Aquí teniu el document que l’ANC de salut s’ha vist obligada a retirar per la pressió dels moviments de defensa de la sanitat pública | Pel dret a la salut\n23 Juliol 2014 Deixa un comentari\nTrobareu en aquest post l’enllaç per a consultar o baixar el document de l’ANC ( feu clic aquí: Document de l’ANC). També el document de Caps/Dempeus/PDS/Sicom… integre per llegir, i l’adreça del Caps on escriure per adherir-vos amb la vostra signatura: caps@pangea.org\nANALÍSI CRÍTICA DEL DOCUMENT\nL’ANC intenta demostrar que amb la independència la sanitat serà millor: més finançament, més llibertat per decidir… I què diem nosaltres? Que el futur de Catalunya serà el que els catalans vulguin. I no és la indepedència per si sola la que com un bàlsam miracolós ho arreglarà tot. És la voluntat política, l’empoderament de la gent la que pot produir els canvis necessaris.\nEl document de l’ANC diu coses difícils d’empassar:\n“La dependència de Catalunya envers l’Estat espanyol impedeix qualsevol canvi per millorar el sistema sanitari català sense la seva aprovació. Aquest fet impossibilita actuar lliurement en aquests aspectes: la revisio de la cartera de serveis segons l’anàlisi de cost-eficiència o l’evidencia científica; la introducció́ de mesures de copagament o finançament compartit perquè atempta contra la igualtat dels espanyols davant la llei […]”.\nMés desafortunat impossible: reivindica la reintroducció de l’Euro per recepta, sense dir-ho. I qualsevol altra mesura de repagament. Atribueix a les institucions de l’Estat una intenció que el propi Rajoy pot fer serva -amb molt de gust i demagògia-, per negar el dret a decidir. Perquè ell ja ho ha dit està preocupat pels catalans, tots els espanyols han de ser iguals davant la llei.\nÉs clar, quan el document de l’ANC diu: “La pertinença a l’Estat espanyol condiciona greument la llibertat de dissenyar un sistema sanitari òptim per a la població de Catalunya”, ens fa tremolar: si l’alternativa és més privatització i més repagaments, doncs és una mala alternativa.\nTambé diu: “Les empreses públiques i els consorcis creats per fer la gestió pública més eficient no són reconeguts per l’Estat espanyol […] El model sanitari català integra el sistema públic i el privat, en alguns casos amb un afany lucratiu i, en d’altres, sense finalitat de cap profit. […] Aquest fenomen explica l’èxit del nostre model i la impossibilitat d’encaixar ambdós sistemes sanitaris”.\nAquí el decantament i el significat profund del document és ja evident: defensa un model que els que heu pogut llegir el llibre de Cafèambllet sabeu que genera corrupció i ineficiència.\nSegueix dient: “Una Catalunya independent podria cercar l’eficiència i la qualitat del seu sistema de salut i plantejar-se, si ho creu necessari, a través dels programes dels partits polítics i via eleccions democràtiques, implantar canvis de model de finançament i prestació\ndel sistema: Beveridge (finançament mitjançant impostos i cobertura total) versus Bismarck (finançament mitjançant quotes específiques), la qual cosa és actualment utòpica“. Els qui no veieu clar que vol dir això (mireu aquest link).\nÉs a dir, dins de l’Estat espanyol és impossible plantejar la batalla contra la sanitat pública. Certament parla de “via eleccions democràtiques”, però pels qui sí hi estem per la salut pública això no represena cap al·licient. Més aviat representa una picada d’ullet a la gran patronal per que vegin en la Catalunya independent la possibilitat de mantenir i augmentar un model de la salut que garantitzi els seus negocis.\nI aquest és el pecat del document: la picada d’ullet a la patronal. No és estrany que ara no es pugui trobar a la xarxa. Sens dubte haurà incomodat a un sector de la gent de Catalunya que pensa que el dret a decidir vol dir el dret a decidir-ho tot en el sentit de més llibertat i més empoderament del comú de la gent: la gent que dia a dia amb el seu treball fa possible aquest país.\nI nosaltres què diem? Doncs això:\nCada dia ens colpeja la noticia d’una nova retallada en salut, de tancament de llits, quiròfans i serveis, d’increment de les llistes d’espera, de noves precaritzacions en les condicions de treball del personal del sector i de derivacions injustificables de la sanitat pública a la privada. Cada dia apareix una nova amenaça contra la integritat del sistema de salut català, com l’intent de deballestament de l’ICS a Lleida i a Tarragona, o es desafia el nostre enteniment i raó amb declaracions del tot irreals sobre l “estat del benestar” que gaudim o que qualsevol empitjorament en la qualitat i atenció a la sanitat pública és un mite. Però la realitat és la que és, poc transparent i amb nínxols de corrupció que corquen el sistema de salut, com demostren les demandes judicials a qui exigeix transparència, o el menysteniment de qui vol i fa els comptes clars, i darrerament també, cada dia, represàlies de tota mena contra les persones que expliquen la veritat sobre les urgències col·lapsades, o les retallades a la dependència, i que, malgrat les seves limitacions, s’organitzen per defensar un sistema de salut realment universal i pels drets i la dignitat en l’atenció i el tracte a les persones malaltes.\nEl nostre sistema sanitari públic està travessant un moment crític que pot fer impossible la seva recuperació. Creiem que cal dir prou i denunciar el desballestament del sistema de salut, així com el servilisme als interessos de la indústria farmacèutica i de productes sanitaris, i als fons d’inversió que han convertit la sanitat en el seu objectiu de negoci. No sols cal denunciar les polítiques contràries a la salut i del bé comú del conseller Boi Ruiz (que ja va deixar clares les seves fidelitats des del primer moment en recomanar-nos que ens féssim d’una mútua) sinó denunciar també la pretensió de confondre la sobirania del poble de Catalunya amb el propi interès particular i de classe d’una minoria que elabora Manifestos i proclames recorrent als tòpics de sempre del món empresarial privat de la sanitat. La propaganda ideològica no pot amagar de qui són els arguments i per què serveixen les eines pretesament apolítiques dels autors que molt poc tenen a veure amb la salut pública i la sobirania del poble de Catalunya i el benestar de la seva gent.\nLa salut no és una qüestió individual, exclusiva de cada persona. La salut col·lectiva, de tots i totes, depèn sobre tot de condicions socials, econòmiques i polítiques. El Congrés de Metges i Biòlegs de Perpinyà de 1976 va definir la salut «com aquella manera de viure autònoma, solidària i joiosa», descripció que posa en evidència que la salut és una via de promoció de la llibertat i l’equitat. Lamentablement, la majoria de persones tampoc a Catalunya no tenen una situació vital, econòmica o laboral adequada amb la qual poder gaudir i compartir una vida plenament saludable, independent, fraternal i alegre, i menys en temps de crisi. I ara, quan els determinants de salut s’ensorren, es pren la determinació de reduir el sistema de suport social i el sector sanitari que podrien, com a mínim, pal·liar els seus efectes més devastadors. La malnutrició de la canalla, els desnonaments continuats i l’increment de suïcidis a Catalunya ens estan dient que no es fan les polítiques que la població necessita ni les inversions socialsi de reforçament dels serveis públics. I tampoc s’emprenen les mesures que poden afectar en positiu a les persones, doncs la sanitat només contribueix en una part de la nostra salut.\nLes decisions crucials relacionades amb valors sobre el que és bo o dolent per a la societat i per a la salut es prenen en el terreny de la política. És per aquest motiu que, fora de l’àmbit sanitari (com, per exemple, economia, treball, urbanisme, educació, etc., i també a l’hora d’elaborar els pressupostos) s’ha de tenir en compte, ara més que mai, el seu impacte en la salut, en una aproximació que s’ha denominat «salut en totes les polítiques». \nPer tots els arguments anteriors volem sotmetre a ampli debat uns punts bàsics que considerem rellevants per donar alternativa a la privatització-mercantilització i biomedicalització de la salut pública, apartant-la de la influència del complex industrial médico-farmacéutic i biotecnològic. Volem bastir una proposta de programa per a la Salut i la Sanitat Pública a Catalunya que pugui ser, si s’escau, un punt de trobada i confluència per a la majoria d’organitzacions que defensen la salut i una sanitat pública per a totes i tots, de qualitat i accés garantit, al servei de la població de Catalunya.\n– En aquest sentit, cal garantir el Dret a la protecció de la salut i a un model d’assistència sanitària públic, de cobertura universal i sense exclusions, equitatiu i finançat suficientment per impostos progressius. No és cert que la sanitat pública sigui deficitària. En la mesura que ha de respondre a costos i beneficis públics, el seu dèficit el provoca, entre altres qüestions, un finançament insuficient, les mancances en l’execució i control pressupostari. El dèficit en la sanitat pública es deu també a la seva poca transparència i és, per tant, de responsabilitat política, també a Catalunya. Garantir aquest punt suposa la derogació de les lleis, decrets i altres instruments jurídics que s’oposin a aquests principis generals.\n– Pla de Nacionalització dels serveis públics de salut. Convertir el Servei Català de la Salut (SCS) en el Servei Nacional de Salut de Catalunya (SNSC), amb funcions de planificació, finançament, gestió i avaluació dels serveis de salut públics, integrals i integrats de Catalunya. La sanitat pública te un valor social indubtable perquè conté, cohesiona i crea sinergies en la investigació, formació, docència, prevenció, atenció, rehabilitació i cures i és la única que permet treballar per a millorar els determinants de la salut i la malaltia. Entenem que la sanitat privada s`ha de finançar privadament, i que la col·laboració pública-privada existent ha d’anar limitant el seu àmbit, on existeixi, fins a la seva total separació i definitiva eliminació, atenint-se mentrestant als interessos de la sanitat pública.\n– Amb el criteri de que tot el que es paga amb diners públics ha de ser públic, cal la definició i declaració, per part del SNSC dels proveïdors públics com a medi propi del SNSC: Progressivament la totalitat de les entitats SISCAT, amb hospitals de la XHUP i/o amb equips d’atenció primària hauran de passar a ser entitats que siguin mitjà propi de la Generalitat. Aquest punt implica també l’eliminació de les portes giratòries en la sanitat pública i que les persones incriminades per corrupció siguin jutjades i castigades.\n– Reforçament de l’Atenció Primària i Comunitària, com a instrument bàsic per la resolució i integració dels circuits i intervencions que es realitzen sobre la ciutadania del territori amb una direcció general única per tots els equips d’atenció primària del territori.. Sobre aquest punt, insistint en assegurar la transparència, equitat, universalitat, eficiència, autonomia de gestió, avaluació independent i preeminència de l’Atenció Primària amb un Codi ètic comú de tots els serveis, autonomia de gestió (no autogestió) dels governs sanitaris territorials, centres i professionals. I avaluació independent amb transparència absoluta de resultats en salut i despeses.\n– Restauració de l’Agència Catalana de Salut Pública amb les funcions de la Llei General de salut Pública de Catalunya, reforçant els programes de prevenció, promoció i protecció de la salut (com per exemple: aliments, medi ambient, salut laboral, salut mental), promovent l’enfocament de salut en totes les polítiques, per tal d’orientar les prioritats no només als principals problemes de salut, sinó als determinants socials de la salut.\n– Derogació de coREpagaments sanitaris i farmacèutics i compromís de no imposició de noves taxes com l’euro per medicament que, com s’ha demostrat, signifiquen barreres d’accés al tractament. Són impostos a la malaltia, especialment injustos i regressius perquè res tenen a veure amb la renda o la riquesa de les persones malaltes.\n– Dret a la interrupció voluntària de l’embaràs en el sistema públic, com a mínim en els terminis actualment en vigor, i sense penalització en el Codi Penal, que apoderi a les dones com a persones autònomes i amb dret a decidir, i que vagi acompanyada d’accions d’educació sexual i afectiva per a tota la població (homes i dones).\n– En una visió molt més integral de la sanitat i la salut que incorpori els aspectes biològic, psicològic i social, cal posar l’accent en el paper del treballador/a social, que juntament amb el personal sanitari mèdic i d’infermeria d’atenció primària, constitueix una figura local molt propera als sectors més vulnerables i que requereixen més solidaritat social.\nEn aquest sentit, alertem de la proposta de la sectorial de sanitat de la ANC (en la que hi ha participat Helena Ris actual directora general de la Unió Catalana d’Hospitals, i que ja havíem llegit de l’assessor d’Artur Mas, Josep María Via) de no comptabilitzar com “administració pública” els consorcis sanitaris, quan és precisament aquesta consideració la que permet el control de la gestió que fan dels fons públics per part de les institucions democràtiques, i que es demostra totalment necessari a tenor de les gravíssimes irregularitats descobertes al sector concertat en els últims anys. De no seguir-se la directriu europea de la SEC-95 d’integrar les EPIC en el sector públic a efectes comptables, les irregularitats detectades, encara que il·legítimes, haurien pogut tenir cobertura legal.\nSobre política dels medicaments: Volem un sistema de salut sense la omnipresència de la indústria farmacèutica, i en el que es regulin i es vigilin els conflictes d’interessos de polítics, gestors i prescriptors, i s’ hi seleccionin els que de veritat són necessaris, de manera que es deixi de comprar fum a preu d’or en el mercat internacional de les tecnologies. La indústria farmacèutica no pot ser determinant en la formació mèdica disfressada de màrqueting.\nDe manera similar a com ara ens alerten amb el Manifest “Ultima llamada” que la via de creixement que segueix el sistema és un genocidi en càmera lenta, ja l’any 2000 a la Conferència de Bangladesh es va valorar que una gran part de la població mundial no tenia accés ni a la terra ni als seus recursos, ni tampoc a aliments, ensenyament, aigua potable, sanejament, habitatge, ocupació i serveis de salut. Bangladesh es va sumar a la denuncia de que els recursos s’estaven esgotant a una velocitat esfereïdora, i que la degradació de la natura significava una amenaça per a tot el món, incrementant les desigualtats en salut amb la «concentració dels recursos en mans de poques empreses que s’esforcen a maximitzar els seus guanys privats». Les directrius de les polítiques econòmiques s’allunyaven de les institucions democràtiques i quedaven en mans d’un petit grup de governs poderosos, i institucions internacionals com el Banc Mundial, el Fons Monetari Internacional i l’Organització Mundial del Comerç. Les mesures imposades, que signifiquen deute en molts casos impropi, juntament amb les activitats no regulades de les empreses transnacionals, han tingut efectes severs en les vides i en les formes de guanyar-se el jornal, en la salut i el benestar de poblacions, tant en països del sud com del nord. La política desatén les necessitats de la població en reduir el finançament pressupostari als serveis públics i en concret a la sanitat, encara més amenaçada amb la negociació secreta de la TTIP \n Veure Benach, J i Borrell, C., “Els determinants socials de la salut” a http://espaifabrica.cat/index.php/el-preu-de-la-salut/item/794-els-determinants-socials-de-la-salut#footnote-13124-6\n En aquest sentit, també, Martínez, Ana i Vergara, M., (coord.) i Benach, J i Borrell, C., (dir. científics) (2014) Cómo comercian con tu salud, Privatización y mercantilización de la sanidad en Catalunya, Icaria.\n . Veure de Sibina, M., i Dante, A., (2013) Artur Mas, on són els meus diners?\n La SEC-95 és percebuda pels sectors que la denigren com un atac al model d’autonomia de gestió. Una autonomia que gestió que, de manera acreditada, ha facilitat la comissió d’irregularitats molt greus. La proposta de fugir del SEC-95 no només no aporta cap solució a aquesta situació sinó que aprofundeix l’opacitat i la manca de retiment de comptes que la faciliten La proposta de l’ANC, doncs, persegueix una fugida del dret públic que tant molesta als gestors dels diners públics. De fer-se realitat, aquests gestors tindrien les portes obertes per aprofundir en una manera de gestió que allunya la sanitat del control democràtic i que deixa les mans lliures per a que coses com l’opacitat, les portes giratòries i els concursos a mida per a les empreses dels amics tinguin carta de naturalesa.\n Agència de Qualitat i Avaluació Sanitària (AQAS)\n← Mataró, Terrassa, Sap Muntanya i barri de Sarria junts per entregar signatures


