Castell de Larnac, Castell de Larnach - Dunedin\nAdreça: 145 Camp Rd, Dunedin 9077, Nova Zelanda;\nLloc web: larnachcastle.co.nz;\nTelèfon: +64 3-476 1616\nUna de les atraccions arquitectòniques de Nova Zelanda , atraient turistes, és el castell de Larnac ( Dunedin ). Avui dia és un petit campus, encara que va ser un dels primers assentaments, promogut per les mines d'or d'aquesta regió.\nConstruït aquí, el castell de Larnac és l'única estructura d'aquestes a totes les illes neozelandeses, que mereix l'atenció creixent de turistes i residents locals.\nLa casa va ser construïda el 1876 per un banquer local, l'home més ric d'aquell moment, Larnaca. La construcció es va dur a terme durant més de tres anys i 200 persones van treballar al lloc. Al voltant de deu anys es va dur a terme obres d'acabat intern.\nEn aquella època, el castell era súper modern, perquè per il·luminar la casa s'utilitzava metà de gas: eren les llums que hi treballaven. I el metà es va produir d'una manera senzilla, des de lavabos i revestiments, des d'on es van instal·lar canonades a dispositius d'enllumenat.\nDesafortunadament, el castell és famós per la seva trista història: diversos membres de la família Larnaka van morir aquí, i després el mateix mestre es va disparar a si mateix. Diuen que la raó d'això era la fallida.\nDurant més de cinquanta anys, el castell ha estat propietat de la família Barker, que als anys seixanta del segle passat la va comprar i va començar a restaurar-la i restaurar-la.\nQuè atreu el castell?\nEl castell de Larnac és impressionant tant a l'exterior com a l'interior. Té una magnífica arquitectura, amb torres, plataformes d'observació sobre elles. Podeu pujar-los per l'increïble bellesa de l'escala de cargol i embruixat pel inexpressible paisatge neozelandès que s'obre des de la torre.\nEls millors materials d'Europa van ser importats per a l'acabat extern i intern:\nPerò la fusta només és local, Nova Zelanda.\nPer descomptat, després de la mort de Larnac i els canvis constants dels propietaris, el luxe i la decoració es van desaparèixer, però la família Barker va poder tornar el castell a la seva antiga lluentor. I obrir l'accés al seu esplendor als turistes. Amb l'única restricció: no feu fotos a l'interior del castell!\nPer cert, per a una estada de visitants, l'estable es va convertir en un còmode mini-hotel. El restaurant està situat al saló de ball. Per cert, aquest moviment va tenir èxit: molts prefereixen quedar aquí uns dies.\nPer passejar, el jardí és ideal: es considera gairebé el millor de tot el país. A més del verd, arbres i arbustos, al jardí hi ha gòndoles amb vitralls, moltes figures insòlites. El jardí és bastant gran, hi ha un racó aïllat per a tothom, on podeu gaudir de la bellesa de la natura, la pau i la tranquil·litat, tant entre els carrerons del jardí, com a la vora del llac i prop de les fonts.\nEl més important és arribar a Dunedin , i no és un problema arribar al castell mateix. L'atracció és a 20 minuts amb cotxe de la ciutat.\nAquí hi ha transport públic, els serveis de taxis funcionen, els punts de venda de cotxes estan oberts. La ciutat es pot arribar amb autobús des de Wellington: triga unes 12 hores.\nLa segona opció és un vol de Wellington en avió a l'aeroport internacional de Dunedin , que es troba a 23 quilòmetres de la ciutat. Però el cost del vol és bastant alt: uns NZ $ 260. Però el camí només necessitarà una mica menys d'una hora i mitja. No hi ha comunicació ferroviària amb Dunedin.\nÀrea de Federació\nReserva natural de Clandland\nParc Nacional de Lamington\nParlament de la casa de Victoria\nPedicura d'idees 2014\nFaldilles de pell 2016\nCom posar un laminat amb les seves pròpies mans?\nHabitacions per a nens\nMal de coll - què enjuagar?\nKaty Perry va admetre que en la seva infantesa es va tractar de guarir-se de l'homosexualitat amb pregàries\nGuants de cuir: bells models llargs i curts\nMural del pont de Brooklyn\nCom treure les cicatrius de l'acne a la cara?\nCalories plov amb carn de porc\nEfecte del soroll en el cos humà\nCura per fred\nEliminació del deteriorament amb l'ajuda dels ous\nPolseres de cuir amb mans pròpies\nPaul Wesley: la vida personal de l'actor el 2016\nPastís pis uzbeko


Joma Pada Negre comprar i ofertes a Runnerinn\nDescripció Joma Pada\nPada Samarreta sense mànigues negres.\nEstàs interessat en Joma Pada? En aquests moments el producte està en estoc a runnerinn, la teva botiga online de running i triatló. A runnerinn trobaràs tot tipus de productes de running i triatló de la marca Joma. No esperis més i gaudeix del Joma Pada en molts pocs clics. Descobreix a runnerinn una àmplia varietat de material de running i triatló avui mateix!\nCaracterístiques Joma Pada\nTecnologias Joma Pada\nSostenibilitat Joma Pada


Neus Català: “La preservació de la memòria s’ha de convertir en un acte cívic”\nLa cinquena dona que rep la Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya recau en la gairebé centenària Neus Català, després de Montserrat Caballé (1982), Victòria dels Àngels López (1982), Alícia de Larrocha (1985) i Montserrat Carulla (2008).\nprotagonistes | 10/04/2015\nEsther Molas.- Molta emoció es va viure al Saló Sant Jordi del Palau de la Generalitat el dilluns 9 de març amb motiu del lliurament de la Medalla d’Or a Neus Català i Pallejà, pagesa i infermera sempre lluitadora per la justícia, la llibertat i la recuperació de la memòria de les dones activistes.\nNeus Català (Els Guiamets, 1915) va rebre la Medalla d’Or de mans de president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, i va dir, a través de la veu de la seva filla Margarita, “vull que aquest reconeixement que se’m fa avui també s’estengui a totes les dones que van lluitar per la llibertat. La preservació de la memòria s’ha de convertir en un acte cívic”. Català desitja que la memòria de les dones exterminades pels nazis sobrevisqui per sempre.\nEl Consell Executiu del Govern de la Generalitat de Catalunya va decidir concedir la Medalla d’Or de la Generalitat a Neus Català “per la seva vida i, especialment, per la seva lluita per la justícia i per les llibertats democràtiques, la memòria dels deportats i deportades als camps d’extermini nazi, i la defensa dels drets humans”. L’escriptor Josep Maria Espinàs i el metge Joan Rodés també van ser guardonats conjuntament amb Català.\nEn un saló ple de gom a gom, Carme Martí va fer la glossa de Neus Català tot comentant que “va néixer el 7 d’octubre de 1915 en un ambient rural de família pagesa del Priorat. El seu pare li va dir una vegada una frase que sempre l’ha acompanyada: “Ningú està per sobre de ningú. No abaixis mai la mirada per ningú”. Martí va explicar que quan Neus tenia 14 anys va iniciar la seva primera vaga demanant el mateix sou per a les dones que feien la mateixa feina que els homes: esporgar els arbres fruiters. Li agradava molt el teatre i tenia el somni de ser infermera. Quan va esclatar la Guerra Civil, ella va liderar al seu poble les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya. Li va costar de pair que les dones catalanes que volien anar a lluitar al front només se les posessin a la rereguarda. Als 21 anys, Català era la responsable sanitària de 182 criatures d’una colònia a Premià de Dalt que quan les tropes franquistes van entrar l’any 1939 a Barcelona, ella amb les criatures van marxar en camions cap a França. L’any 1943 es va casar amb el francès Albert Roger, fet que li va proporcionar la nacionalitat francesa. El matrimoni va col•laborar amb la Resistència. Un dia els nazis se’ls van endur. Cinc dies i cinc nits en un vagó de tren cap al camp d’extermini per a dones de Ravensbrück a 22 graus sota zero, la deportació. Més de 92.000 dones van ser exterminades. A ella se la van endur al camp de Hollestein (antiga Txecoslovàquia) on espatllava màquines i inutilitzava bales, ja que era material militar que anava contra la seva gent. La força moral li va donar la força física per aguantar. “Em treureu la pell però em quedaran els ossos”, deia Neus Català a les seves enemigues de les SS.\nConservació de la memòria històrica\nNeus Català va ser alliberada per l’Exèrcit Roig el 8 de maig de 1945. En aquell moment es va comprometre a treballar per la memòria de les persones que hi moriren. No es considera una excepció sinó una testimoni. Als 87 anys va col•laborar en l’obra de teatre Las Reinas, estrenada en les instal•lacions del camp de Ravensbrück, que explica la vida de les dones al camp d’extermini. Les “reines” és com s’anomenaven les joves poloneses que els nazis van fer servir per als seus experiments “científics”.\nAls 30 anys començava la lluita de recuperar la memòria de les companyes des de França. Amb Felip Sancho es va unir i va tenir dos fills: Margarita i Lluís.\nA l’any 1984 es va publicar De la resistencia y la deportación: 50 testimonios de mujeres españolas, i l’autobiografia Testimoni d'una supervivent (2007). A més, Català va col•laborar amb Montserrat Roig en el llibre Catalans en els camps nazis (1977). Guardonada a França, Espanya i Catalunya, Neus Català espera complir 100 anys lluitant per la memòria.\nLa vida de Neus Català és la història viva d’un segle i d’una lluita constant. Els seus records, novel•lats per Carme Martí amb gran sensibilitat a Un cel de plom (editorial Ara Llibres, 2012), són autèntiques lliçons de vida convertides en una llarga història impossible de deixar de llegir.\nAmb motiu dels 100 anys del seu naixement, l’Institut Català de les Dones farà un reconeixement a la figura de Neus Català i, per extensió, a la de totes les persones que van patir les conseqüències de la guerra i la dictadura franquista i l'internament en camps de presoners i d'extermini. En els propers dies es presentarà en roda de premsa el catàleg d’activitats de l’Any Neus Català.\nA principis de març es va inaugurar la placeta de les Dones de Ravensbrück, un nou espai dins del Parc Cervantes situat al districte de Les Corts de Barcelona. Aquesta placeta està dedicada a la recuperació de la memòria històrica i s’hi ha plantat el roser Ressurrection, una varietat de rosa creada el 1975 per contribuir a fer perdurable el record dels horrors infringits al camp de concentració i d’extermini de Ravensbrück. A la inauguració de la placeta hi van assistir diferents membres i representants de l’Amical de Ravensbrück, regidors i regidores de l’ajuntament barceloní així com la cantant Marina Rosell.\nL’Amical de Ravensbrück de Barcelona es va constituir el 2005. La seva voluntat primordial és la de preservar el compromís de Neus Català, una de les deportades supervivents d’aquest camp de concentració i d’extermini, de transmetre als ciutadans i a les futures generacions l’horror d’un captiveri infernal.


