Emprenem / Empreses 17/10/2020\nEls disturbis van portar al pànic els empresaris, que fins passats deu dies no van donar resposta a una crisi en què el Govern els va girar l'esquena\nUrquinaona: el divorci de les elits ÀLEX SANTALÓ\n99 anys i sis mesos de presó. L’aclaparadora força d’aquest sumatori es va escampar el 14 d’octubre del 2019 a partir de les 9.24 hores del matí i va encendre arreu de Catalunya una metxa de ràbia. En aquell moment era impossible de saber on portava la metxa ni què era el que acabaria esclatant.\nEl resum podria ser aquest: protestes violentes a totes les capitals catalanes; marxes a mig Catalunya; talls de carretera generalitzats; una vaga general que va incloure el tancament patronal i una nova manifestació multitudinària. I, per descomptat, més de 600 ferits, 13 dels quals van requerir hospitalització (dos d’aquests en estat molt greu i quatre que van perdre un ull); dos centenars de detinguts, prop de 300 vehicles policials danyats; i, només a Barcelona, un miler de contenidors cremats i destrosses per valor de més de dos milions d’euros. Les xifres donen la mesura de l’abast dels fets d’Urquinaona, que es van allargar durant tota la setmana.\nPerò al balanç de danys caldria incloure-hi un últim element: els ponts entre les administracions i l’alt empresariat barceloní, que es van dinamitar. Aquells dies de psicosi empresarial van portar altres conseqüències: un sopar de gala on l’etiqueta es va perdre, una reunió secreta, missatges telefònics carregats de dramatisme i absències de destacats empresaris. Anem a pams.\nEls grans despatxos de Barcelona van començar a comprendre que difícilment s’escaparien de l’onada d’indignació aquell dilluns dia 14 al migdia. A les 13.04, un tuit del compte del Tsunami Democràtic era explícit: “Objectiu: aturar l’activitat de l’aeroport de Barcelona”. A Aena l’anunci no la va enganxar desprevinguda. “Hi havia preparat un dispositiu especial i hi havia molta atenció al que pogués passar i si l’aeroport estava al punt de mira, tal com va resultar ser”, explica una portaveu.\nEl dispositiu l’integraven la directora de l’aeroport, Sonia Corrochano, els directors d’operacions, comunicació, seguretat i comercial, més la seguretat habitual de l’aeroport, integrada per Mossos, Guàrdia Civil i Policia Nacional. Aquell dia al Prat també hi havia Maurici Lucena, president d’Aena, acompanyat del seu director general, Javier Marín, i del seu cap de gabinet. Aquest comitè de crisi va assistir amb estupefacció a les primeres imatges del col·lapse de trànsit cap a l’aeroport i a la situació insòlita de les columnes de manifestants caminant en direcció a la terminal T1 del Prat, una recorregut que des del centre de Barcelona supera els 13 quilòmetres de distància.\nEn efecte, l’aeroport es va omplir i els primers xocs entre manifestants i policia no van trigar a arribar. Impactants imatges de violència van inundar les pantalles dels telèfons mòbils de mig país. Aena començava una tensa cursa operativa. Si la iconografia del dia la componen els enfrontaments entre manifestants i agents dins de les terminals enmig de turistes despistats, carretons de maletes volant al buit i milers de persones congregades a la principal infraestructura de Catalunya, rere bastidors Lucena, amb la seva guàrdia de corps, estava en constant contacte telefònic amb el ministre de Transports, José Luis Ábalos, i el secretari d’Estat, Pedro Saura, amb una premissa clara: que no s’aturés l’aerroport.\nI, de fet, l’empresa pública es va apuntar una gran victòria de la qual es va guardar molt de presumir: “Les operacions no es van aturar en cap moment, perquè es va traslladar l’operativa a la T2”. En aquell dia de multituds i violència, només es van cancel·lar 110 vols, mentre el 87% de les operacions es feien sense incidències. A Lucena li va quedar el record de la inquietud d’aquelles hores i unes imatges que li van “doldre” perquè es van produir, a més, a la seva ciutat natal. Amb tot, passades les nou del vespre, el Tsunami desconvocava la protesta. Una estona més tard, el comitè de crisi d’Aena es dissolia. La ràbia dels manifestants havia quedat palesa i hi havia pocs dubtes que allò seria només un pròleg.\nLa casualitat va voler que l’endemà, dia 15, fos Santa Teresa d’Àvila. Aquesta és una data clau del món cultural, polític i també empresarial català, atès que Teresa era el nom de la dona de José Manuel Lara, fundador de l’influent Grupo Planeta. I, per tant, és el 15 d’octubre quan se celebra la gala dels premis Planeta. Com es diu en alguns cercles, “allà, qui no hi és, no existeix”. Malgrat que hi va haver rumors de cancel·lació durant el dia, la cita es va mantenir i al vespre una imponent processó de VIPs va pujar a Montjuïc per plantar-se al MNAC i assistir a la gala tot i l’ambient enrarit que es respirava a la ciutat.\nNo va ser una gala més. Perquè, mentre Javier Cercas rebia el guardó, les protestes davant la delegació del govern espanyol a Catalunya desembocaven en una nit de violència amb espectaculars imatges d’incendis en ple Eixample barceloní. Al MNAC, mentre els més de 900 convidats atacaven l’esfera de quinoa reial amb salmó fumat i el tronc de rap amb espàrrecs, els telèfons mòbils van començar a treure fum. “Va ser acollonant. Em van començar a passar imatges i hi va haver pànic de veure allò a Barcelona”, explica un expolític que va assistir a l’acte. La gent va començar a aixecar-se de taula per compartir les fotos. “Era un desgavell”, afegeix, i recorda que la taula on era Javier Godó, president del Grupo Godó, es va omplir de destacats empresaris que comentaven les imatges.\nAllò va ser acollonant; quan vam veure les imatges hi va haver pànic”, diu un assistent al Premi Planeta\nEntre els assistents hi havia els presidents del Congrés i el Senat, la vicepresidenta del govern Carmen Calvo o els expresidents de la Generalitat José Montilla i Artur Mas. Per part del món empresarial hi van assistir Josep Sánchez Llibre, Àngel Simón, Joan Rosell, Javier Faus, Jaume Guardiola o Enric Lacalle. Però també hi va haver absències. El govern de la Generalitat no va voler anar-hi pel context de la sentència i pel posicionament frontalment contrari al Procés del grup dels Lara. Per si els protocols d’aquest sopar de gala no havien quedat prou violentats amb aquesta absència institucional i el tumult causat per les imatges dels focs a l’Eixample, l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, va marxar a mig sopar per la gravetat dels fets que estaven passant.\nLa nit va suposar un abans i un després. En una certa Barcelona començaven dies de pànic.\nLa desena de fonts empresarials que han participat en aquest reportatge amb la condició de l’anonimat recorden que des d’aquell dimecres els telèfons van treure fum. A l’habitual preocupació del sector hoteler (lobi habituat a fer posicionaments catastrofistes) s’hi sumava un factor més de fons: el fet que una sèrie de despatxos acostumats a trucar directament al mòbil a consellers, presidents de la Generalitat, ministres i presidents del govern central no tenien ara un interlocutor polític a qui transmetre la seva incomoditat.\nAquell matí, Foment del Treball, la gran patronal catalana, feia un comunicat en què apel·lava al “diàleg” i a recuperar “l’ordre” a les ciutats catalanes, i recordava “els riscos per a l’activitat econòmica i la projecció internacional de Barcelona” que tenien els dos dies consecutius de dures imatges de violència. Però només una estona més tard apareixien als telenotícies imatges del president de la Generalitat, Quim Torra, en una de les marxes per la llibertat que des d’aquell dia transitaven Catalunya. Torra ho feia, a més, en companyia de Juan José Ibarretxe, un altre vell enemic de l’establishment.\nLa presència de Torra en aquell tall de carretera va fer palesa la distància de l’ara ja expresident respecte de l’alt empresariat barceloní, una distància que ha anat en augment des de les lleis de desconnexió del setembre del 2017: “El tracten com a un no ningú, i això que saben que és un bon home i que té familiars propers malalts”, lamenta un destacat directiu català. El cert és que la contundència de la sentència als líders polítics i socials de l’1-O havia tallat línies de comunicació tant amb Esquerra com amb els postconvergents.\nQui són els directius que integren el Gothaempresarial barceloní? Les fonts consultades repeteixen un sintagma que, de fet, ja estava en hores baixes pel que fa a la seva activitat: el fòrum Pont Aeri. Aquest lobi, que agrupa empresaris madrilenys i catalans i advoca per l’entesa entre Catalunya i Espanya, ha tingut en l’última dècada com a principals representants al Principat empresaris i directius com Isidre Fainé, Joan Maria Nin o Gonzalo Gortázar (La Caixa), José Manuel Lara o Josep Crehueras (Planeta), Josep Oliu (Banc Sabadell), Isak Andic (Mango), Enric Lacalle (Saló de l’Automòbil), Javier Godó o Carlos Godó (Grupo Godó), Luis Conde (Seeliger & Conde), Àngel Simón (Agbar), Joan Rosell (CEOE), Joaquim Gay de Montellà o Josep Sánchez Llibre (Foment), Salvador Alemany o Manuel Torreblanca (Abertis), Salvador Gabarró o Francisco Reynés (Gas Natural), Marc Puig (Puig), Emili Cuatrecasas o Rafael Fontana (Cuatrecasas), Josep Maria Xercavins (Teleno), Sandro Rosell (en el seu dia president del Barça), Alberto Palatchi (Pronovias) o Antoni Brufau (Repsol), entre d’altres.\n¿On van dirigir les seves trucades i gestions en aquells dies de nervis, sabent que la porta de la Generalitat estava tancada? A una figura que es va fer gegant entre la societat civil catalana: la de Josep Sánchez Llibre, president de Foment del Treball. “La imatge de Barcelona en flames va provocar pànic. No hi ha res que afecti més la confiança, el turisme i la inversió que veure cada dia la ciutat així”, expliquen a l’ARA des de l’entorn de Sánchez Llibre. “Hi va haver psicosi empresarial i tothom es va adreçar a Foment. Ens deien «poseu-vos al capdavant d’això i pareu-ho d’una punyetera vegada»”.\nAquells dies van ser frenètics per a l’expolític d’Unió. Des del seu entorn expliquen que les seves trucades a la Generalitat -el seu interlocutor va ser el vicepresident i conseller d’Economia, Pere Aragonès- van ser constants. “Els deia «prou, que això se’n va a fer punyetes»”. Però a Foment aquells dies van constatar dues coses: que la indignació ciutadana no es podia aturar des dels despatxos, i també que una tradició secular catalana seguia plenament vigent: “Aquí hi ha el costum de no donar la cara, i les hòsties… doncs per a Foment”. Sánchez Llibre també va ser l’encarregat aquells dies d’estar en permanent contacte amb el president del govern espanyol, Pedro Sánchez.\nPer afegir llenya al foc, aquella nit la violència es va repetir i encara amb més virulència: es va arribar als 400 contenidors cremats, plusmarca de la setmana. Una idea torbadora començava a formar-se als caps dels ciutadans de mig Catalunya, incloent-hi els principals empresaris del país: que en qualsevol moment hi podia haver un mort i que, si això passava, la situació es descontrolaria del tot.\nAquesta preocupació es va plasmar en un SMS: “No és la independència, és la revolució”, deia el missatge d’un d’aquests destacadíssims empresaris. “La preocupació era general. Quan la situació és inestable i gestiones temes econòmics, t’has de preocupar”, explica un d’aquests directius. “Estaven aterrits. Porten tota la vida dient que hi haurà violència i, quan n’hi va haver, van reaccionar amb pànic”, afegeix un altre executiu que va viure les trucades en primera persona. Una tercera veu matisa aquest sentiment: “Sabíem qui estava al darrere del Tsunami Democràtic, i allò ens va donar una certa tranquil·litat”, reflexiona ara, sense entrar en més detalls.\n“No és la independèn cia, és la revolució”, escrivia per SMS un destacat empresari aquells dies\nEl dijous, les trucades entre els primers executius catalans es van redoblar, amb la frustració que els canals de comunicació amb Palau seguien tallats. “Hi havia la sensació que la cosa podia anar pel pedregar i que no hi havia ningú al pont de comandament”, expliquen des d’una influent empresa catalana. “La impressió que teníem és que [el conseller d’Interior, Miquel] Buch ho volia aturar, però que el president… El president venia de l’activisme”.\nEl dia quedaria en la memòria d’una setmana de por i confusió per la convocatòria ultra a la nit i els xocs entre manifestants unionistes i independentistes al centre de la ciutat. Potser va ser el dia que es va estar més a prop d’una tragèdia personal. Menys conegudes, i ja en el terreny de l’anècdota, van ser les escenes que es van viure aquella tarda a l’escola de negocis Esade, on en una mateixa aula hi van coincidir estudiants que després de classe s’havien citat per anar a les concentracions; uns, a les que arrencaven a la plaça Artós, feu de l’unionisme, i els altres a les del Tsunami Democràtic.\nDivendres: vaga general. La fàbrica de Seat a Martorell va parar de funcionar, fet insòlit, i els càlculs apunten que l’activitat de Mercabarna va ser de només el 15%. Un elevat nombre d’empreses van fer tancament patronal en rebuig de la condemna als presos polítics. A més, a la nit es van desencadenar els xocs més violents entre manifestants i policia: va ser la batalla d’Urquinaona, que va deixar destruïda aquella zona del centre de Barcelona. De nou, es va vorejar la tragèdia: hi va haver més de 150 ferits, amb tres persones que van perdre un ull, i un total de 83 detencions. No es va lamentar cap víctima mortal.\nEl nerviosisme va ser tan gran en l’elit empresarial que es va organitzar d’urgència una reunió privada a la seu de Foment del Treball on s’hi van reunir els més destacats directius i empresaris del fòrum Pont Aeri i que es va convocar amb màxima discreció. Sense càmeres ni micros, van expressar la seva preocupació i van preguntar-se què podien fer-hi. La veu del comte de Godó va ser una de les més clares en el conclave. Va prendre la paraula per dir que la burgesia de Barcelona “havia de sortir i dir alguna cosa” perquè “no podia ser que cada nit es cremés el centre de la ciutat i no es digués res”, expliquen fonts presencials. A més, va puntualitzar, “el missatge s’havia de fer mirant enfora”. Enfora, esclar, era Madrid.\nEn aquella reunió privada hi va haver consens per fer un acte unitari, però hi va sorgir un nou problema. “Ningú no hi volia posar casa seva”, diu un alt executiu català en referència a les seus de les companyies on es podia celebrar un acte d’aquelles característiques, “per no rebre bufetades de l’opinió pública”. “Sánchez Llibre va ser llest -recorda un altre assistent- i es va oferir a fer-lo al Foment del Treball mateix”.\nÉs probable que la resposta dels empresaris en aquella setmana hagués estat menys dubitativa i més ràpida si Isidre Fainé, president de La Caixa i reconegut com la figura amb més poder de Catalunya, i Josep Oliu, president del Sabadell, haguessin estat presents aquells dies a Barcelona. Però, segons han confirmat a l’ARA diverses fonts, cap dels dos eren en terres catalanes.\nHavien marxat a Amèrica. Segons fonts de La Caixa, Fainé va treballar amb normalitat els dies 14 i 15 i va volar a Washington el dia 16 per assistir a unes jornades del World Saving Banks Institute, organització que presideix. Aquest acte, apunten, “el tenia planificat des de feia mesos”. Oliu també va volar a Amèrica i el dia 14 ja era fora. Va marxar per ser a Mèxic, primer, per inaugurar el “nou rètol a l’edifici corporatiu de Ciutat de Mèxic”, segons la nota de premsa publicada pel banc aleshores, i a Washington, després, a la trobada anual de l’FMI. Un portaveu oficial del Sabadell ha puntualitzat que Oliu assisteix cada any a les jornades des de fa més de deu anys.\nPerò hi ha versions confrontades sobre l’objectiu real d’aquells viatges. “Els van fer per prudència, per no ser aquí, assessorats pels seus caps de seguretat”, han explicat fonts financeres. En el cas d’Oliu, apunten que “la decisió de marxar la va prendre ell, que es va buscar una agenda fora; va ser un alleujament”, asseguren fonts financeres. “Hi ha molts departaments de seguretat que juguen amb la por”, afegeixen aquestes veus, “i en aquell moment ho van fer”. “Tothom s’ha de reivindicar davant dels presidents, i molts d’aquests departaments, creats en l’època d’ETA, ara estan sobredimensionats i s’han de fer valer”, especifiquen, i indiquen que des de seguretat van exagerar l’amenaça que suposava la publicació de la sentència. Són, per cert, els mateixos departaments d’empreses de l’Íbex-35 que han propiciat que en els últims temps es produïssin escenes grotesques en reunions dels CDR o d’Arran: “En algunes assemblees, entre nosaltres, el CNP, el CNI i els Mossos hi ha més talps que activistes”, diu rient el directiu d’una important empresa.\nAmb tot, l’impacte psicològic d’una setmana de violència, amb un divendres especialment cruent, va ser important. I aquell dissabte el president Torra i el vicepresident Aragonès van fer una compareixença conjunta per demanar la fi de la violència i reclamar diàleg. Per la seva banda, el president de la Cambra de Comerç, Joan Canadell, independentista i proper a Carles Puigdemont, demanava desplaçar les protestes lluny del centre de Barcelona.\nA Catalunya el diumenge 20 d’octubre començaven a apagar-se les brases de la indignació i s’hi restablia una certa normalitat. Aquell dia l’hiperactiu Sánchez Llibre arrencava un comunicat conjunt entre les dues principals patronals (Foment i Pimec) i sindicats (CCOO i UGT) que feia una crida a “restablir els espais de convivència i cohesió social que facilitin un clima idoni per al diàleg i la negociació”. Els disturbis nocturns (es van deixar bosses d’escombraries davant la Delegació del govern espanyol) van ser d’una dimensió molt menor i tot semblava encarat perquè la nova setmana s’iniciés amb normalitat.\nAmb les aigües ja calmades, aquell dimecres, dia 23 d’octubre, els empresaris donaven per fi la seva resposta a la tempesta. Josep Sánchez Llibre, des de la seu de Foment del Treball, presidia en companyia del líder de Pimec, Josep González, un acte que va tenir enorme cobertura mediàtica i la presència massiva de la Barcelona empresarial, i on es va reclamar “negociació, transacció i acord”. També s’hi va proclamar que corresponia “a la classe política, i no a la justícia” la resolució del conflicte. Canadell, que no va signar el document, va manifestar que hi estava d’acord “en més d’un 80%”. Era la prova que les ferides es començaven a tancar.\nUn any després,la violència no ha tornat a encendre’s a Urquinaona. Els contenidors no cremen per desenes i no hi ha dures escenes quotidianes de detencions i violència. Però aquell divorci profund es manté. Els grans empresaris i els polítics no s’han tornat a mirar amb els mateixos ulls. “L’Ajuntament està molt lluny de les empreses. L’únic contacte, molt de tant en tant, el tenim amb [el primer tinent d’alcalde, Jaume] Collboni”, diu un veterà directiu. “I la Generalitat tampoc hi és”, assegura, un raonament que reforça amb un exemple: “Jo ara no sé amb qui dinar si tinc un problema: abans podia anar amb el Pujol, amb el Macià [Alavedra], amb el [Miquel] Roca, amb el [Joaquim] Molins o amb el [Artur] Mas. Però ara, amb qui vaig?”, es pregunta.\n“Abans si tenia un problema dinava amb el Pujol, el Mas, el Roca; ara, ¿amb qui dino”, diu un directiu\nUn altre directiu se suma a aquesta tesi: “Amb altres governs hi havia un terreny de joc, i dins del terreny de joc podies ser més de dretes o més d’esquerres, però es respectaven les línies vermelles que ara s’han sobrepassat”.\nL’ARA ha traslladat a l’expresident Torra aquestes opinions, però no n’ha obtingut cap resposta. Un portaveu de vicepresidència sí que va afirmar que “el Govern va mantenir contacte regular amb el sector econòmic” durant aquells dies, i va apuntar al paper de la consellera Chacón amb les empreses, que després ella compartia amb Torra i Aragonès. “El vicepresident -afegeix aquesta veu- va mantenir contacte amb els agents socials”. L’aleshores consellera d’Empresa, Àngels Chacón, no ha volgut comentar aquells fets.\nNo obstant, els dramàtics fets d’octubre van tornar a posar de manifest una realitat que sovint s’oblida: que l’alt empresariat català té un biaix marcadament espanyolista, tant per ideologia com per estar a prop del poder real. Aquest factor no és neutre a l’hora d’acostar posicions o de mostrar empatia davant una sentència com la dels nou condemnats el 14-O. “L’empresariat és tan transversal com la societat, però si vas a l’elit, a dalt de tot, és com dius”, admet un destacat empresari català.\nUn exemple palmari arribava setmanes després d’aquelles jornades d’aldarulls. Grups de particulars de la zona alta de Barcelona encetaven campanyes per regalar cistells amb productes delicatessen a la Policia Nacional en reconeixement pel seu paper durant les protestes. Entre els seus impulsors, el veterà president català d’una empresa de l’Íbex-35. Detalls com aquest, apunten les fonts consultades, també han de ser considerats a l’hora d’entendre l’aparatós divorci de les elits que va segellar-se a Urquinaona. -\naeroport sentència del procés empresariat Govern disturbis Tsunami Democràtic