ELISAVA Escola Superior de Disseny i Enginyeria de Barcelona - educaweb.cat\n195 € - 10.000 €\nMàsters i Postgraus 29 Cursos i seminaris 11 Carreres universitàries 2\nDisseny: gràfic, tèxtil, industrial i interiors 31 Comunicació, publicitat i relacions públiques 14 Construcció i edificació 14 Imatge i so: cinema, ràdio, fotografia 9 Informàtica i telecomunicacions 8 Humanitats 3 Economia i administració d’empreses 1 Tècniques artesanals i artístiques 1\nFundada l'any 1961, ELISAVA és la primera escola de disseny que es va inaugurar a l'Estat espanyol. Per tant, és la primera que va impartir ensenyaments específics de disseny. Com a pionera, ha marcat unes directrius metodològiques que han estat un referent per a altres escoles.\nELISAVA és un centre docent adscrit a la Universitat Pompeu Fabra que imparteix els Graus Oficials de Disseny i Enginyeria en Disseny Industrial. També oferta un ampli conjunt de programes de Màsters i Postgraus en les àrees de Disseny Gràfic i Comunicació, Disseny de Producte, Disseny de Moda, Arquitectura i Interiorisme i Estratègia i Pensament. ELISAVA imparteix el Màster Universitari en Disseny i Comunicació, que dóna accés a un programa de doctorat. L'Escola complementa la seva oferta formativa amb cursos d'estiu.\nAl llarg de la seva trajectòria, el paper d'ELISAVA ha estat decisiu en la conformació de la cultura del disseny a Catalunya i a l'Estat espanyol. No només perquè gràcies a la seva tasca docent s'han format els professionals que avui constitueixen bona part del sector empresarial del disseny, ans també perquè, des que es va fundar, ha estat una tribuna oberta per a tot aquell qui té alguna cosa nova, intel·ligent i reflexiva a dir.\n50 anys amb una línia formativa i de recerca multidisciplinària, molt orientada al món professional, que impulsa col·laboracions estretes amb empreses, institucions i universitats d'arreu del món.\nTota una trajectòria com a pioners en l'ensenyament del disseny i l'enginyeria, sense deixar de contribuir a la formació de professionals destacats.\nMotivats per motivar. A les nostres aules, el veritable protagonista de l'ensenyament és l'alumne. I l'objectiu dels nostres professors és motivar-lo perquè assumeixi plenament les competències.\nEls programes d'estudi de l'escola s'articulen a través de crèdits ECTS i de competències, que són els principals requisits pedagògics de l'Espai Europeu d'Educació Superior.\nEl valor principal d'ELISAVA rau en els coneixements, però també en les xarxes de relacions professionals i internacionals que la fonamenten.\nDes de l'Escola valorem molt especialment els vincles amb entitats i institucions, atès que són els espais de futur per al desenvolupament dels nostres estudiants.\nEls alumnes d'ELISAVA tenen a la seva disposició els espais especialitzats de l'Escola, en un règim d'aula oberta i amb assistència de personal especialitzat, fora de l'horari de classes. A més, el Centre obre puntualment uns caps de setmana cada trimestre coincidint amb l'etapa prèvia als exàmens, de manera que els estudiants tenen a la seva disposició el material de la biblioteca, el servei informàtic i el taller de maquetes i prototips.\nGrau en Enginyeria en Disseny Industrial - ELISAVA (centre universitari docent adscrit a la UPF)\nMàster en Disseny i Hàbitat\nMàster en Creativitat Audiovisual. SISOMO\nPostgrau en Disseny, Imatge i Arquitectura\nTema: Disseny: gràfic, tèxtil, industrial i interiors Comunicació, publicitat i relacions públiques Construcció i edificació Imatge i so: cinema, ràdio, fotografia Informàtica i telecomunicacions Humanitats Economia i administració d’empreses Tècniques artesanals i artístiques


Area de Promoció Econòmica\nEl Departament de Promoció Econòmica és l'impulsor del desenvolupament econòmic i social del municipi. Planifica, gestiona i ofereix a les persones, a les empreses i als comerços, programes locals i serveis dirigits a promoure l'activitat econòmica i l'ocupació. Els objectius del Departament de Promoció Econòmica són:\n- Àmbit d'orientació i d'inserció laboral: afavorir la inserció sociolaboral a través del desenvolupament d'actuacions concretes, de totes les persones desocupades que busquen un lloc de treball.\n- Àmbit d'empreses i d'emprenedors: mantenir una comunicació amb les empreses del municipi que permeta avançar conjuntament en els processos de desenvolupament local. Assessorar els emprenedors que vulguen dur a terme algun projecte empresarial. Informar-los de les ajudes que puguen sol·licitar, així com, gestionar-les i fer el seu seguiment.\n- Àmbit de comerç: potenciar i promocionar l'activitat comercial del municipi. Incentivar el comerç del poble a través de la realització de campanyes d'animació i promoció del comerç.\n- Àmbit de formació: informar a les persones desocupades o en actiu de la formació que poden rebre.\n- Àmbit agrícola: assessorament i promoció dels productes autòctons. Potenciar el producte del raïm de moscatell, donar a conéixer el projecte d'agricultura ecològica i la marca BioMoscatell del Poble Nou de Benitatxell.\nTel./Fax 96 649 33 87\nAdreça: C/ Pare Plàcido, 16\nRegidor: Maria Teresa Roldán


TAC12 TV - 55.000 persones segueixen el Cós Blanc per TAC12\n55.000 persones segueixen el Cós Blanc per TAC12\nDilluns, 05 Febrer 2018 13:26\nVa tornar a ploure confeti dissabte a la tarda a Salou. Més de 20 tones sobre les prop de 30.000 persones que un any més es van acostar fins a la capital de la Costa Daurada per poder viure el Cós Blanc. I a això, cal sumar les que ho van veure en directe des de casa, a través de la retransmissió d'aquesta casa, de TAC12. Si ho volen tornar a reviure ho poden fer a través del nostre web. El Carrer Ciutat de Reus, més ple que mai, va rebre les 28 colles participants en un clima immillorable que, tot i l’aparició de la pluja, es va celebrar amb completa normalitat. De fet el Cós Blanc d’enguany ha estat de rècord, i no només pels visitants, més de 2.500 persones van formar part activament de la gran festa del confeti. Vestits, per exemple, de Freddy Mercuri en la versió del mític vídeo I Want to BreakFree de Queen, de Superherois o de guerrers Zulús i molts més. Una autèntica festa sota els quasi 20.000 kg de confeti que van disparar els 20 canons situats a la part central del recorregut a Ciutat de Reus. Gran presència policial també a la festa central de la Festa Major de Salou. Un dispositiu, entre Policia Local, Mossos d’Esquadra, Protecció Civil, ambulàncies i Bombers de més de 350 persones, per vetllar per la seguretat d’un dels actes més multitudinaris de l’any del Camp de Tarragona. Però la festa no se centra només al vespre. El Cós Blanc comença ben d’hora el mateix dia, aproximadament a les 9 del matí, quan les colles es troben per fer el lluïment pels carrers del municipi. Una cita que aquesta casa, TAC12, no es va voler perdre i que us va poder oferir en rigorós directe. I si no ho van poder gaudir ni als carrers de Salou, ni a casa, ara tenen l’oportunitat de recuperar tota la retransmissió al nostre web, www.tac12.tv.\nMés en aquesta secció: « Tot a punt pel Cós Blanc que es podrà viure en directe per TAC12 Dos robatoris amb violència en menys de 24 hores a Salou i La Pineda »