La gran mentida sobre el cas Joan Coma\nNo s'hauria iniciat cap procediment judicial contra el regidor de Vic si no hagués defensat el projecte independentista\nDimarts, 27/12/2016 | Actualitzat el 28/12/2016 a les 18:10 CET\nÉs tan xocant que en un Estat europeu democràtic es detingui un càrrec electe per haver expressat les seves idees en un Ple, que els qui encara creuen en l’esperit democràtic de l’Espanya Constitucional s’han afanyat a buscar una explicació per no haver de reconèixer que és un atac flagrant a la llibertat d’expressió.\nL’argument tranquil·litzador de consciències democràtiques és que Joan Coma no ha estat detingut per les seves idees sinó per no haver acudit a declarar. I això no és cert. No és cert i fa mal: converteix la víctima en culpable i desvia l’atenció del problema de fons.\nFem memòria: qui va denunciar Joan Coma va ser l’ultradretà Josep Anglada, exlíder de la xenòfoba Plataforma x Catalunya, que va activar la investigació amb una denúncia a la Guàrdia Civil i es va personar com a acusació particular del cas.La Fiscalia ho va "afinar" i se’l va imputar per presumpta incitació a la sedició, un delicte que, segons el fiscal, el regidor de Vic hauria comès en un ple municipal l’any 2015 quan va dir que "per fer una truita primer s’han de trencar els ous".\nAnglada dispara i les clavegueres de l’Estat fan la resta, com en una pel·lícula dolenta de lladres i serenos: el magistrat Ismael Moreno, expolicia franquista que va saltar a la fama per detenir titellaires, apareix en escena i recull el guant, i guanya punts apuntant-se a la croada judicial de les institucions espanyoles contra càrrecs electes sobianistes.\nDiguem les coses pel seu nom: no s’hauria iniciat cap procediment judicial contra Coma ni hauria estat mai cridat a declarar si no hagués defensat el projecte polític de l’independentisme. I aquí rau el perquè de tot plegat: que Coma vagi o no vagi a declarar és un tema procedimental menor, el que és gros de debò és que sigui perseguit per expressar les seves idees, siguin quines siguin.\nDient que Coma és culpable de la seva pròpia detenció, no només ignorem la causa real de la denúncia sinó que estem fent el joc a la ultradreta, i alhora cobrim la mala salut democràtica d’un Estat que fa temps ha perdut la brúixola entre jutjats i tribunals.\nNo oblidem que la justícia que jutjarà Joan Coma va absoldre el seu denunciant, Josep Anglada, d’un delicte d’incitació a l’odi racial per la distribució de 3.000 pamflets xenòfobs en les eleccions municipals del maig de 2007. Víctimes convertides en botxins i botxins en víctimes.\nSí, aquest dimecres, el regidor de Vic Joan Coma serà traslladat a l’Audiència Nacional i no és una innocentada; un regidor escollit democràticament a les urnes ha estat detingut només per expressar les seves idees en un ple municipal com a representant electe. És per això que tots els demòcrates, i més si encara es creuen això de l’Operació Diàleg, han d’anar tots a la una per evitar que es debilitin encara més els fonaments de la democràcia espanyola.\nL'arrest d'un altre regidor de la CUP cohesiona el front sobiranista\nTemes: Independència de Catalunya Justícia CUP


Per què tren és un dels més segurs mitjans de transport | Salvar un tren\n(Darrera actualització de: 11/04/2022)\nLa polèmica sobre entrenar front bus a Europa és un tema de mai acabar, cadascú té la seva opinió. però, estem parlant de seguretat, fins i tot, i si som - ¿és suficient? La seguretat del nostre transport escollit sempre ha de ser el primer, i estem abordant avui. Generalment, la gent tendeix a abordar aquest tema de manera diferent, en funció de les seves pròpies preferències de viatge. Més lluny, les últimes notícies que sentim sobre els accidents de tot el món en el factor d', també. Mentre que vostè gairebé mai se sent haver-hi un xoc de trens en algun lloc, Això passa. De la mateixa manera que ho fa amb l'aire, cotxe, autobusos i altres mitjans de transport. Així i tot, estadístiques són clares - oficialment, el tren és un dels modes de transport més segur en aquests dies! El mateix nivell de seguretat passa per al trànsit aeri, mentre que tots els altres mitjans de transport vénen després.\nEl tren és un dels mitjans de transport més segurs de tots els països?\nNo, no és. No tots els carrils i els trens són de la mateixa qualitat. Quan parlem de seguretat en els viatges per ferrocarril, en general parlem d'això en el context d'un país específic. En general, viatjar en tren és molt segur, però encara no fa mal comprovar l'estat dels rails i la connectivitat del país si es vol viatjar en tren.\nQuan tots dos ferrocarrils i trens es prenen adequadament atesos (és a dir, manteniment periòdic, mantingut, reemplaçat quan sigui necessari, etcètera), que poques vegades mai testimoni dels accidents amb aquest mitjà de transport. Una de les raons és que, a diferència de transport per carretera, només hi ha un camí i un mitjà de viatge (és a dir, tren) seguint una ruta al seu destí final. No es permeten vehicles inesperats estan arribant a la seva manera, causant la pèrdua de control sobre la roda. No hi ha canvis i girs sobtats, o altres situacions estressants i potencialment perilloses. Aquesta pot ser una de les raons per les que el transport per tren ha romàs com un dels modes de transport més segur fins al moment.\nAquests dies, quan tothom està sobrecarregat de treball i saltant del seu seient de seguretat a la seva cadira a la feina i viceversa, tenir una estona de relax entremig és crucial. Tenir l'oportunitat de descansar en un tren com vostè commuta és sens dubte una de les moltes raons per les quals la gent tria els trens.\nParlant de trens de llarga distància, ells son una opció fantàstica per viatjar ja que permeten un temps d'inactivitat. Anar del punt A al punt B a 2 hores en avió és eficient, però ¿és segur per a la seva salut? ¿Es desafien nostre blog “Tren és un dels més segurs mitjans de transport”? pot la seva cos i ment processar el sobtat canvi de clima, pressió atmosfèrica, i tota la resta en el medi? tot just. Aquesta és la raó per la qual viatja entrenar per Europa permet que el teu cos s'acostumi als canvis i els processi en a de manera saludable.\nNo precisament per a la salut o la seguretat d'una benefici, però la seguretat de l'equipatge juga un paper molt important per a alguns passatgers. No importa si vostè Paquet de llum per al recorregut o no, vostè vol que el seu equipatge en una sola peça. La majoria dels viatgers són col·leccionistes d'artefactes preciosos, figurins, documents, etc.. i ells volen els seus records amb ells. desafortunadament, viatge aeri és conegut pels equipatges perduts i danyats que rarament ocorren quan es viatja en tren. Més, el seu equipatge està sempre amb vostè, així que ningú pot arrabassar al reclam d'equipatge. És aquesta la raó per dir que el tren és un dels modes de transport més segurs? Nosaltres creiem que sí.\nVols incrustar la nostra publicació del bloc al teu lloc?, pot prendre les nostres fotos i text i només ens donen crèdit amb un enllaç a aquesta entrada del bloc, o fa clic aquí: https://iframely.com/embed/https%3A%2F%2Fwww.saveatrain.com%2Fblog%2Ftrain-safest-transportation%2F%3Flang%3Dca – (Navega cap avall per veure el codi d'inserció)\n#Moda enmarañamiento suau\t#segur\t#viatge segur\t#transport


Cambrils, per situació i tradició ha estat sempre una població marinera.\nEn l'actualitat el mar es percep únicament com una extensió d'oci turístic i en la majoria de internet marketing services casos les poblacions costaneres viuen d'esquenes a ell.\nyork hotels El Departament d'Esport de Cambrils s'ha marcat com una prioritat, promocionar la inclusió dels esports nàutics com a pràctica esportiva generalitzada i accessible a tots els alumnes de la nostra ciutat.\nEn aquest sentit, el Departament d'Esports ha dotat una partida pressupostària de 6.000€ per subvencionar els centres que participin en qualsevol dels programes nàutics. L'alumne/a només haurà d'abonar una quantitat simbòlica per participar en aquesta activitat.


Sobre nosaltres - HISOP\n> Nosaltres>Sobre Nosaltres> Sobre nosaltres\nHisop va obrir les seves portes l'any 2000 i a partir de l'any 2018 es va fusionar amb Infolúdica formant Munt Games. Munt Games a part de mantenir la botiga Hisop és una editorial de jocs de taula i personalització.\nEstem especialitzats en una àmplia gamma de productes: joguines, perfumeria i cosmètica per a totes les edats i sexes. Tenim joguines per als més petits i per als més grans, sempre amb una acurada selecció. Els productes per a nens tenen segells de qualitat amb la seguretat dels tints de la roba i de les peces petites, tot és adequat a cada edat. També tenim jocs didàctics, amb els quals la diversió està lligada a l'aprenentatge. Cada joc, cada joguina té la seva raó i treballa algun punt del desenvolupament dels més petits.\nEls jocs per a adults intenten fomentar estones en família. Hi ha jocs cooperatius amb què tothom pot jugar o jocs competitius. També tenim una gran gamma de productes cosmètics, d'higiene personal, productes de perruqueria i cosmètica de color. Treballem amb marques de cosmètica natural i de cosmètica convencional. També disposem d'una línia de perfumeria: hi ha perfums naturals i perfums més comercials.\nEl nostre valor afegit és que tant en cosmètica com en joguines, t'assessorem amb el que calgui.\n- Si tens un fill amb problemes d'autoestima, timidesa ... et podem informar del que li aniria millor. A través del joc podem treballar molts aspectes dels nostres petits.\n- En cosmètica, et podem informar del que més et convé en cas de patir problemes de pell atòpica, sequedat, sensible ...\nPer a més informació truqueu-nos al 93 793 80 23 o al 606 50 82 74 / 673 84 11 16 (WhatsApp).\nTambé podeu contactar amb nosaltres per correu electrònic info@muntgames.com\nO bé, vine a visitar-nos! Som a la Rbla. Francesc Macià, 26 d'Arenys de Munt (08358).


dissabte 4 octubre 2008\tper Lluís Guiu\nCodi obert en clau biològica\nEl codi obert existeix més enllà del món del software i això ens obre els ulls a una nova mirada sobre el compartir informació. Els primers éssers vius del planeta intercanviaven gens amb la mateixa facilitat que nosaltres compartim música per la xarxa. Era una mena de Internet de codi obert en clau genètica, que segueix existint avui en dia. Posteriorment l’aparició de les espècies va evolucionar cap al tancament d’aquest codi, erigint barreres contra l’intercanvi. Ara, després de més de 3000 millions d’anys, estem obrint de nou el codi genètic a través de l’enginyeria genètica i aquesta disciplina emergent anomenada biologia sintètica. En el laboratori, gens d’un organisme es traspassen a d’altres, tal i com passa de forma natural en la Internet del microcosmos.\nLa darrera emissió del programa de divulgació científica Redes de TVE-2 explica de forma visual tot aquest procés de codi obert i codi tancat, aquesta nova perspectiva de contemplar l’evolució des de l’òptica de com els organismes intercanvien gens.\nLlegit: L’Imperi Digital\nindependència Accessibilitat català Disseny jQuery disseny gràfic Catalunya responsive design vídeo recursos css3 Il·lustració xarxes socials twitter eines recursos web HTML5 infografia llengua música Tipografia antaviana màrqueting blog fotografia Disseny web social media facebook apps android


El Personal d’Administració i Serveis constitueix un element essencial per al desenvolupament de l’activitat universitària.\nEls processos d’actualització operats en l’estructura d’aquest col•lectiu han de completar-se amb l’elaboració d’un document que, basat en criteris objectius, permeta ordenar-ne el creixement de les plantilles. La recent aprovació del POI d’una banda i per una altra l’aprovació de la reestructuració dels centres de la Universitat d’Alacant ens aporten elements importants per a una adequada planificació de la plantilla de Personal d’Administració i Serveis a mitjà termini.\nLa formació del personal és un element clau per a garantir una administració i uns serveis universitaris de qualitat i, en conseqüència, és necessari prestar especial atenció al disseny d’una programació plurianual d’activitats formatives adequada a les necessitats dels distints col•lectius, unitats i llocs de treball.\nÉs també necessari incidir en el fet que, encara que en l’ultima època han estat importants els avanços realitzats en matèria de conciliació de la vida laboral i familiar, hem de romandre atents per a incorporar totes aquelles millores que contribuïsquen en major mesura a aquesta conciliació.\nConfigurar una plantilla de Personal d’Administració i Serveis equilibrada i ajustada a les necessitats de l’organització.\nProporcionar al Personal d’Administració i Serveis una formació adequada a les seues funcions i tasques que garantisca la qualitat de la gestió,.\nContinuar possibilitant la promoció del Personal d’Administració i Serveis i el desenvolupament d’itineraris professionals.\nMantenir la Universitat d’Alacant al capdavant de les institucions quant a mesures encaminades a la conciliació de la vida laboral i familiar.\nElaborar un Pla d’Ordenació del PAS en el termini de 6 mesos, de manera que els resultats siguen aplicables en 2009, que comprenga:\nElaborar una programació plurianual d’activitats de formació (cursos, tallers, seminaris, intercanvis, etc.), comptant amb la participació dels responsables dels serveis i unitats i els mateixos interessats.\nIncrementar de manera significativa l’oferta de cursos no presencials.\nIncrementar la participació del PAS en accions de mobilitat internacional, i promoure així la seua participació en programes d’assessorament i cooperació, així com en intercanvis nacionals i internacionals.\nMillorar el control de qualitat de les activitats de formació mitjançant enquestes d’avaluació del professorat, grau de satisfacció dels usuaris etc.\nIncorporar a la nostra normativa pròpia totes aquelles mesures que, sense detriment del servei, afavorisquen la conciliació de la vida laboral i familiar.\nInstar a la Conselleria, juntament amb la resta d’Universitats Públiques Valencianes, que incloga en el nou Pla de Finançament els recursos necessaris per aplicar-hi l’Acord Administració-Sindicats de 20 de Febrer de 2008, de la Taula Sectorial de la Funció Pública sobre condicions de treball per al període 2008-2011.\nPresentar amb caràcter urgent, i prèvia negociació amb els representants del personal, una proposta de modificació del barem a aplicar en els concursos de provisió de llocs de treball i després de l’aprovació traure a concurs de manera immediata totes aquelles places vacants ocupades actualment en comissió de serveis.\nReduir el 50% la jornada laboral de les persones entre 63 i 65 anys i amb 30 anys de serveis prestats, mantenint íntegres les retribucions (qui s’acullen a aquesta reducció haurien de jubilar-se necessàriament al complir 65 anys).


