Diari de Sulawesi, dia 24, coconut life – timelearner\nDiari de Sulawesi, dia 24, coconut life\nMatí lent enviant mails i poc més, a les 11 arriba Fadel i anem cap al melic de la mar.\nBé part de l’horrible mur de formigó i pintat en colors lletjos, l’experiència és increïble. Bàsicament és un forat d’uns 20m de diàmetre i 7m de fondària en aigua quasi dolça, i transparent i blava al fons.\nCosa que esdevé un punt ideal per a botar :D.\nAl cap de 2 minuts ja he botat per primer cop. Però descobrisc que el millor no és botar si no simplement estar flotant a l’aigua i gaudir de l’atmosfera en decenes de jobes i xiquets.\nEstar flotant a una llacuna blava cel després de volar uns segons. Rodrjat de moviment i alts murs milenaris de pedra.\nAltres cosos en admirables piruetes cauen al teu voltant com a bombes, bum , xoff, plaffff… en caòtica simfonia hidràulica de composició espontània. Jocs, riures, aigua, joia.\nUnes hores mes tart en decenes de bots des de differents alçades (no probe la més alta, però prové una 1.5m més a baix), de vore l’espectacle de llançar moedes per a que els xiquets és llançen rere elles com a trofeu, d’horroritzar-me contínuament per les horrible parets i baranes que han construit tancant aquest paratge natural, de replegar els plastics flotant a l’aigua, de centenars de fotos, arc iris inclòs quan l’aigua s’eleva per l’impacte dels cosos. Després de tot, jo camine sobre l’aigua a la veina mar.\nBé la marea està baixa i els corals alts per tant la sensació que dóna és de caminar sobre l’aigua. Les vistes són impressionants, és com busejar però caminant. Aigua cristal·lina i ple de peixos d’increible blau turquesa, xicotets això sí.\nDesprés uns locals ens conviden a dinar un festí amb ells.\nUn cop acabat seguint el meu mapa una carretera ebs du a un pible de cocoters aïllat de tot. en teoria la carretera continua fins el poblet que descibrirem l’ultim cop, a la pràctica no.\nViure en eixe poblet a l’ombra perpètua de cocoters, i al final d’un camí llunt de tot deu ser molt de relax i tranquil·litat.\nAnem fins la mar després de passar per baix d’un arbre en flames (un llamp supose) i arribem a una caleta on li ensenye els bàsics de nadar (flotar) al fadel. Tot i que li costa molt li posa perseverança i ho domina més o menys. Però es fa tard i cal tornar.\nPlou molt (més com un mur, ací no plou, 5m avant és torrencial). Sopem, jo pollastre rostit prou bo. Parlem del que es pot i no pot preguntar en societats occidentals, ja que ací pregunten de tot (quan guanyes, estàs casat, quan costa, religió) i a un australià estirat això li irritava molt (comparava que el saludaten a una en nijhav anant a un poble d’Austràlia!, quina analogia més pertorvada… és més com si forem estrel·les de cine, i ells estàn contents en vore’ns, no com els australians estarien en el nijab.\nSóc lent, he profundament realitzat això.\nEl meu cervell necessita d’un profund anàlisi i comprensió per a realitzar accions i entendre i aprendre fets. He de connectar tots els punts per vore la imatge.\nÉs la forma en la que treballa. Però sí és fàcil trobar sentit aleshores és molt eficient.\nEl fadel em conta que els badens de velocitat es diuen policia mandrós en llengua Indonèsia :D, i que el interés del banc és diu flor. És super divertit vore com les llengües reflectisen ‘es societats. Lo del policia diu tant en tants nivells!\nAnem en l’Adit i una amiga al centre comercial i ja anem a casa, prou tard! Amb l’adit parle de viatges i vises i ell que vol ser periodista però com la seua família no li deixa per cuestions de diners. Una llàstima.\nPosted in #adventure, #sulawesi, culture, society, thoughts, viatges, worldTagged #aigua, #blau, #botar, #cocos #paradis, #coral, #descobriment, #llengua, #mar, #menjar, #nadarLeave a comment\n← Diari de Sulawesi, dia 23, Terrorists?, that way!\nDiari de Sulawesi, dia 25, hitchhiking day →


Arriben les colònies d’infantil\nLa setmana vinent, els nens i nenes de P-4 i P-5 també marxen de colònies!!!! Aquest any són els últims en marxar, però no per això gaudiran menys!\nAquestes colònies seran molt diferents. Per començar, canvien de casa! Aquest any els infants d’educació infantil aniran a la casa de colònies “Mas Badó”, al terme municipal de Sant Quirze de Safaja (Moianès).\nCom ja sabeu, els nens i nenes de P-5 marxaran el dilluns 11 i els de P-4 el dimarts 12, per tornar tot junts el dimecres 13 de juny.\nQuan arribin a “Mas Badó” es trobaran una escola de màgia. Allà realitzaran activitats que els permetran endinsar-se en els misteris de la màgia i la il·lusió, tot apropant-se al medi natural.\nL’objectiu principal d’aquestes colònies és proporcionar-los una estada única, per desenvolupar la seva imaginació i creativitat. Per mitjà del diferents àmbits de la màgia, descobriran les propietats miraculoses de les plantes, aniran al bosc encantat, es convertiran en bruixes i bruixots per fer conjurs i encanteris... i no faltaran els tan desitjats jocs de nit!!!\nEn definitiva, estem segurs que seran uns dies inoblidables!!!


El portal web de la Federació Catalana de Dards és ara més segur\nLa FCD incorpora una connexió https al seu web i garanteix major seguretat i privacitat en la connexió entre usuari i servidor.\nEls usuaris i visitants del web de la FCD compten amb major seguretat i privacitat mentre naveguen i interaccionen amb el portal web www.dardscatalunya.cat. Des d’aquest dimarts l’accés al web principal de TINET es realitza a través d’una connexió segura (https://) que xifra i protegeix la informació que s’envia entre l’ordinador de l’usuari i el servidor de TINET. D’aquesta manera, si alguna tercera persona interceptés la comunicació ho tindria més difícil per accedir a la informació i, fins i tot, modificar-la.\nLes dades personals insertades en formularis resten protegits al viatjar per la xarxa codificats a través d’una connexió punt a punt. A partir d'ara a aquells usuaris als quals els hi apareixia un cadenat ratllat en la barra de navegació del navegador (just el costat de l’adreça URL) quan accedien a DardsCatalunya.cat ara els hi apareixerà de color verd.\nUn cop més agraïm la col·laboració de Publiweb.es pel seu suport i assessorament en la millora d'aquest portal.