Bloc Empotrat: d’agost 2021\nCanal de la Moreneta a les dues puntes\nLa icónica guia de la Cara Nord qualifica de recomanable aquesta via que també s'anomena Xemeneia Vendrell.Així doncs ja sabeu que amb el criteri de l'Hita aquesta cal fer-la si o si.Al costat de tant reputat parer la meva humil opinió de rostollaire poc pes tindrà.Dit això a mi també m'ha agradat malgrat que no compleix la regla d'or de les bones pelis: ni el començamnet ni el final m'han agaradat.La primera tirada és per plegar veles i marxar al bar ( o a casa ),herba,blocs i un pas del tot curiós per possar el peu al bosc.El que ve després m'ha agradat molt,debia tenir el dia Oliver Twist!.Algun renec al segón llarg i a la tercera tirada m'he sorprès el fet de navegar per dins de la xemeneia cercant el pas menys estret.Ara entro a dins,ara surto,ara torno al fons....Penúltim llarg de díedre per variar i sortida al cim per una canal arbrada,guarrillo però fàcil!.Hem enllaçat les dues darreres tirades ( 45 m.?).\nAproximació: Prenem el GR 192 en direcció al Monestir.Uns 100 metres abans de la Cadireta caldrà agafar una traça que puja ben empipada a la nostre dreta i que disposa de cordes fixes.Seguint aquest corriol anem a parar a la base de la muralla nord que flanquejarem a l'esquerra uns cent metres.El peu de via queda uns cinquanta metres a l'esquerra de la clàssica La que no estava oberta ( díedre tombat amb un filferro de pitó visible ).Entrada en una mena de torrentera amb unes grades bastant guarres.\nA la primera tirada.\nOrientació: Nord,crec que el sol només hi arriba de manera anecdótica.La segona tirada te pinta d'estar molla/humida sovint.Aconsellable fer-la en èpoques seques.\nMaterial: Unes dotze cintes exprés,un parell de tascons i un joc de friends des de l'Alien groc al Camalot del 4.Aquest darrer només l'hem disparat a l'inici de la penúltima tirada molt obert.\nHoraris: Aproximació 30',via 2.5 hores i baixada 50'.\nGrau obligat: V,a la primera tirada sobre blocs sospitosos i després de sortida a repisa,si algú deixés tres metres de cordino en un arbre aquest pas quedaria súper assegurat.Un cop a dins de la xemeneia IV/V d'encastament: no sempre protegible peró difícil de caure.\nDescens: Des del coll hem fet la punta de la dreta (III) i després hem desgrimpat per un arbre fins la canal (II).Hem baixat per la canal fins a trobar el cami va al refugi d'Agulles des d'aquest punt hem retornat a l'aparcament de Can Massana per camí senyalitzat.\nRessenya: D'en Pako Crestas.La foto del primer llarg és del blog d'en Lluís Nadal.Gràcies a tots dos!.\nEsperó Nord al Pic de la Valleta.\nPrimer de tot aclarir que no s'ha de confondre aquesta via amb la seva veïna Esperó Nord Est. Sabent això dir que als dos membres de la coradada ens ha semblat una bona ruta.Prou mantinguda i amb algún llarg fregant les cinc estrelles sinó les te.Possats a buscar-li pegues com que estem parlant d'una via no gaire repetida en alguns passatges hi trobarem una mica de líquen.La roca en general molt solida encara que al flanqueig de la tercera tirada hem aprofitat que dúiem martell i hem cardat avall un parell de llastres ben interessants.S'agraeix molt la ressenya d'en Parce sense la qual probablement no hauriem encertat l'itinerari. Per nosaltres el llarg clau de la via és el tercer on ens hem vist pitonant en lliure.\nAproximació: Seguim amunt per les pistes.Agafem una pista que puja per sota dels remontadors sempre amb la intenció de vorejar la vall de sota la via per la dreta.Quan la pista fa un revolt a la dreta nosaltres anirem cap a l'esquerra per un llom on trobarem algunes fites que ens duran a un corriol que voreja el circ pel seu vessant dret.Al final d'aquest corriol toca baixar al circ i tornar a pujar fins al peu de via.Inici comú amb El Gran Díedre.\nHoraris: Aproximació 2 hores,via 5 hores i descens 1 hora 45'.\nGrau obligat: El llarg més obligat és el tercer, crec que sense claus obliga a 6a+/A0.Nosaltres hem passat clavant amb 6a/A1 potser clavant més es pugui solventar amb V+/A1 que és la dificultat obligada que m'ha semblat que te la resta de la via.\nMaterial: Algun tascó,un joc de friends de de l'Alien blau al Camalot del 3 repetint algún mitjà ( .5 al 1 ),14 expresos,un martell per tota la cordada i 3 claus.Nosaltres hem pitonat un universal fi i curt a l'inici de les dificultats del tercer llarg així com un extraplà mitjà al flanqueig final de la mateixa tirada mentre que a l'inici del sisè llarg hem possat un extraplà curt.Imprescindible dur doble corda i unes 14 cintes millor desplegables.\nDescens: Des del cim baixar a la dreta a un gran i evident coll.Baixem per la primera canal que trobem,no hi ha desgrimpades.No passem pel peu de via,sinó uns 100 metres més avall.\nIntegral Bisbalenques-Tempesta de Mitja Tarda al Contrafort de la Dent d'en Rosell.\nUn itinerari ben ferm de fissura díedre amb un petit toc herbós.La tirada central és un breu parentesis entre dos bons llargs d'escalada atlètica amb passos de bloc i alhora continuïtat.La graduació m'ha semblat un pèl més dura que a les vies modernes del Contrafort.\nAccés: A Queralbs agafem la carretera que puja a Fontalba. Només la seguirem un o dos quilòmetres aparcant a ma esquerra quan ens creuem amb el camí que puja cap a Núria.\nAproximació: Cal seguir el camí que puja a Núria. Aquest camí ofereix dues variants, a nosaltres ens interessa el camí dels Duis ( esquerra, cartell) que passa per sota mateix de la Dent d'en Rossell o Roc dels Duis.\n1) Per la tartera que hi ha a la base del Contrafort: Potser es camina menys però és més incòmode. Just després d'una vauma amb un banc deixem el camí de Núria i pugem per l'esmentada tartera, alguna fita.\n2) Per la baixada de la Dent: Passem l'esmentada vauma, un oratori i una petita font. Just després de la font localitzem una tartera a ma esquerra. Seguirem una traça fitada que flirteja amb el bosc i la tartera. Més amunt trobarem fites que van a dreta i a esquerra, a les envistes del recordatori d'un esquiador mort.\nAquí convé seguir les fites que van a l'esquerra fins a sota del Contrafort de la Dent.La via comença en un evident díedre amb un tascó i un pitó.\nHoraris: Aproximació 40',via i rapelar-la 2.5 hores i retorn al cotxe 30'.\nMaterial: Nosaltres hem fet anar unes 17 cintes exprés,un joc de tascons i un altre de friends des de l'Alien groc al Camalot del 2 doblant 0.5,0.75 i 1.\nGrau obligat: V+/ A1.\nDescens: Nosaltres hem fet 3 ràpels amb una corda de 60 per la mateixa via.Totes les reunions tenen dos parabolts amb anelles.\nApia a la Magdalena Inferior.\nDoncs una llaminadura més de Gorros, roca increïblement bona, presa generosa i verticalitat. L'equipament habitual de Gorros per no estressar-se massa amb els típics parabolts de colors, en aquest cas verds no fos cas ens cardessim a la via del costat que amb sort deu ser calcada a aquesta. Hem enllaçat les dues primeres tirades.\nAproximació: Del Monestir agafar les Escales dels Pobres, en direcció a Sant Joan. Al pla de Sta. Anna anar pel de sota i quan sortim al camí transversal (St. Joan - St. Jeroni) seguir-lo a la dreta i ens deixarà al camí transversal que va per sota dels Gorros i les Magdalenes. El seguim direcció St. Jeroni fins que ens desviem a mà esquerra pel camí que puja a Sta. Magdalena. Un cop a la base de la Magdalena Inferior anem a buscar les Escales de Jacob,les pugem fins a un coll molt marcat.La via arrenca del mateix coll, te parabolts verds.\nMaterial: Una dotzena de cintes exprés si enllacem llargs, sinó diria que amb alguna menys es fa.\nHoraris: Per fer la via i el ràpel 1 hora i mitja. L 'aproximació des del Monestir uns 40' i 30' de retorn.\nDescens: Ràpel de 35 metres, potser es pot baixar amb un ràpel de 30 i el xiclet.\nSudest Clàssica al Midi d'Ossau.\nEl nom ho diu tot: la via més clàssica del Midi i probablement un dels itineraris més recorreguts de tot el Pirineu. Quan una via arriba a aquest estatus ho és per mèrits propis i la Sureste Clásica no n'és una excepció. Bon ambient, escalada variada i dificultats prou homogènies malgrat una part central més difícil.\nLa placa llisa, Les Escales Grises, la bavaresa amb friends encastats, el pas de gegant...són passatges que retindrem un temps a la memòria.\nNomés se l'hi pot retreure una cosa, la via no arriba a cap cim, la deixem morir a l'Agulleta Jolie amb metres i metres de roca per sobre dels nostres caps.\nHem enllaçat les dues primeres tirades.\nAccés: Coll del Portalet, aparcament en territori francès.\nAproximació: Pujar al Refugi de Pombie, senyalitzat. Des d'aquí la via es veu perfectament. Seguir la Normal del Midi, que es desenvolupa en lleuger ascens per un pedregar. Un pèl abans de ser a la base de la paret deixem el corriol principal i enfilem a ma esquerra per unes pendents mig herboses.\nAtac en un diedret amb sabina característic.\nGrau obligat: A priori V+ semblaria que per sortir del segon pitó que assegura la placa llisa de la cinquena tirada. En aquest tram si baixem cap a la dreta un parell de metres assolim una bona escletxa que permet amb un Camalot del 2 superar el pas.\nMaterial: Cordades sobrades passaran amb algun tascó i el joc de friends de l'Alien groc al Camalot del 2.\nNosaltres hem fet anar un joc de tascons i un altre de friends de l'Alien blau al Camalot del 4 repetint del 0.5 al 3.Crec que és millor deixar el 4 i alguna de les repeticions per repetir l'Alien groc o gris per les Escales Grises on la fissura és bastant homogènia.\nHoraris: Pujar al Refugi de la Pombie 1 hora, d'aquí a peu de via 30 minuts i la resta, a part del nivell de la cordada, dependrà de la gent que tinguem davant.\nPer fer la via conteu de 5 a 8 hores i per baixar per les vires fins la tartera de 1 a 2 hores.\nOrientació: Sud, sol des de primera hora.\nDescens: La baixada per Les Vires te la merescuda fama de ser de les més complicades del Pirineu, millor cometre-la amb llum i bon temps.\nHi ha dos ràpels de menys de 30 metres així com multitud de pitons amb vagues que indiquen les diverses pujades i baixades.\nEtiquetes de comentaris: Midi d'Osau.\nRessenyes de Roc Furiós.\nGrimpada amb un parell de ressalts més o menys verticals.Per escaladors que vulguin passejar per la muntanya o per excursionistes que vulguin encordar-se,sigui com sigui la via te el seu públic i això implica,entre d'altres, dues coses.La primera d'elles és que pot anar bé dur un pla B ja que si hi ha una altre cordada podem llepar amb algun roc sinó és mentres pujen serà en rapelar per sobre nostre.A la mateixa paret hi ha un parell de propostes un xic més entretingudes: Escaladors Asimptomàtics (6b) i una via d'en Grau.\nLa segona conseqüència d'aquesta freqüentació és que a la llarga probablement la roca quedarà sanejada i no s'hi haurà de patir massa.Nosaltres hem baixat per la mateixa viara amb les cordes plegades a l'arnés i hem aprofitat per cardar avall un parell de rentadores sense massa esforç,compte!.\nHoraris: Aproximació 1 hora 15 minus,via i rapelar-la 2 hores 30 minuts i retorn al vehicle 45 minuts.\nMaterial: Nosaltres només hem fet anar cintes exprés,crec que 12.Hi ha qui utilitza algún friend petit/mitjà ja que en algún pas allunyen.A l'últim llarg ens anirà bé un catxarro (0.75-2?) per trampejar el tram de V.\nGrau obligat: V/A0 o IV/A1.\nOrientació: Nord Est,diria que te sol només una estona al matí.\n1) Rapelant per la mateixa via,hi ha un ràpel que es fa d'un pi i poden anar bé recanvis.\nNosaltres aquesta maniobra l'hem fet amb les cordes plegades i hem anat tirant blocs avall.\n2) Per la canal de l'esquerra: Des de la darrera reunió acabar de crestejar una quarentena de metres fins asolir una vira que entra al vesssant esquerra.Per terreny força dret,sense traça i per sobre dels nerets anem baixant per la canal que mica en mica es va tancant.Quan aquesta canal queda tallada desgrimpem un ressalt a l'esquerra,baixem una vintena de metres per una canal i sortim al vessant de l'esquerra.Aquí hem fet un petit ràpel de 5 metres ( pi,cordino abandonat ) fins a peu de paret.\nIntegral Bisbalenques-Tempesta de Mitja Tarda al C...