Arquitectura pensada | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nCom és que no es pensa en l’ETSAB per impulsar la reflexió sobre el fet de projectar i elevar edificis?\n13 OCT 2017 - 19:59\tCEST\nMaquetes de Barcelona del Master de Projectes de l’ETSAB.\nEl moment en què vivim es manifesta també en l’arquitectura, però no en les obres pròpiament, sinó en allò que podríem anomenar l’arquitectura pensada. Una arquitectura present a les exposicions i a les biennals, celebrada per les fundacions, desitjada pel futur Museu de l’Arquitectura i estudiada a les escoles d’arquitectura, que em porten a fer aquests comentaris. Hi ha tres fets sobre els quals em sembla oportú reflexionar. Un és la presència de Barcelona com a ciutat convidada a la biennal de Buenos Aires, mitjançant una mostra organitzada per l’Institut Ramon Llull que ha reunit cinc obres d’arquitectura amb les quals aquest institut sembla voler convocar diferents “sensibilitats”, amb obres velles i noves, de caràcter molt marcat i amb un innegable contingut social. Un altre és encara un projecte, una antiga aspiració impulsada amb insistència pel CoAC: el Museu de l’Arquitectura, que ha estat notícia aquests dies en transcendir que es vol instal·lar a l’Arts Santa Mònica amb la polèmica que algunes veus han volgut fomentar. Una polèmica amplificada per la regidoria d’Urbanisme i Arquitectura de Barcelona, que dirigeix Daniel Mòdol, en assegurar que l’edifici “no s’adapta al que necessita un centre d’arquitectura, ni per les dimensiones, ni per la flexibilitat dels seus espais”. Una idea que no comparteixo; l’única cosa flexible no és l’espai, també ho són les persones i les organitzacions que formen amb el seu funcionament, ja siguin culturals, educatives, econòmiques o administratives, i són aquestes les que s’han d’adaptar perquè són intel·ligents. La mateixa font ha assenyalat també que “el Museu és avui un concepte anacrònic” i que aquest nou centre no serà un espai expositiu ni un arxiu de col·leccions, sinó un lloc per impulsar la reflexió sobre el fet de projectar i elevar edificis i la seva aportació a la construcció de la ciutat.\nEl tercer és l’exposició commemorativa dels 200 anys dels estudis d’arquitectura a Barcelona: Arquitectura-Ciutat amb una mostra de Projectes Fi de Carrera dels darrers 50 anys, recentment clausurada, que es va poder veure a la sala oval del MNAC i que ha estat recollida fa uns dies a les pàgines d’aquest diari. A totes tres notícies es fa esment de la presència de Mòdol que, juntament amb el regidor d’habitatge Josep Maria Montaner, també present als actes d’aquesta mostra, han estat, fins a ocupar aquests càrrecs, professors de l’Escola d’Arquitectura de Barcelona (ETSAB). Així és que entendran l’interès d’una reflexió conjunta atès que les tres notícies tenen força coses en comú. A aquestes hi podríem afegir la Fundació Mies van der Rohe, també dirigida per una professora de l’ETSAB, escola en la qual es va poder veure la mostra dels darrers premis de l’esmentada Fundació. Aquest és el panorama.\nLa meva observació és que, en aquest context en què es reclama innovació i s’assegura que el Museu ja no sembla el lloc per reunir les col·leccions d’arquitectura que tenim a la ciutat, ¿com és que no es pensa en l’ETSAB com el lloc “per impulsar la reflexió sobre el fet de projectar i elevar edificis i la seva aportació a la construcció de la ciutat’? Com és que l’opinió dels docents que ara es dediquen a la política no inclou les escoles com a espais per a aquesta reflexió? Puc respondre parcialment a aquest pregunta, ja que l’ETSAB s’ha convertit en un espai per a la commemoració constant dels vells mestres morts i de les velles èpoques glorioses. No és d’estranyar, ja que en lloc de poder celebrar l’arribada de nous professors (escandalosament congelada des de fa ja massa temps) se celebra més aviat la jubilació dels docents, que fan la seva darrera lliçó sobre un antic professor ja mort. Tot plegat un preludi d’escola-panteó. I una darrera reflexió que ens hauria de fer pensar a tots; l’ETSAB es basa òbviament en un sistema democràtic per triar els seus càrrecs, però ni els comissaris de les biennals, ni la directora de la Fundació, ni el futur responsable del Museu, han estat o seran escollits democràticament, sinó que es farà per nomenament o per concurs. És un bon sistema l’elecció democràtica d’un director d’escola? I amb tots els respectes i matisos, té sentit que el vot dels estudiants sigui decisiu? Garanteix tot plegat l’excel·lència acadèmica? Seguirà l’ETSAB, i en general les escoles d’arquitectura públiques, competint en el terreny de la cultura i la innovació arquitectònica amb una mà lligada i els dos peus també?


La primera dona al capdavant de la Universitat de València és investida - À Punt\nLa primera dona al capdavant de la Universitat de València és investida\nEntre els seus reptes hi ha unir els diferents sectors universitaris o respondre a les demandes de millora de les condicions del professorat associat.\nLa rectora de la Universitat de València, Mavi Mestre / Universitat de València\n08 de maig 2018 - 12:52\nLa rectora de la Universitat de València, Mavi Mestre, ha sigut investida aquest 8 de maig en el transcurs d’un acte solemne que se celebrarà al Paranimf de l’edifici històric de la Nau. Hi ha acudit el president de la Generalitat, Ximo Puig, i una àmplia representació acadèmica, política i social.\nMestre és la primera dona que arriba a rectora d’aquesta institució acadèmica en els seus més de 500 anys d’història. La també catedràtica de Psicologia Bàsica va prendre possessió del càrrec fa un mes, després d’haver guanyat en segona volta unes eleccions molt disputades.\nEntre els seus reptes principals hi ha unir els diferents sectors universitaris o respondre a les demandes de millora de les condicions laborals del professorat associat. Durant la cerimònia, s'ha lliurat la vara de comandament i la medalla de rectora, elements distintius del Rectorat junt a la vestimenta acadèmica (birret i vestimenta de color negre).\nHi ha intervingut l’anterior rector, Esteban Morcillo; el president de la Generalitat, Ximo Puig; i la rectora, Mavi Mestre. Per la seua banda, l’Orfeó Universitari ha interpretat el Veni creator a l’inici de sessió i ha tancat amb el tradicional Gaudeamus Igitur.


Anònimes, Camins pel Canvi | Associacions amb valors -\n“Anònimes, Camins pel Canvi”\nUna sèrie de 9 microrelats\n‘Anònimes, Camins pel canvi’ és una sèrie de 9 microrelats que ens acosta el treball que estan realitzant les associacions dels nostres municipis. La campanya és un reconeixement a les persones que han passat a l’acció per a canviar el nostre món.\n– Els 9 microrelats –\nUna campanya que retorna el protagonisme a les associacions de la Comunitat Valenciana\nNovelda Accessible (Novelda, Alacant) aposta per un model de ciutat en la qual les infraestructures i els serveis públics siguen accessibles per a tots. L’objectiu és obrir una porta que impedeix a moltes persones tenir la possibilitat de transitar lliurement pels carrers, jardins i places de Novelda.\nEl Col·lectiu Obertament (Gandia, València) persegueix la recuperació de les persones amb problemes de salut mental a través de l’art i la creativitat, així com la lluita contra l’estigma i l’exclusió social.També organitzen activitats i tallers destinades a la resta de la societat.\nLa Federació d’Associacions de Mares i Pares d’Alumnes de la província de Castelló (FAMPA Castelló Penyagolosa) defensa un model d’escola pública i de qualitat. La Federació reivindica els drets dels més menuts en l’àmbit educatiu i fomenta la participació de les mares i els pares de la província de Castelló.\nCorfoll (Altea, Alacant) és un col·lectiu activista que treballa per la promoció i conscienciació de valors culturals i socials des d’una perspectiva constructiva. L’objectiu principal consisteix en “somoure els fonaments del poble” mitjançant l’organització d’activitats socioculturals.\nEl principal objectiu de la plataforma és aturar el Pla presentat pel Port de València per a desenvolupar una Zona d’Activitat Logística (ZAL) en La Punta, una pedania de l’Horta situada en el sud de València. Es reclama la paralització de la ZAL, l’obertura d’un procés de participació ciutadana i que es reparen les injustícies comeses.\nLa raó de ser d’aquesta associació és propiciar un espai de reflexió i d’acció feminista, en defensa de les dones. Tracten així de crear espais per a la visibilitat, la participació i el lideratge de les dones.\nMujeres por Mujeres Jacarilla\n‘Mujeres por mujeres’ treballa perquè les dones feministes puguen aprendre les unes de les altres. A més, tracten d’influir al poder polític i a les institucions per tal d’aconseguir una societat igualitària.\nRepresaliados. Paterna fosa 128\nEl principal objectiu de la plataforma és investigar, documentar i treballar en tots els aspectes relacionats amb el patrimoni cultural i social d’Estat, així com en qüestions més particulars dels conflictes bèl·lics del segle XX.\nLa Maranya té com a finalitat educar en la participació a través del teatre o de l’oci nocturn alternatiu, entre altres opcions. Es tracta d’una Casa de Joventut organitzada i dirigida pels propis joves de Benicàssim, una entitat amb molts grups fent moltes coses diferents, des del lleure a la reflexió, literatura i escriptura o art, consum responsable i ecològic, pintura, ball, rock…\n– Associacions amb valors –\nEn els següents vídeos arrepleguem els valors abordats per les protagonistes de la campanya\nAprenentatges i Afectes\nCol·lectiu i Comunitat\nConsciència i Compromís\nDesig i Determinació\nCamins, Encontres i Afectes\nPresentació en El Matí À Punt\nL’impuls de canviar les coses que ens fa passar a l’acció\nLa riquesa del teixit associatiu és un exemple d’aprenentatges i afectes compartits.\nAnònimes – Camins pel canvi\nL’objectiu és promocionar la cultura associativa en tot el territori de la Comunitat Valenciana. Explicar les històries d’associacions, persones que s’organitzen per transformar la realitat. Animar a les persones no associades a implicar-se i participar en el teixit associatiu. Valorar el treball realitzar per les associacions. Agrair el treball silenciós i en molts casos desconegut de les xicotetes associacions.\nAquesta campanya ha comptat amb la col·laboració de la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació de la Generalitat Valenciana.