Declarem la guerra a Luxemburg! | ATTAC Mallorca Declarem la guerra a Luxemburg! – ATTAC Mallorca\nDeclarem la guerra a Luxemburg!\n15 Novembre, 2014 - Internacional, Justícia Fiscal y Financiera Global, Opinió, Paradisos fiscals\nLluís Ballester – El Periscopi No m’he tornat foll, però acceptareu que el comportament de Luxemburg i altres paradisos fiscals, paradisos oficials o de facto, és indignant. No se tracta de fer un debat acadèmic sobre aquest tema, directament ens han robat milers de milions d’euros, fruit de la feina de la població d’aquest país. […]\nNo m’he tornat foll, però acceptareu que el comportament de Luxemburg i altres paradisos fiscals, paradisos oficials o de facto, és indignant. No se tracta de fer un debat acadèmic sobre aquest tema, directament ens han robat milers de milions d’euros, fruit de la feina de la població d’aquest país. Un important volum d’impostos no pagats aquí i que han provocat i provoquen l’empobriment del país. Amb aquests milers de milions d’euros s’haurien d’haver pagat pensions, prestacions de dependència, escoles de qualitat, sanitat per a tothom, polítiques actives d’ocupació, protecció del medi ambient, etc. Els informes de Caritas-FOESSA, Creu Roja i altres grans organitzacions socials, així com els informes sobre les condicions de vida i la pobresa a l’estat espanyol, ens mostren la canallada que representa aquest robatori “legal”, però injust i il·legítim.\nAquests dies, s’ha descobert que els acords fiscals secrets del Govern de Luxemburg amb 430 grans empreses multinacionals, basats en un tripijoc conegut com a tax ruling, han permès a aquestes empreses estalviar-se milers de milions d’euros. El govern de Lxemburg els permetien pagar un 2% d’imposts sobre els beneficis en comptes del 28,6% preceptiu a la Unió Europea. Com deiem, això significa molts milers de milions d’euros.\nCompanyies com Accenture, Abbott Laboratories, AIG, Amazon, Apple, AXA, Burberry, Coach, Deutsche Bank, Fiat, Heinz, JP Morgan Chase, Ikea, McDonald’s, Pepsi, Procter & Gamble, Starbucks, Vodafone, entre moltes altres multinacionals, segons una investigació conjunta de Le Monde, The Guardian, el Süddeutsche Zeitung i altres 37 diaris europeus. Convé conèixer el nom d’aquestes empreses perquè hauríem de pensar en el boicot dels seus productes i serveis.\nEls diners que no han anat a parar als estats europeus, s’han traduït en benefici per a les empreses privades. A canvi d’aquestes indecents exempcions fiscals, Luxemburg es quedava amb un mínim percentatge, les monedes d’un judes modern que ens condemna a repartir la misèria. Tot això passava mentre Jean Claude Juncker era primer ministre i ministre de Finances de Luxemburg, el mateix que el grup socialista ha votat, amb el partit popular europeu, com a president de la comissió europea.\nEspanya és un dels estats més afectats, però la Hisenda espanyola no s’havia assabentat. Persegueix les petites empreses i els treballadors i treballadores, però no sap res quan s’evadeixen milers de milions d’euros. Els acords entre empreses i el Govern de Luxemburg, que van tenir com a mediadora l’empresa Pricewaterhouse, una firma auditora identificada per aquest tipus de pràctiques, ha permès burlar durant molts anys la Hisenda espanyola.\nQuan alguns economistes conservadors, com va fer López Casasnoves l’altra dia a Palma, ens diuen que polítiques socials, com la que es concreta en les prestacions de la Llei de Dependència, no són viables, sempre obliden aquests detalls sobre l’evasió d’imposts. Ho consideren un fet natural, una part del paisatge impossible de canviar. És impossible de canviar si segueixen les pràctiques impresentables de cooptació dels socialistes amb el partit popular europeu, és impossible si la socialdemocràcia no junta esforços amb l’esquerra i assumeix el canvi d’aquestes polítiques com una prioritat absoluta.\nEtiquetes: Comissió Europea, empreses, Juncker, medi ambient, Paradisos fiscals, pensions, sanitat, societat, Treball


Gambades!: Éxit esportiu i organitzatiu de la Cursa Bombers Lleida 2012\nÉxit esportiu i organitzatiu de la Cursa Bombers Lleida 2012\nCaleb Amigó Álvarez (Ja arribaré) comandant el grup\nEl diumenge vaig poder gaudir, com espectador, de la segona edició de la Cursa Bombers Lleida. I dic gaudir perquè va ser tot un èxit de participació i organització. En tan sols dos anys, l'encert i dedicació de l'equip encarregat de tirar-ho tot endavant, encapçalat per l'amic Jordi Martínez, ha consolidat la prova dins els calendari de curses de ruta a les nostres contrades. La mostra és que 2500 corredors/es es van aplegar el diumenge al recinte firal dels Camps Elisis per, des d'aquest punt, realitzar els 10 km del circuit urbà traçat pels carrers i avingudes de Lleida. Ja el dia abans, més de 600 nens i nenes havien participat en la McDonald's Cursa Bombers Lleida Infantil.\nDurant els dies precedents i el mateix cap de setmana del 17 i 18 de Març, tots els detalls van ser cuidats al màxim. La distribució dels dorsals; El marcatge del circuit; La delimitació i tancament de la zona de sortida i arribada, que no permetia cap tipus d'interferència del nombrós públic aplegat; La col·laboració de visibles llebres que marcaven el temps de pas als participants; L'existència de grups d'animació; Un servei clar i potent de megafonia, conduït per un spiker ben assabentat de tot allò relatiu a la prova; L'oferiment d'un nombrós servei de massatge; Una nodrida oferta comercial i d'esbarjo a l'Espai Village, amb una fira dedicada a l'àmbit del corredor, la salut i el lleure saludable, i l'àrea infantil de Lo Marraquet Solidari, que permetia a participants i acompanyants gaudir d'una bona estona amb els més menuts, etc. A més l'organització compta amb una pàgina web molt dinàmica, on es pot seguir allò referent a la cursa i l'organització de la mateixa. Tot plegat, perfecte. Si hem de buscar algun però, aquest que escriu només pot fer referència al fet que els encarregats de la sortida no poguessin contenir l'ímpetu de la massa fins el moment exacte de la detonació de la pistola de sortida. Però no deixarem que aquest petit detall entelí una prova que es mereix un excel·lent, i que segur que encara buscarà sobrepassar el llistó l'edició de l'any vinent.\nPel que fa a allò més estrictament competitiu, cal esmentar la participació d'algun atleta del nostre grup i d'un nombrós grup d'amics i atletes que he tingut el plaer d'entrenar durant els darrers 30 anys. L'actuació més destacada fou la de Caleb Amigó Álvarez (Ja arribaré) que creuà la meta en 14a posició de la general i amb un temps de 35'13", pujant al podi com a 3r classificat de la seva categoria M-3. També hi participa el júnior Erik Sivill Oller (L'Hospitalet), qui hagué de retirar-se amb molèsties. Entre els nostres amics la millor va ser la incombustible Meritxell Bonet, que s'imposà a la categoria femenina. També van poder veure sobre l'asfalt lleidatà a Jonathan Esteve, Jordi Ledesma, Juan Luís Pérez, Eduard Martínez, Nouredine Neggazi, Francesc Bonet, Xavier Areny, Susana Escolà, Ángela Castelló, i tants d'altres que anys enrere destacaren damunt el tartan. A tots ells la meva admiració i reconeixement.\nPàgina web de l'organitzador de la Cursa Bombers de Lleida 2012\nVideo de la McDonald's Cursa Bombers Lleida Infantil 2012\nFotos de la Cursa de Bombers de Lleida 2012


Mor una dona en un accident de trànsit a Llers - Diari de Girona\neva batlle llers 23.01.2017 | 07:20\nMor una dona en un accident de trànsit a LlersConxi Molons\nAccident mortal al punt quilomètric 2 de la a GI-510 a l'altura de Llers (Alt Empordà). Els Mossos d´Esquadra han rebut l´avís a les 09.34 hores. Una furgoneta ha sortit de la via i posteriorment ha bolcat. La conductora i única ocupant del vehicle, una dona d'uns 40 anys, veïna de Terrades i que respon a les inicials I.B., ha resultat morta.\nArran del sinistre s'han activat tres patrulles dels Mossos d´Esquadra, tres dotacions dels Bombers de la Generalitat i dues unitats del SEM. Tot i així, el sinistre no ha provocat retencions ni problemes de circulació a la zona.