Una mostra antològica del seu treball gràfic des de principis dels anys 90 fins a enguany que també va visitar la Sala Octubre de València\nRedacció - 03/02/2016\nDes del darrer divendres 5 de febrer fins el diumenge 28 es troba oberta al públic a la Sala d’Exposicions de la Kakv en la Casa de Cultura de Villena la exposició ‘La veu dels objectes’ de l’artista alcoià Josep Sou.\nA la inauguració, integrada per 50 obres, l’autor va dur a terme un recital de poètica performativa (poesia a la vora del llenguatge) amb títols de recent creació. Durant el temps que roman oberta l’exposició es faran visites guiades per tal d’explicar als visitats què és i de què va tot això de la Poesia Visual.\n‘La veu dels objectes’ és un homenatge, en paraules de Josep Sou, ‘als objectes que resten farcits de memòria i als quals el temps encomana una sort de singularitat que afecta el teixit vivent de la seua presència. I manca, encara, la mirada, l’esguard particular que cadascun de nosaltres efectuem per a cloure, amb certa eficàcia, el circuit propi de l’experiència. Una sort de captura individual que ultrapassa el valor exacte de les coses i que, per tant, ajuda foragitar els prejudicis que maculen un possible resultat artístic.’\nJosep Sou, col•laborador habitual de Tipografia La Moderna, és Llicenciat en Filosofia i Lletres, Doctor en Belles Arts per la Universitat Miguel Hernández d’Elx, a més de un destacat poeta que ha publicat una trentena llarga de llibres, que conrea la poesia visual i que exerceix una labor intensa en el corrent experimental poètic, dins l’univers dels nous llenguatges creatius.


Els Garoina XL, BonArt i Enderrock, reinventen un clàssic dels seixanta - SIESTV\n28 jul. 2009 Els Garoina XL, BonArt i Enderrock, reinventen un clàssic dels seixanta\nLa cançó de l'estiu de la Costa Brava\nA finals dels seixanta el govern franquista va encarregar una cançó per promocionar la Costa Brava i promoure l’arribada del turisme. El secretari de Dalí, Enric Sabater, va escriure el tema, i va correspondre als paraguaians Digno García y sus Carios cantar-lo. Quaranta anys més tard el productor Jaume Pla ‘Mazoni’ ha refrescat la cançó i ha comptat amb el duet nòrdico-empordanès Garoina XL. La reedició de la canço ha estat promoguda per la revista BonArt, conjuntament amb Enderrock.


Preu a consultar Pis En venda Pis d'obra nova de 3 dormitoris en venda a Eixample Dret, Barcelona\nAquesta propietat forma part de Apartaments Ausiàs March 49. Edifici amb una renovació excepcional al cobejat districte de l'Eixample, al cor de Barcelona. Veure més detalls sobre aquesta promoció i cadascuna de les seves propietats\nAquests apartaments renovats serien ideals com a primera residència o com a oportunitat d'inversió. Gràcies a la seva proximitat a Plaça Catalunya, les propietats estan molt ben connectades amb la resta de la ciutat, les platges de Barcelona i el recentment reformat Port Vell. Característiques\nVistesSostres altsVestidorAscensorServei de consergeriaAire condicionatExteriorSeguretatObra novaPlafons solarsCalefaccióInteriorA prop del transport públicLlum naturalFinestres de doble vidreAparcament Ubicació\nL'Eixample és el barri més cèntric de Barcelona, dissenyat per l'arquitecte Ildefons Cerdà. El disseny quadricular dels seus carrers combina les necessitats de fluïdesa del trànsit i de ventilació. Les necessitats dels residents també es van tenir en compte i pot trobar-hi escoles, hospitals i mercats cada pocs carrers. L'arquitectura modernista i Art Nouveau domina la zona, i en aquest districte també es troben diversos edificis d'Antoni Gaudí, com la Sagrada Família, la Casa Batlló i la Pedrera. També hi ha molts edificis nous, a més d'oficines, mercats, restaurants, hotels, cinemes i botigues de disseny internacional. A més de ser el districte financer de la ciutat on es troben la Borsa i les seus centrals dels bancs principals. El Passeig de Gràcia divideix el districte entre l'Eixample Esquerre i l'Eixample Dret. BCN2925 Preu a consultar\tImmobles similars Barcelona ciutat


La gran caiguda – Raig Verd Editorial\nIl·lustració: Jon Juárez\nPublicat a Octubre de 2014\nDel guanyador del premi Nobel de Literatura 2019.\nDossier de premsa - La gran caiguda (pdf, 667 KB)\nL’actor, ja retirat, troba un seguit de personatges interiors plasmats en una metròpoli; ens mostra un viatge d’una realitat, la seva realitat, peregrinant cap al fons d’ell mateix i enfrontant-se al seu jo més íntim; el jo dels obstacles i dels reptes en les relacions pròpies i intersubjectives. Un paisatge amb figures estranyes ple de sensacions, pors i descobriments.\nLlegiu-ne un fragment (pdf, 480 KB)\nPaper 18 € | Ebook 7.49 €\nGran, gran literatura. La gran caiguda és, sens dubte, un dels millors llibres publicats els darrers temps a casa nostra.\nLa “gran caiguda” a què fa referència el títol de la novel·la de Peter Handke és també la gran el·lipsi del final. Si hi ha una guerra en marxa, si l’amor no és possible, si el capellà va disfressat sota la casulla, si tots són actors, potser el final del dia és simplement el final de la vida. Cal deixar-se caure, llavors?\nT’aconsello llegir aquest llibre, prendre una canya, posar una ploma ontològica al teu barret com l’heroi de La gran caiguda i seguir-lo. És per al teu propi bé, lector, no te’n penediràs. Es tracta d’una narració directa, amb frases clares i elegants. El llibre és una reminiscència dels començaments de Handke i és impressionant. La literatura alemanya no és concebible sense Peter Handke.\nTot això està teixit amb un llenguatge que, com en un conte de fades, reuneix els més diversos elements en una sola sensació. Realment no es pot dir si és una sensació de por contínua o d’una afinitat incondicional a aquest món.\nDes dels afores de la ciutat fins al centre, el narrador va vagant tan lentament que tot es converteix en un paisatge que sembla tret d’un quadre de Brueghel: un panorama ple de figures marcadament delineades i increïblement estranyes. Quin gran èxit artístic!\nAl programa Gravetat Zero d’aquesta setmana (Apunt Ràdio), a la secció “Galerades”, Vicent Usó (cap...\nPeter Handke, un dels nostres autors, ha estat proclamat, junt amb Olga Tokarczuk, guanyador del...\n“…Però l’autor de La gran caiguda arrossega el protagonista fins a l’últim estimbat: li qüestiona...\nCom en moltes obres de l’art contemporani, l’obertura a la multiplicitat de sentits és aquí...\n“Cada llibre que publica aquesta editorial és un tresor” Marta Esparza a Rac1. La Marta Esparza...\nGriffen, Àustria, 1942. Poeta, dramaturg, novel·lista, assagista, guionista i director de cinema austríac. Conegut per distanciar-se de les convencions literàries establertes i per estar en contacte amb el seu món interior. «L’escriptor ha de ser un nen, un ésser confús, un cercador», segons ell. Pertany a l’estil de la Nova Subjectivitat,...


Actualitat - Alt Urgell - AraPonent\nDijous, 23 de maig de 2013 14:57 h\nLleida Sports Diumenge, 14.4.2013. 05:00 h\nMassa càstig (81-52)\nEl Rivas Ecópolis va arrasar de la pista en la segona part al Cadí ICG Software i es va avançar en la semifinal de la Lliga Femenina. Les esperances de les lleidatanes passen dimecres per La Seu d’Urgell Imatge d'una defensa de Bartonova sobre la local Bermejo (Foto: P.Romero / FEB)\nEl Cadí ICG Software va començar amb mal peu la semifinal pel títol de la Lliga Femenina. Després de superar per primera vegada uns quarts de final de forma autoritària davant del Burgos, el conjunt lleidatà es va enfrontar a Madrid al líder i campió de la fase regular, el Rivas Ecópolis, que només ha perdut un partit en tota la competició. Ahir, no va ser el dia de les urgellenques. Les madrilenyes no van acusar la seua inactivitat des de que va finalitzar la fase regular i va completar un gran partit. Tot i arribar al descans amb un marcador ajustat (40-31), les urgellenques van patir molt a la represa i el Rivas va anar ampliant la diferencia en el marcador. [+]\nLleida Sports Dijous, 4.4.2013. 05:00 h\nEl Cadí ICG Software pren la davantera (72-59)\nLes urgellenques van imposar-se davant del Burgos en el primer partit del play-off de la Lliga Femenina. La defensa i el treball de les lleidatanes va ser clau\nImatge d’arxiu d'un partit del conjunt lleidatà al Palau d'Esports (Foto: AE Sedis Bàsquet)\nEl Cadí ICG Software va aconseguir ahir el primer punt de l’eliminatòria de quarts de final de la Lliga Femenina, després de vèncer per 72-59 el Beroil de Burgos. Les visitants van sortir fluixes a la pista i ho va aprofitar el conjunt lleidatà, no en el primer quart, però sí en el segon. Intenses en defensa i inspirades en atac, les jugadores dirigides per Andreu Bou van arribar al descans amb 13 punts de diferència (37-24). Després del descans les coses van anar inclús millor, i les lleidatanes van arribar a l’últim període amb tot a favor (52-38). El Brugos va millorar en aquest quart i va aconseguir rebaixar la diferència fins a posar-se a 9 punts (64-56). No obstant això, el Cadí va utilitzar millor les seves armes en el tram final i van matar el primer partit de l’eliminatòria (72-59). [+]