LLuïs Revest i Corzo | Club de opinión Jaime I\nDomingo Gimeno el Dom, 06/05/2018 - 20:34\nDespres de mort l’autor, li van canviar l’articul i part de l’obra.\nDon LLuïs va viure un temps molt conflictiu per a la Llengua Valenciana. El desinteres casi general, junt a la gran anarquia ortografica i les distintes tendencies normatives, es veen agreujades per l´enlluernament d´alguns valencians, pel recent exit de l´unificacio ortografica que l´Institut d´Estudis Catalans, va conseguir en Catalunya, no sense gran oposicio de la majoria de filolecs catalans, que la consideraven defectuosa i arbitraria, per representar la parla de Barcelona, despreciant al resto de Catalunya (Els Jocs Florals, van tardar 20 anys en acceptar dita normativa i mossen Alcover, director de l´aula de filologia de l´Institut, va dimitir per no acceptar les pressions politiques).\nPer a molts, don Lluïs va ser u dels principals autors si no l´unic del prolec i les bases del 32, bases que ningu va respectar, escomençant pels que dien defendre-les.\nI afegint-se ell al tercer grup, diu: “Hi ha, per fi, l`agrupació, prou menys nombrosa que no desitjariem, deguda als esforços del M. R. P. LLuïs Fullana. Eixe sí que seria un nucli estimable de restauració si no fos per l´afirmació basica de la escola o siga la existència d´una llengua valenciana independent de la catalana. Encara cal afegir que, fora de lo modest i laboriós fill de sant Francesc, potser no és a València cap estudios de filologia suficientment preparat per a ajudar a l`obra. Aço es causa de que´s perguen los fruits del treball perseverant del P. Fullana i de l´amor apasionada que porta a son matern parlar“.\nCom hem pogut vore, Revest proposava una academia de la LLENGUA VALENCIANA, formada per valencians i dirigida pel P. Fullana i que basara els seus estudis llingüistics en els nostres classics i en la llengua viva de les nostres comarques. Si Lluïs Revest hui vixquera, estaria al costat de la reforma ortografia de la Real Academia de Cultura Valenciana i no entre els seus detractors (Tal com dia don J.M. Guinot, en “Las Provincias“, de 3-11-88


Sueca torna a moure’s per la MPOC – RiberaTV\nSueca torna a moure’s per la MPOC\nSueca, 23/11/2016. Amb motiu del Dia Mundial de la Malaltia Pulmonar Obstructiva Crònica (MPOC), que es commemora cada any pel 18 de novembre, Sutrail, el club esportiu local de trail i muntanya, organitza la tercera edició de l’esdeveniment esportiu i solidari Mou-te per la MPOC amb la col•laboració de la Societat Valenciana de Pneumologia, el laboratori Boheringer Ingelheim, l’Hospital de la Ribera i l’Ajuntament de Sueca.\nL’esdeveniment, que tindrà lloc el proper diumenge 27 de novembre, consistirà en una carrera per equips (4 corredors per equip) de 5 quilòmetres pels voltants de Sueca que començarà a les 10:00 hores. A diferència de la darrera edició, la cursa no serà crono i l’eixida serà a la mateixa hora per a tots els participants. Després de la carrera, a les 11:30 hores, es donarà el tret d’eixida a una marxa pel mateix circuit. L’eixida de les dos proves serà des del final de l’Avinguda Mestre Serrano (antic recinte firal) i el recorregut serà pels voltants del Riu Xúquer.\nAquells que estiguen interessats en participar encara poden inscriure’s, fins el pròxim divendres 25 de novembre, a la pàgina web www.cronorunner.com o a la tenda Carpio Sport. Les categories júniors i cadets s’hauran d’inscriure el mateix dia de la prova i competiran individualment.\nLa MPOC és una malaltia pulmonar obstructiva crònica que provoca sensació de falta d’aire, sobretot quan es fa exercici o esforç físic. És una malaltia progressiva que no es cura però que es pot controlar i millorar. L’objectiu d’este esdeveniment és sensibilitzar els pacients de la MPOC i a la resta de la població de la importància de l’activitat física, primera mesura no farmacològica per fer front a esta malaltia.\nSueca torna a moure’s per la MPOC added by Ribera Televisió on 24 novembre, 2016


30 pilots participen a la 1a Jornada d'Aviació Adaptada que ha permés volar a 100 persones amb discapacitat a l'Aeròdrom - Canal Taronja Anoia\nIniciNotícies30 pilots participen a la 1a Jornada d’Aviació Adaptada que ha permés volar a 100 persones amb discapacitat a l’Aeròdrom\nL’Aeròdrom d’Igualada-Òdena ha estat la seu escollida per a la Primera Jornada d’Aviació Adaptada. Un centenar de persones amb discapacitat han pogut volar en aparells adaptats durant tot el dissabte. L’activitat és una iniciativa de diverses entitats socials relacionades amb els mons de la discapacitat i l’aviació. Francisco Guisado, alcalde d’Òdena, ha volgut reconeixer la seva feina.\nL’organització té la intenció de repetir l’experiència i que es converteixi en una jornada habitual en el futur i aprofitar, així, la inversió que ha fet la Generalitat de Catalunya per convertir l’aeròdrom en un espai adaptat.\nTambé ha assistit a l’acte l’alcalde d’Igualada i president de la Diputació de Barcelona, Marc Castells, que ha reiterat l’agraïment a les entitats participants.\nLa primera Jornada d’Aviació a l’Aeròdrom ha comptat amb la presència de 17 avions, una trentena de pilots i cent voluntaris que han fet possible que els assistents visquessin una experiència plena i sense cap tipus d’obstacle.