Coulant de gianduja amb peres flamejades al rom – Tasta Rutes\nYou are here: Pàgina d'inici / Per sucar-hi pa! / Coulant de gianduja amb peres flamejades al rom\nAvui us porto una nova proposta pel Rebost Gourmet, el repte que fem conjuntament amb Cuinetes i Els Fogons de la Bordeta per presentar-vos cada mes un ingredient especial. Aquesta vegada teníem ganes de fer receptes dolces i hem escollit la crema de gianduja.\nTal com us vaig explicar en el seu moment, la gianduja és una barreja de praliné d’avellanes i xocolata amb llet. Es presenta en forma de lingots sòlids i és una mica difícil de trobar ja que la venen marques especialitzades, com per exemple Valrhona, en grans quantitats i per a professionals.\nEl que us portem avui, doncs, és una crema feta a base de gianduja; el seu gust i textura recorden a la Nutella.\nTenia clar que la recepta ideal per fer servir la crema de gianduja eren els coulants, versionant els que vaig aprendre a fer l’any passat al curs de pastisseria de l’Escola Hofmann.\nA casa ens encanten i el millor és que es poden tenir preparats al congelador, a punt per a qualsevol ocasió!\nCom moltes altres elaboracions, els coulants van ser descoberts gràcies a un descuit. Va ser a França, als anys 80, i el primer nom que van rebre era: “juste cuit”.\nMés endavant el pastisser Michel Bras va reinterpretar el “juste cuit” tot fent un nucli interior de ganache. Enfornava els coulants prèviament congelats i els servia calent. D’aquí en va sortir la recepta que actualment coneixem.\nJa sabeu que m’encanta acompanyar les postres amb fruita, i aquesta vegada no podia ser menys! Les peres flamejades combinen a la perfecció amb la cremositat interior del coulant, la xocolata 70% i el regust d’avellana de la gianduja.\nUnes pinzellades de praliné d’avellana a la base i unes catànies cruixents acabaran de donar el toc final (i fàcil) a unes postres dignes de restaurant que podeu fer perfectament a casa.\nRecordeu de passar a veure les receptes que han preparat la Sandra i el Xavi, i la Nuni. Segur que us agradaran!\nPel nucli interior: 80g de crema de gianduja i 20ml de nata líquida\nPer la massa: 4 ous, 180g de sucre, 120g de farina, 200g de xocolata de cobertura al 70% i 200g de mantega.\nPer les peres flamejades: 1 pera tipus conference, 3 cullerades de sucre, 1 culleradeta de mantega i 75ml de rom.\nFem els nuclis:\n1_ Fonem la crema de gianduja i la nata líquida en un cassó. Omplim motlles de silicona en forma de semiesfera petita i congelem.\nFem la massa dels coulants:\n1_ Batem els ous juntament amb el sucre.\n2_ Fonem la mantega amb la xocolata. Aboquem aquesta barreja a la primera, ha de quedar ben incorporat.\n3_ Afegim la farina tamisada i barregem fins que quedi homogeni.\nCol·locació als motlles:\n1_ Omplim els motlles fins la meitat. Introduïm una semiesfera de les que tenim congelades.\n2_ Continuem omplint fins arribar a 3/4 del motlle.\n3_ Congelem un mínim de 2 hores (veure fotografia més avall)\nPre-escalfem el forn a 180ºC i enfornem durant 10 minuts aproximadament.\n1_ Fem un caramel amb el sucre i la mantega.\n2_ Afegim les peres tallades a làmines (no gaire fines). Deixem coure uns 3 o 4 minuts per banda.\n3_ Afegim un raig de rom i amb un lleuger moviment de la paella (si teniu fogons de gas) aconseguim flamejar les peres. ULL!! Aquest pas s’ha de fer amb l’extractor apagat.\nAra ja només cal disposar cada element al plat. Tal com us he dit, unes pinzellades de praliné a la base hi quedaran molt bé, així com unes catànies trossejades. De totes maneres, amb el coulant sol ja quedareu com uns reis!! Us atreviu a provar-ho? Ja m’ho explicareu! :)\nUs deixo aquesta fotografia perquè veieu com ho faig per congelar els coulants:\nFiled Under: Per sucar-hi pa! · Tagged: Dolç, Rebost Gourmet, xocolata\n« Platillo de rovellons, poma i morro de porc\nLa Gran Festa del Vi: tasts solidaris i slow shopping a Igualada »\n22 Octubre 2015 a les 17:33\nJa saps que trobo que són una passada aquests coulants, oi? Simplement perfectes!! <3\nOi que me'n guardes un al congelador? :P I què dir de la presentació? Quina passada!!\n23 Octubre 2015 a les 18:41\nSandreta ja veus que no són gens complicats! Però no pateixis que te’n guardo ;*\nVosaltres també sou uns artistes, m’encanta tot el que feu i aquest nou projecte que esteu a punt d’engegar ^^\n22 Octubre 2015 a les 20:34\nNoies……ens presenteu uns productes de luxe!!! Cada dia aprenc amb vosaltres!\nSaps que no he fet mai coulants? Ja va sent hora d’atrevir-me…… Ara, que no em faria res tastar un d’aquests teus!\n23 Octubre 2015 a les 18:40\nHola guapissima! Ostres doncs amb el que t’agrada provar receptes noves, anima’t amb els coulants!! Segur que a casa quedaran encantats. Sobretot explica’m què tal eh? I si tens algun dubte ja saps on trobar-me.\n22 Octubre 2015 a les 23:07\nAixò és un coulant de PEL·LÍCULA!! T’ha quedat espectacular!!\nJa t’ho vaig dir, quan et cansis de fer cases i edificis… munta una pastisseria! :D\n23 Octubre 2015 a les 18:38\nJajajaja!! Crec que algun dia o altre arribarà el moment però de moment temps al temps i a gaudir del present! El més guai serà poder-la dissenyar! :)\nSi de cas anem concretant data per la inauguració perquè te la marquis a l’agenda!! ;P\nPetonets Nuni i gràcies!! :*\n23 Octubre 2015 a les 0:45\nUna recepta boníssima!!!! Segur que la faré.\nHe entrat al teu blog de casualitat i després de passejar-me per les teves receptes m’ he inscrit desseguida a les actualitzacions de tant que m’ ha agradat\nTinc curiositat pel motllo del coulant, sembla molt pràctic i aquest model no l’ he vist enlloc. On el puc trobar?\n23 Octubre 2015 a les 18:37\nMoltes gràcies Mercè pel teu comentari, m’ha fet molta il·lusió i m’alegra que t’hagi agradat el blog.\nEls motlles els vaig comprar a la botiga online Maria Lunarillos, tenen molt bon servei: http://www.marialunarillos.com/740-molde-cilindros.html\n24 Octubre 2015 a les 21:33\nQuina meravella. Per cert, Xavier Mor té unes trufes boníssimes de gianduja!\n25 Octubre 2015 a les 10:20\nMoltes gràcies. Ja ho crec que deuen ser bones, la gianduja és un ingredient molt apreciat pels grans partissers i xocolaters.\n27 Octubre 2015 a les 6:53\nmmm… quin vici! Sóc fan de la gianduja i dels coulants, així que imagina’t!!!!!\n27 Octubre 2015 a les 19:03\nGemma, tu sí que saps el que és bo, i més parlant de dolços! :)


Harry Potter en català - El Periòdic Profètic - El repartiment es va tancant\nEl repartiment es va tancant\nhpkarina - 14/07/2015 16:47\nJa s’han fet oficials dos noms més per a la pel·lícula de Bèsties fantàstiques. El paper de Jacob, antagonista d’Ernest Salamàndric, se l’ha quedat l’actor nord-americà Dan Fogler, mentre que l’actriu Alison Sudol interpretarà a Queenie, la germana petita de Tina (Katherine Waterston).\nFa unes setmanes vam parlar dels possibles actors que donarien vida als principals personatges de la pel·lícula i ara ja tenim el repartiment complet (almenys dels personatges que coneixem). D’una banda, s’ha donat a conèixer que l’actor i còmic nord-americà Dan Fogler interpretarà al dolent de la pel·lícula, Jacob—qui, a més a més, serà muggle, segons les últimes declaracions. De l’altra, Katherine Waterston ja té germana fictícia: Alison Sudol. Ambdues faran el paper de germanes que es creuen a Nova York amb el zoòleg màgic interpretat per Eddie Redmayne.\nContinuem afegint més noms a la pel·lícula sense oblidar-nos d’Ezra Miller, que encara no sabem quin paper farà. Coneixíeu aquests actors? Què en penseu? Us agrada que siguin actors “poc coneguts” (exceptuant a l’Eddie) o haguéssiu preferit que fossin actors més famosos?\nRe: El repartiment es va tancant\nPer Unapersona (8 comentaris) enviat el 16/07/2015 21:47\n- Ni idea de qui són aquests actors... però això no vol dir que sigui dolents! Si els han triat és per alguna cosa i potser gràcies a aquesta pel·lícula es faràn més famosos.\nRe: Re: El repartiment es va tancant\nPer HarryHermione Potter (18 comentaris) enviat el 11/08/2015 10:46\n- Tens raó, esperem que interpretin bé els personatges


Boye agraeix que Casado provi la persecució política de Puigdemont\nL'advocat del president portarà a la jutgessa italiana les declaracions del líder popular prometent la seva extradició\nAbel Degà 04/10/2021 8:43 am\nGonzalo Boye, advocat de Carles Puigdemont, ha celebrat aquest dilluns que el president del Partit Popular (PP), Pablo Casado, demostrés que la persecució que es fa del president de la Generalitat a l’exili és política. En declaracions al Matí de Catalunya Ràdio, ha assegurat que l’equip legal de Puigdemont durà aquest dilluns a la jutgessa italiana el vídeo de les declaracions del líder popular en les quals assegurava que, si un dia és president del govern espanyol, aconseguirà la seva extradició per tal que la justícia espanyola s’hi pugui acarnissar.\nBoye ha etzibat que dubta molt que Casado pugui arribar a la Moncloa i que, en cas de convertir-se en el cap del govern espanyol, creu que no aconseguirà “el seu objectiu” de fer tornar Puigdemont a l’Estat espanyol. L’advocat de Puigdemont ha defensat que la defensa del president porti aquest vídeo a la jutgessa de Sardenya perquè una de les línies d’acció és defensar que el líder de Junts per Catalunya i del Consell per la República pateix una persecució política per part d’Espanya.\nBoye ha assegurat que l’entorn de Puigdemont està “molt tranquil” per la vista que es produirà aquest dilluns, i ha afirmat que calculen que Itàlia s’afegeixi a la llista de Bèlgica, Brussel·les, Escòcia i Suïssa: els països que han deixat en ridícul Pablo Llarena i la justícia espanyola en mostrar-se contraris d’extradir els líders polítics catalans que es troben a l’exili.\nPuigdemont està cridat aquest dilluns a declarar davant la jutgessa de l’Alguer (Sardenya), després que fa poc més d’una setmana el president de la Generalitat a l’exili fos detingut en aquesta illa italiana. En menys de 24 hores, l’excap de Govern va ser empresonat i va declarar davant de la justícia italiana, per posteriorment ser posat en llibertat amb la petició d’anar a declarar un altre cop el dia 4 d’octubre.\nJosep 04/10/2021 9:21 am\nEs que aquell paio no és més curt de gambals per que no s'entrena!\nIndependence Process 04/10/2021 12:04 pm\nResulta que més enllà d'Espanya hi ha vida. Desconnecteu d'Espanya i gaudiu-la.