Per una Gestió (Pública) Eficient i Transparent\tEl nostre objectiu ha de ser el de fer unes administracions que estiguin a l'alçada del que ens demana la gent: eficàcia, bon servei i transparència. Volem una administració capacitada per donar servei a aquesta societat tan exigent i que pugui donar respostes. Som molt conscients que estem gestionant uns recursos que són dels ciutadans i que per tant ho hem de fer bé.\nA Sant Cugat ens preocupem en ser innovadors i eficients en la gestió pública i transparents amb la ciutadania. Hem posat en marxa projectes com el Catalonia Innovation Triangle (la unió amb Cerdanyola i Rubí per a una millor promoció econòmica) o l’Esport parc internacional (on s’ubicaran les empreses líders del món de l’esport), la candidatura a la EIT (Institut Europeu de Tecnologia), o iniciatives com el Sant Cugat Tribuna. L’any 2009 l’Ajuntament de Sant Cugat del Vallès ha estat reconegut amb dos prestigiosos premis: el de Transparència, atorgat per Transparencia Internacional España, i el de Lideratge i Gestió del Canvi, que avala l'Institut Europeu del Sector Públic.PREMI TRANSPARÈNCIAL’Ajuntament de Sant Cugat és el més transparent de l'Estat espanyol, segons Transparencia Internacional España (www.transparencia.org.es). Aquest guardó s’atorga al municipi espanyol que obté el primer lloc al ranking de Índice de Transparencia de los Ayuntamientos (ITA). L’informe estudia el treball i la informació de 110 ajuntaments més poblats en base a 80 indicadors relacionats amb la informació sobre la corporació municipal, la relació de les institucions i la societat, així com valors de transparència econòmica-financera en la contractació de serveis en matèries d’urbanisme i obres publiques.En quatre dels cinc àmbits estudiats - relacions amb ciutadania i societat, transparència financera, transparència en contractacions de serveis i el de transparència en urbanisme i obres públiques - Sant Cugat va obtenir un 100 sobre 100 en la classificació. En l'apartat d'informació sobre la corporació municipal ens van donar un 94,1. PREMI LIDERATGE I GESTIÓ DE CANVIL’Ajuntament de Sant Cugat va guanyar el premi del Sector Públic Europeu en la categoria de 'Lideratge i gestió del canvi' pel Pla d'Alineació i Competitivitat Estratègica (PACTE), atorgat per l’Institut Europeu del Sector Públic (www.epsa2009.eu)El PACTE és un exemple de pràctica innovadora en la gestió pública. És un model de gestió que prima els aspectes executius i vincula el pressupost a una estratègia per objectius. Aquest sistema es basa en principis com, per exemple, una organització focalitzada ens uns objectius polítics, l'ús de mapes estratègics i la transparència davant de la ciutadania.\nUn bri d'esperança\tVivim uns dies en que tot sovint rebem notícies negatives com les conseqüències de la crisi, els casos de descrèdit polític, la corrupció o la malversació. Enmig d'aquest ambient hostil, deixe-me compartir un bri d'esperança, una pinzellada d'optimisme.\nFa uns dies vam estar a Maastricht ja que l'ajuntament de Sant Cugat del Vallès ha guanyat el premi del Sector Públic Europeu en la categoria de lideratge i gestió de canvi per l’aplicació d’un pla que millora la gestió i la transparència del consistori. El guardó prima els aspectes executius i vincula el pressupost amb l’estratègia per objectius i és un reconeixement al model de gestió econòmica del consistori: el Pla d'Aliniació i Competitivitat Estratègica (PACTE).\nI encara uns dies després, vaig anar a Madrid a recollir el guardó de l'ONG Transparencia Internacional que ens qualifica com l'ajuntament més transparent de l'Estat.\nA Sant Cugat aspirem a tenir un Ajuntament que sigui modèlic en la gestió i que faci les coses bé. I això vol dir tenir molt present que el món canvia, així com el nostre país i les nostres ciutats. I les administracions també ho han de fer.\nEstic segur de que això és el que pensen la majoria de ciutadans. Hi ha unes regles de joc molt competitives i molt dures a la vida diària a la feina, a les empreses, fàbriques o despatxos. Molts pensen que les administracions publiques anem per una altra banda i ens adormin una mica. A l’Ajuntament de Sant Cugat no volem això. Volem una administració capacitada per donar servei a aquesta societat tan exigent i que pugui donar respostes . Som molt conscients que estem gestionant uns recursos que són dels ciutadans i que per tant ho hem de fer bé. Molt bé.\nDes del govenr municipal de CiU estem canviant la manera de funcionar de l'ajuntament i, per portar-lo a terme, hem comptat amb el suport de totes les forces polítiques. El que al començament despertava escepticisme, amb el temps, ha convençut a propis i estranys. I estem molt orgullosos d’haver-ho aconseguit.\nGràcies a tots i totes els que hi heu participat.\nPersonal Democracy Forum\tAquesta setmana he participat com a ponent a l'edició per Europa del Personal Democracy Forum (PdF).\nConcretament he intervingut a la taula Online Political Organizing in Regional and Local Campaigns dedicada a la participació política a través de les tecnologies de la informació i la comunació.\nUna de les idees que he compartit és que un cop fas el salt a la xarxa 2.o ja quedes atrapat. Com puc estar al Twitter amb un miler de Followers i no respondre quan em fan un Missatge Directe o menció? Si pel carrer parlo quan la gent m'atura, a la xarxa també ho he de fer.\nHe explicat una de les experiències que em van fer veure la immediatesa de les xarxes socials. Va ser durant les fortes nevades que enguany van caure a Sant Cugat mentre jo era de viatge a Hamburg. A través del Facebook i el Twitter, vaig poder informar molts ciutadans de l’evolució dels esdeveniments. Explicar-los quines escoles estaven tancades, quins carrers tallats o quan es restablia el servei de trens, tot en directe, al moment. Aquest volum d’informació i rapidesa donen vertigen, és un somni fet realitat per als que ens agrada resoldre els problemes de la gent i el país.\nEn la meva xerrada al PdF he comentat aquest gràfic que mostra les vies de comunicació que tinc amb els meus conciutadans. El quadre exposa els 13 canals a través dels quals hom s’està adreçant a mi. L’espectre s’ha ampliat, abans s’adreçaven a l’Alcalde per una primitiva instància que passava pel registre i ara la gent m’envia DMs (Direct Missatges) del twitter per demanar que els arregli el carrer.\nAra els veïns i veïnes de la meva ciutat, Sant Cugat del Vallès, però també els de tot Catalunya i de tots els racons de món poden adreçar-se a mi. Sempre els atenem, més tard o més d’hora, però crec que això és la base d’una política moderna, d'una democràcia personal.\nPodeu veure la meva presentació en aquest enllaç: presentacióEnllaç del PdF: http://personaldemocracy.com/europe\nSant Cugat, de nou, primera posició en transparència\tPer segon cop consecutiu Sant Cugat del Vallès torna a ocupar el primer lloc del rànquing de municipis més transparents de l'Estat, d'entre els de més de 50.000 habitants, segons ha publicat aquesta setmana l'ONG Transparència Internacional Espanya. Me n'alegro.La nostra ciutat ha aconseguit la màxima puntuació possible, 100 punts sobre 100, en les cinc categories en què es divideix l'índex, i empata amb cinc ajuntaments més, entre els quals el de Sabadell. Vull felicitar totes les ciutats que han excel·lit en aquest índex.L'Ajuntament de Sant Cugat ha superat la puntuació de l'any passat, quan vam aconseguir encapçalar en solitari la llista de municipis més transparents de l'Estat amb 98'8 punts sobre 100. L'índex del 2010 de Transparència Internacional Espanya atorga la màxima puntuació, de 100 punts, a la nostra ciutat, en una primera posició compartida amb cinc municipis més: Sabadell, Bilbao, Gijón, Ponferrada i Puerto de Santamaría. D'aquesta manera, Sant Cugat és l'únic municipi de l'Estat que aconsegueix liderar el rànquing per segon any consecutiu.Transparència Internacional analitza 80 indicadors dividits en cinc àrees de transparència que avaluen la informació sobre la corporació municipal, les relacions amb els ciutadans, la transparència econòmica i financera, la transparència en la contractació de serveis i, per últim, la transparència en matèria d'urbanisme i obres públiques. En totes les categories Sant Cugat obté 100 punts sobre 100, millorant la marca de l'any passat, quan només obtenia una puntuació inferior en l'apartat d'informació sobre la corporació.Entre tots els que treballem a l'ajuntament hem aconseguit estar al capdemunt del el rànquing dues vegades consecutives. És un privilegi presidir un consistori que assoleix fites com aquestes i que fan millorar la confiança en el servei públic.\nLa política que ve: competitivitat pública per afrontar els reptes del segle XXI\tEm vaig plantejar escriure aquest llibre fa uns mesos motivat per la preocupació que sento pel sector públic. No és una preocupació nascuda del menyspreu o de la crítica corrosiva amb que tant sovint es tracta l’administració des de sectors de l’opinió publica i especialment empresarials. Ben al contrari, sóc ben conscient de la importància de l’administració com a garantia de la cohesió social, com a generador d’una gens menyspreable part del PIB del país i, sobretot, des de la perspectiva del servei públic que té encomanat.\nConec diverses administracions, hi he treballat i sóc ben conscient de les seves mancances. Certament l’administració ha evolucionat, unes més que les altres, però encara ens manca molt de camí a recórrer. En alguns casos, la distància entre l’evolució del sector públic i el privat és realment alarmant.\nEls ciutadans tenen dret a una administració eficaç i austera. Els treballadors públics tenen dret a sentir-se part d’un col·lectiu respectat i apreciat per la ciutadania que, amb els seus impostos , finança el sector públic. I la competitivitat del país bé que mereix una administració àgil i a l’alçada de les circumstancies.\nSovint la política no ha estat a l’alçada de l’exigència de modernització per conformisme, per incapacitat de vèncer les resistències al canvi o, simplement, per ignorància del rumb que està prenent el món. L’escassetat de recursos, la necessitat de gestionar millor la cosa pública i la crisi econòmica fan que els ciutadans mirin cada dia amb més desconfiança el sector públic. Així es produeix un eixamplament de la "Y" que distancia els mons privat i públic. Les exigències de competitivitat d’una economia globalitzada, fan que aquesta reforma sigui inajornable.\nDes de la nostra experiència personal, en Jordi Joly i jo mateix hem volgut posar a l’abast de qui hi estigui interessat, algunes de les nostres reflexions i propostes de millora, espero que us interessin.Si voleu més informació sobre el llibre podeu anar al web de "La política que ve" I si voleu més informació sobre l'acte de presentació cliqueu aquí\nDocSessions\tAquesta setmana he assistit a la Doc Sessió d’Artur Mas al 22@ on ens ha explicat la seva visió sobre l’administració i les institucions del país\nEl format de la presentació m’ha agradat força, és innovador, permet el diàleg, alhora que facilita la transmissió dels conceptes de manera entenedora, res a veure amb els mítings polítics habituals. El fons de la sessió ha estat contundent: la realitat de l’administració pública a Catalunya és francament millorable, el necessitem un canvi urgent.\nEs calcula que el dèficit públic de la Generalitat és d’uns 30.000 Milions d’€ . Hem passat de tenir 140.000 funcionaris l’any 2003 a tenir-ne 226.000 el 2010. El món econòmic pateix l’anomenat “Impost del temps” per establir-se al nostre país, és a dir, la lentitud estalviable a molts procediments administratius que podrien facilitar les coses a qui vol crear feina i riquesa.\nEn un moment de crisi com l’actual, on les reformes estructurals són un clam, la reforma de les institucions no en pot quedar al marge. És sorprenent el poc que la majoria de responsables polítics esmenten aquesta necessària reforma.\nLa veu de Sant Cugat va ser present a l’acte a través de la intervenció de la Mercè Conesa, tinent d’alcalde de territori, que va explicar les mesures que de fa temps hem adoptat, en la línia de rigor pressupostari, transparència, celeritat en el pagament dels proveïdors, gestió per processos, i un llarg etcètera que han convertit la nostra ciutat en referent de gestió i competitivitat pública\nUs deixo el vídeo de la DocSessió.