PAOLO COGNETTI - LES VUIT MUNTANYES - Parlem de teatre\nHome > Comentari obres llegides > PAOLO COGNETTI – LES VUIT MUNTANYES\nTraducció Xavier Valls i Guinovart.\nContraportada del llibre Les vuit muntanyes\nEl pare d’en Pietro era un muntanyenc solitari que era feliç a les cotes altes, just quan s’acaben els boscos i comencen els prats i la roca La seva mare també estimava la muntanya, però ella preferia més els boscos, els rius i els poblets que no pas les cotes altes del seu home. Després de buscar molt, ella va trobar una caseta que li agradava a Brama, un poblet dels Alps italians a tocar del Monte Rosa. A partir de llavors hi van passar tots els estius de la infància i la joventut d’en Pietro.\nPaolo Cognetti ens parla també d’escalades, de glaceres i de molta neu\nEl Pietro va fer amistat amb un noi de Brama, en Bruno, que cuidava vaques i s’enduia al Pietro pels torrents, els boscos i les cases enrunades que els parlaven de quan encara vivia gent a la muntanya. Aquesta amistat de pedra picada no necessitava gaire paraules per confirmar-se i va resistir tota la vida.\nDesprés, en Pietro va tirar cap a ciutat i el Bruno es va arrelar més encara al seu terreny. I quan en Pietro va sentir el neguit de tornar al país de les glaceres, allà hi va trobar el seu amic, esperant-lo com si ja ho sabés que algun dia tornaria.\nImatge de Paolo Cognetti extreta d’internet\nEl Bruno esdevené l’home muntanyenc, aquells homes autosuficients a la muntanya que es van extingir fa cosa de cent anys. Ell diu que hem de fer sempre allò que ens han ensenyat a fer; i a ell li havien ensenyat això, construir cases amb pedres i fang, viure de les herbes i els animals, saber escalfar la casa i sobretot, viure sol. Possiblement té un antecedent en l’obra El noi selvàtic, escrita pel mateix Paolo Cognetti l’any 2013, cosa que confirmaré quan en tingui ocasió.\nEncaçalament del relat\nPaolo Cognetti ha escrit un gran llibre, agradable, fàcil de llegir, d’aquells que no pots deixar quan acabes un capítol i sempre et sap greu d’ajornar la lectura per l’endemà. Ens parla d’un lloc, d’una època i d’una gent que potser s’ha extingit, si més no a Europa. Quan llegeixes els oficis, les actituds, la fortalesa de la gent, tens la impressió que sap de què parla, com si ho hagués viscut de veritat. I no n’estic segur, potser ha fet una cerca que l’ha fet creïble. Ens explica la manera de construir una casa a la muntanya perquè aguanti neu i fred, i t’adones que necessàriament s’ha de fer així si no vols que s’esfondri. Quan ens parla de com s’ha d’espellar un isard per poder-ne fer provisió per passar l’hivern veus que és així com es fan les coses. I quan creus que sap de què ens parla, llavors ja et creus tota la resta.\nPortada de les vuit muntanyes\nNo sé si la traducció és del tot fidel o si és que és massa fidel: Làrix (arbre de l’alta muntanya), alpeig (habitacle utilitzat en l’activitat estacional de la muntanya), toma (formatge), rost (que fa pujada) , posta, bast (a l’esquena de la mula), baita (barraca de muntanya). Potser sí que utilitzant les paraules originals de l’italià dialectal ajuda a impregnar-te d’aquell món desconegut, però sospito que algú més que a mi li hauria agradat entendre de què està parlant sense haver d’efectuar una complicada busca a internet. En tot cas és una opció i ho hem de respectar.\nFora d’això no tinc cap dubte que és un llibre meravellós, d’aquells que puc recomanar sense por que els meus amics m’ho recriminin.


Proveïdors i fabricants de camions FAW Truck FAW Truck - Maquinària Landpower\nDESCRIPCIÓ DE L'ENGINYERADOR DE FAW: FAW STARTER MOTOR utilitza tres components per aconseguir tot el procés de posada en marxa. El motor emocionant de la sèrie DC introdueix el corrent de la bateria i provoca el moviment mecànic de l'engranatge de marxa de l'arrencador; l'engranatge engrana l'engranatge a la ...\nDESCRIPCIÓ DEL MOTOR DE CONFIGURACIÓ FAW:\nFAW STARTER MOTOR utilitza tres components per aconseguir tot el procés de posada en marxa. El motor emocionant de la sèrie DC introdueix el corrent de la bateria i provoca el moviment mecànic de l'engranatge de marxa de l'arrencador; l'engranatge engrana l'engranatge de marxa cap a l'anella del volant i es pot treure automàticament després d'engegar el motor; l'interruptor de la màquina d'arrencada està controlat per un interruptor electromagnètic.\nEl motor és la part principal de l'arrencada automàtica FAW, i el seu principi de funcionament és el procés de transformació de l'energia que es basa en la llei de l'amperio en la física de l'escola secundària, és a dir, la força del conductor en la magnètica camp. El motor inclou armadura necessària, commutador, pal magnètic, raspall, coixinet i coixinet. El motor ha de girar amb força externa abans que pugui funcionar solament. El motor canvia d'estat estàtic a un funcionament extern per força externa, que es denomina motor d'arrencada. El mode d'arrencada elèctric és fàcil d'operar, d'inici ràpid, de capacitat d'arrencada repetitiva i es pot controlar remotament, per la qual cosa és àmpliament utilitzat pels cotxes moderns.\nHot Tags: Motor d'arrencada de camions FAW, camions de Xina, proveïdors, fabricants, FAW\nFAW camió parabrises de vidre\nFAW Truck Front Parachoques


Casa en venda a Maçanet de la Selva, Girona\nG - 331 kWh/m2, F - 69 kg CO2/m2\nCasa en venda a Maçanet de la Selva (Girona)\nMagnífica casa en venda a Maçanet de la Selva (Girona), en urbanització tranquil · la. a escassos 20 km de les platges de Lloret de Mar i a uns 22 km de l'aeroport Girona-Costa Brava.\nLa parcel·la té una superfície de 1.015m2 de zona enjardinada amb reg automàtic, barbacoa.\nLa casa té una superfície de 148m2 construïts i 94m2 útils, repartits en un gran saló - menjador amb llar de foc, cuina independent totalment equipada, 3 dormitoris (2 dobles i 1 individual), bany i un gran garatge.\nCalefacció a gas ciutat, porta d'entrada automàtica.\nAny de construcció 1.984


1.150 places s’ofereixen a Roses pels Casals d’Estiu 2017 ·\n1.150 places s’ofereixen a Roses pels Casals d’Estiu 2017\nEl proper dilluns, 24 d’abril, s’obre el termini d’inscripcions pels diferents Casals d’Estiu de Roses\nEntre els propers 24 i 28 d’abril, l’Ajuntament de Roses obre el període de preinscripcions per participar en els Casals d’Estiu 2017 que es realitzaran durant els mesos de juliol i agost a la població, amb un total de 1.150 places ofertades. Per la seva banda, l’Estiu Jove del Car obrirà inscripcions el 2 de maig per a les seves propostes d’estiu, destinades a joves nascuts entre els anys 2001 i 2004, amb 100 places disponibles.\nEnguany, l’oferta de casals inclou el Casal Esportiu (per a nens i nenes nascuts entre 2003 i 2010), el Casal Infantil (de 2005 a 2013) i el Tardestiu, que oferirà tallers i activitats lúdiques durant la franja horària de tarda per a totes les franges d’edat (infants nascuts entre els anys 2003 i 2013).\nPer participar en qualsevol de les modalitats que ofereixen els casals municipals de Roses, és indispensable tramitar una preinscripció prèvia per a la reserva de plaça. El període de preinscripcions està obert del 24 al 28 d’abril i aquestes es poden realitzar a través de l’adreça web inscripcions.roses.cat les 24 hores del dia, o bé presencialment, al Servei d’Atenció al Ciutadà (SAC) de l’Ajuntament (de dilluns a divendres de 9 a 14 hores).\nEl Casal Esportiu es realitzarà al Pavelló Poliesportiu Municipal i comptarà amb la pràctica d’esports com voleibol, handbol, futbol, bàsquet, tennis, natació, bàdminton, hoquei, piscina recreativa, en horari de 9 a 13 h. Per la seva banda, el Casal Infantil tindrà lloc a l’escola Vicens Vives i oferirà, també als matins de 9 a 13 h, diversió i entreteniment amb jocs populars i tradicionals, tallers, manualitats, danses, cançons, activitats a la platja i a la piscina… El casal Tardestiu ofereix activitats lúdiques, esportives i artístiques, també a l’escola Vicens Vives, de 16 a 19 hores.\nPer altra banda, el CAR de Roses organitza una nova edició de l’Estiu Jove, en aquest cas per a joves nascuts entre els anys 2001 i 2004, amb una proposta d’esports de platja, jocs de rol, tallers de tatuatges, rutes en bici, acampada, excursions… En aquest cas, les inscripcions es podran realitzar del 2 al 5 de maig.\nPodeu consultar preus, horaris i informació complementària en el document adjunt:\nCasals d’Estiu de Roses 2017\nTags: 1.150 places, Car Jove, Casal Esportiu, Casal Infantil, Casals d’Estiu 2017. Ajuntament de Roses, Estiu Jove, Roses\nPrevious Es cala foc en un pis de la Rambla Ginjolers de Roses\nNext Alumnes de 3er d’ESO del Centre Escolar Empordà donen 600 € a Càritas Roses