El Feng Shui en la decoració de casa teva - Blog de Cafur\nDecorar un habitatge és una tasca que si es fa amb bon gust, transforma una casa en una veritable llar. Apart de revaloritzar-la a nivell econòmic, influeix en l’estat d’ànim de qui hi viu. Però, com fer-ho bé? Els gustos personals són molt diferents i aquesta varietat pot arribar a aclaparar quan t’hi poses. Una de les opcions és seguir els consells que els antics xinesos van reunir segles enrere. Així, avui us presentem:el Feng Shui en la decoració de casa teva.\nEl Feng Shui, que pot traduir literalment com vent i aigua, és un sistema xinès basat en l’ocupació harmònica i planificada de l’espai amb l’objectiu que els individus el visquin, el gaudeixin d’una manera positiva.\nD’origen taoista, basa les seves creences en el moviment del flux d’energia, anomenat txi.Encara que compta amb segles de tradició, la seva filosofia és tan senzilla com cuidar la llar perquè aquest tingui cura de tu.\nL’energia ha de fluir per casa, lliurement. Per tant, s’han de buidar al màxim tots els espais. A qui no li sona…Ordenar, netejar i desfer-se del que no és necessari ? Doncs és la primera norma. Buidar, ordenar i netejar, aquesta trilogia és un dels principals principis del Feng Shui.\nLa il·luminació és una altra pota fonamental. Com més llum natural, millor. I els colors amb els quals es decori la casa han de ser suaus (tons pastís, per exemple). Sense llum no hi ha energia. Millor regular l’excés de llum amb l’ús de persianes o cortines que generar-la de forma artificial.\nSeguint amb la llum, en el Feng Shui es considera que les espelmes representen el foc, que pot transformar o expulsar l’energia negativa ( txi negatiu ).\nApart de les espelmes, les plantes i les fonts ajuden a que aquesta energia, la positiva, circuli. Si es disposa de jardí, és una bona opció tenir-lo ple de plantes i amb alguna font. I si no és possible, també es poden col.locar plantes en diversos racons de la casa. No oblidar que el Feng Shui està molt lligat amb la natura. I les fonts, segons el Feng Shui, atrauen la prosperitat.\nPel que fa als materials, es recomana utilitzar fusta en el mobiliari, que combina molt bé. Es pot compensar amb electrodomèstics d’acer per tal d’aconseguir un equilibri.\nAra ja sabem, a grans trets, la teoria. I en la pràctica…\nQuè podem fer a casa nostra?\nAnem pas a pas, estança per estança en el Feng Shui en la decoració de casa teva.\nHem vist que l’objectiu del Feng Shui és crear un ambient positiu i harmoniós que millori la vida dels que viuen a casa. L’entrada és el primer contacte amb la nostra llar. Per crear un ambient positiu, prioritzem la llum i els materials naturals. I sobretot, cap mirall. Segons el Feng Shui fan que l’energia reboti.\nEl rebedor ha de donar la sensació d’espai. Es pot triar un color lluminós, com el blanc o groc. I podem col·locar coses que et transmetin “bon rotllo”, com flors, espelmes o fotografies i alguna cosa que representi l’aigua\nEl lloc on més es fa vida en comú de la llar ha de ser el centre de la circulació d’aquest concepte tant important pel Feng Shui com és l’energia. És un dels llocs amb més energia: aquí entra, surt, s’hi queda, s’activa…\nLlum natural i bona ventilació i un altre cop, plantes naturals. Una bona ubicació és l’est de la casa (a l’esquerra de l’entrada de l’habitatge) ja que allí es troben les zones de la Salut i família o de la Riquesa i prosperitat.\nEls sofàs, en L, recolzats a la paret. El mobiliari ha de ser l’essencial i si les cantonades poden ser arrodonides, millor. O sigui, taules rodones si pot ser\nMaterials nobles, com la fusta, i fer servir una combinació equilibrada de colors. Si pintem les parets de blanc, podem incloure el color als coixins.\nPel Feng Shui, la cuina és el cor de la casa i una cuina amb bon Feng Shui ens carrega d’energia positiva. La seva millor ubicació és el més allunyat possible de la porta d’entrada a l’habitatge. I tancada, millor, així les energies no es barregen.\nÉs molt important que la zona on hi ha aigua (la pica…) estigui ben separada de la de focs.\nI en l’apartat de materials s’ha de buscar un equilibri. La presència de la fusta es pot equilibrar bàsicament amb el metall. Les plantes aromàtiques ajuden a que l’energia sigui fresca.\nI pel que fa als colors, una cosa clara, res de cuines blanques. Impliquen fredor.\nFinalment, i tornem a insistir, com més ordenada estigui, millor. Equilibri i creativitat és el que ens aporta una cuina amb un bon Feng Shui.\nPel Feng Shui és un lloc de fugida de l’energia. Circula molta aigua. La porta no sempre està tancada i molt menys la tapa de l’inodor. Tot i això, es pot aconseguir un equilibri. Com?\nIntentem evitar que el bany es trobi al centre de l’habitatge (així evitarem malalties i pèrdues econòmiques segons les creences del Feng Shui), però si és així cal procurar que el vàter no es vegi al obrir la porta. Ocultar-ho darrera un petit mur pot ser una bona solució. I el mirall, evitar tenir-lo davant la porta.\nPer l’equilibri en aquesta estança, la fusta pot ajudar molt. Mobiliari de fusta amb formes corbes i sinuoses. Evitar els blancs i també graons i tarimes.\nPosem alguna planta, juntament amb elements simbòlics com fotos o quadres. I, sorpresa, no oblidem les màximes de l’ordre i la neteja i que no hi hagi cap trasto inútil.\nI finalment, el dormitori\nUn dormitori sempre ordenat, ventilat i net ofereix una vida emocional sincera i armonitzada. És un lloc de repòs pel que hem d’evitar els aparells electrònics, especialment ordinadors i telèfons mòbils.\nEls televisors han d’estar també fora de les habitacions. Ara bé, si s’ opta per tenir-l’ho és important que no estigui de cara al llit ja que és de material reflexant i actua com a mirall (es pot cobrir amb un drap o tenir-lo guardat dins un moble)\nEl capçal del llit és important. És molt aconsellable tenir-ne. Simbolitza suport i seguretat. La paret on es recolza aquest hauria de ser la més allunyada de la porta.\nLes tauletes de nit i llums són bones per obtenir protecció a banda i banda, tot i que no cal que siguin idèntiques.\nI amb els miralls, sant tornem-hi. Els col·locats davant del llit o la porta tenen un efecte negatiu ja que, segons el Feng Shui, dificulten el son.\nD’altra banda, un llit doble amb dos matalassos separats pot comportar desunió. I no es descartable tenir una butaca de lectura, però no per treballar ni fer exercici.\nAquí els colors han de ser suaus, ni molt freds ni molt càlids.\nAltres articles de decoració\nBlog Cafur, S.A. 26 febrer, 2021 Tendencies\n← Prórroga extraordinaria en los contratos de arrendamiento de vivienda habitual\n😲🔝👉 Sorteig 👈🔝😲 ⌚ Guanya 1 smartwatch ⌚ →


