfasi en allò que han anomenat arquitectura radical, afirmativa, no submisa i irreverent.\nMIAS és un estudi d’arquitectura amb seu a Barcelona, fundat l'any 2000 per l’arquitecte Josep Miàs que, llicenciat per l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de Barcelona, treballà durant una dècada com a associat d'Enric Miralles abans de fundar el seu propi despatx.\nEl seu estil destaca per les seves propostes imprevisibles, innovadores i experimentals. En els seus projectes juguen un paper molt important la investigació relacionada amb les estructures i l’experimentació amb nous materials, sempre buscant una major sostenibilitat. Aquests treballs, combinats amb l’anàlisi d’aspectes socials, culturals, històrics i econòmics, donen com a resultat propostes inèdites.\nMIAS és conegut internacionalment per projectes com el Club de Golf Fontanals, a la Cerdanya; la transformació del centre històric de Banyoles, el nou Mercat de la Barceloneta, les intervencions al Parc d’Atraccions del Tibidabo, el 22@ Plug-in Building i l’iGuzzini Illuminazione HQ en Barcelona, entre altres.\nPer aquestes obres ha obtingut nombrosos premis nacionals i internacionals.\nLa seva obra ha estat exposada i publicada internacionalment, amb exposicions a Barcelona, Madrid, París, Zurich, Berlin, Kiev, Londres, Sao Paulo, Benexa, Singapur i Belgrad, entre altres.\nJosep Miàs ha estat professor a l’ETSAB, la UIC i La Salle Ramon Llull, i ha col·laborat com a professor visitant a la Stadelschule de Frankfurt i a Harvard GSD, Cambridge. Actualment es Visiting Professor a la Facoltà di Architettura UNISS, a Itàlia, i Catedràtic de Pràctica Arquitectònica a la Bartlett School of Architecture de l’University College London.\nCom a reconeixement a la seva trajectòria, el Centre Pompidou de Paris ha adquirit recentment un total de 42 maquetes, 14 croquis i 18 gravats que formaran part de la Col·lecció Permanent del Museu.\nRealitza els seus estudis a la Universitat Politècnica de Catalunya i obté el títol d’arquitectura el 1995. Aquell mateix any comença a col·laborar amb l’estudi d’Enric Miralles i Benedetta Tagliabue i el 1996 crea l’estudi d’arquitectura AV62 amb l’arquitecte Toño Foraster.\nRealitza el Màster en Museus i Espais Efímers de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura (ETSAB) el 2006.\nÉs professora de diverses universitats espanyoles i estrangeres (Iraq, USA, Cuba, Moçambic) de: projecte arquitectònic, arquitectura d’interiors i disseny de l’espai domèstic. Imparteix també conferencies en diferents escoles i institucions sobre arquitectura, urbanisme, disseny, interiorisme comercial, muntatges expositius, espais efímers i habitatge.\nA partir del 2010 comença a implicar-se més en el desenvolupament de projectes urbans sostenibles en països en desenvolupament i en països en situacions posteriors a conflictes.\nJornada tècnica paral·lela a l'Escola Sert\nEn el marc de l’exposició “The making of making (architecture)” que analitza els processos de dissen...


Esport sobre una barra vertical\nChristian Fernández, d'ArtMove Studio, és setè del món en la pràctica de Pole Sport.\nLa pràctica del Pole Dance o Pole Sport està creixent de manera exponencial, també a casa nostra\nActualitzada 20/04/2017 a les 08:43\nArtMove Studio és el projecte empresarial i professional de Salima Peippo, finlandesa afincada al Camp de Tarragona, juntament amb Christian Fernández. El centre, amb seu a Vila-seca, té per lema Treu l’artista que portes a dins, i entre altres disciplines, ofereix classes de Pole Dance.\nEl Pole Dance o ball a la barra és una pràctica que combina l’esport amb les arts escèniques, on la dansa i la gimnàstica es fusionen en coreografies que poden arribar a ser espectaculars. La força, l’elasticitat, la resistència i la coordinació són imprescindibles, però com totes les pràctiques esportives, es pot aprendre a fer Pole Dance des del nivell més baix. Així ho expliquen a l’estudi de Vila-seca, on asseguren que practiquen una modalitat totalment artística i esportiva. Les persones que tinguin més tirada cap a la dansa poden optar pel Pole contemporani, on es fusiona la dansa contemporània amb la barra, que acaba esdevenint un element més del ball.\nEl Pole Dance, que fa uns anys només es veia a les pel·lícules o a la televisió, s’està fent un lloc entre les modalitats esportives més novedoses, i ja ha trencat el mite segons el qual era una forma de ball molt associada a l’erotisme. A dia d’avui és un esport que està guanyant popularitat arreu del món, i que a casa nostra ha començat a calar, sobretot entre les dones. De fet, apunta Salima Peippo, les persones que el practiquen s’hi refereixen com a Pole Sport o Pole Fitness, perquè, assegura, aquests termes defineixen millor el que és aquesta disciplina. Els de Vila-seca van ser pioners en l’ensenyament d’aquest esport, i quan van obrir la seva escola, ara fa cinc anys, no eren més de vint centres a tot l’Estat espanyol. A dia d’avui en són un centenar. El motiu és que el Pole Dance està de moda. «És una barreja molt interessant de força, flexibilitat, coordinació i ball, té coses per tothom, i és molt divertit», apunta la Salima. Per practicar-lo no cal tenir un físic o unes aptituds concretes, sinó una mica de força de voluntat i saber que, al principi, pot resultar una mica dur: «segurament et sortiran blaus, i has d’estar preparat per patir agulletes, però tothom pot aconseguir pujar a la barra i posar-se cap per avall», explica l’esportista. A més, un dels avantatges d’aquest esport és que, si es practica amb regularitat, es guanya força amb rapidesa, perquè els braços acaben aguantant el pes del propi cos.\nLa passió per aquesta pràctica esportiva ha portat a la Salima a ser una de les promotores del certamen The Pole Challenge, que es va celebrar els dies 1 i 2 d’abril al Palau de Congressos de Tarragona. L’estudi de Vila-seca hi va ser present, amb l’equip més gran d’Espanya en aquesta competició, i es van endur fins a onze medalles en les diferents modalitats de Pole, cinc de les quals van ser ors. D’aquest campionat en van sortir els classificats nacionals per al campionat mundial, i va comptar amb la presència de figures com Dimitry Politov, un dels millors esportistes d’aquesta disciplina a nivell mundial, que també va oferir diversos ‘workshops’ a ArtMove Studio.\nEntre les modalitats que es van poder veure a Tarragona hi ha el Pole Sport, l’Ultra Pole (una modalitat d’un contra un, en un duel d’actuacions de 30 segons) i l’Artistic Pole, una variant en què entren en joc l’atrezzo i els canvis de vestuari. A més, en el marc de la competició també es va celebrar un Open per a que els esportistes de països on no hi ha federació d’aquest esport poguessin competir també. Precisament un dels principals afanys de Salima Peippo és donar a conèixer aquesta disciplina per tal que acabi convertint-se en un esport olímpic.