L'Ajuntament de Mollet precinta un local comercial que pressumptament es volia utilitzar com a mesquita\nPublicat el Dimecres, 10 Juliol 2013 20:50\nLa decisió del Govern Monràs es produeix el mateix dia de l'inici del Ramadà i no ha agradat a la comunitat musulmana afectada.\nL'Ajuntament de Mollet ha precintat aquest dimecres un local comercial ubicat al carrer Sant Ramon, al barri de l’Estació de França, on presumptament la comunitat islàmica Al Huda de Mollet hi volia ubicar-hi una mesquita. Aquest local -amb major superfície- havia de substituir l'espai que fins ara utilitzaven com a lloc de culte. La mesura del govern, format per PSC i CiU, s’ha pres perquè es tracta d’un local comercial que segons la normativa urbanística de la ciutat no es pot utilitzar per altres usos que no sigui aquest.\nFonts municipals afirmen que l’administració local ja va informar a aquesta comunitat islàmica que no podien fer-ho però aquests ho neguen. L'Ajuntament afegeix que la decisió de precintar l'espai l'han pres després que l’Associació de Veïns de l’Estació de França i veïns del carrer Sant Ramon, alertessin al consistori que s’havien iniciat obres en aquest local que, a més, no comptaven amb el permís municipal.\nEn aquest punt, el consistori va enviar un requeriment a la comunitat (que no va voler recollir) informant que estaven incomplint l’ordenança urbanística. Per l’alcalde de la ciutat, Josep Monràs, l’actuació d’aquesta comunitat islàmica no és representativa de tota la comunitat musulmana de la ciutat: “Ens reunim habitualment amb totes elles i mai hem posat cap impediment perquè puguin desenvolupar la seva activitat en locals que compleixen les normes i les ordenances urbanístiques de la ciutat. Inclús els hi hem facilitat espais municipals (antiga fàbrica Lefa) per poder celebrar festivitats importants”, relatava l'alcalde socialista.\nEn aquest sentit, Monràs ha afegit que “la comunitat musulmana del barri de l’Estació de França sap perfectament que no podia adquirir un local comercial com a mesquita perquè incompleix la normativa urbanística de la ciutat, i tot i així han tirat endavant tota una sèrie d’actuacions que són il·legals. Les normes de la ciutat i del país són de compliment obligatori per tothom i l’Ajuntament de Mollet serà intransigent davant qualsevol tipus de radicalisme o xantatge”.\nEl president de la comunitat islàmica Al Huda, Ahmed Balghouch, es defensa del comunicat fet públic per l'Ajuntament de Mollet i en declaracions al rotatiu Contrapunt ha dit que l'entitat només s'ha traslladat del local que ocupen des de fa 17 anys al carrer Sant Ramon, a un altre del mateix carrer, cantonada amb l'avinguda Badalona, que és més gran i que permet desenvolupar les oracions del Ramadà. L'entitat nega que s'hi hagin fet obres sense llicència en aquest espai i apunten que "només han pintat i posat parquet".\nA la comunitat islàmica del carrer Sant Ramon no li ha agradat que la decisió municipal s'hagi pres el dia d'inici del Ramadà i per això avui ha decidit practicar les oracions davant l'edifici de l'Ajuntament, a la Plaça Pau Casals, on asseguren que podrien arribar a convocar unes 400 persones.\nMentrestant l'Associació de Veïns de l'Estació de França assegura que les seves queixes no tenen cap origen racista sinó amb fer complir la legalitat i assenyalen que amb una mesquita al barri ja n'hi ha prou. La comunitat Al Huda pretenia mantenir un sol local de culte al barri substituint l'espai que tenien fins ara al carrer Sant Ramon per un altre més gran al mateix carrer però cantonada amb l'Avinguda Badalona.\nA ningú se li escapa que la fermesa amb la que ha actuat l'alcalde de Mollet a l'hora d'aplicar la llei pot ser interpretada per a molts com una mesura de caire populista. La coincidència amb l'inici del Ramadà o les contradiccions entre la postura del govern local amb el que ha declarat el president de la comunitat islàmica posen en qüestió si aquest ha estat el moment més oportú per prendre la decisió municipal.\nProhibició del burka el 2010 i Plataforma per Catalunya\nPerò Monràs ja va voler ser pioner el 2010, el 28 de juny d'aquell any, es va convertir en un dels primers alcaldes catalans -després d'Angel Ros a Lleida- en prohibir l'ús del vel integral islàmic, el burca i el nicab, "així com qualsevol altra vestimenta o accessori que cobrís totalment el rostre i que impedís la identificació i la comunicació visual de les persones en els edificis i els equipaments municipals". L'acord -aprovat amb els vots del PSC, CiU i PPC- es va prendre per motius de seguretat i per defensar els drets de la dona.\nLa decisió es va produir pocs mesos abans de les eleccions catalanes, celebrades el novembre de 2010, i un any abans de les municipals del 2011, amb l'objectiu d'acontentar part de l'electorat socialista crític amb les polítiques d'immigració del partit. Malgrat la prohibició del burka, Plataforma per Catalunya va obtenir més de 600 vots a les eleccions catalanes i 841 als comicis municipals, i es va quedar a molt poc d'obtenir un representant al consistori. Molts dels suports que va aconseguir el partit liderat per Josep Anglada van arribar d'exvotants socialistes ja que els barris amb major percentatge d'immigració van ser on PxC va obtenir més vots.\nVeure notícia relacionada: Un total de 1.300 immigrants han marxat de Mollet en els últims 3 anys a causa de la crisi


Publicat per enric a 12:04:00\nun escrit maquíssim!! m'has fet emocionar!! no hi ha dret que passin aquestes coses!!\nés molt fort tot això!!\nés un cop molt fort que perdis la teva mare!! de fet totes les morts son fortes però les d'un pare i una mare són les que més!!\nNo la coneixia gaire però pel que m'explicava la joaquima era una dona amb un cor ben gran i sempre estava pendent dels seus fills!!\nApart els cops que vaig coïncidir amb ella, sempre la veia alegre i quan parlava de la seva filla es notava que n'estava orgullosa d'ella!! no seps, quan estava per aquí flix la veia feliç amb vtres!! és notava que hi havia molt bon feeling!\nPerò que hi farem!! poca cosa puc dir!!\nEm sap molt de greu per la joaquima ja què n'estava moltíssim de la seva mare!! diuen que el temps ho cura tot però en aquest moments de tristesa no serveixen de res les paraules!!\nÀnims i una abraçada ben forta per la Joaquima i les nenes!!\nEster, MOntserrat i Ramon ha dit...\nUs acompanyem en el sentiment !\n22 de novembre de 2008 a les 22:03\nGràcies Ester, Montserrat i Ramon de part de nosaltres.\n25 de novembre de 2008 a les 15:48


Mercè Anglès, no t’oblidem! | FET a TARRAGONA\nMercè Anglès, no t’oblidem!\n15 d'agost, 2014\nUpdated: 22 d'agost, 2014\n(Foto: David Ruano – Teatre Nacional de Catalunya)\nAra deu fer 32 anys vaig assistir a una representació al Teatre Auditori del Camp de Mart, de Tarragona, de l’obra Comèdia famosa de la gloriosa Santa Bàrbara, de Vicenç Garcia, el Rector de Vallfogona. Dirigia el muntatge el llavors director de l’Escola Municipal d’Art Dramàtic, Josep Anton Codina. El personatge principal l’interpretava una jove alumna que es deia Mercè Anglès. Va ser per la coincidència d’aquests tres elements (obra, direcció i interpretació) que en aquell mateix moment vaig decidir inscriure’m a l’escola.\nAllà vaig conèixer la Mercè, amb qui de seguida vaig nuar una estreta amistat que, passant per Avinyó, Tàrrega o París, culminava uns anys després, el 1990, amb l’estrena, junts, d’El telèfon, a la Sala Beckett. Després, cadascun emprendria el seu camí, no exempt de contactes i complicitats. Durant aquells primers anys la Mercè s’havia convertit en un nom cabdal del teatre que es feia a Tarragona (EMAD, Companyia La Moderna, Companyia Trono). Després, millorada la seva formació, passant, per exemple, per les mans de Jerzy Grotowski, a Pontedera (Itàlia), i ja esdevinguda actriu professional, tornaria a la seva ciutat quan se li requeriria. Per exemple, en l’espectacle inaugural del Teatre Tarragona.\nAra, la Mercè ens ha deixat. I no puc fer altra cosa que recordar tots els bons moments que hem viscut amb ella, com a amiga, com a actriu i com a emprenedora. El punt en què tot confluïa era la seva vitalitat, que es traduïa en obstinació quan creia que una cosa havia de fer-se. Només així es pot entendre que una actriu es decideixi un bon dia a obrir un espai escènic, la Sala Artenbrut (1993-2005), que tantes oportunitats va donar a molta gent. O que, més tard (2002), junt amb Anna Güell, munti la companyia Q-Ars Teatre.\nEra el prototip de la dona forta (un títol strindbergià que havia interpretat en els seus inicis teatrals), però alhora tendra, amiga dels amics, col·lega. Quan, en els darrers mesos, amb la malaltia fent estralls en el seu impressionable cervell, manteníem converses i recordàvem vells temps, m’imaginava els personatges que li havia vist interpretar o que junts havíem creat, com aquella dona oblidadissa d’El telèfon o l’espectre de la mare a Peus descalços sota la lluna d’agost.\nFins al darrer moment no va deixar de pensar en l’escena. I quan ja havia assumit que no podria tornar a fer d’actriu, no deixava de pensar en quin espai creatiu (ajudant de direcció, escenògrafa…) li podia oferir encara aquesta professió. Que havia convertit, al capdavall, en la seva raó de ser i la seva vida.


Heliophila Isla De La Graciosa Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 144 allotjaments a Isla De La Graciosa.\nHeliophilaApartamentDe La Crugia, Caleta del Sebo, Isla De La Graciosa, Espanya, 35540 - Veure al mapaNotable7,2Basada en5comentarisHeliophilaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 39 fotos\nConvenientment situat a Isla De La Graciosa, Heliophila és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Isla De La Graciosa. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Heliophila sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, cafetera/tetera, estris de cuina per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Isla De La Graciosa, faci de Heliophila la vostra llar.\nCal que informeu el Heliophila de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Sessió informativa Patronal Cecot Terrassa | Reempresa\nLa Reempresa › Agenda › Sessió informativa › Sessió informativa Patronal Cecot Terrassa\nSessió informativa Patronal Cecot Terrassa\nData d'inici: 15-02-2022\nData final: 15-02-2022\nEts una persona reemprenedora i encara no ets usuària de Reempresa? T’agradaria entrevistar-te amb les empreses cedents que t’interessen però encara no t’has donat d’alta? Apunta’t a una de les properes sessions informatives telemàtiques que organitzem i t’explicarem amb detall en què et podem ajudar, i com donar-te d’alta per gaudir de tots els serveis de Reempresa! Una persona de l’equip de consultors i consultores de Reempresa es posarà en contacte amb tu per programar una hora de trobada telemàtica.\nSessió informativa a Girona Sessió informativa Dinàmig Girona Sessió informativa telemàtica Sessió informativa telemàtica Sessió informativa Patronal Cecot Terrassa\nReempresa © 2022 - AVÍS LEGAL - Politica de privadesa - Politica de cookies


Hermitage Mountain Residences | Allotjaments de luxe a Andorra\nUna estada de somni en un entorn natural increïble\nUs donem la benvinguda a les Hermitage Mountain Residences. La història del nostre resort comença durant la dècada del 1970, quan es va obrir Sports Calbó, la primera botiga d’esquí de Soldeu, coneguda per les famílies espanyoles que venien els caps de setmana a esquiar.\nLa nostra voluntat sempre ha estat ser propers als nostres clients i facilitar-los al màxim l’estada. Per respondre a la demanda dels turistes i amb la democratització cada vegada més important de l’esquí al nostre país, vam decidir construir els Apartaments Calbó i, més tard, El Duc, un hotel restaurant a peu de pistes amb divuit habitacions.\nVolíem que tots els esquiadors i visitants que arribaven a Soldeu trobessin un lloc on se sentissin com a casa, un lloc on les vacances en família fossin com estar a casa però amb tots els serveis a l’abast per viure una estada única. Quinze anys després, va néixer l’Sport Hotel, el primer hotel de quatre estrelles del resort, i el va seguir, el 1996, l’Sport Hotel Village, el nostre quatre estrelles superior, que està ubicat al mateix edifici que el telecabina d’accés a l’estació d’esquí.\nLa nostra família sempre ha tingut el servei al client a l’ànima, així com la voluntat de proposar una hospitalitat de qualitat i propera, i de mantenir l’esperit familiar a les nostres instal·lacions, la qual cosa ens permet convertir l’hostaleria en una\nfeina i en un estil de vida per a nosaltres, sense perdre de vista la cerca constant de nous reptes i nous projectes per als nostres clients.\nÉs així com el 2006 vam apostar per construir un hotel de cinc estrelles i un spa únic: l’Sport Hotel Hermitage i l’Sport Wellness Mountain Spa, que es van convertir en el primer establiment hoteler dels Pirineus de rebre el reconeixement de The Leading Hotels of the World.\nAmb l’objectiu de millorar cada dia encara més, és un orgull per a nosaltres presentar-vos aquest nou concepte de descans a peu de pistes: un xalet amb residències privades exclusives. Una oferta innovadora d’allotjaments de muntanya i de serveis d’alt nivell que consta de nou residències de 120 m2 a 250 m2, que es comuniquen entre elles i permeten crear espais privats únics de fins a 500 m2.\nLa família Calbó\nDescobriu el benestar en un xalet exclusiu a peu de pistes, una experiència única a Andorra\nLes Hermitage Mountain Residences són un xalet amb residències privilegiades, situades en un entorn únic a la població de Soldeu, Andorra, a 1.850 metres d’altitud i a peu de l’estació de Grandvalira. Els nostres allotjaments privats d’alt nivell estan situats en un edifici renovat fa poc i decorat com la típica construcció de muntanya, amb la fusta massissa i el ferro com a protagonistes: una decoració moderna, acollidora, d’alta qualitat i que transmet comoditat.\nLes Hermitage Mountain Residences formen part de l’Sport Hotels Resort & Spa, una de les agrupacions hoteleres més importants i prestigioses d’Andorra, i que és una garantia de servei d’alt nivell i d’hospitalitat.\nEl xalet consta de nou residències exclusives distribuïdes en un edifici de cinc plantes, dividides en espais amplis i acollidors, amb una superfície d’entre 120 m2 i 500 m2, i la majoria gaudeixen de vistes de la muntanya i de les pistes d’esquí de Grandvalira. Un espai de benestar únic que us permetrà desconnectar de la rutina i gaudir d’un entorn natural inoblidable.\nUn concepte nou de benestar als Pirineus\nA les Hermitage Mountain Residences us oferim un tracte personalitzat, punt d’inici d’una experiència exclusiva i nova en allotjaments d’alt nivell. Envieu-nos les vostres dades de contacte perquè us n’informem i us assessorem en el procés de reserva.\nVia de contacte preferit*Via emailVia telefònicaIndiferent\nHorari de contacte preferit*En horaris d’oficinaAls matinsles tardesÉs indiferent el moment\n0 + 1 = ? Si us plau, prova que ets humà resolent l'equació *