L'atur a Espanya puja en 90.248 persones al gener, l'augment més destacat des del 2014\nActualitzat 4/2/2020 11:21:56 +00:00 CET\nEl nombre de desocupats a Espanya registrats a les oficines dels serveis públics d'ocupació (antic Inem) va pujar en 90.248 persones al gener (+2,8%), el repunt més alt d'aquest mes des del 2014, quan va augmentar en una mica més de 113.000 persones, segons les dades que el Ministeri de Treball i Economia Social ha publicat aquest dimarts.\nEl volum total de desocupats va arribar en acabar el gener a la xifra de 3.253.853 desocupats, la més baixa d'aquest mes des del 2008.\nEn termes desestacionalitzats, l'atur va augmentar al gener en 13.480 persones, mentre que aquest últim any l'atur acumula un descens de 31.908 persones (-0,97%).\nLa pujada mensual de l'atur al gener supera en gairebé 7.000 persones la del gener del 2019 (+83.464) i és la més elevada d'aquest mes des de l'exercici 2014. No obstant això, Treball ha destacat que l'increment d'aquest any es troba per sota de la mitjana dels últims deu anys. A més, ha recordat que si s'analitza la sèrie històrica dels últims 25 anys, la pujada al gener és "habitual".\nDe fet, en cap dels geners de la sèrie ha baixat l'atur. Això té a veure amb la finalització dels contractes que es fan durant la campanya de Nadal, cosa que s'aprecia sobretot en el sector serveis, que en el primer mes de l'any ha sumat 90.957 desocupats (+4,1%).\nNo és l'únic sector en què va augmentar l'atur al gener. També va pujar en l'agricultura, amb 9.085 desocupats més (+6,4%), i en la indústria, amb 2.719 més (+0,99%). En canvi, va baixar en la construcció (-9.368, -3,4%) i en el col·lectiu sense ocupació anterior, en què es va reduir en 3.145 (-1,2%).\nPUJA DUES VEGADES MÉS EN LES DONES I NOMÉS BAIXA A LES BALEARS\nL'atur va augmentar al gener en tots dos sexes, tot i que més entre les dones, amb 61.644 desocupades més (+3,3%), davant d'un ascens de l'atur masculí de 28.584 homes (+2,1%). Així, en acabar el primer mes de l'any, el nombre de dones en atur es va situar en 1.896.873 i el d'homes en 1.356.980.\nPer edats, l'atur entre els joves menors de 25 anys va pujar un 3% al gener, amb 7.534 desocupats més que al desembre, mentre que l'atur de les persones amb 25 anys i més va augmentar en 82.714 (+2,8%).\nL'atur va baixar al gener només a les Balears (-266 desocupats) i va pujar a les autonomies restants, especialment a Andalusia (+28.156) i Madrid (+11.417). Per províncies, només es va reduir a quatre, encapçalades per Huelva (-1.089 desocupats) i Melilla (-295). En canvi, va pujar a 48, liderades per Madrid (+11.417) i Màlaga (+6.120).\nL'atur que s'ha registrat entre els estrangers va augmentar al gener en 10.347 desocupats (+2,6%) respecte al mes anterior, fins situar-se el total d'immigrants en 408.641, amb un repunt de 6.853 persones aquest últim any (+1,7%).\nQuant a la contractació, al gener es van fer 1.764.837 contractes, un 5% menys que el mateix mes del 2019, dels quals 178.978 van ser contractes indefinits, el 10,1% del total, amb un descens de l'1,3% respecte al gener de l'any passat.\nDel total de contractes indefinits que es van fer al gener, els contractes a temps complet van ser 114.382, un 1,1% menys que el mateix mes del 2019, mentre que els contractes indefinits a temps parcial van suposar un 64.596, amb una reculada anual de l'1,6%.\nDe la resta de contractes, 8.496 van ser contractes formatius i 1,57 milions altres menes de contractes temporals, dels quals el 28,2% van ser eventuals per circumstàncies de la producció a temps complet i el 27,8% van ser d'obra o servei, també a temps complet. Per la seva banda, els contractes temporals amb jornada a temps parcial van suposar el 28,39%.


9 Setembre 2015 a 10:00\nDimecres 9, dijous 10 i divendres 11 de setembre\nA les 21:50h promoció de 13 dies d’octubre\nA les 22:40h comença la nova temporada de Top Chef\n16 cuiners prestigiosos hauran de lluitar per ser el millor d’Espanya sota l’atenta mirada del jurat, format per Susi Díaz, Paco Roncero i Alberto Chicote.\nA les 22:00h s’estrena En la tuya o en la mía\nBertín Osborne acompanya durant un dia a un personatge famós amb el que conviu i manté converses profundes sobre diferents temes d’interès.\nA les 22:40h cine amb Iron Man 3\nEstrenada l’any 2013 sota la direcció de Shane Black i amb la interpretació de Robert Doweny Jr, Don Cheadle, Gwyneth Paltrow\nEl descarat però brillant empresari Tony Stark/Iron Man s’enfrontarà a un enemic que el seu poder no coneix límits. Quan Stark comprèn que el seu enemic ha destruït el seu univers personal, s’embarca en una angoixant cerca per trobar als responsables. Aquest viatge posarà a prova la seva enteresa una vegada i una altra. Acorralat, Stark haurà de sobreviure pels seus propis mitjans, confiant en el seu enginy i el seu instint per protegir a les persones que vol. Durant la seva lluita, Stark coneixerà la resposta a la pregunta que li turmenta en secret: L’hàbit fa al monjo o és al contrari?\nA les 22:05h s’estrena la pel·lícula 13 dies d’octubre\nPel·lícula dirigida per Carlos Marques-Marcet i amb la interpretació de Carles Martínez, Òscar Muñoz, Clara Segura i Josean Bencoetxea\nEl 13 d’octubre de 1940 Lluís Companys va ser traslladat i empresonat al Castell de Montjuïc a l’espera de ser jutjat. Les autoritats franquistes l’acusen de promoure l’assassinat d’innocents i de delictes de rebel·lió contra l’Estat.\nA les 22:30h cine amb X-Men: La decisión final\nEstrenada l’any 2006 sota la direcció de Brett Ratner i amb la interpretació de Hugh Jackman, Patrick Stewart, Ian McKellen, Halle Berry\nÚltim capítol de la trilogia cinematogràfica ‘X-Men’. Un fet amenaça amb alterar el curs de la història. Per primera vegada, els mutantes poden triar: o conservar la seva singularitat, condemnant-se a l’aïllament, o renunciar als seus poders i convertir-se en éssers humans normals.\nA les 22:40h s’estrena la nova temporada de Velvet\nProtagonitzada per Paula Echevarría, Miguel Ángel Silvestre i Adrián Lastra.\nLa sèrie està ambientada a l’any 1958 quan a Espanya era la moda del prêt-à-porter. La família Márquez gestiona les galeries més famoses. Ana, una modista, i Alberto, fill del propietari de les galeries on treballa Ana són una parella d’enamorats que degut a la seva diferencia de classe social han de lluita per poder aconseguir estar junts.\nA les 22:40h cine amb Los descendientes\nEstrenada l’any 2011 sota la direcció d’Alexander Payne i amb la interpretació de George Clooney, Shailene Woodley i Beuau Bridges\nMatt King, casat i pare de dues nenes, es veu obligat a replantejar-se la vida quan la seva dona sofreix un terrible accident que la deixa en coma. Intenta recompondre la relació amb les seves problemàtiques filles -la precoç Scottie, de 10 anys, i la rebel Alexandra, de 17- al mateix temps que s’enfronta a la difícil decisió de vendre les propietats de la família.\nA les 21:55h cine amb Robin Hood\nEstrenada l’any 2010 sota la direcció de Ridley Scott i amb la interpretació Russell Crowe, Cate Blanchett, Oscar Isaac\nAnglaterra, segle XIII. Robin Longstride, un magnífic arquer que ha lluitat en les Croades al servei del rei Ricardo Cor de León, torna de Terra Santa lluitant contra els francesos i saquejant poblats. Quan Ricardo mor per una fletxa, Robin es trasllada a Nottingham per complir una promesa que va fer a Sir Robert Loxley abans de morir: portar la seva espasa al seu pare, Sir Walter Loxley. Allí coneix a Lady Marion, la vídua de Loxley.