Turisme – Pàgina 3 – Ajuntament de Mutxamel\n14/06/2019 El dijous 13 de juny es va realitzar el lliurament de premis de Mutxatapa 2019, hi van acudir l’alcalde de Mutxamel, Sebastián Cañadas; la regidora de Turisme, Inmaculada Pérez Juan; Eva Molla, en representació del CdT Interior d’Alacant; així com l’empresa patrocinadora de la Campanya, Comercial Tabarca i el grup Amstel, i altres col·laboradors com l’Associació de Comerciants, l’Hotel\nResultat del sorteig Mutxatapa 2019, X edició\nResultat del sorteig (pdf)\n10/06/2019 Singular trobada prevista per al diumenge que ve, dia 16 de juny, a Mutxamel, comarca de l’Alacantí, que ha sigut l’escenari triat per a esta concentració de vehicles clàssics i històrics. Es tracta de reunir un gran nombre de vehicles que amb tanta cura i afecte es mantenen i cuiden. Este esdeveniment ens permetrà gaudir d’un matí entre els\nVOLEU VIURE UNA NIT MÀGICA?\n27/05/2019 L’última nit del mes de maig pujarem a l’ermita del Calvari per a passar una nit màgica on podreu descobrir i aprendre molt sobre la lluna, els crepuscles, la galàxia o planetes com Júpiter i Saturn. Acompanyeu-nos en la Ruta de les Estreles Us esperem el 31 de maig en el berenador de l’ermita del Calvari, on començarà el\n10/05/2019 Tasteu les tapes del 10 al 26 de maig i entreu en el sorteig de fantàstics premis Com en edicions anteriors, enguany volem tornar a conquistar els paladars amb la ruta de tapes més esperada a Mutxamel: MUTXATAPA. I volem celebrar el 10é aniversari amb un gran sorteig de premis entre tots els que vinguen a tastar-les i amb\n23/04/2019 Mutxamel és un municipi amb una llarga tradició gastronòmica a causa de la seua importància en els productes de l’horta. El municipi potencia el turisme gastronòmic des de fa més de díhuit anys amb diferents actuacions al llarg de l’any: les Jornades de la Cullera, ruta de Tapes MUTXATAPA i les Jornades Gastronòmiques. En aquesta ocasió, la Regidoria de\n09/04/2019 Mutxamel ompli les taules amb les Jornades de la Cullera Hem dut a terme la segona edició de les Jornades de la Cullera, que van començar el dijous 7 de març i van acabar el diumenge 10 de març del 2019, com a colofó final de la festivitat local del Miracle de la Llàgrima i dels actes del Mig\nEls dies, 5, 6 i 7 d’abril el parc del Canyar de les Portelles acollirà de nou, un gran nombre de caravanes vintage que es donaran cita allí amb altres activitats lúdicoculturals al llarg del cap de setmana. A més, la Casa de Cultura també oferix una programació variada. Divendres a les 21.00h, Yorick teatre presenta El pasdoble del detectiu


La formació anticapitalista està optant a presidir el Parlament català negociant amb Pere Aragonès, mentre els Mossos reprimeixen al jovent.\nEl diari Vilaweb publicava aquesta setmana que la direcció de la CUP està consultant a les assemblees què pensen d’assumir la presidència del Parlament i una sèrie de propostes socials i econòmiques adreçades a ERC i JxCat. Les negociacions entre les diferents formacions sobiranistes s’estan fent amb la pràctica política de sempre. Es a dir, reunions que no són públiques i contingut que només se sap per les declaracions que fan els protagonistes. Ni llum, ni taquígrafs.\nAquesta foscor vol amagar el que tots els mitjans diuen: la CUP vol optar per presidir el Parlament, encara que això sigui a costa de blanquejar als partits que reprimeixen al jovent. Precisament per això, la direcció cupaire pregunta als militants si és un objectiu lícit “l’assumpció de la Presidència de la Mesa del Parlament”. Un corrent anticapitalista de debò hauria de posar als seus diputats al capdavant de les mobilitzacions i preguntar a tots els joves del carrer si volen impulsar un gran moviment contra la repressió, la monarquia i el Règim del 78.\nPel contrari, el document difós per Vilaweb planteja una sèrie d’exigències per part de la cúpula de la CUP a Esquerra Republicana i a Junts per Catalunya que semblen impossibles d’aconseguir amb aquests “socis”. Si fem un repàs a la política burgesa del Govern de Torra-Aragonés ens traurem les ganes de compartir un gabinet o una mesa del Parlament. Però el que és pitjor de tot és que Aragonès és el cap del govern que reprimeix al jovent i que ha defensat la repressió aquesta mateixa setmana.\nCom es pot avançar amb ERC i JxCat?\nEl document fa una anàlisi de la negativa del Règim del 78 a negociar, de la repressió que ens fa i de l’avanç de l’ultradreta. I continua amb una sèrie de propostes cap a les “forces independentistes i sobiranistes” per “avançar en el pla social i d’alliberament nacional”. Però, com es pot avançar amb Esquerra i Junts per Catalunya?\nLa direcció de la CUP exposa que “calen polítiques materials de suport a les necessitats immediates de les classes populars que més estan patint...”. Això és clau, perquè són moltes les famílies que fan cua per demanar aliments, perquè són centenars de milers les persones que estan a l’atur, amb ERTOs i el jovent i dones que pateixen principalment la precarietat.\nPerò la Llei Aragonès permetia la privatització d’encara més empreses públiques que quedarien en mans de les grans empreses de l’Ibex35. Es a dir, en mans dels grans responsables de la precarització. Així es pot acabar amb el 40% d’atur juvenil i una precarietat que dobla la mitjana europea? Clar que no! Els ajuts per la Covid-19 als autònoms (la gran majoria falsos autònoms) i els petits comerços són engrunes. Però hi ha diners per pagar contractes caríssims a Ferrovial i a la sanitat privada.\nTambé es parla d’un “full de ruta cap a la independència, amb unes fites concretes”. Això és com parlar de la soga a la casa del penjat. Quina independència es pot realitzar amb els que van fer la república dels vuit segons i la república simbòlica del 27O? Amb els que es van entregar a la justícia o van sortir de Catalunya sense defensar cap república catalana? Amb els que van declarar en els seus judicis que no van desobeir?