Perpinyà (Rossellonès), 14 de febrer de 1912 - Perpinyà (Rossellonès), 23 de desembre de 1994\nÀrees de treball: Arquitectura romànica\nPere Ponsich Rondes era historiador, arqueòleg i conservador del patrimoni artístic de la Catalunya del Nord. Es formà a Tolosa, Lió i París, aquí a l’Escola d’Estudis Superiors Aplicats, sota la direcció d’Albert Grenier i a l’Escola de Chartes, on la Segona Guerra Mundial va interrompre els seus estudis. Cridat a files, fou ferit i retornà a Perpinyà, on residirà la resta de la seva vida i on destacà molt aviat pels seus coneixements i treballs d’història i d’arquelogia.\nPublicà el seu primer treball el 1944 al Butlletin de la Société Agricole et Scientiphique des Pyrénnées Orientales, sobre les sepultures halstàtiques del Rosselló. Tot seguit treballà i publicà al diari Le Roussillon i el 1950 fundà amb Marcel Durliat la revista Études Rousillonnaisses, sobre estudis d’història i arqueologia mediterrànies, que tingué continuïtat fins al 1957. Pels seu intens treball sobre el patrimoni artístic el 1962, fou nomenat conservador de les antiguitats i objectes d’art dels Pirineus Orientals, tasca a la qual cal afegir la de membre de la comissió diocesana d’art sagrat i, el 1967, la de conservador del Palau dels Reis de Mallorca. Va crear un taller de restauració del patrimoni, finançat pel Consell General dels Pirineus Orientals. Entre les moltes obres en les quals va intervenir personalment, s’hi compten el salvament de les pintures romàniques de Cazenoves, de les esglésies dels Àngels i del convent dels Dominicans, del cementiri del Campo Santo i l’església de Sant Joan el Vell, ambdós entorn la catedral de Perpinyà, el claustre de Sant Genís de Fontanes, les restes de la capella de la Trinitat de davant el temple de Cuixà i la recuperació de la gran ara de l’altar major de Cuixà de l’època de l’abat Oliba.\nConjuntament amb aquesta tasca directiva va estudiar i publicar molts articles d’edificis i monuments de la Catalunya Nord. Va intervenir activament en obres importants com ara Catalunya romànica, de la qual és l’autor principal del vol. xiv, dedicat al Rosselló (1993); té àmplies col·laboracions al vol. xxv sobre la Cerdanya i el Conflent (1995), i al vol. vii, que estudia els monuments i el marc històric i artístic del Vallespir, el Capcir, el Donasà, la Fenolleda i el Perapertusès (1996). Es va interessar particularment per l’origen i la creació dels comtats catalans ultrapirinencs, i en particular, l’ascendència de Guifré el Pilós, que ell fa descendent directe del comte Bel·ló de Carcassona, enfront d’Abadal i altres autors que el fan descendent indirecte d’una filla d’aquell comte. Sobre aquests primers temps, anteriors a l’any mil, va aplegar més de cinc-cents documents que són la base del vol. vi de la Catalunya Carolíngia, dedicat als comtats del Rosselló, el Conflent, el Vallespir i Fenollet, publicat el 2006 per l’Institut d’Estudis Catalans. El 1969, amb Pere Respaut i Marcel Durliat, varen iniciar les Jornades Romàniques de Cuixà, molt concorregudes per estudiosos del Principat. Els seus treballs i ponències es publicaren als Cahiers de Saint Michel de Cuxà, que es començaren a publicar el 1970. En aquesta publicació i en els Études Rousillonnaises, dels quals va reprendre la publicació l’any 1986, s’hi publicaren la majoria de treballs dels seus últims anys. En el primer número publicat després de la seva mort, la seva filla Clara hi va publicar una bibliografia del seu pare que compta amb varis centenars de títols.\nUna bona part de la seva producció es troba també en obres col·lectives, com ara la col·lecció «Pays catalans» (1985), dirigida per Jean Sagnes; la Histoire de Perpignan (Tolosa, Privat, 1985), dirigida per Philippe Wolf, o en els vol. xiii i xiv de la Gran geografia comarcal de Catalunya (Barcelona, Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985), dirigida per Max Cahner, dedicats a les comarques de la Catalunya del Nord. Tota aquesta ingent tasca li va ser reconeguda amb premis i distincions, com ara la Creu de Cavaller de l’Orde de Sant Gregori, la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya o el nomenament de membre corresponent de l’Institut d’Estudis Catalans.\nBibliografia sobre Pere Ponsich Rondes: André Bonnery, «Biographies roussillonnaises. Pierre Ponsich (1912-1999)», a À travers l’histoire du Roussillon, vol. cviii (Perpinyà, Société Agricole, Scientifique et Litteraire des Pyrénées Orientales, 2001, p. 397-400), i Études roussillonnaises offertes à Pierre Ponsich (Perpinyà, Le Publicateur, 1987), a càrrec d’Olivier Poisson i Maria Grau, i recerca pròpia de l’autor.


Cosmocaixa | Sarrià Petits\nHome » #petitsplans » Cosmocaixa\nfebrer 3, 2012#petitsplansCap comentari\nAquest proper diumenge és el primer del mes i, per tant… els museus municipals de Barcelona són gratuïts! S’ha d’aprofitar!\nLa nostra filla té un any i mig, així que molt de temps en un museu no aguanta, per això aprofitem aquests dies. Fa un parell de mesos vam anar al Cosmocaixa i li va encantar. El nostre truc va ser arribar gairebé a l’hora que obren (les 10h del matí), cosa que no costa massa si el teu fill et lleva cada dia a les vuit, i marxar cap a les 12h quan allò començava a semblar la Rambla. Va ser genial perquè vam poder disfrutar de tot tranquilament.\nL’atracció principal per l’Emma va ser el bosc inundat. És una rèplica d’un trosset de bosc innundat amazònic. Pots veure’l per sota l’aigua des de fora a través d’un vidre o entrar dins i notar la humitat i veure la pluja que cau cada 15 minuts.\nL’Emma va al·lucinar amb els peixots que hi ha! i després vam fer també un parell de voltes per dins i vam veure anacondes, capibares, ocells, granotes, formigues, tortugues,… vaja, que la nostra filla va quedar impresionada.\nQuan ja en vam tenir prou, vam passejar per la sala de la matèria i també li va agradar veure com els nens més grans experimentaven amb les lleis de la física, les llums de diferents colors, els experiments amb boles,… per ella era més un joc, però s’ho va passar bé. També hi ha la part de matèria viva, amb esquelets, peixeres amb peixos,… i també li va interessar.\nPer als que tingueu fills més grans hi ha moltes activitats que podeu fer i que jo me les apunto per més endavant. Hi ha el planetari bombolla (per nens i nenes de 3-8 anys), el taller clic (per nens i nenes de 3-6 anys), el toca, toca! (per nens i nenes a partir de 3 anys) o el planetari 3D (per nens i nenes de més de 8 anys). Hi ha entreteniment assegurat per vàries visites!\nActivitat: Cosmocaixa, museu de la ciència.\nHoraris i preus: consultar a la web. Primer diumenge de mes entrada gratuïta.


San Bernardino: 14 morts en un tiroteig en un centre de discapacitats dels EUA | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nTiroteig a Califòrnia\nLa policia de San Bernardino, al sud de Califòrnia, mata dos sospitosos durant una persecució. Els fets també deixen 18 ferits\nLos Angeles 3 DES 2015 - 09:49\tCET\nPolicies especials arriben al lloc del tiroteig a San Bernardino. Doug Saunders AP\nUn tiroteig en un centre de serveis socials per a discapacitats al comtat de San Bernardino (Califòrnia) va causar aquest dimecres almenys 14 morts i 17 ferits. L'atac va ser perpetrat per fins a tres individus fortament armats, segons va informar l'oficina del xèrif del comtat, una dada que converteix aquest tiroteig massiu en una raresa dins d'aquesta classe de successos.\nEs desconeix encara si es tracta d'un tiroteig massiu o d'un atemptat terrorista. Només se sap de moment que dos dels presumptes autors eren un home i una dona, que van morir hores després en un intercanvi de foc amb la policia, segons autoritats citades per l'agència Reuters. En una roda de premsa a Los Angeles, el grup Council on American-Islamic Relations va identificar un dels sospitosos com Syed Farook i va presentar el seu cunyat, Farhan Khan.\nEl tiroteig amb la policia va tenir lloc al cap de quatre hores de l'assalt. La policia va disparar contra un vehicle tot terreny en ple carrer a uns tres quilòmetres del centre mèdic. Una pista havia portat les forces de seguretat a vigilar una casa en la localitat de Redlands, de la qual van veure sortir el vehicle. El cotxe corresponia amb la descripció donada pels testimonis d'algú que va sortir de l'aparcament del centre mèdic només arribar la policia. A dos quarts de sis de la tarda locals, la policia va confirmar que dos dels sospitosos havien mort en el tiroteig. La policia va detenir una tercera persona, a la qual es va veure sortir corrent. Un agent policial també va resultar ferit.\nObama: "No hem de pensar mai que això és ordinari"\nEn una entrevista a la cadena CBS, el president nord-americà, Barack Obama, va condemnar el tiroteig i va lamentar novament la preponderància de morts per trets d'armes de foc als Estats Units. "Ara tenim una pauta de tirotejos massius en aquest país que no té paral·lelisme en cap altre lloc al món", va dir.\n"Hauríem d'unir-nos i actuar de forma bipartidista per fer que això sigui una cosa inaudita, en lloc d'alguna cosa normal. No hem de pensar mai que això és una cosa ordinària, perquè no passa tan sovint en altres països", va afegir el president en referència al seu pla fallit, després de la matança de Newtown, d'endurir el control d'armes de foc.\nEls sospitosos morts són un home i una dona, la descripció de la qual correspon a la que van donar alguns testimonis de la matança. Tenien armes automàtiques i anaven vestits amb "roba d'assalt", en la descripció que va fer el cap de policia de San Bernardino a la premsa. Encara no han estat formalment identificats.\nLa d'aquest dimecres és la sisena pitjor matança de la història dels Estats Units i la més greu des de la que hi va haver el desembre del 2012 en una escola de Newtown (Connecticut), en què van morir 27 persones.\nEl lloc on es van produir els fets és l’Inland Regional Center, un centre mèdic de tractament per a persones amb problemes mentals i de desenvolupament a San Bernardino, a uns 100 quilòmetres de Los Angeles, dins del desert. Una portaveu policial va precisar que en el lloc s'estava celebrant una festa de Nadal privada de treballadors del comtat quan fins a tres sospitosos van entrar a les instal·lacions i van començar a disparar. L'FBI va confirmar a la premsa que Farook havia estat a la festa i se n'havia anat per "una desavinença".\nEls motius de l'atac encara es desconeixen. L’FBI no descarta que es tracti d'un atemptat terrorista. "És una possibilitat, però no ho sabem", va dir a la premsa David Bowdich, assistent regional del director de l'agència. "No tenim cap informació en aquest moment que això tingui una relació amb el terrorisme, en el sentit tradicional”, va assenyalar, d’altra banda, el cap de la policia local, Jarrod Burguan. És infreqüent que aquesta classe de tirotejos tingui més d'un atacant. El precedent més proper és el de l'institut de Columbine, el 1999.\nAlguns testimonis van informar que els tiradors anaven vestits amb roba militar, armilles de protecció i amb la cara coberta per màscares negres. Segons els primers elements de la investigació, semblaven actuar de manera organitzada i molt coordinada.\nSegons deia en el lloc David Johnson, que va sentir els trets des de la carretera, tot va durar cinc minuts. Davant de la línia policial, un altre testimoni, Marcos Aguilera, veí de Riverside, relatava a EL PAÍS que la seva dona Elaine, que és treballadora social al centre, li va enviar un missatge de text a les 11 del matí i li va dir que sentia trets. “Li vaig dir que es quedés a l'oficina, que tanqués la porta i s'amagués”, explicava. No va poder veure els tiradors. “Quan la van treure de l'oficina va poder veure cossos a terra”.\nLa confusió als carrers de San Bernardino va durar fins ben entrada la tarda. L'oficina del xèrif del comtat de San Bernardino (200.000 habitants) va informar mitja hora després que hi hagués el tiroteig –cap a les 11 del matí, hora local– que la situació encara no estava controlada. Els comerços i les escoles al voltant dels fets van tancar. En localitzar el vehicle sospitós, la policia va demanar als veïns que es tanquessin a casa.\nL’Inland Regional Center, on es va produir el tiroteig, té 670 treballadors que donen servei a 30.200 pacients dels comtats de San Bernardino i Riverside, des de nadons fins a persones grans, segons la seva pàgina de Facebook. En el moment del tiroteig, diversos centenars de persones es trobaven dins de l'edifici atacat, segons va precisar el cap de la policia. La majoria van ser posats fora de perill.\nLa recerca dels sospitosos va quedar en mans d'un equip policial d'operacions especials (SWAT). Les imatges aèries de televisió mostraven desenes de persones sent evacuades de l'edifici i ateses pels serveis de seguretat.\nAls Estats Units, amb una població de poc més de 320 milions d'habitants, es calcula que hi ha 270 milions d'armes d'ús privat. És la proporció més alta del món. La primera potència mundial duplica la proporció del segon país en la classificació: el Iemen, el país més pobre del món àrab.\nDe mitjana, cada dia 297 persones reben trets d'armes de foc als EUA, segons dades de la campanya Brady contra la violència de les armes: en moren 89 cada dia.