Compromís impulsa una iniciativa per facilitar la lactància materna en el treball – Compromís\nEl portaveu de Compromís al Congrés, Joan Baldoví, ha registrat una Proposició no de Llei on es demana el Govern impulsar mesures que protegiscan la lactància materna.\nLa iniciativa de Compromís explica els avantatges de la llet materna tant per al nadó com per a la dona; fomenten al desenvolupament cognitiu i sensorial i protegeixen el nadó de malalties infeccioses i cròniques, així com prevenen a la mare de desenvolupar un càncer d’ovari o mama.\nLa proposta ve impulsada per un macroestudi publicat a la revista “The Lancet” el qual indica que gràcies a l’increment de la llet materna es podrien evitar a l’any fins 823.000 morts de nens i nenes menors de cinc anys. L’OMS assenyala que s’hauria de rebre lactància materna fins als dos anys juntament amb alimentació complementària.\n“Espanya és el país tercer país de la UE amb la taxa de natalitat més baixa, això es deu principalment a la difícil situació en què es troba la dona a l’hora de conciliar la maternitat, el treball i la lactància”, ha explicat Baldoví.\nBaldoví ha demanat “que aquesta situació canvie i l’estat espanyol s’equipare a altres països europeus com Suècia o el Regne Unit. S’han de consolidar mecanismes i lleis que li permetan complir amb la seua responsabilitat de protegir, promoure i donar suport a la lactància materna.”\nPer això Compromís exigeix la no discriminació de les dones, garantint les condicions adequades per a l’extracció i emmagatzematge de la llet materna, així com condicions adequades que facilitin la conciliació laboral de la dona.


Bèlgica inicia el procés amb Comín, Puig i Serret - Diari de Girona\nBèlgica inicia el procés amb Comín, Puig i Serret\nLa Fiscalia de Brussel·les comença la tramitació de les euroordres emeses contra els exconsellers pel Suprem\nLa Fiscalia de Brussel·les ha iniciat el nou procés de tramitació de les euroordres contra els exconsellers Toni Comín, Meritxell Serret i Lluís Puig, que es troben a Bèlgica, i ha demanat a la justícia espanyola «més informació» a través d'Eurojust sobre les peticions. En un comunicat emès ahir al vespre el ministeri públic manté el «contacte» amb els advocats de Comín, Serret i Puig, que «són a la disposició de la justícia belga». En el text, la fiscalia explicita que com que no hi ha «risc de fuga», no són «buscats de forma activa» per les autoritats belgues. El ministeri públic matisa també que el procés iniciat no és una continuació o una reactivació del que es va engegar el novembre passat, sinó que es tracta d'un nou procés basat en les euroordres de detenció dictades pel magistrat del Suprem, Pablo Llarena, divendres. Fins ahir, recull el comunicat, cap dels tres consellers havia estat interrogat per un jutge d'instrucció, tot i que no es descarta la possibilitat que ho facin «en un futur pròxim».\nDe la seva banda, l'advocat de Carles Puigdemont, Jaume Alonso-Cuevillas, defensava que «el més lògic» era que el jutge alemany permetés a l'expresident sortir en llibertat amb mesures cautelars, amb l'argument que hi ha «mitjans menys agressius per tenir controlada una persona per evitar que fugi» que tancar-lo preventivament. «La presó provisional és la mesura cautelar més estricta, des d'Espanya en tenim una visió distorsionada perquè s'usa i se n'abusa en excés», va afirmar abans que transcendís la decisió del jutge alemany de mantenir Puigdemont al centre penitenciari de Neumünster.\nAlonso-Cuevillas admet, però, que la detenció a Alemanya «complica» el cas «des del punt de vista logístic», però s'ha mostrat confiat que «en el fons no hi ha d'haver diferències» amb el que va passar el mes de novembre a Bèlgica. Els fets el desmentien per segona vegada.\nA partir d'ara, el jutge haurà de determinar si cursa o no l'euroordre, i la defensa de Puigdemont planteja una estratègia amb dos fronts: en primer lloc, remarcar que no hi va haver rebel·lió i, en segon lloc, advertir que el líder de JxCat no tindria un «judici just» a l'Estat espanyol.\nPuigdemont, en presó preventiva. Catalunya


Idees per a una ofensiva contra la mutilació intel·lectual organitzada | Susanna Roch\nMembre del Col·lectiu Pere Quart\nIdees per a una ofensiva contra la mutilació intel·lectual organitzada\nSusanna Roch. Barcelona.\n«No cal ser massa agut per adonar-se que aquest ordre de prioritats persegueix l’atròfia de la perspicàcia necessària perquè els subordinats s’emancipin»\nL’associació Col·lectiu Pere Quart, integrada per professors de secundària i universitat de llengua i literatura catalanes, va organitzar el passat dimarts dia 20 de juny, a l’Ateneu Barcelonès, una taula rodona amb el títol «Un segle 21 sense humanitats?» per reflexionar sobre les causes i els efectes del menyspreu i el desmantellament orquestrat de la formació humanística als estudis secundaris i superiors, tant des del sector públic com privat. Veus de referència com la del perequartià professor de literatura Jaume Aulet, l’historiador Xavier Diez, l’escriptora Patrícia Gabancho, la filòsofa Marina Garcés, el filòsof i pedagog Gregorio Luri i l’historiador de l’art Joan M. Minguet van abordar aquest fet aportant algunes de idees útils per afrontar aquest assalt sistemàtic a l’educació humanística camuflat de pretesa (perquè de nou no té res) innovació pedagògica.\nDes de la dècada dels 80 ençà ha anat quallant fins a convertir-se en credo la idea que la literatura i les humanitats en general són activitats per a esnobs rendistes, del tot supèrflues per als aspirants a augmentar el «capital humà» d’un món que glorifica la capacitat productiva, independentment de si el producte suma o resta valor al patrimoni material o immaterial d’una societat. El credo, però, no és res fins que no esquinça els límits del discurs i es materialitza en lleis, com ara el currículum basat en competències, i en pràctiques socioculturals, com el programa d’aculturació Escola nova 21, l’exemple aparentment més sublim en educació que ens ofereix – com no podia ser de cap altra manera – La Caixa i la seva estratègica aliada Fundació Bofill.\nEl model d’ensenyament estructurat entorn competències bàsiques posa el focus en els procediments obviant la càrrega significativa que aporta el context (continguts). No cal ser massa agut per adonar-se que aquest ordre de prioritats persegueix l’atròfia de la perspicàcia necessària perquè els subordinats s’emancipin. Si no, com s’explica que les escoles d’elit mantinguin el focus en els continguts en lloc de en les competències bàsiques – que molt sagaçment Jaume Aulet ha definit com «allò bàsic per competir» – i persisteixin en l’estudi de les disciplines humanistes? Tant o més eloqüent que això és el fet que, al laboratori tecnològic més gran del món, Silicon Valley, triomfin les escoles sense tecnologia a les aules.\nNo. Les humanitats no són inútils, són perillosament essencials. Cursos com els d’emprenedoria o educació financera, per contra, tenen l’objectiu de mantenir el 99% de la població en la condició de serfs voluntaris d’un sistema literalment depravat. Aquest «innovador» programa educatiu – tal com apuntava Minguet usant l’art com a exemple – eixampla les infraestructures i perfecciona les velles tècniques d’inoculació de la cultura opressora en les ments vulnerades – i per això vulnerables – de la majoria oprimida. D’aquesta manera és formen – com descriu Diez – treballadors sol·lícits i disciplinats, aptes per a un treball canviant, precari i sovint absurd, políticament confosos i indefensos, socialment desorientats i incapaços d’articular un mínim de pensament crític; que és el resultat d’un procés rigorós i ardu de reconeixement dels diversos nivells de profunditat pels quals és travessada una veritat sempre incompleta, i no – com volen fer-nos creure – l’habilitat d’optimitzar un producte comercial detectant-ne els punts febles o les adversitats del mercat.\nÉs només a través de les humanitats, de fet, que hom s’endinsa en allò que queda de problemàtic, de silenciat, de pendent, recordava Garcés. És a través d’una afinada mirada humana, que hom pot enfocar allò que ha estat invisibilitzat, normalitzat, pel discurs i per les pràctiques socioculturals atiades pels autèntics rendistes del sistema. És la sensibilitat que les disciplines humanístiques ens ajuden a desenvolupar el que ens permet captar i enllaçar els signes que signifiquen i nodreixen el que és humanament transcendent (la vida, l’ànima, la humanitat, la natura, l’univers…) i, tal com reconeixia Gabancho, configurar expectatives coherents i aprendre a perseguir-les. En definitiva, la història, la filosofia, la literatura, les llengües clàssiques o la història de l’art són essencials per comprendre com funciona el món i són la clau de volta per transformar-lo.