La cota de neu serà aquesta nit de 1.200 metres\n2 min. 02/10/2020 13:05\n651x366 Cops de vent màxims previstos per aquest divendres al migdia / ARA Cops de vent màxims previstos per aquest divendres al migdia / ARA\nLa pertorbació 'Àlex', amb l'epicentre a França, s'ha deixat notar des d'aquesta passada nit al Principat. El vent, però, bufarà més fort a la costa catalana que al Pirineu durant tot aquest divendres. També farà ploure i podria deixar quantitats de precipitació superiors als 50 l/m2 a l'Alt Pirineu.\nLa cota de neu es mantindrà per sobre dels 2.000 metres durant bona part del dia, però aquest divendres a la nit es desplomarà fins als 1.200 o 1.300, cosa que fa pensar de nou en emblanquinades en cotes molt baixes per ser a principis d'octubre.\nAl Pirineu no hi farà massa sol durant el cap de setmana, i diumenge reapareixeran algunes pluges i ruixats de neu sobretot al nord de la serralada. Diumenge la cota de neu serà molt variable, però en general no nevarà per sota dels 1.800 metres. Diumenge a la tarda també hi pot haver alguns ruixats i tempestes.\nTot plegat comportarà un canvi clar en l'ambient. Aquest divendres ha començat amb temperatures encara altes, però durant la jornada la sensació tèrmica no farà altra cosa que baixar. Avui les màximes seran fins a 10 graus més baixes que ahir en moltes comarques del Pirineu.\nL'inici de la setmana que ve tornarà a estar marcat per un fred avançat per a l'època. A partir de dimecres la temperatura pujarà d'una forma més notòria.\nL’empresari andorrà, soci de Villarejo


«Si el pessebre no transmet res, és només una maqueta»\n16 de de desembre del 2016. Actualitzada 20 de de desembre del 2016 a les 18:08\nAquell nen que no podia esperar el moment de treure els 12 toms de l'enciclopèdia Monitor del moble de casa per posar al seu lloc el tradicional pessebre de suro i molsa que havia fet amb el seu pare i els seus germans és actualment un dels pessebristes més reivindicatius. Autor de la tesi doctoral Simbolisme religiós a l'espai públic i membre del Col·lectiu El Bou i la Mula d'estudiosos del pessebre, Enric Benavent (Vilanova i la Geltrú, 1964) exposa a la seu del Grup Pessebrista de Castellar del Vallès un impactant naixement ambientat en un caixer automàtic. El seu títol: Obra Social.\n-Els seus pessebres no sempre són ben rebuts. El del 2006 estava ambientat en la guerra i va ser retirat d'una exposició.\n-És lògic que hi hagi gent que no accepti els pessebres que trenquen amb l'imaginari clàssic, però jo crec que estic dins de la més estricta tradició.\n-El pessebre sempre ha representat el naixement de Jesús en el context de les persones que l'han fet i jo l'única cosa que faig és estirar-lo al segle XXI. Si actualitzéssim el relat evangèlic, Jesús hauria pogut néixer en un caixer automàtic. ¿Per què és menys acceptable representar-lo així que un paisatge pirinenc de pastors amb barretina?\n-¿Perquè sempre s'ha fet així?\n-És el principal argument. A partir del pessebre de la plaça de Sant Jaume, que està fet amb criteris d'art contemporani i no és de lectura fàcil, vaig sentir que algú deia: «¡Volen matar les festes de Nadal!». No. Els que les mataran són els que no les deixen evolucionar, però mentre el pessebre es pugui fer i interpretar de diferents formes no morirà.\n-En la seva reproducció del caixer de La Caixa no hi falta ni un detall.\n-És una fotografia del que veig cada dia al caixer que hi ha sota de casa meva. Podria haver posat dues persones sense llar en qualsevol altre lloc, però aquí hi ha una qüestió simbòlica. ¿On hi ha les causes reals de la crisi econòmica i la injustícia social?\n-¿Ha fet un pessebre anticapitalista?\n-Podria ser. Aquest pessebre reivindica el Déu pobre dels cristians i alhora denuncia les conseqüències del sistema econòmic actual i els abusos del sistema bancari, així que en el fons és una crítica al capitalisme. També hi ha un missatge d'esperança i solidaritat, que representen els nens que li porten un entrepà.\n-No és un pessebre bonic.\n-A mi tampoc m'agrada estèticament; és horrible, com el de l'any passat, que representava el camp de concentració de Ravensbrück. Algú deia que és un pessebre trist, però el que és trist és que a Barcelona hagi 3.000 persones sense llar i 900 que no tenen on dormir.\n-¿Hi hauria d'haver algun límit en la representació del naixement?\n-Crec que es pot fer tot mentre es respecti l'actitud que hi ha darrere de la mitologia dels personatges. Per exemple, jo no m'imagino un pessebre en què sant Josep i la Mare de Déu vagin de rics. Aquest any es ven un pessebre hipster en què les dues figures apareixen fent-se un selfie amb el nen Jesús i tampoc ho veig clar. Per a mi no respecta l'actitud dels personatges.\n-¿I quina actitud reflecteix fer-se un selfie?\n-Mmm... L'actitud de protagonisme, de deixar constància que tu ets l'important al costat del nen Jesús, com si estiguessis amb un famós. Crec que aquesta mirada egocèntrica no forma part de l'actitud que representen sant Josep i la Mare de Déu.\n-Vostè és creient. ¿És imprescindible ser-ho per fer el pessebre?\n-No, el que cal ser és sensible i voler transmetre alguna cosa. Si el pessebre no transmet res, si no fa pensar, si no fa vibrar, només és una maqueta.\nAltres articles de Gemma Tramullas


El veí de Serra, Borja Martínez, presentarà el pròxim 5 d'abril el seu primer llibre - Noticias CAMP DE TURIA\nBorja Martínez, jove veí de la localitat de Serra presentarà el divendres 5 d’abril el seu primer llibre titulat “Relevium”.\nAquest jove de 20 anys va nàixer en una xicoteta localitat de la comarca del Camp de Túria d’uns 3.100 habitants i ja, des de xicotet, li ha al·lucinat el teatre i tot el que tinguera a veure amb les arts escèniques. D’aquesta manera, als 7 anys va actuar a l’escola municipal de teatre de Serra per primera vegada. No obstant això, la música també es va creuar en el seu camí, ingressant en l’especialitat de clarinet en la banda de música del seu poble, La primitiva de Serra. Així, als 15 anys va començar els seus estudis en el conservatori professional de Montcada. A més a més, va estudiar en l’institut Les Alfàbegues de Bétera i després, donat el seu amor per l’art, va estudiar batxillerat d’arts escèniques en l’institut Lluís Víes de València. En aquesta època, les coses per a ell anaven a donar un gir de 180° perquè s’aniria a Madrid ja que li havien admés en una de les millors escoles per a actors.\nQui desitge més informació al respecte pot dirigir-se a la seua pàgina web borjamartinez.es.


Posts 375\tGrats Viceras on R12!\nPosts 414\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 469\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 378\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 1,968\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 375\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 2,125\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 86\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 1,216\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 11\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 44\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 77\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 109\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 52\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 700\tRe: Grats Viceras on R12!\nPosts 67\tRe: Grats Viceras on R12!


El Procicat autoritza les revetlles de Sant Joan i les festes majors - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El Procicat autoritza les revetlles de Sant Joan i les festes majors\nEl Procicat autoritza la celebració de festes populars si s’eviten les aglomeracions, i es compleixen les limitacions d’aforament de l’activitat i el pla sectorial corresponent. A banda, aquest dilluns Protecció Civil farà pública una guia per a la celebració amb seguretat de les revetlles de Sant Joan.\nPel que fa al nombre de persones permès a les reunions i trobades es manté en un màxim de 10 persones, però sense límit en el nombre de bombolles de convivència. Tot i això, el govern català recomana fer un ús responsable d’aquesta mesura.\nEs permet l’increment de l’aforament de congressos, convencions i fires comercials, del 50 al 70%. També s’autoritza el mateix percentatge d’ocupació en els actes religiosos i civils.\nVistiplau també pel retorn de les assembles d’entitats culturals i associatives. Actes que hauran d’estar limitats al 70% de l’aforament i a un màxim de 500 persones a l’interior, i de 1.000 a l’exterior.\nI per últim, s’autoritza l’organització d’actes de graduació d’estudiants universitaris en les mateixes condicions que les activitats culturals.\nAtico 30, nova botiga de roba a Olot


Càlig presenta una intensa Setmana Blanca Cultural i Esportiva | Canal56 Notícies\nInicio Càlig Càlig presenta una intensa Setmana Blanca Cultural i Esportiva\non: 17/02/2020 En: Càlig, Cultura\nLes activitats organitzades es desenvoluparan del 21 de febrer al 2 de març i inclouen xerrades, exposicions i concerts\nLes Regidories d’Esports, Joventut, Cultura i Benestar Social de l’Ajuntament de Càlig, junt amb diverses entitats i associacions de la població, han programat una intensa i completa Setmana Blanca Cultural per a tots els gustos i edats. La programació dona-rà inici el proper divendres 21 de febrer de la mà de l’Associació de Paranyers APA-VAL, amb una xerrada titulada ‘Arts i tradicions locals’. El col·loqui s’iniciarà a les 19:00 hores amb la salutació de l’alcaldessa de Càlig, Ernestina Borràs, i anirà seguit per l’exposició per part de Miguel Ángel Bayarri, president de l’entitat, que versarà so-bre ‘Context històric i social de la modalitat de caça del parany’. ‘Arts i tradicions lo-cals’, a càrrec de Joaquín Esteller, ‘La caça al segle XXI’ per part del president de la Federació de caça de Tarragona, Joaquim Vidal, i ‘ Exhibició de cants d’ocells amb reclam’ seran les ponències que arrodoniran la jornada, que tindrà un obsequi per a tots els participants.\nDissabte 29 de febrer, ‘Surt a fer esport i no et perdes’ és el títol de la xerrada que ens convida a conèixer els aparells electrònics que poden ajudar-nos a no tenir un ensurt a l’hora de fer esport, com és el cas del GPS. La cita serà a les 16:30 hores a la sala de Projeccions. I el mateix dia però a les 19:30 hores i l’Auditori, podrem gaudir de ‘Postres de músic: l’Associació Musical Vila de Càlig amb “El Hombre Verbena”’, que l’entitat ha preparat com la novena edició del seu tradicional concert en honor al Soci, i que de ben segur farà passar una vesprada divertida amb l’humor i la música com a protagonistes. Finalment, el dia 2 de març a les 19:30 hores, la sala de Projeccions del Centre de Cultura acollirà un curs de formació a mode de xerrada al voltant de la rea-nimació i l’ús del desfibril·lador, sota el títol ‘I si has de salvar alguna vida?’.


Espais de treball i tendències pel 2022\nLes seus corporatives fixes donen pas a espais flexibles\nAra, més que mai, les empreses han d'adaptar-se a un escenari on conflueixen noves maneres de treballar i la incertesa de la situació sanitària. A més, el concepte de seu corporativa, pensat com un espai fix, comença a quedar-se obsolet, ja que la tendència és que es converteixin en espais que busquin la innovació i que s'adaptin al ritme de creixement de l'empresa.\nEstà demostrat que treballar en un espai flexible millora l’engagement i el sentiment de pertinença a l'empresa. Encara que el teletreball ha funcionat molt bé, sobretot en el sector IT, continua existint una necessitat de desconnexió de la vida laboral i personal, d'espais lliures d'interrupcions on puguem mantenir qualsevol tipus de reunió i relacionar-nos amb la resta de companys.\nEl model de treball híbrid: la nova normalitat\nSegons un estudi elaborat per Microsoft, el 94% de les persones prioritzaria a aquelles organitzacions que donin com a opció treballar de manera híbrida. I és que, com ja apuntàvem al principi, la majoria de les companyies està apostant per aquesta fórmula llarg termini, i es tracta d'un model que s'ha estès a tot el món.\nNicholas Bloom, economista i professor de la Universitat de Standford, s'ha dedicat a estudiar el treball en remot i l'híbrid durant dues dècades. Preveu que en 2022 l'empresa típica tindrà a tots en l'oficina tres dies a la setmana, de dimarts a dijous, i treballant des de casa els dilluns i divendres. A més, vaticina que el 50% dels treballs seran presencials, seguit d'un 40% de fórmula híbrida i un 10% de teletreball.\nOficines versàtils, ben comunicades i amb llum natural\nLes tendències actuals apunten cap a espais flexibles que s'adapten a les demandes de les empreses en temps real. Per aquest motiu, aquest 2022 moltes companyies es troben buscant espais on els seus empleats puguin ser més productius, mantenir reunions i atendre els clients sense cap mena d'interrupció.\nQuè busquen en aquests espais? Sobretot, elements indispensables que afecten la qualitat de vida, com la llum natural, font de benestar i confort i, especialment, la ubicació: oficines ben connectades i comunicades per a facilitar la mobilitat. També es fixen la versatilitat de les instal·lacions, que permetin personalitzar-se al màxim i disposar d'espais privats, a més de tenir la possibilitat de canviar d'espai en el mateix edifici.\nDes de CINC portem més de 15 anys preparant espais corporatius, i som especialistes en la preparació d'oficines a mesura. Gràcies a la nostra experiència de més d'una dècada oferim espais flexibles que s'adapten a les necessitats de cada empresa a cada moment, en ubicacions estratègiques (el 22@ de Barcelona i el centre de Girona). A més, posem a la teva disposició tot tipus de serveis (assessoria, assegurances, secretaria) per a ajudar-te a impulsar el teu negoci en aquest 2022.