Noticies - L’Ajuntament de Manresa compra el complex de la Fàbrica Nova a InmoCaixa\nL’Ajuntament de Manresa compra el complex de la Fàbrica Nova a InmoCaixa\nLa Fàbrica Bertrand i Serra, coneguda com a Fàbrica Nova i que al seu dia va ser un dels recintes fabrils més grans del país, passa a mans municipals. L’Ajuntament de Manresa adquireix totes les propietats que Inmocaixa té en aquest complex, on és previst ubicar un projecte universitari, que es presentarà properament. L’operació té un cost total de 12,3 milions d’euros, dels quals 5,7 corresponen a les obres d’urbanització que Inmocaixa ja ha fet a l’entorn.\nL’Ajuntament de Manresa ha arribat un acord amb la propietat de la Fàbrica Nova (InmoCaixa) per a l’adquisició de totes les propietats que té en aquest antic complex fabril. L’acord contempla la compra, per un valor de 12,3 milions d’euros, de les quatre finques: la que conté la nau principal (5.777 m2), el solar de la part posterior (5.571 m2), el subsòl (9.123 m2) i la finca que fa cantonada entre la Carretera del Pont de Vilomara i l’avinguda Bertrand Serra (943 m2). L’Ajuntament de Manresa també ha anunciat que la voluntat és destinar bona part del recinte a un gran projecte universitari basat en la tecnologia i el coneixement, que estarà coliderat amb la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i que es presentarà les properes setmanes.\nL’operació es pagarà en tres anualitats. Dels 12,3 milions d’euros, 5,7 corresponen a les obres de transformació que InmoCaixa ja ha fet a l’entorn, amb la urbanització de la Via Sant Ignasi i de la Baixada dels Drets i amb l’enderroc de la Sala Ciutat com a actuacions principals. Es tracta de càrregues urbanístiques que pertocaven realitzar a la propietat, a través d’unes obres que ara ja estan al servei de la ciutat, i que estan incloses en el preu pactat.\nPlànol compra Fàbrica Nova\nActuació Municipal,Economia,Ensenyament,Urbanisme,Via pública i Mobilitat


El retorn del Ball Pla omple de parelles la plaça Major d'Olot - Diari de Girona\nEl retorn del Ball Pla omple de parelles la plaça Major d'Olot\nUn concert amb ball del grup Brunzit va fer moure la gent que omplia la plaça una bona estona\nolot | x.v. 07.09.2015 | 00:00\nParelles avancen amb passos de ball a través de la plaça. X.V,\nEl ball pla va tornar a Olot. Cinquanta parelles van entrar a la plaça Major després de recórrer els carrers d'Olot. Els voltants de la plaça estaven tan atapeïts de gent com en la ballada dels gegants al matí. Molta gent encara recordava el ball pla desaparegut fa 37 anys i ningú el que es va parar de fer -segons l'organització- fa 100 anys.\nAixí doncs, es pot dir que va ser un ball pla nou. Els espectadors van poder veure el passeig de les parelles amb les mans enllaçades endavant i passes lentes. Així van voltar la plaça. Tot seguit es van posar en una rotllana que ocupava tota la plaça. Després van desfer la rodona i cada parella va començar a ballar sola. Van girar i van girar fins que van tornar a caminar com al començament.\nUn cop es va haver acabat el ball pla va començar una sessió de ball amenitzat pel grup Brunzit. És un quartet format per flauta travessera, violí, acordió i violoncel. La idea és crear balls nous i tradicionals de caràcter ben divers.\nVan interpretar molts balls i van fer moure la gent de la plaça Major una bona estona.


Tenir més informació per combatre millor les possibles seqüeles de la Covid-19 :: Prensa Ibérica\nEncara que s’entreveuen solucions en el curt i mitjà termini, la Covid-19 encara causa estralls en la població i en l’economia de tot el planeta, també s’ha de considerar que les persones que s’han contagiat i no han sucumbit a la malaltia pateixen diferents seqüeles, algunes d’elles poc conegudes i que necessiten el suport de la medicina especialitzada.\nEn aquest escenari l’OMS ha encès l’alerta sobre els símptomes a llarg termini o seqüeles que pot deixar el coronavirus en el pacient que l’ha passat, fins i tot amb símptomes lleus.\nEntre les seqüeles del coronavirus més freqüents hi ha els efectes en els pulmons, cor i cervell, encara que hi ha algun altre símptoma com ara esgotament o boira mental en molts dels pacients, el que anomenen Covid persistent. De totes aquestes qüestions s’informa des de Quironsalud, per tenir les eines adequades i saber quan acudir a l’especialista.\nNo s’ha d’oblidar la protecció bàsica\nEn opinió de Noel Bordón, cap de Servei de Medicina Interna i Urgències del Hospital El Pilar de Quironsalud, l’estabilitat de la malaltia encara queda lluny en la conjuntura actual, raó per la qual segueix sent molt important mantenir vigents les mesures higièniques i de control ambiental que tant s’han difós des dels mitjans de comunicació. Segueix sent bàsic el rentat de mans, mantenir la distància de seguretat, la limitació de la interacció social i les mesures de protecció mecàniques perquè les persones puguin protegir-se del virus.\nNoel Bordón, cap de Servei de Medicina Interna i Urgències del Hospital El Pilar de Quironsalud\nDesprés de molts mesos convivint amb la pandèmia s’ha arribat a algunes conclusions i coneixement més profund del virus, com per exemple les seqüeles que pot provocar, segons Bordón: ‘Actualment se sap que a Espanya, al voltant del 20% dels 1,71 milions de casos reportats han requerit assistència hospitalària i, d’aquestes, el 35% han necessitat suport respiratori, no invasiu o invasiu, al presentar insuficiència respiratòria severa, amb una mortalitat de 47.019 persones i una morbiditat residual vinculada a les seqüeles postinfeccioses que superen el 60% dels pacients hospitalitzats i fins a un 30 dels ambulatoris’.\nTambé és necessari considerar que fins al moment, les seqüeles més importants són la fibrosi pulmonar sobretot en pacients sotmesos a ventilació mecànica per pneumònia greu i les seqüeles neurològiques (polineuropatia, Guillsin Barre, Miller Fisher, cefalea persistent, disgèusia, anòsmia persistent), apunta Bordón.\nAvenços en els tractaments\nEn el moment actual de la pandèmia les seqüeles més rellevants i predominants són les neurològiques, afortunadament s’està posant de manifest una millora progressiva amb tractament substitutius o de suport, sent escassos els casos amb seqüeles no pulmonars mantingudes.\nDavant de determinades informacions poc precises, el doctor Bardón assenyala que: ‘Les seqüeles neurològiques predominen en joves, les respiratòries en persones de mitjana i tercera edat’.\nDe cara a la protecció i cura de la població també s’ha de tenir present segons s’informa des de Quironsalud, que el fet de passar la malaltia no eximeix de la possibilitat de reinfecció, ja que existeix, segons estudis d’aquesta entitat, una taxa variable de fins a un 8-10 per cent.\nLa recomanació és acudir al doctor davant qualsevol sospita ja que com assegura Noel Bordón: ‘La detecció precoç sempre aporta l’opció d’un tractament adequat’.


JI Hotel Zhuhai Gongbei Immigration Port Branch Zhuhai Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.40, South Guihua Road, Districte de Gongbei, Zhuhai, Xina, 519020 - Veure al mapa\nHabitació amb 2 llits i Pressió Zero (Twin Bed Room with Zero Pressure)\nBen posicionat a Districte de Gongbei, JI Hotel Zhuhai Gongbei Immigration Port Branch és un lloc ideal d'inici d'excursions a Zhuhai. A només 44.9 km, aquest hotel de 4-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl JI Hotel Zhuhai Gongbei Immigration Port Branch, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei postal, servei de compra d'entrades.\nEls clients poden triar d'entre 116 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. JI Hotel Zhuhai Gongbei Immigration Port Branch és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Zhuhai.\nTots els tipus de viatgers (132) Viatger de Negocis (15) Parelles (49) Viatgers en solitari (25) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (12) Grups (19)\nTots els tipus de viatgers (36) Parelles (4) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (6) Grups (11)\nHabitació queen superior amb pressió zero\nHabitació amb 2 llits i Pressió Zero


el bloc de francesc matas salla: Notes sobre la Diada Nacional Catalunya 2012\n* La manifestació de la Diada 2012 ha estat del poble i la mes gran nacional des del franquisme (1977, 2010, 2012).\n* La manifestació ha estat per la Llibertat, la Independència i per un nou Estat català. (1977: Llibertat, Amnistia, Estatut d'autonomia; 2010: Som una nació, Nosaltres decidim; 2012: Llibertat; Catalunya, nou estat d'Europa).\nCal una República Catalana i Social. Cal una relació lliure entre pobles, nacions i estats. A Europa i per tant a l'estat espanyol.\n* La llibertat de Catalunya passa a ser en clau d'estat i independència, nova centralitat a la política catalana.\n* El debat sobre la secessió està a l'ordre del dia.\n* La llibertat nacional catalana, a Catalunya i als Països catalans, serà en clau social. Ni retallades, Ni rescat, Ni Pacte Fiscal sense acord social solidari.\n* L'autonomisme retrocedeix, el federalisme no progressa. Des de la garantia democràtica al Dret a l'autodeterminació es tracta que la ciutadania a Catalunya decideixi; las tendències treballadores, revolucionaries i socialistes hem d'obrir la reflexió pública de quins tipus de relacions i vincles lliures, des de la sobirania de Catalunya, s'han d'establir entre nacions, pobles, estats, "Espanya" "Europa" "UE".\n* Des de l'òptica a l'estat espanyol, com convèncer i garantir el dret a la separació, per enfortir la unitat entre la classe treballadora espanyola i catalana i entre els pobles i nacions a l'estat. Diferenciar-se i denunciar a la burgesia espanyola i estat; diferenciar-se a Catalunya de la burgesia catalana i explotació a treballadors/es, retallades, etc.\n* Cap pancarta en tota la manifestació a favor del Pacte Fiscal, unes quantes en contra. No hi ha planteig de trencar les unitats econòmiques.\n* La manifestació no ha estat governamental ni de CiU. El president de la Generalitat, Artur Mas, no l'ha ha pogut presidir. A l'estadi actual de mobilització i consciència per la llibertat nacional ens hem de preparar per una lluita aferrissada enfront de l'hegemonia econòmica gran propietària, ideològica i governamental de la burgesia catalana i de CiU.\n* CiU és anticatalana a l'imposar polítiques contra la població catalana. CiU pacte amb el PP contra el nivell de vida de la ciutadania.\n* Tot s'ha d'orientar a representar i defensar el clam immens de Llibertat, Estat i Independència. Una aliança o alternativa autonomistes, federalistes, independentistes. Cap una "syriza" catalana, en base al Dret a l'autodeterminació: Referèndum vinculant sobre l'estat i la independència, amb quines relacions lliures amb els altres pobles europeus, en igualtat de sobirania nacional....\n* La marea civil supera a partits, governs i presidents... (transversalment) social i territorial.\n* No va haver-hi crema de banderes espanyoles a la mani massiva.\n* Duran Lleida (UDC de CiU) escridassat, va se foragitat del seguici i manifestació.\nAnónimo 13/9/12 18:33\nQuantes barbaritats en tan poques línies...\nTot per justificar el seguidisme reaccionari a CiU i la burgesia catalana.\nDesviant l´atneció de l´atac capitalista contra els treballadors.\nJoan 13/9/12 18:38\nfrancesc matas salla 13/9/12 19:44\nSeguim amb la lucidesa impagable de l'anonimat...\nfrancesc matas salla 13/9/12 19:47\nTanmateix, Joan, ha estat la manifestació nacional més immensa a Catalunya d'ençà el franquisme. Sobre la rauxa o altre cosa cal que la població pugui expressar-se i decidir des d'una manifestació i en un referèndum vinculant.