\nNo és per casualitat – seguia Luri – que l’humanisme fos contemporani de la revolució científica: el coneixement neix del diàleg permanent entre els llenguatges naturals, que ofereixen una visió sui generis de l’experiència humana, i els llenguatges formals, que regulen i estructuren els conceptes. La distinció entre ciències i lletres, doncs, és una dicotomia falsa i interessada que cerca parcel·lar el coneixement fins a fer-lo irrellevant. Es tracta, per tant, que des de cada matèria, de ciències i de lletres, els alumnes adoptin una perspectiva complementària per a una lectura profunda, sempre inacabada però audaç, del món del qual formen part i sobre el qual intervenen indefectiblement.\nHi ha una contenda aferrissada i subreptícia pel sentit de l’experiència humana i hem vingut a denunciar-la i a exercir el deure moral de cadascú de nosaltres de garantir l’emancipació de les persones i dels pobles, perquè és immoral i estúpid mutilar la intel·ligència dels infants i joves que trepitgen les aules del sistema públic i públic concertat d’educació. No volem criar animals de granja vestits amb roba de marca i amb un smartphone a la mà. Volem – com reconeixia Aulet – que els alumnes somriguin malèvolament, perquè això voldrà dir que són capaços de desemmascarar els Maquiavels que han après a mantenir el món sota els seus peus a còpia d’usurpacions de tangibles i intangibles.\nCol.lectiu Pere Quart\nLamaredelTano el 29 juny 2017 a les 7:19 ha dit:\nJa em perdonareu, però els professors de secundària que vaig patir a història, filosofia i literatura més aviat em van fer agafar al.lèrgia (amb les seves preferències subjectives i puntuacions arbitràries) a totes aquestes matèries, que he hagut de redescobrir pel meu compte com a adult.\nNo deixem perdre aquests continguts valuosíssims, d’acord. Però que l’aula sigui un espai on es puguin intercanviar punts de vista diferents, i no un petit reialme on un escriptor/filòsof/historiador frustrat imposa el seu cànon a una colla d’adolescents indefensos.\nHaddock el 29 juny 2017 a les 13:22 ha dit:\nNoi, si vas tenir la mala sort de tanta gent incapaç, ho lamento.\nPerò deus entendre que no tots els profes són els teus i, sobretot, que si no s’ensenya amb criteris clars a triar lectures, a llegir-ne el significat, a compartir les idees, a valorar-ne l’abast artístic… si, en fi, qui ensenya és una “màquina” (potser burocràticament perfecta) que no estima els textos que treballa, és impossible que els faci estimar.\nI llavors, és clar, surten aquests alumnes frustrats, que retreuen amb rancúnia a tots els profes (també als que no van tenir, als que no coneixen, als que no han llegit ni escoltat!) que n’hi hagi que són filòsofs, escriptors, historiadors que escriuen i que, per tant, potser no són tan frustrats.\nCert que tothom parla del ball segons li va, i que no totes les parelles fan agradable la dansa… En sap greu per tu, noi.\nPapafly el 29 juny 2017 a les 13:13 ha dit:\nL’article és esplèndid. Una proposta de reflexió que, dissortadament, els qui haurien de llegir no llegiran.\nÉs admirable observar que malgrat la política de terra cremada que practica la prepotent Conselleria ja fa anys (amb l’inestimable ajut de La caixa, els Bofills, els Escola Tova 21 i les guàrdes psicpretorianes respectives) encara queda gent de diferents nivells de l’ensenyament i fins alguns teòrics que no estan a la venda, que defensen el sentit comú amb un argument incontestable: sense literatura, sense la força de l’idioma creatiu, sense la difusió d’idees i sentiments, sense una ciutadania a qui s’obrin les portes del pensament, la reflexió i la sensibilitat, el nou país que volem crear serà un país vell, trist, analfabet, a mans de les elits de sempre. Sense literatura no hi ha cultura ni noció del passat que compartim. Sense literatura no hi ha fonaments per al futur que volem.\nEns volen mesells, incultes. I només uns pocs semblen disposats a plantar cara.\nAnton Carbonell el 29 juny 2017 a les 14:32 ha dit:\nAgraït per la crònica excel·lent d’una taula rodona que hauria d’haver tingut més ressò. La qualitat i l’interès del que s’hi va dir queda perfectament reflectit i articulat gràcies a l’habilitat expressiva i intel·lectual de la cronista. Sols hi afegiria dues consideracions de Gregorio Luri: l’educació de l’atenció és un dels problemes bàsics de l’ensenyament i l’observació que el nostre fracàs escolar és un fracàs lingüístic.\nPer cert, la taula rodona està disponible completa al canal Youtube de l’Ateneu: https://www.youtube.com/watch?v=JdnRKqBOPEQ\nAnton Carbonell el 29 juny 2017 a les 14:49 ha dit:\nSi l’adreça electrònica indicada no us permet accedir a la taula rodona completa, recorreu a:\nAteneu Barcelonès – Youtube.\nHi trobareu el vídeo “Un segle XXI sense humanitats”.\nJoan Pere Ramon el 29 juny 2017 a les 19:25 ha dit:\nSóc el pare d’un alumne que estudia en una bona escola de la part alta de Barcelona. Tant la meva dona com jo estem molt satisfets que el col•legi on estudia el meu fill sigui un centre innovador i hagi implantat el treball per projectes amb molt bons resultats. Com ho fan tantes escoles que han entès que cal adaptar-se als canvis que s’estan produint en els temps que vivim. Que aquests canvis els promou Escola Nova 21 i els secunda La Caixa i la Fundació Bofill, com diu l’article? Benvinguts siguin. Nosaltres com tantes famílies volem un ensenyament pràctic per als nostres fills d’acord amb les exigències del mercat laboral. Està molt bé que hi hagi especialistes en filosofia, en literatura, en art, però no pretendran que els nostres fills deixin de formar-se en matèries més apropiades com ara la informàtica, l’ànglès, l’emprenedoria… La formació humanística és més adequada per a persones que puguin permetre’s el luxe de plantejar-se com funciona el món mentre altres el fan girar. Un luxe que satisfà a molts professors de l’antiga escola que, per por a perdre els seus privilegis, defensen les classes magistrals i ridiculitzen qualsevol mena d’innovació pedagògica\nJaume Aulet el 30 juny 2017 a les 7:34 ha dit:\nEl comentari sintetitza tan bé en poques paraules el problema de fons i il·lustra tan clarament el panorama que… no pot ser que sigui una opinió real. I, si no, és que realment estem més fotuts del que ens pensem. Per sort hi ha una marca textual que delata l’afany paròdic: està massa ben escrit!\nJaume Aulet el 30 juny 2017 a les 7:39 ha dit:\nUi, acabo de llegir els altres comentaris de la mateixa persona. I m’adono, desconsoladament, que en el fons aquest, de comentari, tampoc no està tan ben escrit. Hi falta el punt final, precisament.\nConclusió: realment… estem molt fotuts.\nLaura Simó el 29 juny 2017 a les 20:27 ha dit:\nÉs ben bé que els del Núvol teniu ganes de rebre clicks publicant articles amb fonaments tan lamentables com aquest, que acusa la Fundació Bofill d’anorreament intel·lectual quan és la promotora de la major col·lecció de textos filosòfics en català. Potser caldrà superar tanta amargor de l’immobilisme que es nega a avançar si volem fer un país amb dignitat, amb pensament crític i amb un aprenentatge de les humanitats que no sigui memorística inútil sinó construcció del pensament.\nRoser Insensat el 29 juny 2017 a les 23:26 ha dit:\nContents els acòlits de l’Estafa Nova 21, han cobrat l’extra i, seguint les consignes, obedients, formalets, la Laura i el Joan Pere Ramon es mostren estómacs agraïts que esperen seguir mantenint la moma, que no els faci fora el cap de personal guai que els té col.locadets!\nSi tot va com ha d’anar, però, esperem que a partir de l’1 d’octubre vagin a evangelitzar lluny…\nJoan Pere Ramon el 29 juny 2017 a les 23:59 ha dit:\nSóc empresari i em ve de família. Mai no he cobrat cap paga extra i espero no haver-ho de fer mai. Li recomano que respecti a tantes famílies que confien i opten lliurement per una escola moderna i de futur per als seus fills. No bubti que després de l’octubre vindrà el novembre i seguiran havent concepcions educatives carques i immobilistes com la que vostè representa. Però, sortosament, també n’hi haurà d’avançades. O es pensa vostè que després de l’u d’octubre viurem en el país de les meravelles? Em sembla detectar en el seu comentari massa litertura i poc sentit pràctic. Trepitgi de peus a terra, dona.