\nERC i JxCat no van lluitar per defensar la República catalana. No van aprofitar que la gent omplia els carrers enfrontant-se a la repressió de la Guàrdia Civil i la Policia. Van deixar passar que milions van votar l’1O, que milers i milers van ocupar les escoles i que milions de treballadors van fer vaga el 3O i el 8N. I això ha estat així perquè només contemplen una “independència” pactada amb el Régim del 78. És que això no és l’exemple més clar d’un oxímoron?\nEn el document, la plana major cupaire també planteja que cal combinar “un nou cicle de mobilitzacions i l’acció institucional”. Però, com es pot fer això amb els responsables de treure del carrer al poble català? ERC i JxCat es van conjurar per no convocar cap mobilització. I no només això, sinó que a més les reprimeixen. Van reprimir al jovent que denunciava la sentència del procés i ara ho fan amb els que demanen la llibertat de Hasél.\nDes de les institucions, ERC i JxCat envien el missatge de “no feu res i aguanteu”. És a dir, que deixem a les seves mans les solucions i que a més aguantem sense queixar-nos perquè ells envien els Mossos com ara ho fan Aragonés i Samper amb el jovent. Ni “nou cicle de mobilitzacions”, ni cap “acció institucional”. Cap “confrontació democràtica amb el Règim del 78”. Els dirigents d’Esquerra i JxCat van dir que mai van desobeir i que tot el que feien era legal. Només fan “confrontació anti-democràtica” contra els que surten als carrers.\nPer tot això, cal explicar que només una il·lusió òptica pot “Concretar un pla de treball de canvi de model econòmic des d’una perspectiva social, ecologista i feminista”. Aragonés i Torra són els responsables de mantenir les retallades i buidar el pressupost de Catalunya durant la legislatura anterior. Aquest camí que potser iniciï la CUP, és el mateix camí que va portar a Podemos a integrar-se al Règim del 78.\nCal organitzar a totes les forces d’esquerra. La CUP va obtenir més de 189 mil vots i els Comuns, encara que estan integrats al règim com es pot veure en relació a la Colau, en van treure gairebé dos-cent mil. Hi ha un ampli espai d’esquerra. El que cal és que una esquerra anticapitalista independent de la burgesia (sigui espanyola o catalana) i valenta es posi al capdavant de les mobilitzacions com ho estan fent els milers de joves que lluiten per la llibertat de Hasél, d’expressió, contra la repressió i per un futur completament diferent al que el capitalisme ens està portant.\nCal que la direcció de la CUP trenqui amb els partits “no sobiranistes” i “sí burgesos” d’Esquerra i Junts per Catalunya i consulti als seus militants i votants, als milers de joves i treballadors, com lluitar per la llibertat de Hasèl, com fer una gran vaga el 8M i començar a organitzar un gran moviment contra la repressió, la monarquia i aquest decrèpit Règim del 78. Si la direcció de la CUP acaba optant per una millor posició dins de les institucions a costa d’abandonar la lluita al carrer, això serà creuar el seu Rubicón.\nEt pot interessar: “La joventut que està sent reprimida no entendria un suport de la CUP a ERC i JxCat”\n#EleccionsCatalanes14F / Candidatura d’Unitat Popular (CUP) / Catalunya / Junts per Catalunya (JxCat) / Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) / Autodeterminació de Catalunya / Catalunya


TEDx BarcelonaChange | Barcelona Cultura\nUna iniciativa dirigida a difondre idees innovadores en les àrees de salut global i desenvolupament on s’abordaran temes com la malària, la sida i la salut materno infantil.\nTEDxChange és un esdeveniment creat a partir de la col·laboració de la Fundació Bill & Melinda Gates amb el programa TEDx. Es tracta d'una iniciativa adreçada a difondre idees inspiradores en les àrees de salut global i desenvolupament que tindrà lloc el dimecres 3 d'abril de 18h a 23h al Col·legi Oficial d'Odontòlegs i Estomatòlegs de Catalunya (Travessera de Gràcia, 93-95 Barcelona).\nTemàtica del TEDxChange 2013: Positive disruption\nLes alteracions són normalment mal rebudes. Representen conflictes, caos, i un dany potencial. Esgoten els comportaments disruptius a les nostres llars i societats, sovint afavorint la passivitat i el compliment. Però les pertorbacions poden ser un catalitzador positiu, de vegades vital, per al canvi. Poden desafiar velles creences, encendre converses, activar les autoritats i exposar noves possibilitats.\nUna alteració pot donar una llum única a assumptes de difícil solució, aportant frescor i perspectiva als reptes que afronta la nostra comunitat global. Per resoldre els desafiaments més intractables en salut i desenvolupament, necessitem pertorbacions positives. És el camí al veritable progrés.\nMés informació: Díptic TEDxBarcelonaChange


Sōami - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSōami (相阿弥) o Kangaku Shinso o Shinso Soami (1455-1525) fou un pintor, poeta i arquitecte paisatgista al servei del Shogunat Ashikaga. És presumiblement l'autor dels jardins secs del Ginkaku-ji, del Ryōan-ji i del Daisen-in (subtemple del Daitoku-ji), tots situats a Kyoto.\n1525 (Gregorià) (69/70 anys)\nPintor, arquitecte i escriptor\nSōami era el nét de Shinno Nōami (1397-1471) i fill de Shingei Geiami (1431-1485), tots dos pintors i aficionats a l'art, i conservadors de manera successiva dels objectes d'art xinès (karamono bugyo) del Shogunat Ashikaga.\nFou un dels primers pintors en l'estil de la «escola del Sud» xinesa (nanga al Japó). Els seus majors quadres cobrien més de 20 plafons, i representaven els paisatges del Japó amb elements estilístics xinesos. Evoluciona aleshores cap a un estil menys angular i més cursiu.\nAmb Nōami i Geiami, Sōami és un dels tres Amic (sens amic) constituint l'escola Amic de pintura a la tinta.\nSōami era un dels principals consellers artístics (doboshü) del shogun Ashikaga Yoshimasa, que va ordenar la construcció del Ginkaku-ji.\nLa seva obra més coneguda és el Paisatge de les quatre estacions (v. 1486), pintat a la tinta sobre una longitud total de 15 metres; és de vegades considerat com la pintura més bonica sobre tinta de la història del Japó, es conserva al Metropolitan Museum of Art de New York.\nLandscape of the Four Seasons a la web del Metropolitan Museum of Art\n↑ Vegeu http://wiki.chado.no/History\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sōami&oldid=21085536»\nLast edited on 7 maig 2019, at 20:46