La jornada laboral per a l’exercici de 2014 serà de 40 hores setmanals de dilluns a divendres, amb un màxim total de 1.738 hores anuals de treball efectiu\nEl calendari laboral del sector de la construcció de Lleida per a l’any 2014 s’ha signat a la seu de COELL entre els representants de la Federació de Gremis de la Construcció de Lleida i els representants de les organitzacions sindicals UGT i CCOO.\nAixí, la comissió negociadora acorda establir el calendari laboral per a l’any 2014 en els següents termes:\n1.- La jornada laboral per a l’exercici de 2014 serà de 40 hores setmanals de dilluns a divendres, amb un màxim total de 1.738 hores anuals de treball efectiu.\n2.- Les festes oficials a Catalunya fixades en el calendari per a l’any 2014 són:\n21 d’abril (Pasqua)\n26e desembre (Sant Esteve)\n3.- A més de les festes esmentades, s’hauran d’incloure les dues festes locals del respectiu municipi. En el supòsit que les dues festes locals que s’han fixat, coincideixin amb dissabte, diumenge, festiu per conveni, festiu nacional o autonòmic, es traslladarà al primer dia laborable següent.\n4.- La jornada laboral festiva segons el conveni col·lectiu serà els dies 17 d’abril i 24 i 31 de desembre.\n5.- Les parts estableixen que serà festa per conveni l’any 2014 els següents dies: 2 de maig, 23 i 24 de juny, 12 de setembre, 31 d’octubre i 29 i 30 de desembre.\nD’altra banda, la Comissió Negociadora aprova incloure en el redactat del vigent Conveni col·lectiu del Sector de la Construcció de la província de Lleida, dins l’article 39 titulat “indemnitzacions”, el següent apartat: “ -Per a l’any 2013: 47.000 euros”.


Mei Berghoamatle Bad Kleinkirchheim Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nMei BerghoamatleBungalowVorderkoflach 20, Kleinkirchheim, Bad Kleinkirchheim, Àustria, 9564 - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en2comentarisMei BerghoamatleVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 30 fotos\nAl visitar Bad Kleinkirchheim, vosté es sentirà com a casa a Mei Berghoamatle, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Mei Berghoamatle també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bad Kleinkirchheim. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de transport hotel/aeroport. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com camp de golf (a 3 km), esquí, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Mei Berghoamatle.\nCal que informeu el Mei Berghoamatle de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


El paisatge cultural com a recurs econòmic i el cas de l’espai agrari del Baix Llobregat | Consell Comarcal del Baix Llobregat\nEl paisatge cultural com a recurs econòmic i el cas de l’espai agrari del Baix Llobregat\nEnviat 1 Oct, 2013\nDonar resposta a la pregunta de si el paisatge pot, com a patrimoni cultural, ésser entès com a recurs econòmic suposa fer una sèrie de consideracions prèvies. Com a “cultural” –pres de l’alemany kulturell al segle XX- perquè en darrer terme tots el paisatges poden ésser considerats culturals; i com a “patrimoni” perquè sovint associem la paraula a quelcom no només valuós sinó raonablement estable en el temps i, per tant, ontològicament contrari a allò que el paisatge és.\nSi superada aquesta primera dificultat ens fem de nou la pregunta s’imposen altres interrogants. ¿Existeix un mercat potencial? Atès que de res serveix que el recurs existeix-hi com a possibilitat si no hi ha a qui adreçar-lo i, si així fos, també seria necessari aclarir llavors ¿que oferir? Per que el paisatge com a subjecte d’explotació o com a valor resulta massa ampli o genèric.\nLa ponència es planteja el sentit d’aquestes preguntes en el cas de l’espai agrari del Baix Llobregat que, a la vall, al delta o a la muntanya és avui més “país” –tal i com s’entén la terra des del punt de vista de qui la treballa- que “paisatge”, donat que aquest suposa una mirada i un vincle que a hores d’ara no es donen.\nEl secret de la resposta es troba de nou en la paraula cultural que deriva en darrer terme del llatí cultus -us i explica i restitueix el vincle perdut entre els ciutadans i l’espai cultivat que la ciutat, o les ciutats en el nostre cas, envolten. La proposta apunta, per últim, canvis per assolir de nou les condicions necessàries per a l’existència del paisatge com a recurs econòmic al Baix Llobregat partint de la dificultat que suposa fer-ho sense molestar o malmetre l’activitat agrària que dona sentit al conjunt i atesa la impossibilitat de recorre a imatges o models del passat recent de l’espai.\nLuis Maldonado (UPC)


Publicado por Rafa Vadillo en 15:10 No hay comentarios:\nVideoclip de la Travessa dels Pirineus escalant\nJa podem veure per internet, el videoclip de la TRAVESSA DELS PIRINEUS ESCALANT:\nAra toca esperar que en Lluc tingui acavada la pelí final.\nPublicado por Rafa Vadillo en 8:45 2 comentarios:\nEtiquetas: Travessa Pirineus escalant\nCARA NORD DE LA TORRE DE MARBORÉ\n¡¡Per fí!!. A la quarta vegada ha pogut ser. Fa un bona pila d’anys que portava a la carpeta, la resenya de la Ravier a la Cara Nord de la Torre de Marboré.\nA primers d'Agost vaig poder escalar-la amb els amics de la Travessa dels Pirineus, a mes d'en Benoit i l'Albert. Una ascensió que m'ha fet una especial il•lussió.\nAquí la ressenya que he fet, sobre foto:\nI aquí unes fotos fetes per en Benoit i en Jordi Vilà.\nPublicado por Rafa Vadillo en 11:53 2 comentarios:\nEtiquetas: Alpinisme-Cara Nord Torre de Marboré\nImatges del Rally 12h d'Escalada Terradets\nPer als que no vau poder gaudir de la festassa del Rally Arc'teryx 12h d'Escalada Terradets, aqui podeu veure les imatges:\nEL VIDEO COMPLERT DEL RALLY: http://www.vimeo.com/12407892\nLES FOTOS DEL RALLY: http://picasaweb.google.es/110424549985428350683/Temp#\nA veure si l'any vinent us animeu i ens veiem Terradets.\nPublicado por Rafa Vadillo en 2:12 No hay comentarios:\nProjecció d'INES PAPERT per primera vegada a Catalunya\nEl proper dilluns dia 1 de Març hi haurà la primera projecció que la escaladora alemanya Ines Papert farà a casa nostra (Mostra d'Audiovisuals de Muntanya de Sant Martí a Barcelona) i a tot l'Estat Espanyol.\nAquesta dona es possiblement la millor escaladora en gel a nivell mundial entre altres coses (M11 en Dry, grau 6+ en cascada de gel, 8a en roca, apertures a l'Himalaia, etc...).\nFOREVER d' Ines Papert\nDilluns día 1 de Març a les 20:30 h.\nMés informació a: http://www.mostrademuntanya.cat/programa.html\nPublicado por Rafa Vadillo en 7:14 No hay comentarios:\nLA DIAGONAL- Les altres cascades de Bielsa\nCada vegada hi ha més saturació a les zones clàssiques de cascades de gel. Fa uns dies vam veure una de les situacions més inconscients que he vist a la muntanya i ja fa molts anys que volto. A la boca sud del túnel de Bielsa, amb 6 o 7 graus positius, dia assolellat, risc 4-5 d'allaus i 34 persones a la cascada El Sueño del Agua!!!!!!!!!!!.\nPocs dies desprès, a una coneguda web d'un grup de muntanya virtual, comentaven la situació ja que ells estaven a la via en aquells moment, posant a parir els que anaven per sota. Com si el problema només fos dels altres!!!! i sense plantejar-se ni tan sols, que ells tampoc haurien d'haver-se ficat allà, encara que fossin els primers a entrar a la via. El problema no es quants eren sinó què feien allà, en aquell moment i en aquelles condicions!!!.\nNosaltres, desprès de voltar una mica analitzant les condicions de diferents zones properes, vam tenir molt clar que només era segur escalar a la boca nord, a les cascades que no tenen campes ni corredors de neu a sobre que et puguin caure a sobre (insisteixo) un dia de temperatures positives i risc d'allaus 4-5.\nAixí va ser com amb en Marcel, vam escalar LA DIAGONAL. Una cascada en la que gaire gent es fixa a la boca nord, on la majoria només veu la Dorada i companyia. Els companys (Canito, Roger, Marc i el Tronko) van fer una altre al costa que s'ens dubte es del millor de la zona: EL CARNAVAL, una via que vaig fer fa un parell d'hiverns amb en Javi. Penjo aquí la foto-ressenya i algunes imatges de la escalada.\nBones escalades i una mica de seny, que juguem amb coses que no tenen recanvi.\nPublicado por Rafa Vadillo en 5:59 2 comentarios:\nProjecció d'INES PAPERT per primera vegada a Cata...


La Policia Nacional espanyola envia un informe al jutge amb les lesions dels agents l’1-O – L'Alerta\nLa Policia Nacional espanyola envia un informe al jutge amb les lesions dels agents l’1-O\nLa Policia Nacional ha lliurat al jutjat d’instrucció número 7 de Barcelona un informe on es detallen les lesions patides pels agents durant el referèndum d’independència. De la quarantena de lesions, la més greu és un traumatisme a un dit de la mà.\nL’informe només detalla la lesió i el lloc on es produí. Dels diferents centres de votació, hi apareixen el col·legi Verd de Girona, el col·legi Nostra Llar de Sabadell o les Escoles Pies de Barcelona. El que no detalla l’informe és les minutes policials, ni informes mèdics (s’explicita que moltes lesions no van necessitar atenció mèdica) ni com s’han produït.\nAltres lesions exposades en l’informe són “molèsties al genoll dret”, “contusió a l’ungla de la mà dreta” o “hematoma muscle/gluti esquerre”. La policia espanyola ha aportat l’informe com una prova de que estava sent agredida i calia carregar contra els votants.\nLa CUP obre una caixa de donacions per ajudar els encausats per l'1-O\nPuigdemont es planteja establir-se permanentment a Bèlgica\nVist el llistat, m’estranya que no hagin comptat “despentinat” com a lesió.\nUna amiga de Lleida era a la clínica Montserrat el dia 2 d’octubre i va veure com dos policies van anar a buscar informes mèdics. Un presentava una rascada al braç i l’altre va entrar coixejant però va sortir-ne pegant bots amb l’informe a la mà!