\nRosa Insensat el 30 juny 2017 a les 0:12 ha dit:\nJoan Pere, és clar que a vós us convé que el vostre plançó es formi en empreneduria, anglès (com el Trump) i totes aquestes coses pràctiques que han de contribuir a afermar el negoci (a la zona alta, és clar).\nTambé queda clar que sou un ferm defensor que les mesas de l’any passin sense cap conseqüència, com els bons innovadors de La Caixa i els de l’Estafa Fofa 21. Que no us interessa en absolut què passi al país, mentre els vostres “emprenguin” sense noses i amb mà d’obra barata que no sàpiga llegir (sobretot que no entengui els contractes escombraries que el vostre descendent haurà après a redactar -horror: amb lletres!!!-).\nNo ensenganyem: vós, els del 21 innovadors, la Caixa, la Bofill i tants consells dpadministració, pertanyeu al món que combatem els meus. Potser feu com aquell baixet de veu aflautada i “vencereu, però no convencereu”. Però al cap d’un temps, quan hagi passat la febrada, nosaltres, la racionalitat i la dignitat, encara serem aquí.\nO sigui que aprofiti el temps, que des no dura siempre i el día que es vega que la Conselleria i la seca tropa van despullats (la Consellera no, sisplau!), la rallada serà histórica.\nMestretites el 29 juny 2017 a les 23:36 ha dit:\nEi, Laura Simó!\nLa Fundació Betnat Metge edita clàssics. La Fundació Bofill els percaça i abat sempre que pot.\nLa cosa de la literatura i del llegir té aquestes coses. (Els Bofills editaven clàssics quan l’Aznar era recluta).\nNo et traumatitzis per la rectificació, ara. Em sabria greu que haguessis d’anar al psicòleg per culpa meva…\nMestretites el 30 juny 2017 a les 0:00 ha dit:\nLaura, reina. Una cosa és la Fund. Bermat Metge (editora deld clàssics que us fan tanta por, immobilistes i antics com Homer, Ovidi i tants passats de moda) i l:altra la Fund. Bofill, que va col.laborar a editar llibres de debò fa moooolt temps, quan l’Aznar era un recluta.\nÉs el que té no posar-de al dia llegint (i entenent!) els autors literaris de veritat. Últimament els Bofills s’han tirat a la ciència esotèrica i ocultista tan ben pagada.\nNo et traumatitzis, però :la cosa es cura amb lectures literàries… Un esforç, va, que tu pots!!\nAnton Carbonell el 30 juny 2017 a les 0:12 ha dit:\nEl senyor Joan Pere Ramon se sent satisfet d’haver-se conegut i d’orientar el seu fill pel camí de la més atrevida ignorància. Sens dubte, el seu plançó arribarà lluny, com un Trump o un Rajoy qualsevol.\nI, sí, en èpoques remotes (als anys 80) la Fundació Bofill patrocinava una col·lecció modèlica de textos filosòfics en català. Caldria preguntar-se on han anat a parar els seus ideals humanístics de temps llunyans. Ara fomenten plans educatius com l’Escola Nova 21, que ignoren les humanitats i que s’omplen la boca amb la tecnologia i l’emprenedoria; perquè, a la fi, desitgen “formar” alumnes com el bon fill del senyor Joan Pere Ramon.\nMarina el 30 juny 2017 a les 13:29 ha dit:\nSense dubtes una conferència esplèndida. Felicitats a l’Associació Col·lectiu Pere Quart i a l’Ateneu Barcelonès per posar-la a disposició de tots aquells que no vivim a Barcelona i de tots aquells que ni tan sols sabíem que va tenir lloc i l’hem trobat (accidentalment, o no) a la xarxa.\nUna reflexió preciosa la de la Marina Garcés en relació als tres punts necessaris: temps, espai i atenció. Llàstima que des de les aules de secundària on intentem potenciar a diari l’estima per la reflexió i l’argumentació no tinguem prou temps per dedicar a aquests aspectes. Crec que és la clau. Cada cop es demana que els professors de secundària treballem més i més coses a l’aula (i ben encertadament, val a dir. És una època en què els nens són realment esponges amb una necessitat imperiosa de connectar i raonar), però ens oblidem del concepte TEMPS, i de vegades amb prou feines podem encabir tot allò que el Departament ens demana, com per encara potenciar les altres mil coses que nosaltres mateixos considerem necessàries. Tenim una gran pressió social que ens demana que formem petits savis, però que oblida que l’experiència i trobar aquell text en el moment vital concret és la millor escola de la vida. Gràcies per confiar en nosaltres, intentarem no decebre, però no ens jutgeu si no ens en sortim.\nI ara una reflexió més profunda.\nRealment ho tenim “fumut”, ho estic veient. I això no ho dic per les aportacions dels conferenciants, que han provocat en mi aquelles ganes impetuoses d’aplaudir des de la solitud del menjador de casa meva, sinó pels comentaris que apareixen (sempre, invariablement) en aquest tipus de publicacions. Som molt poc respectuosos amb les aportacions i opinions d’altri, i és més: amb les ignoràncies d’altri (de nou, gràcies Garcés per l’apreciació entre les ignoràncies estúpides i les ignoràncies sàvies). Personalment desconeixia les activitats de la Fundació Bofill (arran dels vostres comentaris ja me n’he informat, gràcies), però l’agresivitat i el llenguatge eminentment polític i de classe obrera amb els quals vehiculeu el vostre missatge acaben crispant tot tipus de debat profund i necessari que requereix el tema. Per convéncer l’oponent primer cal entendre les seves raons i exposar perquè les nostres són més valuoses. Sense respecte no hi pot haver diàleg.\nDe nou, moltes gràcies als ponents i a l’organització per fer-nos arribar aquest material tant reflexiu.\ncefalòpod el 1 juliol 2017 a les 11:04 ha dit:\nGràcies, Marina, per la teva crida a la calma. Realment ho tenim fumut si per defensar l’esperit crític i humanista hem de recòrrer a generalitzar, simplificar, exagerar, al “cherry picking”, i a l’atac ad hominem, figures totes elles incloses en el catàleg de fal·làcies.\nCom bé diu l’article, la veritat sempre és incompleta. I penso que és incompleta, com a mínim, la interpretació que fa del concepte de “competència”, que sovint es confon amb el de competitivitat. També trobo a faltar la referència a l’estudi que li permet afirmar que les escoles d’elit mantenen el focus en els continguts.\nSí que estem d’acord, penso, que la missió de l’educació hauria ser la formació de persones i ciutadans, més que de treballadors. Però és obvi, observant fenòmens recents, que ni estudi obligatori de la filosofia ni la lectura de molts llibres no garanteix l’extensió del pensament crític; com estudiar ciència tampoc no garanteix l’aplicació del mètode científic. El model preeminent de debat continua sent el de trinxeres, on acceptar l’argument de l’oponent és vist com una derrota o traïció, i qualsevol argúcia sembla vàlida per desacreditar-lo.\nL’aprenentatge basat en projectes, malgrat l’ombra d’alguns dels seus promotors, té en les seves bases el desenvolupament del pensament crític, de la comunicació, la col·laboració i la creativitat. Per fer-ho proposa reduir i transversalitzar el curriculum per així poder profunditzar en un anàlisi rigorós de la realitat, on el docent deixa de tenir el paper de transmissor de coneixements per promoure un ambient d’aprenentatge, establint criteris de qualitat i plantejant preguntes perquè l’aprenent construeixi coneixement amb rigor. Us sona el mètode? Res de nou, però innovador si desplaça a un sistema basat en la disciplina, la compartimentalització, el tractament superficial de conceptes i l’assimilació de dades i procediments. Una altra cosa és l’aplicació que se’n faci, que dependrà, entre d’altres factors, de la formació humanista del professorat.\nDiuen que el verb llegir no admet la conjugació de l’imperatiu. Jo hi afegiria altres verbs: filosofar, per exemple. Deixarien els nadons de gatejar si no veiessin ningú caminar, i en canvi els llegíssim contes sobre persones que caminen en països llunyans? Debatem, doncs, però amb rigor i respecte.\nCarme Català el 10 juliol 2017 a les 18:39 ha dit:\nA propòsit del comentari de Joan Pere Ramon. Estarà d’acord amb mi que fer girar el món no és cap cosa irrellevant ni insubtancial precisament. Abans cal prendre decisions importants que tenen a veure amb el compromís i la sort de la raça humana, per saber cap on ha d’orientar-se aquest moviment, a qui respon, a qui beneficia. No fer-ho implicaria un risc segur de caure en una orientació caòtica al servei d’una minoria “selecta”, que ho és tant com d’opresora. Ras i curt, els qui mouen el món haurien de fer-ho pel bé de la humanitat i no en contra seva, a favor d’uns pocs privilegiats. Aquestes són les úniques opcions i per aixó les humanitats són tant importants, doncs en ensenyen i ens recorden aquest patrimoni comú que tenim, que ens fa humans. Si aquest patrimoni cultural compartit el desconeixem, en base a què ens podriem sentir humans, llevat dels que poguem sentir dels continguts instintius, d’altra banda, tan problemàtics?