Oriol Alcaraz: un bicampió sense límits\nEts a: Portada // Esports //\nOriol Alcaraz en el moment de la sortida del Campionat de Catalunya de contrarellotge al Circuit de Catalunya. || Cedida\nEl ciclista castellarenc suma el segon títol català de la temporada i buscarà el triplet\nPocs poden dir que han sumat 14 campionats de Catalunya amb només 16 anys. El ciclista castellarenc Oriol Alcaraz és un d’ells. Diumenge passat el ciclista de la UE Vilanova-Autocars Sagalés va sumar el segon títol català de la temporada al Circuit de Barcelona-Catalunya i ja somia a aconseguir el triplet a finals de setembre.\nTot i la temporada atípica que estem vivint, Alcaraz en cap moment ha estat disposat a passar-la en blanc i segueix en el seu camí per arribar al cim. Mentrestant, però, el ciclista arrasa allà on va i és estrany veure’l fora del podi en qualsevol de les curses en què participa. I ho fa tant en el circuit de BTT com en el de ciclisme en ruta, convertint-se en un especialista en totes les superfícies.\nA principis d’agost, després d’haver-se rodat en la cursa internacional de la Vall de Boí, el castellarenc va arribar a Vilajuïga (Alt Empordà) amb moltes opcions d’aconseguir el campionat de BTT. El terreny sec i rocós i amb fort desnivell de la prova no li va posar les coses fàcils, però una primera volta gairebé perfecta li va donar la renda suficient per aconseguir la victòria (00:56,12) en categoria cadet. El seu principal rival, Miquel Morales (00:58,59) no aconseguia seguir el seu ritme i va arribar a gairebé tres minuts. Adrià Franquesa (00:59,41) va completar el podi.\nAmb el primer campionat de la temporada sota el braç, Alcaraz va seguir la preparació pel català de contrarellotge, amb una nova victòria, aquesta vegada en el 40è Trofeu Primavera Olot - Memorial Marta Juanola de Batet de la Serra (Olot). Va imposar-se a l’esprint per davant de Gerard Cano després d’atacar en l’últim port de muntanya, a dos quilòmetres del final, amb dos segons de renda i 14 sobre el tercer, el seu company d’equip Joel Díaz.\nA finals d’agost la cita de Montmeló ja era a tocar, però el del Sagalés encara va voler arriscar en una prova més i va sumar el tercer lloc en la volta a Besaya, tastant l’asfalt càntabre i sumant la victòria en la crono per equips de Torrelavega. En la segona jornada de dissabte, un vuitè lloc en els 57 km a Los Corrales –havia de reservar forces– li va garantir el podi per darrere d’Abel Odón Rosado i Tomás Antonio Morgado, la gran esperança portuguesa del món del ciclisme. Tan bon punt va baixar del podi i va tornar cap a Barcelona, ja que diumenge l’esperava una nova gran cita.\nAmb un recorregut tancat de 9,4 km –sortida des de la recta i tornada abans d’arribar de nou al punt de començament– Alcaraz va emular les millors tardes de Jacques Anquetil –Monsieur Crono– al Tour de França dels anys 50 i 60: sense gairebé cap referència de crono, per sortir dels primers, no va escatimar esforços, pedalejant com per fugir i traçant els revolts de manera més pròpia de Marc Márquez que d’una contrarellotge. Amb la mateixa bicicleta amb què fa ruta –en aquesta categoria encara no està permès canviar-la– el ciclista va deixar ben clar que volia el premi. Finalment ho aconseguia, aturant el rellotge en 00:13:15-12, a quatre segons de Tomás Deosdat i a 18 de Joan Cadena. Pràcticament com si res, després d’haver fet una cursa de dues etapes i 1400 km de viatge, per sumar el segon campionat de Catalunya en un mes. Tot en 72 hores!\n“Pujant de categoria, cada vegada hi ha més nivell i més gent i és més complicat aconseguir una victòria. La crono va anar perfecta, tot i sortir dels primers entre els 60 corredors vaig anar a tope sense baixar el ritme en cap moment” explica el ciclista des del merescut descans de casa.\nAmb la mirada posada en aconseguir el tercer català a Súria (Bages) en el campionat en ruta del 19 de setembre, el bicampió afirma que els pròxims reptes són “la Vuelta a los Valles Mineros de la setmana que ve a Astúries i el català de ruta”.\nLa gran progressió del ciclista en els últims anys el van fer deixar el seu equip de tota la vida, el Terrassa CC, per fer el salt a l’UE Vilanova - Autocars Sagalés, on ha pogut fer un pas endavant i ha aconseguit participar en noves curses. Alcaraz, però, no es conforma amb això i tracta de trobar un equip capaç de donar-li suport econòmic per a viatges, inscripcions i material i així poder seguir lluitant pel somni de convertir-se en ciclista professional i assaltar algun dia ports de muntanya com el Tourmalet, l’Angliru o el Mortirolo.\nEl nou CB Castellar va prenent forma\nEl castellarenc Edgar Climent, als Jocs del Mediterrani\nExàmens de cinturons del Club Kyokushin Castellar\nEls Capel, talent castellarenc al Caldes\nEl futbol serà femení o no serà\nAnna Mestres: "Dins d’una autocaravana pots ser molt feliç"\nProhibits coets i fonts a Sant Feliu del Racó i les urbanitzacions\nContinuïtat a l’Associació de Jubilats i Pensionistes