Navàs celebra un any més el Dia de l'Arbre | Sostenible\nNavàs celebra un any més el Dia de l'Arbre\nEl darrer divendres de gener s'ha organitzat una plantada amb els centres d'educació primària\nFont: Aj. Navàs\nUn any més, Navàs celebrarà aquest darrer divendres de gener el Dia de l'Arbre, una iniciativa de la regidoria de Medi Ambient de l'ajuntament amb la col·laboració dels centres d'educació primària Sant Jordi i Sant Josep. Enguany hi ha la novetat que s'han establert dues localitzacions diferents per a aquestes plantades en comptes d'una de sola.\nA les 10 del matí el col·legi Sant Josep plantarà dos arbres de l'amor (Cercis Siliquastrum) a la plaça Antoni Gaudí i el CEIP Sant Jordi ho farà a les 11 del matí amb sis pins pinyers (Pinus Pinea) dins del recinte de la mateixa escola. A continuació, els alumnes de les dues escoles gaudiran d'un esmorzar de coca i xocolata.\nSegons informa el consistori, en la organització de tota la celebració del Dia de l'Arbre s'han tingut en compte criteris ambientals i de reducció de residus. Es faran servir gots reutilitzables que ha cedit el RAIG, punt d'informació juvenil, i bosses que contenen l'esmorzar, fabricades amb blat de moro, i reutilitzables per a la recollida selectiva de la FORM.\nPer plantar tots els arbres s'utilitzarà terra orgànica i compost que ha donat el Consorci del Bages per a la Gestió de Residus obtingut de la recollida selectiva de la fracció orgànica del municipi de Navàs i de l'adob obtingut directament del compostatge casolà de les dues escoles.


18 Novembre 2021 ~\nL’Esbart Català de Dansaires ha editat un llibre i un CD que recull el ball dels Llancers de Teià. Els dos documents seran presentats el proper diumenge al migdia a La Unió, a càrrec dels seus compiladors.\nEl llibre, titulat Aportacions a la dansa catalana, n’exposa l’origen i l’evolució, gràcies a les explicacions proporcionades per Rosalia Raméntol i Primitiva López, i a la documentació facilitada per Mercè Sabates i Joan Gibernau.\nEl CD va ser enregistrat el 2019 i constitueix el primer volum interpretat per la Cobla del Centenari, dins de la col·lecció Músiques del MercèDansa. El ball de Teià apareix amb el nom de Ball dels Llancers de la Palma i reprodueix en cinc pistes consecutives les danses de què es compon: Els calaixos, Les línies, Els molinets, Les visites i Els Llancers.\nEls Llancers és un ball de saló vuitcentista amb gran predicament que, en el cas concret de Teià, es ballava per la Festa Major després de la primera part del ball de nit. La documentació escrita més antiga que s’ha conservat referida al municipi és del 1891, tot i que segurament és molt anterior.\nEl seu origen se situa a França, si bé sembla derivar de les antigues contradanses angleses del segle XVII. Del país veí va arribar a Catalunya a través dels balls burgesos de l’alta societat barcelonina. El 1860, per exemple, ja apareixia en el programa de balls del Liceu amb motiu del Carnaval, i, poc més tard, es devia estendre a les festes populars. Sembla que el nom li ve donat perquè els primers dansaires probablement anirien vestits amb l’uniforme de llancers.\nN’hi ha un gran recull de músiques diferents. En el cas de Teià, la partitura hauria estat escrita pel mestre Enric Tresserras per ser tocada per una orquestrina.\nPèrdua i recuperació\nA casa nostra, el ball dels Llancers va gaudir de bona salut fins a la dècada de 1950. El 1974 es va tornar a ballar, però no va ser fins al 2010 que se’n va reprendre la continuïtat, gràcies a la feina de recuperació impulsada per les citades Rosalia Raméntol i Primitiva López, amb la col·laboració de la pianista Maria Rosa Ribas i de la coreògrafa i professora de balls de saló Elena Barrioso.\nLa seva tenacitat va esperonar l’aparició d’un grup de dansaires format per setze parelles i la implicació del músic local Bernat Antolín. Aquesta iniciativa –que Rosalia Ramentol va documentar en un dossier que podeu consultar a la Biblioteca municipal de can Llaurador– va donar peu a la creació de l’associació Teià Tradició Viva amb el propòsit de vetllar per l’execució, conservació, difusió i transmissió dels Llancers a les generacions futures.\nEl 2011, es van sumar al projecte el formador i mestre de danses populars i tradicionals Mon Cardona i l’erudit i mestre dansaire Pompili Massa, premi Joan Amades 2006 i autor, entre d’altres, del llibre El ball a plaça a la Costa de Llevant, sobre els balls populars al Maresme. Gràcies als seus coneixements, Massa va coreografiar novament les tres figures inicialment recuperades i va reconstruir la resta d’escenes del ball, d’acord amb els paral·lels existents.\nSi ho desitgeu, diumenge en veureu una demostració a càrrec dels dansaires de Teià, sota la direcció del mestre Massa.


L’IBANAT i experts arqueòlegs revaloritzen el patrimoni arqueològic de la finca pública de Son Real\n4 novembre 2020Conselleria de Medi Ambient i Territori\nL’IBANAT i experts arqueòlegs revaloritzen el patrimoni arqueològic de la finca pública de Son Real NNota Informativa\nL’actuació permetrà augmentar significativament el valor històric del conjunt i té un termini d’execució previst de tres setmanes\nEl director general d’Espais Naturals i Biodiversitat, Llorenç Mas, i el gerent de l’IBANAT, Joan Ramon, han visitat, aquest dimecres, les actuacions d’excavació, documentació, consolidació i adequació del jaciment arqueològic d’Es Figueral, a la finca pública de Son Real.\nLa intervenció és de caràcter programat, atenent a la Llei 12/1998, de 21 de desembre, de patrimoni històric de les Illes Balears, i el Decret 14/2011, de 25 de febrer, pel qual s’aprova el reglament d’intervencions arqueològiques i paleontològiques de les Illes Balears. Compta amb un pressupost de 14.261,65 € i es preveu que es pugui executar en tres setmanes. L’objectiu principal, segons ha explicat Mas, és «revaloritzar el jaciment arqueològic com a punt d’interès patrimonial i cultural, de cara a la seva divulgació i visita».\nUn equip de experts arqueòlegs i restauradors amb la col·laboració de personal de l’IBANAT realitzaran tasques de documentació, consolidació d’estructures i excavació al jaciment arqueològic. En aquest sentit, Ramon ha explicat que entre les actuacions previstes hi ha la consolidació de les estructures excavades; la supervisió, valoració i posada al dia d’antigues consolidacions realitzades els anys setanta i l’excavació puntual per a la posterior consolidació d’esbaldrecs i connexions murals poc clares.\nUn segon eix d’actuació es centrarà en l’actualització de la documentació planimètrica i l’excavació dels reductes sedimentaris que no s’excavaren els anys seixanta. «Això permetrà augmentar significativament el cabdal d’informació concreta sobre el jaciment», ha assegurat el gerent d’IBANAT.\nEl Figueral de Son Real va ser descobert en el transcurs de la construcció de la carretera d’Alcúdia a Artà i fou excavat l’any 1965 per Guillem Rosselló Bordoy i Joan Camps Coll. Es tracta d’un conjunt monumental format per sis construccions similars a les navetes amb un monument central situat sobre un petit turó. Aquest monument, de perfil esglaonat, és de planta aproximadament triangular i acull una cambra en el punt més elevat.\nLa cronologia del conjunt s’ha establert entre el bronze final (naviforme i prototalaiòtic) i la primera edat de ferro (talaiòtic), si bé en el jaciment s’hi va documentar també una ocupació islàmica. Les estructures estan realitzades amb pedres treballades, majoritàriament d’origen calcari i de mides variables. Alguns murs conserven fins a 5 o 6 filades de pedra, tot i que la majoria no superen les tres filades. D’altres murs estan muntats directament a sobre de la roca de base i d’altres encara estan construïts sobre paquets de sediment terrós de gruix variable.\nEl Figueral de Son Real es troba situat dins la Finca Pública de Son Real i forma part del recorregut arqueològic que es pot realitzar a tota la finca. A més, compta amb un espai de divulgació al centre d’interpretació.\nEs tracta d’un jaciment molt accessible i pràcticament excavat del tot, que té a més un gran interès històric i atractiu monumental. Des del punt de vista arqueològic, destaca per ser un assentament de transició entre la cultura de les navetes (naviforme) i dels talaiots (talaiòtic) que agrupa navetes (habitatge típic de l’edat del bronze balear o naviforme), al voltant d’un monument central, tret, aquest darrer, que caracteritza els assentaments de l’edat del ferro (a partir del talaiòtic). Es tracta del segon jaciment més antic excavat a la zona, essent el primer, el dolmen inacabat de Son Real.


Descobreixen un hàbitat neandertal de més de 120.000 anys a Aspe\nLa troballa compta amb investigadors de la Universitat de València (UV), la Universitat d'Alacant (UA), l'Institut des Sciences de l'Évolution de Montpeller (França) i l'Arkeologi Museoa de Bilbao.\nUn equip d'investigadors de la Universitat de València (UV), la Universitat d'Alacant (UA), l'Institut des Sciences de l'Évolution de Montpeller (França) i l'Arkeologi Museoa de Bilbao han descobert a Aspe (Alacant) un hàbitat neandertal a l'aire lliure de més de 120.000 anys al Paratge Natural de Los Aljezares.\nHistòricament, el registre arqueològic del paleolític europeu i, concretament, de la Península Ibèrica, procedeix de la informació proporcionada per jaciments situats a coves.\nLa major part de les excavacions arqueològiques en els darrers 150 anys s'han dut a terme en este tipus d'emplaçaments, per la qual cosa hi ha molt poca informació amb què explicar què passava fora tant des d'un punt de vista del comportament humà com dels patrons d'assentament.\nDurant el paleolític mitjà, període en què van viure els neandertals, estes poblacions també es van assentar a campaments a l'aire lliure. És el cas del jaciment dels Aljezares que, segons el professor de la UV Aleix Eixea “constitueix un dels pocs exemples d'este tipus a la Península Ibèrica i l'únic en l'àmbit valencià on s'han pogut documentar dos nivells arqueològics la seua posició original, rics en materials lítics, faunístics i arqueobotànics, i ben datats temporalment”.\nEixea també apunta que “els resultats obtinguts en este estudi mostren que este jaciment va servir com a punt de pas de les poblacions neandertals entre la costa i l'interior de la Península Ibèrica dins una àmplia xarxa territorial que els diferents grups utilitzarien per abastir-se de recursos biòtics i abiòtics, fonamentalment la configuració de les seues eines de pedra (raïnes, puntes de llances, etc.) i el processat i consum dels animals que van caçar (cérvols i cavalls)”.\nL'estudi geològic dels dipòsits on es troba el jaciment de Los Aljezares ha permès definir un paisatge i clima molt diferent de l'actual. Este treball, juntament amb la datació del jaciment, ha estat portat a terme pel professor del Departament de Ciències de la Terra i del Medi Ambient de la Universitat d'Alacant Jaime Cuevas, que afirma que “es pot emmarcar el jaciment durant el darrer màxim glacial, un període amb un clima una mica més càlid i humit que l'actual, on l'entorn de la conca del Vinalopó en este sector estava caracteritzat per àrees planes amb un sistema de llacunes en lloc de la complexa xarxa de barrancs que podem observar actualment. Esta configuració va poder afavorir l‟ocupació dels neandertals en un paisatge accessible, amb aigua estable i recursos biòtics propers”.\nA partir de l'anàlisi de les marques d'ús deixades en estes suports de pedra, també s'han pogut testificar l'ús d'utensilis fetes en fusta però que no s'han conservat. Així aleshores, este estudi posa de manifest la importància dels jaciments a l'aire lliure durant el Paleolític mitjà i com estes han passat desapercebuts a la investigació.\nEn este sentit, Los Aljezares aporta claus rellevants per entendre millor l'ecologia, l'adaptació i la dinàmica dels estils de vida de els neandertals que van habitar a la Península Ibèrica.\nEn els propers mesos, amb l'ajuda i la col·laboració de l'Associació Cinco Ujos. Observatori de Patrimoni i l'Ajuntament d'Aspe, els treballs de camp es reprendran amb l'objectiu d'ampliar la informació disponible.