Vilafranca 20 anys de la Mostra de Teatre Infantil i de l’Escena Jove\nEn aquests vint anys, el Teatre Cal Bolet ha acollit més de 4.500 alumnes i s’hi han fet més de 320 obres teatrals\nRedacció Vilafranca del Penedès 07-05-2019 10:12 Lectures 2915\nVilafranca 20 anys de la Mostra de Teatre Infantil i de l’Escena Jove. Ajuntament de Vilafranca\nAquest any la Mostra de Teatre Infantil 2019 està d’aniversari! Des del 1999 la canalla i el jovent de Vilafranca pugen a l’escenari del teatre per mostrar al públic el que han treballat durant tot el curs escolar.\nEl diumenge, 12 de maig, a les 10h, a la plaça Penedès hi haurà una xocolatada per a tothom per celebrar l’aniversari de la Mostra de Teatre Infantil i l’Escena Jove.\nDivendres, 10 de maig, a les 19h\nAlumnat de 5è de primària a 2n d'ESO del Col·legi Sant Josep\nUna forta crisi sacseja un país on convivien pacíficament ciutadans del coll vermell i del coll verd. La Colla dels Colls Vermellosos atribueix la causa de tots els mals als ciutadans del coll verd. A més d'una al·legoria sobre l'ascensió del nazisme a Alemanya, aquesta obra acosta als infants temes com el racisme, l'explotació econòmica o la dominació sobre països i cultures.\nAutoria: Adaptació a càrrec de Mar Soler de l'obra Nassos, nassos, nassis de Quim Canals\nDirecció: Mar Soler\nInterpretació: Ariadna Girona, Martí Sonet, Gerard Bolet, Carla Rovira, Eva López, Aina Gil, Mireia Gil, Júlia Fernández, Marta González i Marc Muntané.\nMaquillatge i vestuari: Voluntaris\nAgraïments: Voluntaris i escola Sant Josep\nL’Astàleg de Bronze\nAlumnat de 3r de primària a 2n d'ESO del Col·legi Vedruna Sant-Elies\nUn grup d'arqueòlogues i aventureres són les encarregades d'una missió secreta: localitzar l'Astàleg de Bronze, una estatueta de bronze.\nResoldre l’enigma suposa rebre l’herència de la fortuna del magnat Lord Sebastian Apricot com a recompensa. Però aquest premi atrau els seus tres nebots: Charles, Robert i Albert, més coneguts amb l'àlies dels Mans Blanques. La cosa es complica quan també s'afegeixen a la recerca la multimilionària Fortuna d'Ors i la seva fidel ajudanta, la Conèpiles. "\nAutoria i direcció: Carles Casas\nInterpretació: Cesc Alejandro, Clàudia Bruquetas, Aina Jodar, Jana Laguna, Gerard Macià, Helena Piloñeta i Francesc Sabaté\nMaquillatge i vestuari: Carles Casas i Marta Nogués\nAgraïments: Marta Noguès, Cristina Serrano, Jordi Fernandez, Ampa i Escola Vedruna Sant Elies\nRodari ens roda món!\nAlumnat de 2n a 6è de primària del Col·legi Sant Ramon de Penyafort\nGianni Rodari deixa en els contes pinzellades de la seva fina ironia, alhora que fa una crida a la cordialitat, la generositat i l'honradesa. Us portem una adaptació teatral de tres contes que posaran a prova la vostra imaginació. Preparades i preparats per viatjar?\nAutoria: Adaptació teatral de Mar Soler de tres contes de Gianni Rodari\nInterpretació: Guillem Brull, Roger Quer, Èric González, Marta Paredes, Eva Moreno, Pau Joan, Meritxell Arnan, Martina Fort, Daniela Baladón, Gala Mora, Ginesta Ullate, Mar Miranda, Jana Miranda, Jana Guilera, Carlota Piqué, Júlia Oller, Marc Tomàs, Jaume Freixedas\nMaquillatge i vestuari: Voluntaris del col·legi Sant Ramon de Penyafort\nAgraïments: Exalumnes de l'extraescolar, voluntaris, Anna Saumell, Adrià Tarrida i M. Remei Ullate\nAlumnat de 6è de primària de l'Escola Dr. Estalella i Graells\nLa història ocorre a Barcelona, concretament, al barri de Gràcia. En una torreta gens humil viuen l'àvia Paquita i les seves dues netes. A l’àvia se la coneix per la seva garreperia, i les males llengües diuen que dins la caixa forta amaga valors incalculables! Les netes volen aconseguir un dels tresors de la caixa: l'Ou de Fabergé, i estudien un pla per aconseguir-lo. Com s’ho faran amb el vigilant de la casa? Com despistaran els mossos d’esquadra? I el delinqüent més buscat, què hi fa a la casa?\nNo us perdeu aquesta peça teatral, de valor incalculable!\nInterpretació: Manel Vázquez, Guillem Feliu, Miguel segura, Julià Martin, Foix Subirós, Sira Amatller., Joana Romeu, Mar Ullate, Glauca\nMaquillatge i vestuari: Escola Estalella i Graells\nAgraïments: Pedro Garcia, Marta Nogués i AMPA Escola Dr.Estalella i Graells\nDissabte, 11 de maig, a les 19h\nUn somni com a lliçó\nDe 3r de primària a 2n d'ESO del Col·legi Vedruna-Sant Elies\nUn viatge fantàstic a un indret de contes on no faltarà cap detall per assolir l’objectiu de la bondat. Un somni de bruixes bones, prínceps i princeses destronats, i de personatges amb bondat al cor.\nTot comença amb l'arribada d'uns nens nous a una petita escola. Les mestres faran tot el possible per rebre com cal els nou vinguts, però els seus companys de classe no és que tinguin molt bones idees... Així que caldrà fer un bon aprenentatge. Tot això i molt més a Un somni com a lliçó.\nUna història d’acceptació i de tolerància.\nInterpretació: Roger Armengol, Irene Castro , Fèlix Hill, Marta Mateu, Guillem Mestres, Núria Navarro, Òscar Raymond de la Nogareda, Marina Ventosa\nAgraïments: Marta Noguès, Cristina Serrano, Jordi Fernandez, Ampa i Escola Vedruna-Sant Elies\nAlumnat de 1r a 3r de primària de l'Escola Dolors Piera\nSembla que, aquest any, al concurs més important de pintura, Pinzell Brillant, hi tornen a participar les pintores més famoses del moment. Tot el poble on se celebra el concurs hi està d’allò més involucrat i se sent emocionat. Però, els malvats es quedaran quietets aquest any? O en planejaran alguna de les seves per intentar aixafar els plans del concurs?\nMisteri i pintura us esperen en aquesta obra de teatre.\nAutoria i direcció: Anna Bonfill\nInterpretació: Xènia Vilaplana, Naomi Obi, Minerva Sánchez, Carla González, Max Perea, Marçal Bertran, Andrea Gómez, Dasha Alcàntara, Valeria Gómez\nMaquillatge i vestuari: Marta Estrany i Reyes Anaya\nAgraïments: AMPA del col·legi Dolors Piera\nDiumenge, 12 de maig, a les 12h\nAlumnat de 1r a 6è de primària de l'Escola Cristòfor Mestre\nAl país de les cartes hi ha molts habitants i tots hi viuen en harmonia, pau i felicitat. Al matí tots comparteixen el gust per l’esport. Però individualment cadascú té els seus peculiars gustos. Als diamants els agrada escoltar música, els cors gaudeixen movent l'esquelet, els trèvols s’apassionen cantant cançons boniques i les piques xalen amb els tiberis: sempre tenen la boca plena i un budell buit. Això sí, tots respecten les preferències dels companys.\nPerò un dia ocorre una cosa i...no us perdeu ni un ni mig detall de què passarà.\nAutoria: Carles Casas\nAutoria i direcció: Carles Casas i Marta Nogués\nInterpretació: Daniela Garcia, Martina Ortega, Mireia Abanto, Eva Rubio, Ariadna Cornudella, Mariona Amatller, Abril Garcia, Felix Aixàs, Eloi Risco, Sara Izquierdo, Richance Deglòs, Paula Dumont, Lluc Rojo, Ariadna López, Arlet Torbellino\nMaquillatge i vestuari: Carles Casas, Marta Nogués i l'Escola Cristòfor Mestre\nAgraïments: AMPA i Escola Cristòfor Mestre\nAlumnat de 4rt a 6è de primària de l'Escola Dolors Piera\nEstem en directe, en un programa de televisió de màxima audiència, a punt per saber el veredicte del súper concurs mundial Operació Trombó, que concedeix el premi de la Corxera d'Or.\nLa mare i la mestra de música de les germanes Piera estan ansioses per saber si aconseguiran el guardó i si aquestes es faran riques i famoses. Mentrestant, uns personatges estan maquinant un pla per obtenir el botí. La història encara s’embolica més amb la participació de les estrelles estrellades, les presentadores de la televisió, de les productores més famoses del món musical i d’unes venedores amb el seu porta a porta.\nLa intriga i l’acció estan garantides!\nDirecció: Marta Nogués\nInterpretació:Wijdan Rzine, Sara Vicente, Sara Galimany, Laia Santacana, Marta Montanyés, Noa Gómez, Aina Castells, Sara Sanchez, Lucía Ledesma, Judith García\nMaquillatge i vestuari: Mar Montserrat\nAgraïments: AMPA de l'Escola Dolors i Piera\nAlumnat de 1r i 2n de primària de l'Escola Montagut\nEn un món i en una societat, plena d'estereotips ens trobem, en persona, amb els mítics personatges creats pel sr. Disney, en el Special Disney World Live. Un programa on es pot saber tot d'ells. Però els nostres estimats personatges ja comencen a estar farts d'aquesta societat... que faran? Algú els ajudarà, a poder canviar les coses?\nAutoria i direcció: Nil Coral i Ariadna Canals\nInterpretació: Èlia Margarit, Jordi Gutiérrez, Mar Budas, Laia Mateu, Nicolás Martínez, Joana Soler, Mariona Borràs, Alícia Franquesa, Hèctor Vidal, Júlia Diaz, Laia Ramiro, Zoe Garcia, Natzaret Batlle, Ariadna De Lamo Sanz, Alba Llop i Lucia De La Rosa.\nMaquillatge i vestuari: Nil Coral i Ariadna Canals\nAlumnes de 3r, 4rt i 5è de primària de l'Escola Montagut\nEns fem grans es basa en petits fenòmens i escenes de la vida quotidiana, pares i fills, avis i nets, filles, mares... Ens preguntem el perquè de les coses. Desitgem tenir-ho tot i a la vegada dubtem de tot. Tenim conflictes, pors, inseguretats, volem ser els pares i fills perfectes. En resum, una obra familiar per gaudir en família\nAutoria: Adaptació de T de Teatre\nDirecció: Nil Coral i Ariadna Canals\nInterpretació Jordi Domènech, Joana Fort, Pol Vallès, Pia Rojas, Lluc Fernàndez, Laura Faz, Carla Segura, Anna Nicolàs, Aina Reventós, Ariadna Rossell, Lluc Soler, Biel Borrut, Max Portillo, Joan Llop, Pau Padilla i Pilar Romeu\nLes entrades no estan numerades i tenen un cost de 3€. Es poden adquirir a les taquilles de Cal Bolet els dijous de 18h a 20h o el mateix dia de la funció a les taquilles de Cal Bolet una hora abans de l’inici de l’espectacle.\nLa Mostra de Teatre Infantil és una activitat organitzada pel Servei de Cultura de l’Ajuntament de Vilafranca i les escoles participants amb la voluntat de donar valor al teatre com a manifestació cultural i educativa de primer ordre. Amb la formació teatral els infants tenen l’oportunitat de prendre contacte amb el món del teatre, aprenen tècnica corporal, interpretativa, a parlar davant dels altres, a reforçar la seva identitat personal, a desinhibir-se, a relacionar-se… En definitiva, descobreixen que el teatre és una gran eina educativa i d’aprenentatge personal.


CiU amb vocaci� de salvavides - De Su�ssa estant - Els blogs d'e-noticies\nAhir al Congrés de Madrid, gràcies essencialment a l'abstenció dels diputats de CiU, es va aprovar per un vot de majoria la retallada proposada pel govern de ZP. Les votacions al Congrés són previsibles matemàticament, degut a la fidelitat als partits i que les votacions no són secretes (recordem el panell amb les llumetes que permeten saber qui i què ha votat).\nCiU era plenament conscient que amb l'abstenció salvava les mesures del govern i per tant, donava una bombona d'oxigen a ZP. Les paraules de Duran i Lleida demanant a ZP eleccions anticipades és com tirar un salvavides a un nàufrag i al mateix temps demanar-li que s'ofegui, per favor.\nArtur Mas es va afanyar a dir que la col-laboració de Ciu es va fer per evitar que Espanya «sigui intervinguda, en uns dies, com Grècia». ¡Ostres, senyor Mas!, ara anem de salvadors d'Espanya. Doncs miri, no m'ho crec.\nEns convé a tots, i sobretot a CiU, que Mas i Duran ens donin explicacions convincents sobre això de salvar a Espanya amb la seva absténcio d'ahir. I sobretot, que ens diguin a canvi de què ho van fer, perquè ja som grandets i sabem perfectament que en política res no es fa ni es diu sense una compensació. Esperem que no sigui un ministeri pel senyor Duran en un futur govern ZP, per tal que pugui seguir salvant Espanya.\nEls blogs d'e-noticies - De Su�ssa estant - CiU amb vocaci� de salvavides


L'Ajuntament assumeix la gestió del pàrquing subterrani de l'estació d'autobusos de Lloret | Nova Ràdio Lloret\nL'accés al parquing, en primer terme, a l'estació d'autobusos.\nL’Ajuntament assumirà directament la gestió del pàrquing subterrani de l’estació d’autobusos. A partir del mes de febrer, el recinte -fins ara, en mans de les empreses que gestionen l’estació d’autobusos- passarà a formar part de la xarxa de pàrquings municipals de Lloret de Mar.\nEl regidor de Mobilitat, Cristian Fernández, argumenta que assumeixen la gestió directa perquè el parquing estava “infrautilitzat”, a més d’estar ubicat al centre de la vila. Afegeix que ha finalitzat el conveni que hi havia fins ara i que el consistori passa a obtenir la gestió directa de la instal·lació, de 177 places.\nEl pàrquing de l’estació de busos (El Punt Avui).\nAmb el pàrquing que passarà a formar part de la xarxa municipals, els veïns gaudiran dels mateixos avantatges que la resta pel que fa al preu i a diverses bonificacions, com la primera hora gratuïta o la segona al 50%.\nEl canvi de gestió es va aprovar recentment en una junta de govern local. Entrarà en vigor el proper 1 de febrer.\nArticle anteriorEs desactiva un niu de vespa asiàtica a la Font de la Mina Melitrons, a Lloret de Dalt\nArticle següentBon Dia Bona Hora – 29 Desembre 2020\nLa Travessia dels Jardins recupera el sentit cap a l’avinguda Vila de Blanes\nL'Ajuntament ha fet aquest canvi a petició dels veïns i per facilitar l'accés a l'aparcament de la zona esportiva per als vehicles que venen de l'Avinguda Vila de Tossa.\nLes afectacions de trànsit per la Volta Ciclista a Catalunya\nLa 1a etapa de la '100 Volta Ciclista a Catalunya' passarà aquest dilluns, 22 de març, per les avingudes Vila de Blanes i de Tossa.\nL’aparcament de Sa Caleta passa a ser de pagament\nÉs una mesura que pren cada any l’Ajuntament, que s'allarga fins el 31 d'octubre.\nEl procés ha comptat amb una participació d’una mica més de 3.000 persones, el 70% de les quals han dit que no volen modificar l'actual mobilitat de la primera línia.