Església de Sant Joan - Català\nEivissa » Turisme » Sant Joan » Iglesia de Sant Joan\nContingut de Església de Sant Joan\n1 Història de l'església de Sant Joan\n2 Visitant l'edifici\nL'església de Sant Joan de Labritja va ser construïda al segle XVIII. Explica la llegenda que està construïda sobre la finca d'Antoni Marí, que va donar a l'Església les seves terres perquè es construís una capella en honor a la seva filla morta en un trist accident. Sabem que el 1720 s'oficiava missa en aquesta capella, i que no serà fins a 1737 quan comencin les obres de l'actual església dedicada a Sant Joan Baptista. Alguns donen aquest topònim com l'original del poble que acull l'església.\nLa construcció presenta una forma rectangular amb set capelles i dos sagristies. Presenta la típica estructura defensiva doncs en l'època de construcció encara existien incursions pirates a l'illa, encara que la situació del poble ho feia poc propens a patir aquest tipus d'atacs. L'estructura original només presenta dues obertures: la porta d'entrada, i una finestra sobre la pròpia porta. Com a curiositat, l'actual capella fonda és la capella sobre la qual es va crear l'actual església. L'església ha va donar patint reformes al llarg del temps com a conseqüència de l'abandonament, però sens dubte el fet històric que més ha marcat l'edifici va ser l'incendi que va patir durant la Guerra Civil i que ens ha privat entre altres elements, del retaule barroc que presidia l'església.\nCom arribar a Església de Sant Joan\nAllotjaments més propers a Iglesia de Sant Joan\nPlatges més pròximes a Iglesia de Sant Joan\nPobles més propers a Iglesia de Sant Joan\nSant Joan A 20 metres aprox.\nDiscoteques més pròximes a Iglesia de Sant Joan\nTurisme més proper a Iglesia de Sant Joan\nTornar a Església de Sant Joan


Pasolini Roma | Exposicions | CCCB\nLa mostra s’estructura en sis apartats cronològics que corresponen a sis etapes vitals i creatives de Pier Paolo Pasolini. S’inicia amb l’arribada a Roma el 28 de gener de 1950 i es tanca el 2 de novembre de 1975, quan el seu cos va ser trobat sense vida prop d’Òstia.\nRoma no va ser només un decorat o un simple lloc de residència per a Pasolini, sinó que també va representar una veritable existència física, carnal i passional. La trobada amb Roma fou per a l’autor com una gran història d’amor, amb les seves decepcions i els seus sentiments barrejats de passió i odi, les fases d’atracció i les de rebuig i allunyament.\nPer al Pasolini analista de l’evolució de la societat, Roma va constituir el seu principal espai d’observació, el seu camp permanent d’estudi, de reflexió i de lluita. Va ser a partir de les transformacions d’aquesta ciutat que va analitzar els canvis de la Itàlia i els italians dels anys seixanta i setanta.\nHi ha una Roma anterior i una Roma posterior a Pasolini. Els seus escrits i les seves pel·lícules van crear un nou imaginari de la ciutat de Roma. Pasolini no es va acontentar amb integrar la ciutat com a teló de fons de les seves novel·les i les seves pel·lícules, sinó que va «refundar» Roma a través de la literatura i el cinema. Com a gran creador, va concebre un nou mite d’aquesta ciutat vaticana i política, dels seus barris i dels seus habitants.L’exposició és el fruit d’una coproducció entre quatre institucions culturals europees, on es presentarà de forma consecutiva.\nL’exposició «Pasolini Roma» és un projecte que comparteixen el mateix CCCB, la Cinémathèque Française de París, el Palazzo delle Esposizioni de Roma i el Martin Gropius Bau de Berlín. Pasolini Roma és un projecte seleccionat, avaluat i finançat per la Comissió Europea per significar el caràcter europeu, transnacional i actual de l’obra de Pasolini i del projecte en si mateix.\nEn paral·lel a l’exposició presencial, la plataforma «Pasolini Roma» ofereix una experiència interactiva per seguir descobrint al cineasta italià a través d’un mapa amb cinquanta adreces de llocs i dates emblemàtiques de la Roma pasoliniana.\nComissariat: Alain Bergala, Jordi Balló, Gianni Borgna\nOn Pasolini arriba a l’estació de Roma amb la seva mare Susanna, el gener de 1950, sense honor ni feina. On viu al gueto abans d’exiliar-se a una casa pobra d’un barri pobre, a prop d’una gran presó. On comença a fer de professor per un sou de misèria. On oscil·la entre el desesper i l’entusiasme.\nPasolini arriba a l’estació de Roma amb la seva mare al gener del 1950. El jove poeta ha estat expulsat de l’ensenyament públic i del partit comunista acusat d’haver tingut contactes sexuals amb adolescents a Ramuscello, al Friül de la seva infantesa, al nord d’Itàlia. Més tard va ser exculpat d’aquestes acusacions.\nViu provisionalment amb una família d’amics del seu oncle, al centre de la ciutat, però aviat s’instal·la en un suburbi pobre, prop de la presó de Rebibbia.\nAquest període de misèria està animat per la sensació exaltada que «Roma és divina». Hi descobreix la població marginada de les borgate (suburbis), el seu llenguatge, la seva subcultura i la seva violenta vitalitat. Un món desconegut que esdevindrà la seva principal font de creació literària i cinematogràfica.\nAquí descobrirà la sexualitat lliure i instantània amb els ragazzi de Roma. En companyia de l’escriptor Sandro Penna, freqüenta les ribes del Tíber, un dels seus punts de referència simbòlics i poètics.\nOn Pasolini, amb Ragazzi di vita, entra a primera línia de la vida intel·lectual romana. On comença a escriure per al cinema dels altres. On s’acosta al centre de Roma. On estableix vincles duradors d’amistat i viatges amb Alberto Moravia i Elsa Morante. On coneix Laura Betti.\nAmb la publicació de Nois de la vida, el 1955, Pasolini ingressa sorollosament en el cercle públic de la vida intel·lectual i artística romana. Fa entrar en la literatura italiana l’argot dels trinxeraires i les prostitutes de les borgate i el dialecte romà. El llibre provoca un escàndol, però els seus nous amics escriptors el defensen.\nComença a treballar en guions de Soldati, Fellini, Bolognini i d’altres. Intima amb les persones que seran els seus millors amics i els més constants, Alberto Moravia i Elsa Morante. Coneix Laura Betti, cantant i actriu, que l’acompanyarà tota la vida, actuarà a les seves pel·lícules i al seu teatre, i serà l’eix de la seva vida social romana.\nAra els seus ingressos li permeten comprar el primer cotxe i deixar el barri apartat de Rebibbia per anar al de Monteverde, on s’instal·larà el 1954.