Projecte educatiu - Escola Torre Roja\nEl català, com a llengua pròpia i oficial pel territori, és la llengua vehicular d’ensenyament i aprenentatge i s’utilitza també en totes les actuacions del Centre, tant didàctiques, com administratives i de relació.\nL'escola proporcionarà als alumnes una adequada competència lingüística en català i en castellà i es garantirà el coneixement i l’ús bàsic de l'anglès.\nSom una escola que vetlla per l’educació integral de l’alumne/a. Els nostres objectius són:\nEducar persones que se sentin respectades i valorades, amb una imatge positiva de sí mateixes.\nPromoure el coneixement d’un mateix i la reflexió sobre les pròpies actituds, assumint les conseqüències positives i negatives de cada acte.\nDestacar en els alumnes la importància de l’esforç com a superació en el camí del creixement personal.\nPotenciar la capacitat d’anàlisi, reflexió, discussió i decisió.\nFomentar una actitud oberta a tot tipus de manifestacions artístiques i culturals.\nFomentar la curiositat i el respecte pel món que ens envolta, treballant la importància de respectar i conservar el medi natural.\nEducar en el respecte pels drets i llibertats fonamentals i en l’exercici de la tolerància. Formar alumnes per la pau, la cooperació i la solidaritat.\nAfavorir l’adquisició d’hàbits de treball intel·lectual en l’alumnat, ajudant en el desenvolupament de la capacitat d’observació i recerca de la informació, i facilitant tècniques per a l’estudi.\nÉs la reunió setmanal de TOTS els/les alumnes i mestres de l’escola.\nTot i ser una escola de dues línies, els cursos disposen d’un espai en comú per a compartir activitats. Amb tot, les aules disposen de parets corredisses per tal d'afavorir els petits grups de treball.\nEls/les alumnes d’un mateix curs, comparteixen espai i tutors responsables, que faciliten la coordinació i el treball en equip. Alhora, es disposa d’espais diferenciats, per a facilitar els grups reduïts.\nIntroduïm la llengua estrangera a P3, ja que les edats primerenques afavoreixen una millor absorció de l’ idioma.\nCONEIXEMENT DEL MEDI NATURAL I SOCIAL EN ANGLÈS\nA partir de P5 i fins a 6è. S’introdueixen els conceptes en aquesta llengua i es complementen amb l’experimentació en català.\nA partir de P3 i fins a 6è, està organitzada en grups flexibles, d’edat i nivell. És una sistematització de les àrees instrumentals de llengua i matemàtiques.\nEls tallers de Plàstica engloben diferents aspectes de l’Educació Artística i també en aquesta organització apliquem la barreja d’alumnes de diferents edats dins del cicle. Alhora, des del curs 2006-07, hem introduït un nou projecte que consisteix a treballar la plàstica en anglès.\nEns agrada començar a treballar, entrar a les aules, sortir al pati... al so de la música. Cada any, es tria un tema a treballar. Així, a més de marcar l’inici i el final de les classes, aprenem nous continguts de cultura general.\nEls/les alumnes de 6è són els encarregats de la megafonia de l’escola: així, cada dia es diu el Bon dia a tothom, la temperatura interior i exterior, la música que s’està escoltant aquella setmana i també es feliciten els aniversaris.\nIntroduïm els Escacs a 1r. És un dels jocs més complets i que ajuda al desenvolupament maduratiu i intel·lectual dels infants.\nL’escola organitza o participa en un reguitzell d’activitats que vénen a complementar i enriquir les diferents àrees: Concert de Nadal, Fira de Sta Llúcia, Pastorets, Setmana Cultural, Projecte Euromania, Trobada “Viu el Parc”, Cantània, Trobada dansaire “Fem Dansa”, Concurs de Poesia, Sant Jordi, Certamen de lectura en veu alta, Olimpíades i Festa de Fi de Curs.\nHem fet una aposta per les noves tecnologies. Totes les aules disposen de pissarres digitals i/o TV, projectors i ordinadors. Volem que els/les nostres alumnes es familiaritzin amb aquests recursos i aprenguin a utilitzar-los correctament, traient-ne el màxim de profit. Enguany, l'escola ha fet una aposta també per l'ús de tauletes a les aules.\nSubpàgines (3): Artist English Catalunya Intercomprensió Ràdio


La Casa Navàs inaugurarà el capcer reconstruït el dijous 9 de juliol | La Guia De Reus\nInici Actualitat La Casa Navàs inaugurarà el capcer reconstruït el dijous 9 de juliol\nA causa de la COVID-19 la inauguració serà en línia. Es podrà seguir pel web de la Casa Navàs i per Canal Reus\nEl projecte del capcer es va començar a redactar l’any 2014, però no va ser fins el juliol del 2019 quan es va presentar a la Comissió Territorial del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya a Tarragona perquè l’aprovés. Després d’estudiar-lo detalladament, la Comissió va donar llum verda al projecte i a finals de gener del 2020 els picapedrers del taller Pedra Maties de Solsona van començar a esculpir la pedra de Vinaixa. El mes d’abril, l’empresa de restauració i rehabilitació del patrimoni arquitectònic Rècop va començar a treballar directament a la Casa Navàs. Les obres han culminat a finals de juny. Tot el procés de reconstrucció ha estat seguit al detall pels arquitectes el projecte, Pau Jansà i Joan Tous, i pel conservador restaurador, Pau Arroyo.\nL’aspecte final del capcer reconstruït és molt similar al que va dissenyar Lluís Domènech i Montaner. La morfologia dels plafons de pedra decorada i els pinacles grans, els dels extrems del coronament, són pràcticament idèntics, ja que s’han pogut copiar de les peces originals\nconservades. En canvi, els pinacles petits que hi ha al centre del frontispici són una inspiració perquè no es conservaven els genuïns. Per fer-los s’ha obtingut la informació de les fotografies de l’època i del treball en pedra que hi ha a l’interior de la casa. Per treballar les corones de flors que decoren tots els pinacles també s’ha hagut de seguir aquest darrer procediment.\nEl procés de reconstrucció ha estat molt fidel al projecte dissenyat pels arquitectes i el conservador-restaurador. Només s’hi han hagut de fer dos canvis. Per una banda, s’han reduït les dimensions de l’estructura metàl·lica que suporta el capcer i, per l’altra, s’ha optat per teules vidriades de colors, igual que les originals, en comptes de les de color marronós.\nA causa de la pandèmia del coronavirus, la presentació del capcer no es podrà fer amb públic a la plaça del Mercadal, tal com s’havia previst originalment, ja que l’Ajuntament no ha donat permís per ocupar la via pública. Per això, la inauguració haurà de ser virtual. Es podrà fer el\nseguiment de l’acte a través del web de la casa, www.casanavas.cat, i de Canal Reus. L’acte començarà a les 20.30 h amb la projecció del documental Casa Navàs. Reconstruint la memòria i, posteriorment, hi haurà una recreació teatral que culminarà amb la descoberta del capcer.\nEl documental Casa Navàs. Reconstruint la memòria és un documental de format curt elaborat per la productora reusenca Acid Factory. S’hi explica pas a pas el procés de reconstrucció del capcer a través de les persones que hi han intervingut, com els arquitectes, el conservador estaurador, la cap d’obres i la directora de la Casa Navàs. A banda, també hi participen l’etnòleg Salvador Palomar, que situa el capcer en el context i detalla com es van viure els bombardejos durant la Guerra Civil, o l’escriptor Xavier Amorós, una de les poques persones de la ciutat que encara recorda quin aspecte tenia la casa abans que fos destruïda. L’objectiu del documental és deixar testimoni de la reconstrucció del capcer perquè les generacions futures puguin conèixer amb detall la feina feta.\nUna vegada finalitzada la projecció del documental començarà una recreació teatral que culminarà amb la descoberta del capcer. La creació i direcció del muntatge va a càrrec de la companyia Lucky Luke, en col·laboració amb Les Artistes Locals.\nL’espectacle estarà protagonitzat per l’arquitecte de la Casa Navàs, Lluís Domènech i Montaner (Manuel Barroso), un dels obrers que ha esculpit la pedra (Benjamín Miguel) i la seva xicota (Irene Benavent). El punt final de l’acte el posarà Domènech i Montaner amb la inauguració del capcer. En aquests moments el capcer està cobert gràcies a una tela que ha confeccionat el sastre Josep Maria Casas.\nMés enllà de l’acte d’inauguració del capcer s’han preparat altres activitats. Durant la setmana següent a la descoberta del coronament de la façana, del 13 al 18 de juliol, la botiga romandrà oberta tot el dia. Tots aquells que ho vulguin podran entrar i gaudir del documental Casa Navàs. Reconstruint la memòria. A més, a l’entrada de l’antic comerç tèxtil s’exhibiran dues de les peces originals del frontispici de Domènech.\nParal·lelament, s’han organitzat dues conferències. La primera tindrà lloc el dilluns 13 de juliol a les 19.30 h. Sota el títol Els bombardejos a Reus durant la Guerra Civil, l’etnòleg Salvador Palomar i l’historiador Ezequiel Gort oferiran una ponència en la qual explicaran els efectes que van tenir les bombes a la capital del Baix Camp i, més concretament, a Casa Navàs.\nDos dies després, el dimecres 15 de juliol a les 19.30 h, l’arquitecte Joan Tous, el conservador-restaurador Pau Arroyo, la directora de restauració de Rècop, Roser Galceran, i la directora de la Casa Navàs, Sílvia Sagalà, seran els ponents de la conferència La restauració del capcer de Casa Navàs. En aquesta xerrada es farà un repàs exhaustiu del procés de reconstrucció del frontispici.\nArticle anteriorL’Ajuntament de Mont-roig del Camp obre dos passos provisionals a l’antiga via del tren al seu pas per Miami Platja\nArticle següentSuu, Le Nais i Bigott actuaran a Reus en el marc del cicle Fil Musical


Menja de manera sana i equilibrada amb el mètode del plat | El Bloc de la Tavella\nMenja de manera sana i equilibrada amb el mètode del plat\nPublicat per latavella on 7 d'agost de 2019 7 d'agost de 2019\nEl mètode del plat és una eina per poder dissenyar els nostres àpats de manera sana i equilibrada. És un mètode elaborat per la universitat de Harvard, el qual consisteix en dividir el plat dels nostres àpats principals, dinars i sopars, de manera molt fàcil i visual en verdures, farinacis i aliments proteics.\nAquests tres grups d’aliments cal acompanyar-los d’una beguda, es recomana beure aigua, i un postra, que serà fruita o un làctic.\nPer portar a terme aquest mètode, només cal que dividim un plat estàndard de la següent manera:\n50% VERDURA – Al 50% del nostre plat hi col·locarem verdures (enciam, pebrot, ceba, tomàquet, porros, albergínia… sempre ecològics i de temporada). Cal cuinar-les i preparar-les de maneres diferents: amanides, bullides, al vapor, en forma de crema, al forn, a la planxa, saltejades… Evitant sempre els fregits i arrebossats.\n25% FARINACIS – Al 25% del nostre plat hi col·locarem cereals i derivats (arròs, quinoa, cuscús, pa integral, pasta integral…), llegums (cigrons, mongetes, llenties, pèsols…) o tubercles (patata, moniato…).\n25% ALIMENTS PROTEICS – Al 25% restant, hi col·locarem ous, carn, peix, tofu, seità o tempeh. Els cuinarem a la planxa, a la graella, al forn, al vapor… evitant sempre els fregits i arrebossats.\nSempre que es vulgui, es poden barrejar aquests tres grups i presentar al plat com a únic i complet; o bé separar els diferents grups i diferenciar entre un primer plat i un segon plat.\nA més, recorda que és important incorporar entre els nostres aliments diaris els fruits secs i les espècies.\nCrema de carbassa + sèpia amb pèsols\nEspinacs amb panses i pinyons + torrada de pa integral + pollastre a la planxa\nAmanida verda + cuscús amb verdures + lluç a la planxa\nEspàrrecs verds a la brasa + saltejat de xampinyons + arròs blanc amb espècies + ou poché\nWok de quinoa amb verdures i gambes\nFideus d’arròs saltejats amb verdures i tofu\nAmanida freda de llenties amb tonyina\nEntrada prèvia Sorteig d’una nit d’hotel al Món Sant Benet\nEntrada següent Els nostres productors: Oriol i Carles de Sant Miquel de Campmajor\n26 d'agost de 2019 a les 20:06\nhola estic interessada en aixo del métode plat. em podeu donar més info? o no sé veure la. gràcies\nlatavella ha dit:\n25 de setembre de 2019 a les 17:04\nHola Carlota, tens tota la informació en aquest post: http://bloc.latavella.cat/2019/08/07/menja-de-manera-sana-i-equilibrada-amb-el-metode-del-plat/