FESTES PATRONALS DE SANTA TERESA A ES CUBELLS - Obispado de Ibiza\nHome / Notícies / FESTES PATRONALS DE SANTA TERESA A ES CUBELLS\n16 de octubre de 201816 de octubre de 2018\n«Teresa de Jesús, doctora de la Iglesia maestra de la luz, centella del Amor, / enséñanos la senda por la que caminaste / con alma enamorada, buscando en ti al Señor.»\nA sol post, el dia de la festa patronal cantava el cor aquesta tornada de l’himne del 5è aniversari de Santa Teresa. Les campanes tocaven mentre les autoritats entraven al temple. Edifici que lluïa esplendor per l’interior, l’exterior i els voltants. Arribada l’hora el cor cantà himnes de festa i els celebrants es disposaren a presidir l’eucaristia. El vicari general de la diòcesi i els mossènyers de la parròquia, de sant Agustí, sant Jordi i la Sagrada Família hi eren presents en representació del sr. bisbe que es trobava a Roma per a celebrar la canonització del papa Pau VI. A l’homilia D. Marcelo desgranà una sèrie de fets de la santa que ens poden il·luminar per a viure en plenitud el nostre cristianisme actual. Acabà recomanant-nos la lectura de Les Morades, escrit per la santa mateixa ja en la seva plenitud de la vida. Entre solistes, cor i orgue la litúrgia fou tant solemnitzada que el poble els hi oferí un calorós aplaudiment.\nI ja al final els obrers organitzaren la tradicional processó per la rodalia del temple. I no faltaren els bunyols i la sangria preparats per l’Associació de veïns, mentre la Colla de Sant Jordi ballava al so dels tambors i la flaüta.\nFELICITATS VEÏNS D’ES CUBELLS i MONGES CARMELITES MISSIONERES.


salari Howie Mandel, fonts d’ingressos, ingressos, valor net, caritat, actius, despeses, estil de vida, dona, edat, fills, família, néts, - biografia | Juny 2021\nHowie Mandel Networth - Juny 2021\nFets de Howie Mandel\nNom del naixement Howard Michael Mandel\nProfessió Comediant, actor i presentador de televisió\nCiutat de naixement Willowdale, Toronto, Ontario\nNom del pare Al Mendel\nNom de la mare Evy Mandel\nData de naixement 29 de novembre de 1955\nQuant val la pena neta de Howie Mandel?\nEl còmic, actor i presentador de TV Howie Mandel té un valor net de 40 milions de dòlars a juny de 2019. Ha estat actiu a la indústria des de fa més de quatre dècades. És conegut per jutjar la franquícia de televisió mundial America's Got Talent i per ser un dels més importants còmics del seu temps.\nA més d’això, també és conegut per lluitar amb el trastorn obsessiu-compulsiu i l’ansietat, però segueix convertint-se en una celebritat molt coneguda tot i no poder ni donar la mà amb ningú. Ha estat guardonada amb una estrella al Passeig de la fama de Hollywood i al Passeig de la fama del Canadà, que ha consolidat la seva condició de famós icònic.\nHowie Mandel val uns 40 milions de dòlars al juny del 2019 segons diverses fonts en línia. Va acumular aquest patrimoni net de la seva carrera com a còmic, actor i presentador de televisió que ha treballat en empreses d'espectacles durant més de 40 anys.\nMandel val uns 40 milions de dòlars\nAltres companys de còmic com Ron White val 40 milions de dòlars, Jonah Hill val 45 milions de dòlars i Jeff Foxworthy val uns 100 milions de dòlars.\nEl famós protagonista va guanyar un salari durant tota la seva carrera, de fet, es va emportar 75.000 dòlars a casa per capítol pel seu treball al programa NBC Deal o No Deal. De la mateixa manera, va rebre un sou d’uns 70.000 dòlars per episodi pel seu treball a America’s Got Talent.\nHowie Mandel va cridar l'atenció per la seva obra a la sèrie de dramatúrgia nord-americana St. Elsewhere, el 1982. Durant aquest temps es va brancar treballant en diversos programes de televisió i pel·lícules. També va fer treballs de veu per Gremlins i Gremlins 2: The New Batch.\nDesprés d'això, va treballar en diversos espectacles com Muppet Babies, Walk Like a Man i Little Monsters. També va fer comèdia a peu en diversos llocs durant aquest temps i va oferir al públic un molt bon moment fent-los riure amb el seu material i els seus trucs.\nkevin fiege patrimoni net\nTambé ha acollit espectacles entranyables a nivell mundial, com ara Deal o No Deal, que ha obtingut un premi màxim d'uns 500.000 dòlars.\nMandel es va convertir en el jutge de l'Ateneu Got Talent al gener de 2010 i ha exercit com a jutge durant gairebé deu anys consecutius.\nLa famosa multifunció i multimilionària ha gastat generosament en propietats arreu del país. Va comprar una mansió de 2, 6 milions de dòlars a Hidden Hills, Los Angeles, Califòrnia, EUA el març de 2018. La propietat està distribuïda en 2.231 peus quadrats, té 4 habitacions i 3, 5 banys.\nMandel té múltiples propietats a Califòrnia\nA això s'hi afegeix una altra propietat a Calabasas per valor d'1, 53 milions de dòlars que va comprar el 2016. També té 3 condominis al complex de Santa Mònica per un valor total de 4, 8 milions de dòlars.\nTambé va vendre una propietat situada al punt Dume de Malibu que va vendre per 7 milions de dòlars el 2013.\nMandel també posseeix cotxes per valor superior a un milió de dòlars, que inclou un Range Rover que té un preu base de 89.000 dòlars.\nArin Hanson ballant amb les estrelles\nTambé pot tenir una assegurança de salut, vida, propietats i vehicles, però la informació sobre els seus plans i polítiques no està disponible.\nPel que fa a la seva filantropia, l'estrella dóna suport a organitzacions benèfiques com Tony Hawk Foundation, Race to Erase MS, Neurofibromatosis Inc., Boys & Girls Clubs of America i A Place Called Home.\nGuanys, publicitats i avalacions a Instagram\nMandel té més de 749k seguidors a la seva pàgina d’Instagram, segons Influencerbay guanya al voltant de 832 dòlars a 1.426 dòlars per publicació que fa a la plataforma de xarxes socials.\nL'estimat còmic té una persona molt comercialitzable que l'ha portat a ser una elecció de primera classe per als anunciants i avaladors. De fet, ha realitzat anuncis publicitaris com els de XFINITY X1 Voice Remote, HBO, Shriners Hospitals for Children, The More You Know, XFINITY On Demand, Stop Bullying Speak Up, etc.\nVida personal de Howie Mandel: Esposa, edat, fills, família, néts,\nHowie Mandel va néixer Howard Michael Mandel el 29 de novembre de 1955 a Willowdale, Toronto, Ontario, Canadà del pare Al Mendel i la seva mare Evy Mandel.\nMandel i la seva dona assistint a la cerimònia del Walk of Fame\nVa créixer a la seva ciutat natal, on va estudiar a les escoles locals abans de formar part de l'Institut Col·legiat William Lyon Mackenzie d'on va ser expulsat més endavant. Té patrimoni romanès i polonès i és canadenc segons la seva nacionalitat.\nPel que fa a les seves relacions, està casada amb Terry Mandel a partir del juny del 2019. Ha estat casada amb Terry des del 16 de març del 1980. La parella té 2 filles Jackie i Riley i un fill anomenat Alex. També té una neta anomenada Abby Shultz i un altre nét el nom del qual no s’ha revelat.


Diputació de Castelló | Martí reivindica el Feslloc per la difusió de la música en valencià i la generació de riquesa\nMartí reivindica el Feslloc per la difusió de la música en valencià i la generació de riquesa\nEl president ha reiterat que en el període 2019-2023 "els pobles han de ser els vertaders protagonistes"\nBenlloc, 14.07.2019. El president José Martí ha visitat el Feslloc, un festival nascut en 2007 per a promocionar la música en valencià, que hui és punt de trobada i referència per a molts joves de tota la Comunitat Valenciana. Es tracta d'un certamen plenament consolidat que compta amb la col·laboració de la Diputació Provincial i l'eslògan de la qual és ‘Terra, llengua i feminisme’.\nDurant la visita, el president ha estat acompanyat per l'alcalde de Benlloc, Ángel Ribes, la senadora, Ana Edo i la diputada provincial de Turisme, Virgina Martí.\nJosé Martí ha manifestat que el Feslloc “és un d'aqueixos esdeveniments que necessàriament han de comptar amb el suport de la Diputació, perquè ajuda a impulsar l'oferta cultural d'una població com Benlloch i a generar activitat econòmica, que és just el que es necessita en els xicotets municipis d'interior”.


Elaboració d'un full de càlcul per a la previsió del pressupost anual de manteniment preventiu per a qualsevol centre d'us docent, amb un exemple pràctic d'aplicació\nMemòria (3,045Mb) (Restricted access)\nAnnex (5,669Mb) (Restricted access)\nGarcia-Abad Muñoz, Neus\nTutor / directorAndrés Baroja, María Begoña ; Baringo Sabater, Pedro\nAmb el treball que es presenta a continuació es pretén aportar informació general sobre el manteniment d'edificis, i més concreta sobre els edificis d'ús docent. A més a més pretén oferir una eina informàtica per elaborar pressupostos de manteniment preventiu i un sistema d'elaboració d'informes de manteniment. Per acabar, amb un exemple real, es mostren els resultats obtinguts amb la utilització dels mètodes proposats. L'objectiu principal del treball és aconseguir una eina informàtica per elaborar pressupostos anuals de manteniment preventiu en centres d'ús docent, que aporti la possibilitat de ser modificat segons la necessitat de cada moment o edifici. S'ha decidit realitzar aquesta eina perquè la majoria de previsions pressupostàries per a manteniment preventiu, si es realitzen, es fan per a punts concrets o de forma empírica mitjançant informació d'anys anteriors. A més a més hi ha pocs programes pensats amb aquesta finalitat, la majoria són cars i no permeten tantes modificacions com el presentat a continuació.\nSubjectsBuildings -- Maintenance, Computer programs, School buildings, Edificis -- Manteniment i reparació, Programes d'ordinador, Edificis escolars -- Manteniment i reparació, Edificis -- Manteniment i reparació -- Costos\n1. memòria.pdf Memòria 3,045Mb PDF Restricted access\n3. annexos.pdf Annex 5,669Mb PDF Restricted access


Liderou :: El nostre pack “Un Parell”, finalista als Premis Gamma Innovation\nEls guanyadors seran triats per un panell internacional de jutges experts i es donaran a conèixer el proper 25 d'octubre a Manchester durant la segona edició del Congrés Gamma Innovation.\nÉs la primera vegada que aquest aliment s'envasa en format de dues unitats, més enllà de la tradicional ouera de dotzena o mitja dotzena. A dins, un altre element excepcional: dos ous extragrans o XXL ( de més de 80 gr.) de gallines criades a terra (pica-terra). Fins ara, aquesta mida no es trobava habitualment a la venda, ja que les més habituals són M, L i XL.\nA més, el envàs destaca pel seu atractiu disseny, realitzat en cartró reciclat. La seva nansa en forma de dos ous enllaçats, que recorda mig cor, és molt pràctica, ja que permet que es pugui portar de forma fàcil i segura, i la seva estructura interior en protegeix el contingut de forma perfecta.\nAl grafisme se li ha volgut imprimir un aire retro i d'estil artesà, que transmet la idea de retorn als orígens, evocant el record d'aquells ous acabats d'agafar de les gallines de la masia de l'àvia.\nTot això, converteix l’envàs “Un parell d'ous” en l'elecció ideal com a obsequi per a ocasions especials, per a una escapada en parella o per singles foodies, amb el qual Liderou pretén elevar l'ou a la categoria de producte gourmet.\nEl disseny i la producció de l’envàs “Un parell d’ous” també són ‘made in Girona’, i han anat a càrrec de dues empreses guardonades en nombroses ocasions: l’estudi gràfic GDG i Alzamora Group.