\nOn Pasolini, amb trenta-nou anys, fa la seva primera pel·lícula, Accattone, sense saber res de tècnica cinematogràfica. On encadena tres pel·lícules sobre la Roma de les borgate, de la qual s’ha fet el cantor. On filma amb LA romana de la postguerra, Anna Magnani. On es multipliquen els processos contra ell. On fa una coneixença decisiva per a la seva vida amorosa.\nPasolini, home d’escriptura, entra en el cinema amb Accattone (1961). Abans de començar el rodatge, Pasolini viatja a l’Índia amb Alberto Moravia i Elsa Morante. Aquest viatge serà bàsic per la seva fascinació pel Tercer Món, que no pararà de créixer.\nLa seva trilogia romana, Accattone, Mamma Roma i La ricotta, va néixer de l’amor que sentia pels personatges del lumpenproletariat que descriu i fa parlar a les seves primeres novel·les. Els barris del Testaccio, Pigneto, la Tuscolana i el Parco degli Acquedotti fan la seva entrada lírica en el cinema italià.\nAnna Magnani és la protagonista de la seva segona pel·lícula, Mamma Roma (1962).\nLa ricotta, que roda cap al final del 1962, es trobarà al centre d’un sorollós procés per blasfèmia. A partir d’aquí i fins que l’assassinin, per a Pasolini Roma serà la ciutat dels tribunals. Lluita en trenta-tres processos que volen fer callar aquesta veu que analitza, critica i polemitza sense parar.\nEn el rodatge de La ricotta coneix un noi de les borgate, Ninetto Davoli, aprenent de fuster, que serà el gran amor de la seva vida.\nOn Pasolini s’instal·la en un barri residencial nou del sud de Roma. On comença a buscar en altres llocs tot el que Roma ja no li dóna. On recorre Itàlia de dalt a baix, amb el micro a la mà, per a una pel·lícula d’investigació. On renuncia a rodar el seu Evangeli a Palestina. On s’interessa cada cop més pel Tercer Món.\nPasolini deixa el centre de Roma per un barri tranquil i residencial, el de l’EUR, planificat per Mussolini, on al començament del 1963 hi compra un pis.\nRoda Uccellacci e uccellini (1965-1966), interpretats per Totò i Ninetto Davoli, que recorren els espais de la perifèria i es van allunyant més i més del centre per explorar el que queda del camp romà a mitjan anys seixanta.\nRoma encara és al centre de la vida de Pasolini, que tanmateix ja comença a allunyar-se’n i va cap al sud d’Itàlia (escenari de Il Vangelo secondo Matteo,1964); l’Índia, on ja havia fet un gran viatge amb Moravia el 1961, i l’Àfrica.\nAl març del 1963, Pasolini comença una pel·lícula d’investigació sobre un tema tabú al país del Vaticà, Comizi d’amore. Al volant del seu cotxe, recorre Itàlia amb el micro a la mà per interrogar els italians sobre el concepte que tenen dela sexualitat. Aquest rodatge el porta de Milà a Palerm, passant per Mòdena, Bolonya, Florència, Roma, Nàpols i Catanzaro.\nEvangeli segons sant Mateu, dedicada al papa Joan XXIII, provoca una discussió al festival de Venècia, on guanya el Premi Especial del Jurat, però Pasolini somiava amb el Lleó d’Or, que s’enduu Deserto rosso, d’Antonioni.\nOn per a Pasolini comença l’època de les decepcions i els desànims. On escriu tot el seu teatre durant un mes de convalescència. On se sent més proper als policies que als estudiants de 1968. On abjura de l’erotisme innocent dels cossos de la seva Trilogia. On París es converteix en el contrapunt intel·lectual de Roma. On descobreix Nova York. On treballa amb Maria Callas i se’n va de vacances a Grècia.\nUna nit de març del 1966 l’ingressen a urgències a conseqüència d’una hemorràgia provocada per una úlcera. Durant la convalescència escriu les sis obres que representen pràcticament tota la seva producció teatral.\nComença una fase de desamor per Roma. Constata els efectes destructors de la societat de consum. Veu com es corromp la cultura del lumpenproletariat romà a partir de la qual havia construït una part de la seva obra literària i cinematogràfica. Segons ell, tot Itàlia s’està tornant petitburgesa, tret, potser, de Nàpols, que diu que no canvia. L’afecta molt la mort de Totò, que des d’Uccellacci e uccellini era la font de la vena còmica dels seus curtmetratges.\nEl 1971, Ninetto Davoli li anuncia que es casa, cosa que el sumeix en una gran depressió.\nEn aquest període de desil·lusió general, l’únic respir és la coneixença amb Maria Callas, a qui el 1969 confia el personatge principal de la pel·lícula Medea i amb qui viu una relació única d’intensa amistat amorosa.\nEntre el 1970 i el 1974 roda la Trilogia de la vida, amb l’esperança de recrear la innocència perduda i pagana dels cossos populars que va estimar en arribar a Roma. Viatja a Anglaterra, a rodar I racconti di Canterbury, a Egipte, al Iemen, a l’Índia, a Eritrea, a l’Afganistan i al Nepal per a Il fiore delle Mille e una notte.\nParís es converteix en l’altre centre de gravetat de la seva vida intel·lectual. Intercanvia idees i teories amb els intel·lectuals francesos més prestigiosos del moment: Jean-Paul Sartre, Roland Barthes, Christian Metz i el seu rival en el cinema, Jean-Luc Godard.\nOn fa construir dues cases a una hora de cotxe de Roma, l’una al nord i l’altra al sud. On ataca la seva novel·la total, que quedarà inacabada. On roda una de les pel·lícules més extremes de la història del cine. On troba la mort un matí d’hivern entre un camp de futbol i la platja d’Òstia.\nPasolini viu un període de gran fertilitat creativa. S’ha fet construir dues cases, ni molt a prop ni tampoc gaire lluny de Roma, que continua sent el seu centre de gravetat. L’una és al camp, en una zona salvatge, entre Viterbo i Orte, l’altra arran de mar, a Sabaudia, compartida amb el seu amic Alberto Moravia. Són unes cases llargament desitjades i somiades que utilitza per retirar-se de tant en tant de la vida romana, per escriure-hi, pintar-hi, descansar-hi entre rodatges.\nLes dues grans obres d’aquesta època, que ell no sap que són les últimes, són el llibre compendi Petroli, que deixa inacabat, i el film Salò, una de les pel·lícules més extremes de la història del cinema. A la novel·la Petroli, Pasolini torna a la seva fascinació per Roma i a la transformació que ha patit la ciutat durant les últimes dècades.