La Bisbal i Figueres diuen que l'ACA és la responsable de les aigües residuals - Diari de Girona\nLa Bisbal i Figueres diuen que l'ACA és la responsable de les aigües residuals\nEls municipis responen així a la denúncia de Brussel·les que la seva depuració és deficient\nFigueres i la Bisbal d'Empordà han traslladat a l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) la responsabilitat per la qualitat de les aigües residuals, en resposta a la denúncia de Brussel·les, que considera que aquests municipis i setze més de Catalunya fan una depuració deficient. En el cas de la Bisbal, el consistori argumenta que el tractament d'aquestes aigües és competència de l'ACA, mentre que Figueres recorda que estan a l'espera de la licitació de la nova Estació Depuradora d'Aigües Residuals (EDAR), un tràmit que depèn de l'Agència Catalana de l'Aigua. Els altres dos municipis de la demarcació amb una depuració deficient, segons Brussel·les, són Banyoles i Cornellà del Terri, al Pla de l'Estany.\nL'alcalde de la Bisbal d'Empordà, Lluís Sais, va assegurar ahir que no tenen constància "oficial" d'aquesta denúncia i que ho han sabut a través dels mitjans de comunicació. Va subratllar que els municipis no tenen "competència amb el tractament de les aigües residuals", sinó que aquesta responsabilitat recau sobre l'ACA, i per tant considera que qui ha de donar explicacions és aquest organisme. Per altra banda, va explicar que ja s'han posat en contacte amb ells per demanar més informació i que la resposta que els van donar és que no en tenien coneixement però que els mantindrien informats.\nPel que fa a Figueres, tot i que el consistori és conscient de les mancances de la depuració, va assegurar que no està a les seves mans poder tirar endavant la planta que ha de millorar la qualitat de les aigües residuals. El projecte de la nova EDAR ja està redactat però falta la licitació, un tràmit que, segons va recordar l'Ajuntament, depèn de l'ACA. La construcció de la nova planta ve motivada pel fet que la que funciona actualment ha quedat obsoleta i amb poca capacitat per la població que hi ha a Figueres. Sobre els altres dos municipis gironins que Brussel·les denuncia per la qualitat de les seves aigües residuals, Banyoles i Cornellà del Terri, el president del Consell Comarcal, Jordi Xargay, va manifestar que no calia preocupar-se ja que compleixen "tots els paràmetres que marca la directiva europea". Al Pla de l'Estany "s'han fet unes inversions molt importants per complir tots els paràmetres i garantir una bona depuració de les aigües", afegia. La Comissió Europea ha denunciat al Tribunal de Luxemburg fins a divuit municipis catalans per no depurar prou bé les seves aigües residuals, i tots ells podrien rebre una multa de la justícia europea per despatxar les aigües sense procurar que estiguin al 100% netes de bacteris i virus nocius que són un risc per la salut pública i el medi ambient. Brussel·les es queixa que fa ja tretze anys que incompleixen la normativa comunitària, del 1998.\nEn el conjunt de l'Estat, Brussel·les ha denunciat un total de 39 aglomeracions urbanes de més de 10.000 habitants, el 36% de les quals són a Catalunya (14 aglomeracions que agrupen 18 municipis). Les de Terrassa i Manresa són les aglomeracions més poblades que incompleixen la legislació europea. Tres més superen els 50.000 habitants: les de Figueres (81.805), Abrera (77.985) i Banyoles (57.953, incloent també Cornellà del Terri), segons les dades de Brussel·les.


El Barça guanya l'HC Motor i suma la segona victòria a la Champions (36-25) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nDika Mem, màxim golejador del Barça (@FCBhandbol)\nDika Mem, amb 8 gols, ha estat el màxim golejador dels blaugranes en un partit en què fins i tot ha marcat Thiagus Petrus. El Veszprem serà el pròxim rival la setmana que ve.\nVicens Prados 23/09/2021 - 20.32 Actualitzat 18/10/2021 - 13.32\nAl Barça li ha costat entrar en el partit, però quan ha començat a collar en defensa, de seguida ha començat a obrir diferències en el marcador. El francès Dika Mem, amb sis gols de deu llençaments en la primera part, ha estat clau perquè els blaugranes s'escapessin de set gols (10-3). Només les aturades del porter ucraïnès Gennadiy Komok han evitat que el partit quedés sentenciat abans d'hora, i al descans s'hi ha arribat amb un 16-13 a favor del Barça.\nLa segona part ha seguit el mateix guió. Quan el Barça ha collat defensivament, l'HC Motor s'ha quedat sense recursos ofensius i, malgrat tots els esforços dels ucraïnesos, els blaugranes han anat ampliant de mica en mica les diferències al marcador. Menys els dos porters, tots els jugadors del Barça que han tingut minuts han vist porteria, amb Dika Mem com a màxim golejador del partit amb vuit gols.\nLa superioritat del Barça ha acabat sent tan evident que Carlos Ortega ha pogut repartir molts minuts entre els seus jugadors, fins i tot els júniors. Un d'aquests, Martí Soler, és qui ha acabat posant el màxim avantatge a favor dels blaugranes en el que ha estat el 36-25 definitiu. En la pròxima jornada, el Barça visitarà la pista del Veszprem hongarès.


Psicolabis: En defensa de Llull\nNo, no, no vull fer una defensa de l'obra luliana. Ni tampoc del jugador mallorquí de bàsquet de samarreta massa blanca. Vull defensar les eles palatals. Vull dir all, ell, hill, moll i ull i llull... i vull dir que m'agrada com sona, i vull expressar que trobo saborosa la seva articulació, com el so surt pels laterals d'una llengua esclafada sensualment contra el paladar. Els qui no saben fer-la i la substitueixen per una 'i' és com si dolen i volen, com si no gosen fer un contacte ple, ampli i extens de tota la llengua amb el paladar, eixamplant-se i deixant-se anar, aferrant-se entre les dues files de queixals. Una explosió de carnalitat. Els que no la saben fer és que no l'han provada prou. Els que tenen llengües mancades d'aquest plaer no saben els racons del món que els queden per explorar! Convideu-los a tots ells a palatalitzar llur llengua!\nEl súmmum de la ela palatal és quan la geminem. Espatllar és el cim de la sensualitat, del que es pot fer amb aquest òrgan humit i dòcil. Fins i tot podeu posar-vos un gotim d'alguna salsa com l'allioli (com no!) damunt la llengua i esclafar-lo contra el paladar mentre sosteniu la geminació d'un espall·ll·ll·ll·ll·llar interminable... oooh! Enmig de l'allargassament del frec consonàntic àdhuc podeu augmentar les sensacions fent que la llengua es bellugui desplaçant-se lleument pel sostre bucal. Tremend!!\nTinc necessitat d'augmentar el nombre de mots amb eles palatals! Potser construir molt més derivats verbals afegint-los -all. Com d'espantar tenim espantall, de mirar mirall, o d'amagar amagatall, vull poder crear trencall, pencall, llençall, forçall, tancall, i fins i tot ballall, follall... I amb altres conjugacions, potser correll, escorrell, i no sé si sortell, sortill o sortiell... Més, més!\nEl francès va perdre aquest so que devia tenir en èpoques primitives, i malauradament no el va poder passar a l'anglès. El castellà també l'ha perdut pràcticament, tot i que en alguns llocs encara s'hi fa i oficialment té carta de ciutadania. En català observem dificultats en zones de pressió castellana sobretot. Però la mantenim fermament i potser al final serem l'única llengua del món que disposarà de l'ela palatal. Crec que en llengües eslaves també la tenen, escrivint-la amb una lletra 'b' que indica palatalització de la consonant del costat.\nPer a no perdre el costum d'explicar alguna etimologia, avui toca el xandall, paraula del francès chandal i que normativament hem fet nostra així, malgrat que força gent encara diu xàndal, seguint la pronúncia castellana chándal. Potser quan sapigueu l'origen del mot us decidireu a dir xandall, comme il faut! El xandall o una peça semblant de vestir és la que portaven els venedors o marxants d'alls i de llegums. D'aquí ve la paraula marchant-d'ail, i finalment, escurçada, chandail. El nostre xandall prové doncs d'un (mer)xandall, l'uniforme d'un mercader o mercant d'alls.\nEls embarbussaments anglesos\nEn anglès no saben dir all i en canvi diuen ail, que per a nosaltres és més difícil. Dir ail en una sola síl·laba, un sol cop de veu no és fàcil per nosaltres. Vaja, podem fer-ho perfectament però no és tan senzill com dir all, que és l'evolució que ha donat la nostra llengua a pronúncies del tipus ail. Per a nosaltres, quan en una frase trobem moltes síl·labes tancades amb una consonant final i amb diftong decreixent, se'ns pot convertir en un embarbussament. Proveu de recitar aquest tros d'All my loving:\nEntre ous, ais, ail, uail, oum, i les combinacions ailólueis, ailráit... s'enganya que digui que no hi ha cap dificultat. Si els anglesos coneguessin les eles palatals, una cançó aquesta seria mooolt més fàcil de pronunciar i no esdevindria un embarbussament.\nEtiquetes de comentaris: anglès des del català, consonants, música, pronunciar


La Fira de Sant Nicolau d'El Mallol rep milers de visitants en la seva primera edició evocant el passat remença de la vila - Olot Televisió\nLa Fira de Sant Nicolau d’El Mallol rep milers de visitants en la seva primera edició evocant el passat remença de la vila\nEl Mallol - Publicat a les 14:45h\n06 Desembre, 2015\nComentaris tancats a La Fira de Sant Nicolau d’El Mallol rep milers de visitants en la seva primera edició evocant el passat remença de la vila\nCom és costum de principis de desembre, El Mallol ha acollit durant tot aquest diumenge la fira de Sant Nicolau. Aquest esdeveniment, enguany ha canviat una mica el seu format, reduint-se a un dia de durada i adoptant caràcter remença i a més, ha comptat amb un pregoner de luxe: Lluís Llach ha donat el tret de sortida oficial a una fira que, malgrat els canvis, segueix sent absolutament tradicional.\nTot i haver abandonat el seu caràcter medieval i haver-se reduït a un sol dia de durada, la Fira de Sant Nicolau segueix sent un dels esdeveniments tradicionals més populars de la Garrotxa. Coincidint amb l’onomàstica, El Mallol ha obert les seves portes als visitants perquè descobreixin, enguany, el passat remença de la vila.\nDestaca, també, el fet que enguany la fira l’ha organitzada, en bona part, una comissió del poble, i que ha decidit reduir la seva durada a només un dia, aquest diumenge.\nLluís Llach ha estat el pregoner d’aquesta edició, i ha ressaltat l’encant de la vila i de la fira. Amb l’edició d’enguany, ja fa 22 anys seguits que té lloc aquesta fira, després d’un llarguíssim parèntesi de 86 anys sense celebrar-la que es va trencar el 1993. A més, havent doblat el nombre de parades -amb un total de 52-, la tradició demostra estar més viva que mai.\nLa comunitat sikh d’Olot fa una processó per celebrar la finalització de la lectura del llibre sagrat\n‘Olot obre fronteres’ omple el Firal de solidaritat i conscienciació amb el drama dels refugiats\nOlot obre Fronteres va ser un èxit de participació aquest dissabte a la tarda al Firal. L'organització, encapçalada per la UCFR i Garrotxa Acull, va reunir a molta gent per recaptar fons per a la causa dels refugiats. Tot i que potser no es van reunir tots…\nEl número 3 del PSC per Girona, Albert Bramon, demana una alta participació per conèixer la voluntat majoritària a Catalunya\nEl número 3 del PSC per Girona, l'olotí Albert Bramon, també ha votat al Pavelló d'Esports d'Olot, a 2/4 d'11 del matí, i ha demanat la màxima participació.\nL’Olot perd davant l’Hospitalet i es complica la salvació (1-2)\nLa Unió Esportiva Olot ha sortit derrotada aquest diumenge davant un rival directe, l'Hospitalet i es complica la salvació. Els vermells han sortit al camp amb la intenció de reafirmar la bona dinàmica i el bon sabor de boca que va deixar la victòria en l'últim…\nCrisi a les cases de colònies pel nou calendari escolar\nEl curs escolar ha començat enmig de la controvèrsia per l’aplicació del nou calendari, amb una setmana de festa al febrer i la supressió de la jornada intensiva al juny. Per això, i com a mesura de pressió davant el Departament d’Educació, moltes escoles…