3 min. Barcelona 27/03/2017 21:32\n651x366 L'acusat de matar un jove a ganivetades a Colera i calar foc al cadàver, durant el judici a l'Audiència de Girona / ACN L'acusat de matar un jove a ganivetades a Colera i calar foc al cadàver, durant el judici a l'Audiència de Girona / ACN\nL'Audiència de Girona ha imposat una pena de 16 anys, 6 mesos i un dia de presó a Marlon Roberto Castro, el jove que va matar a ganivetades a un noi a Colera el 17 de març del 2014, i que posteriorment va cremar-ne el cadàver, fet que va provocar un incendi forestal. La sentència, recollint el veredicte del jurat popular, el condemna com a autor d'un delicte d'assassinat i un d'incendi forestal. A més, haurà de pagar una multa de 2.520 euros i indemnitzacions per valor de 133.045,13 euros als familiars de la víctima i a la Generalitat.\nLa resolució també acull la pena per a les altres tres processades, que no han hagut d'enfrontar-se al veredicte del jurat popular. Les condemnades són Dolors Folch, a cinc anys de presó per lesions en concurs amb homicidi imprudent, Esther Puig del Castillo, a tres anys i mig per encobriment i incendi i Carmen del Castillo, a un any i mig per encobriment.\nEl magistrat ha imposat a Marlon Roberto Castro les penes mínimes per cada delicte: una condemna de 15 anys i un dia per l'assassinat i un any i mig més la multa de 2.520 euros per l'incendi forestal. El fiscal va demanar una condemna de 21 anys, i l'acusació particular, de 25.\nEls membres del jurat popular van descartar que Marlon actués ofuscat per un "estat de furor i còlera absolut" o sota l'efecte de drogues, tot i que tenia un problema d'abús de cocaïna i altres drogues. El crim es va cometre quan Marlon Roberto Castro va apunyalar un noi a la zona boscosa de Sant Miquel de Colera. El jurat tampoc es va creure que l'acusat actués de "ofuscat" i "fora de si" en veure la víctima amb la seva roba i rellotge, que Marlon havia deixat a casa la seva exparella, amb qui la víctima mantenia una relació des de feia poques setmanes.\nSegons el relat que ha quedat provat i recull la sentència, una de les condemnades, Dolors Folch, va dur la víctima en cotxe fins al lloc on es trobava Marlon, amb l'excusa d'un negoci de drogues. Un cop allà, Marlon va clavar uns cops de puny al jove, i el va apunyalar mentre era inconscient. Com que el jove no es va poder defensar perquè estava inconscient, el delicte es considera assassinat.\nDesprés de cometre el crim, el condemnat va anar fins a Llançà, on es va dutxar i canviar de roba. Després, juntament amb una altra de les processades, Esther Puig del Castillo, va anar fins a una benzinera, on va comprar benzina per calar foc al cadàver. El foc va acabar provocant un incendi forestal que va mobilitzar cinc dotacions de Bombers.\nDesprés de cometre el crim i provocar el foc, Castro i Puig del Castillo van tornar a Llançà. L'endemà, la tercera processada, Carmen del Castillo, el va acompanyar a l'estació del tren i junts van fugir a la Pobla de Farnals per intentar esquivar la justícia.\nEl jutge envia a presó tres detinguts per la mort del jove que va aparèixer cremat en un paratge de Colera


Hotel Aditya Sasan Gir Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 58 allotjaments a Sasan Gir.\nSomnath-Sasan Highway, Station Road, Talala (Gir), Sasan Gir, Sasan Gir, Índia, 362150 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Sasan Gir, Hotel Aditya és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Aditya asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, ventilador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Aditya.\nTots els tipus de viatgers (44) Parelles (6) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (27) Famílies amb infants grans (2) Grups (5)\nProblem is that's this hotel is 15km away from GIR”\nGood staff,good cleanliness & good hot water facility.


Bloc CALdesplugues: 20J. ESPLUGUES DECIDEIX: DARRERS ACTES\n20J. ESPLUGUES DECIDEIX: DARRERS ACTES\nEl proper 20 de juny, Esplugues de Llobregat viurà la jornada de consulta popular sobre la independència. Set col·legis amb un total de 14 meses estaran preparades perquè els ciutadans pugui exercir el seu dret a decidir en aquest acte de democràcia participativa sense precedents al nostre país. La plataforma Esplugues decideix ha programat els darrers actes de campanya:\nA les 14h, festa final de campanya. Paella popular (15€, per eixugar dèficit econòmic). Havaneres amb Joan Reig, Titot, Marimon, Casellas i Manent. Parlaments amb Elisenda Paluzie, Diego Arcos del Casal argentí, Matthew Tree i representants de les plataformes de Cornellà, Sant Boi i Esplugues.\nTANT SÍ COM NO...VOTA!\nPublicat per Jaume Marfany a 15:08


Carrer del Foment | Mapes de Patrimoni Cultural\nCarrer del Foment Granollers\nCarrer del Foment, 08400-GRANOLLERS\nAquest carrer forma part de l'eixampla granollerí en la seva part desenvolupada cap el cantó SE del nucli medieval. Al darrer quart del segle XIX tan sols estava constituït per petits nuclis de cases al mig de la plana composada per hortes, camps i jardins, amb algunes tàpies que protegien les propietats. Aquestes com altres cases construïdes entre finals del segle XIX i el primer terç del segle XX eren edificis senzills, habitats majoritàriament per obrers, construïdes entre mitgeres, de planta baixa, o de planta baixa i pis, generalment amb una eixida posterior. Pel que fa al seu aspecte presenten una tipologia urbana. Al costat d'aquests edificis ja es comencen a construir les primeres cases de veïns amb alçades superiors. En alguns casos, es poden veure elements decoratius, com elements ceràmics o altres, seguint les modes estètiques del moment, així per exemple, n'hi ha una amb arcs califals, reinterpretant amb materials pobres, els corrents historicistes que van marcar bona part de l'estil modernista . Al costats dels edificis d'habitatges també apareixen altres de tipologia industrial per hostatjar petits tallers i indústries. Resulten d'interès els números que tot seguit es relacionen: 3, 5, 7, 21, 23


PROU COMUNISME: CRISTIANS PER LA INDEPENDÈNCIA\nTot el meu suport a aquesta sectorial\nCristians per la Independència és una sectorial de l’Assemblea Nacional Catalana.\nSom un grup de cristians que, segurs que els Drets dels Pobles no son altre cosa que els Drets Humans portats a aquest nivell de la vida col·lectiva, volem que els drets de Catalunya, com a nació, siguin respectats.\nEn les actuals condicions històriques, després dels continuats intents d’encaixar en una realitat imposada per la força de les armes, creiem que és moralment legítim i necessari que treballem per la recuperació de la plena sobirania de Catalunya, avançant pel camí que en aquests moments se’ns mostra com decisiu: el de la independència.\nCom a cristians i catalans arrelem en la tradició secular de casa nostra, teixida per membres de l’Església que han defensat amb valentia els drets nacionals del nostre poble.\nTreballar per la independència no és per a nosaltres un fi absolut, sinó que, tal com diem en el document fundacional implica treballar “per una societat civil basada en la veritat (reconeixement dels drets i deures humans), en la justícia (respecte dels drets aliens i compliment de les obligacions pròpies), en l’amor (sentir com a pròpies les necessitats alienes) i en la llibertat (instauració d’un sistema que s’ajusti a la dignitat del ciutadà i en possibiliti l’acció responsable)”.\nEtiquetes: ANC, Catalunya, Catalunya serà cristiana o no serà, Cristianisme, Independència\nFrança anuncia l'expulsió imminent d'imams i relig...\nNiño Becerra: «Cal convidar a marxar als aturats q...\nFisures entre l'extrema esquerra i la CUP\nDetingut per atracament el Rei... negre


Travel In Motel Ploiesti Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDN1- Km6 , Blejoi, Ploiesti, Romania, 100292 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ploiesti, no busqui més enllà de Travel In Motel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nTravel In Motel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ploiesti. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Travel In Motel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Travel In Motel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Travel In Motel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ploiesti.


La Vila perfila l’ús de les plaques solars mitjançant una ordenança\ndimarts, 25 de gener de 2022 | 08:19h\nBestard diu que estarà llesta al primer semestre de 2022 per evitar modificar el PGOU\nSóller podrà instal·lar plaques en coberta inclinada si s’aprova l’ordenança.\nL’Ajuntament fa passes per adaptarse a la normativa europea i arribar a l’agenda 2030 amb els deures fets. Tot i que encara està en una fase incial, el deparament d’Urbanisme treballa per refer l’ordenança d’estètica de les façanes per poder-hi de regular l’ús de les plaques solars «en coberta inclinada», segons informà el regidor de l’àrea, Jaume Bestard. Segons Bestard, la nova norma «estarà llesta durant el primer semestre de 2022 i es redacta per evitar modificar el Pla General d’Ordenació Urbana (PGOU) quant a l’ús de les fotovoltaiques», explicà.\nLa normativa vigent inclosa dins el PGOU que es va aprovar l’any 1998 limita la instal·lació de plaques solars a dues situacions. A Sóller està permès posar els panells fotovoltaics a cobertes planes o enterra si es compleixen certs requisits d’espai. El fet és que el mateix document no permet les cobertes planes, és a dir, les acabades en terrassa, dins el nucli antic i obliga que les teulades siguin inclinades i de teula àrab. És per aquest motiu que la instal·lació de plaques solars a Sóller està molt limitada.\nLa normativa és tan restrictiva perquè en el seu moment es va considerar que les plaques solars creaven un fort impacte visual i paisatgístic al municipi. Mentre que ara, el regidor d’Urbanisme considera just el contrari i prioritza «l’eficiència energètica per damunt l’estètica, sempre que estigui regulat, per això ho vull fer a través d’una ordenança per estalviar temps».\nUn altre motiu per modificar l’ordenança i ampliar la instal·lació d’energia alternativa en immobles familiars és que «ens trobam amb una contradicció amb el Govern autonòmic, el qual ha donat ajuts per la instal·lació de plaques als particulars, però els sollerics no s’hi poden acollir, el que suposa un greuge comparatiu respecte d’altres municipis», expressà el regidor.


Zonasec » Alumnes dels Jesuïtes Poble-sec inicien un projecte amb Arrels\nAnna Pruna / Per què creieu que algú acaba vivint al carrer?\nAls carrers del Poble-sec existeix una realitat que és ben evident: el número de persones que viuen al carrer és notable i això no ha de passar desapercebut per a ningú. Partint d’aquesta premissa, el col·legi Sant Pere Claver ha impulsat un projecte per tal que els alumes de sisè tinguin sensibilització cap a les persones sense llar. En el marc de la classe de tutoria, han fet dues sessions: la primera amb la Laia Vila, Cap de la Llar Pere Barnés, amb qui el grup va poder donar resposta a diverses preguntes sobre el sensellarisme. En la segona sessió, els alumnes s’han desplaçat a la Llar i han conegut la història de dues persones que han viscut al carrer i que han volgut compartir el seu testimoni.\nEls alumnes de sisè amb la Laia Vila, de la llar Pere Barnés\nLa Laura Delgado, tutora de la classe, explica l’objectiu de la iniciativa: “És un fet que veuen cada dia i volíem saber quina és la mirada dels alumnes cap a aquestes persones que ja formen part de l’entorn del barri”. En una sessió prèvia al projecte, els alumnes tenien diverses opinions respecte al sensellarisme: “Alguns pensaven que les persones que dormen al carrer potser s’ho havien buscat”, diu la Laura. Gràcies al projecte, afegeix, “hem canviat aquesta perspectiva i han entès que hi ha persones que acaben al carrer per diverses circumstàncies de la vida”. De fet, malgrat l’escola és a pocs metres de la Llar Pere Barnés, molts alumnes no sabien per a què servia aquest edifici. El projecte tindrà continuïtat i, a banda de les activitats del grup, l’escola està treballant amb Arrels i d’altres institucions del barri per canviar la mirada envers les persones sense llar.