\nEl rodatge de Salò li comporta amenaces de mort, robatoris de negatius i pressions polítiques. No veurà l’estrena de la pel·lícula perquè la matinada del 2 de novembre en troben el cos, salvatgement assassinat, en un solar del port d’amaratge d’Òstia. Encara no s’ha aclarit què va passar aquella nit, però la descripció dels fets segons la confessió de Pelosi avui ja no convenç ningú.\nMés informació a http://www.pasoliniroma.com\n«Pasolini Roma» és un recorregut cronològic a través de la vida i obra del cineasta Pier Paolo Pasolini (1922-1975) des de la seva arribada a Roma l’any 1950 fins a la seva mort. La mostra tracta de revelar la importància de la geografia en una ...\nEn el programa apareixen entrevistats els comissaris de l’exposició Pasolini Roma, Alain Bergala, Jordi Balló i el recentment desaparegut Gianni Borgna, a qui dediquem el programa, a més de la poeta Isabel Escudero.\n5, 7, 12, 14, 19, 21, 26 i 28 novembre 2013 Debats\nLectura dramatitzada de l'obra teatral «Calderón» de Pier Paolo Pasolini\n7 setembre 2013 Escena + Música\n2 juliol 2013 Debats\nVisita comentada a l'exposicio «Pasolini Roma»\n6 juny i 2 i 10 juliol 2013 Cursos i tallers\n«Il Cinema Secondo Pier Paolo». Conferència a càrrec de Luís Aller\n26 juny 2013 Cursos i tallers\n19 juny - 4 octubre 2015\n11 setembre 2014 - 5 gener 2015\n15 abril - 20 juliol 2014\n14 octubre 2013 - 26 gener 2014


Sorasilp Guest House Hat Yai Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n251/8 Montri 1 Rd., Hat Yai Central, Hat Yai, Tailàndia, 90110 - Veure al mapa\nBarri Hat Yai Central Hat Yai Nord\nSituat a Hat Yai Central, Sorasilp Guest House és el lloc perfecte per gaudir de Hat Yai i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Sorasilp Guest House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Zones públiques amb Wi-Fi, restaurant, canvi de moneda, zona de fumadors.\n20 habitacions que es distribueixen sobre 5 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, cortines opaques. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Sorasilp Guest House.\nTots els tipus de viatgers (54) Viatger de Negocis (2) Parelles (15) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (5) Grups (9)


Entenem per afàsia la pèrdua o l´ alteració adquirida del llenguatge produïda a causa d´una lesió cerebral que afecta, tant a la comprensió, com a la producció d´ aquest.\nEls trastorns neurològics més freqüents que donen lloc a l´ afàsia són; accidents vasculars cerebrals (AVC), tumors, traumatismes craneo-encefàlics (TCE) i demències entre altres.\nEl cervell està dividit en 4 àrees corticals especialitzades cadascuna en una funció determinada del llenguatge.\nDe la mateixa manera, cada àrea especialitzada del llenguatge es troba situada en diferents lòbuls segons la seva funció.\nLÒBUL FRONTAL: La seva funció és motora i aquí trobem l´ àrea de Broca, encarregada de la producció fluïda i ben articulada del llenguatge.\nLÒBUL TEMPORAL: La seva funció esta relacionada amb el processament auditiu en el cervell. Aquí trobem l´ àrea de Wernicke que és on es reconeixen els sons del llenguatge i l’encarregada de la comprensió d’aquest.\nLÒBUL PARIETAL: S´ encarrega del control sensorial del cos. No és un centre de llenguatge però esta relacionat amb les àrees motores per tenir en compte els moviments que s´estan realitzant en el cos i que són necessaris també per poder produir llenguatge.\nLÒBUL OCCIPITAL: Les seves funcions són visuals.\nEncara que aquests dos últims lòbuls no siguin àrees on es realitzen funcions concretes del llenguatge, són molt importants perquè, per poder comunicar-nos, es necessària la relació entre diferents òrgans i sistemes sensorials com poden ser, l´ oïda, la vista, el tacte, etc.\nCLASSIFICACIÓ DE LES AFÀSIES\nSi tenim en compte la producció del llenguatge podem classificar les afàsies en :\nFLUENTS: són aquells afàsics que produeixen molt vocabulari sense gaire esforç articulatori però presenten molts errors, poc contingut informatiu en el discurs, un vocabulari pobre i, en definitiva, una expressió inintel·ligible deguda a la presència de trastorns deformants de les paraules com poden ser:\nPARAFÀSIA FONÈTICA: paraules inadequades que representen una distorsió de la original per omissió, adició, desplaçament, substitució de la sèrie fonèmica que la constitueix.\nEx: lebro x libro\nPARAFÀSIA SEMÀNTICA: paraules inadequades però que estan relacionades semànticament.\nEx: llapis x bolígraf.\nDISSINTAXIES: expressions en les que apareixen errors en l´ utilització dels codis morfològic i sintàctic.\nEx: la nenes.\nJARGÓ: forma de discurs patològic que implica diferents alteracions a nivell del llenguatge expressat. Pot ser jargó neologístic (si predominen neologismes), parafàsic (si predominen parafàsies) o només jargó.\nNO FLUENTS: es caracteritzen perquè l´ afàsic presenta un gran esforç articulatori, tot i que el contingut del discurs és més intel·ligible que el del fluent, en canvi, la dificultat articulatòria és major.\nEn aquest cas els trastorns del llenguatge son reductius i ens trobem amb:\nESTERIOTÍPIES VERBALS: Representen la forma màxima de reducció. L´ única producció possible es redueix a algun fonema, paraules o locucions automàtiques.\nEx: nomes diu “tan” variant l´ entonació segons el que vol dir.\nEXPRESSIONS ECOLÀLIQUES: repeticions automàtiques de les paraules o frases pronunciades per l´ interlocutor sense afegir intenció o sentit.\nEXPRESSIONS PALILALIQUES: repeticions sostingudes d´una síl·laba, paraula o frase curta.\nANÒMIA: dificultat d’evocació lexical. El pacient no troba la paraula que vol dir.\nAGRAMATISME: produccions verbals amb absència de paraules i morfemes gramaticals obligatoris.\nEx: “dinar fora ” x “m’agradaria dinar fora de casa”.\nPERSEVERACIONS: repeticions successives i inadequades d´una activitat o resposta prèvia.