Julie, Den Haag, Netherlands, February 29, 1994 - Calcego\nPosted on 20 gener, 2011 9 octubre, 2017 by Calcego Calcego\nEl retrat de Julie és colpidor. Especialment pel realisme i la simplicitat amb què es tracta un tema tan íntim i alhora tan idealitzat com és la maternitat. Acaba de donar a llum fa una hora, i amb el seu fill en braços posa per a la fotògrafa, que vol captar aquest moment tan extraordinari en la vida d’una dona. Fotografiada de cos sencer, contra la paret blanca del que podria ser el passadís d’un hospital, Julie mostra en la sev anuesa el trauma de la maternitat i, alhora, la seva força protectora. La seva mirada revela l’ambivalència emocional del moment: sorpresa, orgull, vulnerabilitat.\nLa fotògrafa holandesa Rineke Dijkstra (Sittard, 1959) ha desenvolupat un treball molt personal en el gènere del retrat. La seva mirada selectiva respon al present de la nostra cultura sobresaturada d’imatges banals de gent i capta aquells instants més carregats d’emocions oposades. Les seves imatges es caracteritzen per ser composicions senzilles i austeres i per un tractament formal gairebé abstracte dels retrats. La grandesa de les seves fotografíes, però, rau en el fet de saber transmetre la singularitat del personatge en el momento precís en què la seva identitat es revela.\nLa fotografía de Julie forma part d’una sèrie de tres retrats de dones que acaben de ser mares, en diferents moments posteriors al part. Tecla va ser retratada un dia després de donar a llum i Saskia una semana més tard. S’han comparat aquests retrats amb els de Diane Arbus per la cruesa amb què mostra la seva humanitat. Tanmateix, Dijkstra no busca en la marginalitat com solia fer Arbus, sinó en les experiències de major vulnerabilitat de la gent corrent. L’artista provoca l’empatia entre la retratada i l’espectador en potenciar la naturalitat amb què mostra la seva personalitat. Dijkstra no ha controlat la posa de Julie, sinó que ha esperat que li afloressin els sentiments més profunds en el cos per oferir-los a l’escrutini de l’ull públic.


racó de lectura: 06/12/09 - 13/12/09\nMattew Restall, "Los siete mitos de la conquista española"\nMetthew Restall és professor associat d'Història Latinoamericana, Estudis de la Dona i Antropologia, i director d'Estudis Latinoamericans a Pennsylvania State University i amb una clara tendència a fer un enfocament de caràcter marxista.\nEl llibre en qüestió és un petit estudi sobre el que ell anomena mites: que la "conquesta" va ser feta per molt pocs homes; que l'exèrcit enviat invaïa en nom del Rei; que la superioritat armamentísca va ser determinant; que venien en nom del Papa a cristianitzar als indígenes; la manca de comunicació; la desvastació indígena i la creença que més homes eren animals i per tant que els espanyols eren superior.\nEl relat, força documentat, és molt entretingut. Comença debatent sobre les manipulacions i les interpretacions de les fonts històriques, continua amb el paper de les forces socials sobre els individus, el que ell diu que marcarà la pròpia font serà el context històric i ideològic i la seva comunitat en el seu temps i relata l'exagerat ús de la violència, moltes vegades gratuïta, posant de manifest la pràxis més salvatga de la condició humana per més "occidental" que sigui.\nAquest és un assaig que m'ha agradat per la seva claredat i senzillesa, en tot cas, aparent de contingut.\nPublicat per aav a 12:25 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nMattew Restall, "Los siete mitos de la conquista e...


Des de l'ampit de la finestra: Nit de somnis i de tempestes\nFa dies que plou. Fa dies que fa fred. Fa dies que no vaig a classe. Fa dies que estic apàtic.\nAvui ens han tornat a fer un test d'actualitat a classe... i la majoria de preguntes eren d'esports.\nI a sobre estic malalt, o això diuen els mocadors fluorescents del meu davant.\nFa dos dies que no escolto res més que això:\nAnit vaig tindre el moment més romàntic dels últims mesos, ves quina cosa...\nEtiquetes de comentaris: Música, Vacances (avorriments)


Com els alemanys?\nLes tribulacions de l'incipient estat de benestar espanyol, pensat quan hom creia ser més ric del que realment era, porten ara constantment a la seva revisió. Mirar el que fan i han fet altres països...\nLa governança en els sistemes sanitaris públics\nFer o refer la governança d'una institució allà on s'ha perdut no és una tasca senzilla, ja que aquesta resulta de la intersecció de diferents comportaments, els incentius dels quals s'han d'alinear...\nRelats positius per sortir de la crisi\nCosta trobar notícies optimistes, però cal fer l'esforç. El pessimisme no porta enlloc i facilita que algunes profecies negatives s'autocompleixen. “Tot va tan malament que sembla que ja es demà”,...\nEl debat fiscal\nLa difícil consolidació fiscal espanyola, per equilibrar ingressos i despeses, requerirà accions en els dos fronts. L'esforç a baixar despesa ja ha començat: o es redueixen els costos unitaris de...\nMenorca bull. Acaba l'agost amb rècords de visitants. Llàstima que el poder adquisitiu de molts d'ells, amb el tòxic del tot inclòs, no sigui per tirar coets. Els locals com ja és tradicional remuguen:...\nLa situació de crisi econòmica que patim, força un reajustament del benestar material de tots aquells que hem viscut per sobre de les nostres possibilitats. I en aquesta revaloració d'on som i de cap...\nCirculen ja amb molt enginy diferents acudits relatius a les retallades dels serveis públics, i dels sanitaris en particular. Em va fer especialment somriure per la seva manca de sentit sanitarista aquell...


Parròquia Crist Rei - Reus: Demà, dia del Seminari\nDemà, dia del Seminari\nPer a llegir aquest post escoltem aquest bellíssim cant amb les imatges de l'inoblidable pel·lícula:\nSIGUEU VALENTS, NOIS, L'ESGLÉSIA US ESPERA I LA MARE DE DÉU VETLLA LA VOSTRA VOCACIÓ\nAquests són els nostres seminaristes d’aquest curs. Com hem de demanar al Senyor que es mantinguin ferms en la vocació! Es escaient la foto Perquè demà, diumenge cinquè de Quaresma, és el dia del Seminari. Més que la col·lecta el que importa és la pregària per ells.\nL’envelliment del clergat i la manca de vocacions és una de les preocupacions més grans de l’Església a Europa. Es ben cert que aquests darrers anys ha augmentat lleugerament, no pas a tot arreu, el nombre de seminaristes majors. Si sabessin que són l’alegria més gran de l’Església, si sabessin que una ordenació sacerdotal omple de goig a l’Església de Crist, de tal manera que són ordenats per l’alegria del Poble Sant de Déu!\nElls continuaran la tradició eclesial de la nostra Església. Preguem per ells, només per una gràcia de Déu avui un noi pot entrar al Seminari i cultivar dins del seu cor, sota el discerniment dels superiors i ajudat per tots, el seu camí interior de donació al Senyor per tota la vida. Ningú sap com serà la vida de les nostres parròquies d’aquí unes dècades i molts de nosaltres per la misericòrdia de Déu ja serem al cel. La vida de l’Església és sempre imprevisible i allí on deixem actuar l’Esperit de Déu tot és possible. I que Déu és prou poderós per a fer, fins i tot de les pedres, «fills d’Abraham». Aquests nois i els qui vindran nodriran el poble de Déu amb l’Eucaristia, són els qui hauran d’evangelitzar un món. Veig en ells les criatures que batejaran i que encara han de néixer, veig les dificultats que tindran, el molt que s’hauran d’estimar entre ells i, estic cert, que no els mancarà la intercessió de la Mare de Déu. Cal que preparem la terra en la qual hauran de plantar les llavors de l’Evangeli, preparem-la amb molta pregària i adoració al Senyor.\nEm venen presents les paraules del salm: «El poble creat de nou lloarà el Senyor». Sí, Déu crea i recrea el seu poble. És la seva Església, per la qual ha donat la vida.\nEl testimoni dels seminaristes d’un seminari del país, és preciós, alguns dels nois que donen testimoni han rebut l’efusió de l’Esperit Sant. A veure si els endevineu? Mireu-lo.\nEtiquetes de comentaris: Església, Música, Rafael Serra, Reflexió, Testimoni, Vídeo\nHA RESSUSCITAT JESÚS, EL MEU SENYOR I NO HI HA ALE...\nAvui som tots convidats a la taula de l'amor\nEl Papa explica Dijous, Divendres i Dissabte Sant:...\nSenyor Jesucrist, tingueu pietat d'aquest món\nAdorat sigui Jesús sacramentat\nVI DIUMENGE DE QUARESMA\nTESTIMONI.- SANT JOSEP MOSCATI\nTESTIMONI.- CHARLES DE FOUCAULD\nUna perla d’Evangeli per cada dia de la Quaresma (...\nPARRÒQUIA DE CRIST REI PROGRAMA DE SETMANA SANTA 2...\nVè DIUMENGE DE QUARESMA\nTestimoni d'una nit de pregària i adoració\nMEDITACIÓ SOBRE LA PARÀBOLA DEL FILL EX-PRÒDIG\nEL TESTIMONI DELS DIJOUS


Què és el que el conseller Calvet vol corregir? | MONTSE TENA, REPRESENTANT DE LA PLATAFORMA ALTERNATIVA A L’ABOCADOR DE CRUÏLLES (PAAC) | El lector escriu | El Punt Avui\nQuè és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? + Què és el que el conseller Calvet vol corregir? E-mail\nQuè és el que el conseller Calvet vol corregir?\nQuè és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? Què és el que el conseller Calvet vol corregir? E-mail\nMONTSE TENA, REPRESENTANT DE LA PLATAFORMA ALTERNATIVA A L’ABOCADOR DE CRUÏLLES (PAAC)\nAquest mes de juliol els tribunals qualifiquen de repugnant i burla en tota regla la pretensió de la Generalitat d’endarrerir el buidatge de l’abocador de Vacamorta i el Sr. Damià Calvet respon (El Punt Avui 7/9/2019):\n“No ens hem acabat d’entendre i ho corregirem. Vull que quedi clar que el govern té una sentència ferma, que diu que s’ha d’actuar en l’abocador, i la complirem. Estem treballant en estudis d’impacte ambiental i un full de ruta per poder complir la sentència. L’abocador es buidarà en els termes que diu la sentència”.\nQuan el conseller diu “corregir” vol dir que per fi acataran la sentència? o que faran més recursos per allargar aquesta agonia? Recordem que ja fa més de nou mesos que la Generalitat està incomplint els terminis de buidatge de l’abocador, burlant les decisions judicials i a tots nosaltres.\nL’Ajuntament de Cruïlles, el CEPA i la PAAC necessitem fets i els necessitem ara i reclamem al conseller –per enèsima vegada– la reunió que va anunciar per TV3 a l’abril, per refer la comissió de seguiment i aplicar la solució per al buidatge de l’abocador que sigui més favorable al medi ambient i a la salut de les persones.


No es pot imaginar un títol més contradictori que el de 'Finestres obertes' per a un film tan claustrofòbic com aquest. Esclar que no estem parlant de finestres des d’on es veu el món, la gent, el sol o la neu. Tractant-se de Nacho Vigalondo, són les finestres de l’ordinador, un món cap endins, tancat, sense aire, on una finestra porta a una altra i una altra, en una espiral que sembla no tenir final. El resultat de fer una pel·lícula on mai no sortim de les pantalles és aclaparador i en la primera meitat de la història, fascinant. Després, a poc a poc, et va fatigant el mareig d’imatges i informacions creuades, i desconnectes del que passa a en Nick o el que fa l’embogit Nevada amb la noia segrestada.\nPublicat divendres 4 juliol 2014


Dijous 18 de juliol 2013 - Opera Serveis\nInici » Diari de viatge » Dijous 18 de juliol 2013\nDijous 18 de juliol 2013\nPublicat per Opera Serveis en jul. 18, 0 en Diari de viatge, Estada 2013 | 0 comentaris\nAquests últims dies com que anem a l’acadèmia podem descansar una mica més i quan hem acabat d’esmorzar i recollir la cuina hem anat cap al centre de Manchester a l’acadèmia. Quan érem a l’autobús hem llegit al diari que està essent l’estiu més calorós des de fa 150 anys. Durant els dies que hem estat a Anglaterra només ens ha plogut els dos primers dies i la calor que esta fent mai l’havíem patit aquí.\nDesprés de passar al matí a l’acadèmia en els diferents grups hem anat a dinar als jardins de Picadilly el pícnic que ens ha preparat la Carme; Amanida d’arròs i nuggets de pollastre.\nA la tarda, com cada dijous, tocava anar al cinema però abans aprofitant que ja érem al centre hem pogut passejar una estona i començar a comprar ja els últims records. Tot seguit hem anat cap al cinema a veure Monsters university. Tot i que avui la pel·lícula era de dibuixos creiem que en comparació amb el primer dia que vam anar al cinema ho hem entès força més i l’hem pogut seguir tota.\nUn cop acabada la pel·lícula hem agafat l’autobús per venir cap a la residència a fer una mica de travelbook i sopar amanida, lassanya i iogurt grec. Entre tots hem posat ordre a la cuina, hem estat una estoneta a la cuina parlant i rient però se’ns ha fet tard i hem d’anar a dutxar i a dormir.\nEl final de l’estada ja s’acosta tot i que cap de nosaltres ens agradaria que això passés. Demà divendres serà l’últim dia a l’acadèmia i dissabte visitarem una altra ciutat: Chester.\nMolt bona nit a tots!