A tot bloc!: de febrer 2007\nPublicat per Clint sobre les 0:01 9 comentaris\nCom que seré un parell de dies fora, i a més fa dies que no reparteixo cops de mall en els meus posts, he pensat, de què parlo?\nPodria parlar de com en ZP ens vol deixar un aeroport de merda amb una terminal gegantina, o també de com el molt homnorable montilla, es refereix als constants problemes de la xarxa de rodalies com accidents inevitables si el que es vol es acomplir els terminis d'execució de les obres del TGV (heu vist que tothom li diu AVE ja!) quins collons! O també de perquè el Carod és a la Índia, a entregar un diccionari i no s'endu cap delegació d'empresaris per tal de crear nexes entre la industria biomèdica India i l' industria d'aquí? O també del Carretero i el seu mall, que aquest si que el té gran! o del Mas, que ara insinua que igual ens podem fer independents si ens tomben l' estatut, el seu, al tribunal constitucional...o de totes les obres que estan fent al meu poble a correcuita abans de les eleccions! per l'amor de déu (diga-li Déu diga-li energia) però si se us veu el llautó de deu hores lluny! A tots vosaltres, COP DE MALL!\nPerò no, vull denunciar un fet molt més greu, l'spam blogger! no us heu fixat que molts blocs quan els obriu surt un anunci? durant molt temps sortia aquella cançó que li agrada tant al Puji, "una sola palabra..."\nperò, algú s'ha fixat que quan obres el blog del Oriol, si el pericu apareix:\nsòc jo l'únic que hi veu gat encerrat?\nPublicat per Clint sobre les 8:18 15 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 8:07 20 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 8:24 16 comentaris\nAquestes coses són de les que quan te les fan a tu no agraden gens....però quan li fan al madrit...jejeje!\nLlavors, quan sents a en Marc, que diu "es que yo soy culé" i que la butifarra anava cap al Michel Salgado, docns perfecte, potser poc esportiu, però que collons!\nPublicat per Clint sobre les 8:21 17 comentaris\nBé tampoc és que n'hi hagi per tant oi?\nEl viatge ha estat plàcid i puntual, fet que ja és més que destacable, i com que era d'anar i tornar, no he tingut cap problema amb les maletes que no duia, i tampoc he tingut que passar cap potet en una bosseta de plàstic. Una vegada més he corroborat que no sóc un terrorista islamista que vol segrestar l'avió, passant a la primera tots els arcs magnètics que han tingut a bé a col.locar-me i varem fer un dinar prou bo en un "caserio" a base de productes de la terra.\nQuin paisatge tant bonic que tenen aquella gent, especialment els txuletons talladets al plat!\nVinga que tinc fe¡na endarrerida i us haig de llegir a tots encara....\nPublicat per Clint sobre les 9:03 15 comentaris\n5 minuts i marxo a l'areoport....ens veiem demà!\nPublicat per Clint sobre les 7:55 6 comentaris\nM'he llevat atordit, espantat i no se perquè encara recordo el somni que estava tenint i no, no era eròtic (merda!)\nEl fet és que era en una estança, amb alguna gent relacionada amb la feina, una botiguera del meu poble que no em cau massa bé i que no hi vaig mai a comprar i la Carme Ruscalleda. I de cop, la Ruscalleda, com si recités xaquespeare, ha començat a crear un plat amb fruites dient coses com "imagineu que aquests grans de raïm són peus de porc desossats" i mentre anava amunt i avall, sobreactuant i refregant-se per les parets. Nosaltres allí la miràvem desde el centre de l'habitació aquella, que a més estava enrajolada de vermell i semblàvem un ramat de xaiets a punt de ser degollats.\nSort que ha sonat el despertador, que si no....hi ha algun psicoanalista a la sala?\nPrometo que no em vaig passar d'ingesta de botifarra d'ous ni de mistela!\nPublicat per Clint sobre les 8:00 13 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 8:34 28 comentaris\nQue rebre aquest tipus de propaganda no sigui delicte em sembla d'una hipocresia espectacular.\nS'ha d'estar molt fotut per arribar a creure que de cop i volta i sense massa problemes pagarem prop de la meitat del que toca així per que sí!\nPublicat per Clint sobre les 8:23 14 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 8:23 11 comentaris\nÉs inevitable, obrir l'armari on tinc guardats els "discus", els de vinil, els que són macos de debò i que el temps s'aturi.\nÉs inevitable, els agafes, els mires, somrius, "aquest és teu" "aquest el vaig comprar de 2ª mà" "aquest va ser el primer dels stones"...\nÉs inevitable recordar la pel.licula "alta fidelidad" i mentalment fer mil i una llistes, unes de curtes "novies" "amants" altres de llargues "amics que no truquen","llocs per anar"...\nÉs inevitable agafar el "vitalogy" de Pearl Jam. "aquest el van treure primer en vinil que no en CD com a protesta" i jo el vaig comprar...i de què va servir? després ja tots cd's\nÉs inevitable enrogir al agafar un disc de modern talkin', tots tenim algun mort a l'armari!\nÉs inevitable pensar en les cintes gravades durant les èpoques d'exàmens...llavors si que tenia temps per perdre! (així va anar!)\nÉs inevitable pensar la bona època que vaig poder viure musicalment parlant i mirar trist els nanos..., què els espera "regaton" "bisbals", encara sort que al cotxe els hi posem Ramones....\nÉs inevitable pensar en tots els concerts, en aquell trimestre final del 90 penso, a celeste...impressionant\nI els ordeno, alfabèticament aquest cop, esperant un altre dia obrir l'armari i deixar-los sortir una estoneta més a veure el solet d'hivern que els encanta!\nPublicat per Clint sobre les 8:14 22 comentaris\ni una cançó que m'ha agradat retrobar per casualitat:\nPublicat per Clint sobre les 8:23 22 comentaris\nPer aquest món blocaire, corre com la pólvora una simpàtica expressió que serveix per a mil i una ocasions:\n- COP DE MALL!\nI què és una expressió sense el seu referent?...res! Doncs aquí tenim Lisa Novak, fins fa un parell de dies, una simpàtica heroïna de l'espai exterior, una dona forta, d'aquelles que no s'arronsen davant importants reptes i que han passat mil i un psicotècnics, que han estat dins l'estació espacial....i al final, l' amour! o l' amour!. Es trastoca i després de conduir 1.600 Km sense anar al WC, perquè portava bolquers, que dic jo, si parava a fer benzina, un pipi tampoc hagués estat tanta pèrdua de temps no?\nDoncs això que ella va a trobar-se a la núvia del seu estimat per cantar-i la canya. I que s'emporta? un magnífic mall metàl.lic! ...i un esprai, una navalla...que cal estar preparats!\nVal, d'acord, quina culpa té l'altre, que això que ha fet és lleig, que la tancaran a la presó, si però podia haver triat mil coses per anar a solucionar el tema (des de el seu punt de vista, clar) però ella va escollir la solució del mall i per això aquest petit homenatge!\nAl mateix temps, un 10 per als psicòlegs de la NASA, si senyor!\nPublicat per Clint sobre les 8:32 15 comentaris\nRecusen un jutge del tribunal constitucional per que esta "a priori" a favor de l' estatut, deixant 6 a 5 els jutges favorables al PP.\nA mi ara que m'expliquin allò de la imparcialitat, de la separació de poders, de l'estat de dret i de se .... mare!\nComencem malament avui!\nI de què si no hauria de parlar! De la penosa manifestació amb himne inclòs de madrit? De l' espectacle socialista de l'elecció del català de l'any? de debò és necessari? O de que torna vent del pla (no mama no t'el gravaré...apren a programar el dvd!)\nNo! perquè el post de la Candela de divendres era una senyal! (jo hi crec en les senyals!) va treure la marmota i algú li va comentar la pel.licula del Bill Murray...i efectivament, després de 83 posts, i des de el 28/09/06 (dia que vaig iniciar aquest bloc) ja tornem a veure la llum, Eto'o ha tornat a jugar i així hem tancat el bucle! Si fins ara jugant pse-pse ningú no ens ha passat...espera una mica i ja ens tornarem a avorrir de tant guanyar! A més després de la tàctica magistral d'ahir del Rickjart, de col.locar l' Ezquerro per poder dir "Ho haveu vist , ho haveu vist?" ja el podem traspassar!\nA banda de tot això, aquest cap de setmana he tingut una bona sorpresa, perquè he rebut un regal de reis que s'havia perdut per el camí! 3 DVD's amb la col.lecció de "Hotel Fawlty", només de pensar-hi ja em tronxo!\n-Sybil, reina, que t'ho passis bé i vigila no t'entrebanquis amb cap bomba atòmica!\nPublicat per Clint sobre les 9:06 15 comentaris\nDesprés d'una setmana, i el que queda, de fantasies marranotes corrent per tots els blocs (veieu l'acurat control de la cuca) que ha ajudat a l'escalfament global del planeta, vull acabar la setmana tocant una mica més de peus a terra. I és que per aquí la majoria és molt jove, la majoria no té nens, la majoria....no sap el que els hi ve a sobre jajajaja!\nPosem uns anys de parella, un parell de fills, tots dos treballant....(maco eh!) arribes cansat a casa, la dona ja fa estona que esta que trina, ha banyat els dos i s'està barallant perquè sopin..\n-Hola, carinyu, agafa aquest que ja no puc més -ja tens el petit a coll, mentre l'altre ni et mira\n-Eh tu! que he dit bona nit!\n-Hola -diu l'altre sense ni aixecar els ulls\nDesprés d'una bona estona batallant, aconseguiu que sopin, que es rentin les dents, llegir un conte, acotxar-los. que callin i sembla que dormen.... són prop de les 10 del vespre.\nComenceu a preparar el sopar, els dos, drets, a la cuina, la mires i penses, allò que deia el veí del carter, mmmm, on deu ser la farina? t'acostes per darrera, l'abraces, i comences a fer-li petons al coll..\n- què és això? i et separes portant-te la mà als llavis\n- merda, el petit que deu haver tret una mica i no m'he adonat! a veure aparta que el remenat quasi ja està...\nSopeu, House ja ha començat i no t'havies adonat.\nDesprés estiradets al sofà, els mals pensaments tornen, abraçats, comences a buscar entre les capes de roba de casa, poc a poc, comencem a estar còmodes, a to....\n-shhht què es aquest soroll?\nI veus un nen que treu el cap per la porta...\n-Apa, vinga tu, cap al llit!\n-papa és que hi ha un monstre verd sota el llit!\n-passa cap allà! que ara vinc\nEt gires i fas un petó a la dona. Ara torno, no marxis eh!\nElla fa un mig somriure, és una mica bruixa!\n-Calla que despertaràs ton germà!\n-Ho veus! passa al llit que ara vinc\n23:45, tot controlat ja dormen, sant tornem-hi....serè original, em despullo, agafo una flor del florero, me la poso entre les dents i vaig cap al sofà...avui hi haurà festa!\nQuè maca, penses, quan dorm! Després de tanta estona, el House ja ha descobert que no era Lupus, la dona ha estat vençuda per el cansament i la son...i la cuina està per recollir, així doncs, deixes la rosa, et poses qualsevol cosa i fas el que has de fer. Recollir i a la piltra!\nQualsevol semblança amb la realitat és pura coincidència, no s'ha maltractat cap animal durant la realització del post, tant sols vol ser una mirada simpàtica a la vida real.\nPublicat per Clint sobre les 8:07 24 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 19:56 6 comentaris\nPublicat per Clint sobre les 9:32 16 comentaris