\nPel que fa a les àrees corticals lesionades podem classificar les afàsies en:\nEs tracta d´ una afàsia no fluent caracteritzada per la presencia de disprosòdia, és a dir, alteració de la melodia i el timbre en la parla.\nLa comprensió es troba més conservada que l´ expressió però, la repetició, la denominació , la lectura i l´ escriptura es troben alterades.\nEs una afàsia que cursa amb dificultat en els moviments bucolabials.\nAfàsia fluent, és a dir, hi ha molt llenguatge però amb moltes parafàsies i inintel·ligible degut, moltes vegades a la logorrea, és a dir, a la dificultat per interrompre el propi discurs.\nHi ha dificultat per a la repetició de paraules i frases, dèficit en la denominació i alteració de la lectura i escriptura.\nRespecte a la lectura hi ha dificultats per associar paraules escrites amb el seu significat ja que, segons Wernicke, hi ha una certa dificultat en transformar el processament visual en auditiu.\nPel que fa a l´ escriptura hi ha diferències amb les afàsies de Broca, on el pacient té dificultats en la producció de paraules o lletres llegibles. Els pacients amb afàsia de Wernicke pot escriure amb facilitat però amb estructures semblants a la seva parla, és a dir, una escriptura alterada amb un jargó parafàsic (predomini de parafàsies) o neologístic (predomini de neologismes).\nAFÀSIA GLOBAL O TOTAL\nEs caracteritza sobretot per una important pèrdua tant de la comprensió com de la producció verbal.\nEs tracta d´ una afàsia no fluent amb greus limitacions en la comprensió i repetició, també caracteritzada per la dificultat que presenta per a la denominació, la lectura i escriptura.\nAfàsia fluent pel que fa al llenguatge espontani però amb predomini de parafàsies, normalment fonèmiques , que el pacient intenta corregir però amb dificultat.\nLa comprensió del llenguatge està més o menys conservada però hi ha dificultats en la repetició i, tant la denominació com la lectura i l´ escriptura es troben alterades.\nAFÀSIA MOTORA TRANSCORTICAL\nEs una afàsia no fluent i disprosòdica.\nEn aquest cas la comprensió està relativament preservada, al igual que la repetició, de manera que són pacients que tenen capacitat per a la denominació i la lectura en veu alta. No obstant, l´ escriptura es troba alterada.\nAquesta afàsia és semblant a la de Wernicke però amb la diferència que, els pacients amb afàsia sensorial transcortical poden repetir correctament el llenguatge parlat i els de Wernicke no.\nÉs una afàsia que es caracteritza per un llenguatge fluent, encara que presenta parafàsies, alteració prosòdica i un discurs poc coherent.\nLa comprensió es troba alterada, al igual que la lectura i escriptura.\nAFÀSIA MIXTA TRANSCORTICAL\nEs tracta d´ una afàsia poc comú i que és una barreja de l´ afàsia motora i la sensorial transcortical.\nEs caracteritza per una producció verbal no fluent, alteració de la comprensió, la denominació, la lectura i escriptura.\nLa repetició es troba bastant conservada, encara que hi ha tendència a l´ ecolàlia (repetició del que diu l´ interlocutor).\nTambé és coneguda com afàsia nominal o amnèsica, ja que la major dificultat es troba en la capacitat per a la denominació.\nAquesta afàsia es caracteritza per tenir un llenguatge fluent i ben articulat amb una gramaticalitat bastant correcte i poques parafàsies.\nLa comprensió del llenguatge està preservada, així com la repetició i la comprensió escrita.\nEl problema d´ aquesta afàsia rau en la dificultat per trobar la paraula adequada i en la dificultat per a la denominació. De vegades aquesta empremta és tant gran pel pacient que pot arribar a fer ús de circumloquis i de paraules com “això” “allò” “ja saps”.\nPel que fa a la lectura i escriptura estan relativament preservades.\nPRONÒSTIC I FACTORS QUE INTERVENEN EN LA RECUPERACIÓ DE LES AFÀSIES.\nHi ha diferents variables que ens indicaran i ens influiran en el pronòstic, tant pel que fa a l’exploració com pel que fa al diagnòstic i la rehabilitació de les afàsies.\nAquestes variables les podem dividir en dos grups:\n1. Característiques del pacient.\n· L´ edat.\n· Dominància manual\n· Ambient sociocultural.\n· Dèficits Motors i/o neurològics.\n2. Característiques de la lesió.\n· Duració dels estímuls nocius.\nPodrem establir un pronòstic més o menys adequat desprès de transcorregut un temps determinat des de la lesió i tenint en compte la millora espontània, mes la millora que s´ aconsegueix amb una rehabilitació específica.\nÉs important esperar a que el pacient surti de la fase aguda ja que, aquest, pot millorar en hores o en dies passant d´ un quadre greu a un trastorn lleu o fins i tot a la normalitat.\nREHABILITACIÓ DE LES AFÀSIES\nEn primer lloc hem de tenir en compte que, un pacient afàsic, no només presenta un trastorn del llenguatge, sinó que també pot presentar trastorns neuropsicològics, així com problemes de tipus comunicatius i social que poden ser conseqüència de la seva lesió cerebral.\nAixò significa que, la rehabilitació de l´ afàsia, no només s’ha de centrar en els aspectes receptius i expressius del llenguatge, sinó que també s’han d´ avaluar altres àrees per aconseguir amb èxit els objectius de la rehabilitació.\nEstablir clarament el trastorn del pacient en termes lingüístics.\nAvaluar aspectes no verbals de la comunicació.\nAvaluar les reaccions psicosocials que afecten a la vida del pacient.\nUn cop obtingudes totes aquestes dades començarem la rehabilitació.\nTenint en compte les diverses etiologies, la diversitat de tipus clínic i els diferents graus de severitat dels quadres, és convenient realitzar les sessions de forma individualitzada, tot i que , en alguna ocasió pot ser convenient fer alguna sessió grupal amb pacients homogenis pel que fa a l’edat, la patologia de base o la gravetat de l´ afectació, ja que això ajuda a potenciar els factors relacionals i socialitzadors.\nTagged under: afasia, logopedia, neurologopèdia