El bloc de Rafael Borràs Ensenyat: de març 2018\nOcupació vulnerable a l'alça\nTenim un greu problema amb les estadístiques laborals, que en la seva interpretació han esdevingut en matèria per a relats interessats per al poder governamental. No hi ha govern -sigui de l'àmbit que sigui (estatal, autonòmic o local), i independentment del seu color polític (tant dóna si és un govern conservador o progressista) que no s'apunti incondicionalment a aquella màxima de "La aznaridad" (Manuel Vázquez Montalbán, dixi) que, en termes genèrics, proclamava que "Espanya va bé". L'actual mainstream econòmic i polític l'aplica a les anàlisis del mercat laboral i, en aquest àmbit, es produeix un fenomen curiós: El govern presidit per Mariano Rajoy rememora el "Espanya va bé"; el GOIB, liderat per Francina Armengol, proclama que "les Illes Balears van bé"; i el govern local de la capital, encapçalat per Antoni Noguera, no s'està de pregonar que "Palma va bé". Coincidència doncs, d'un president del PP, una presidenta del PSOE, i un batle de MÉS. Que no és guapo això?\nTot i aquest consens de l'establishment, suggeresc una altra hipòtesi: amb una anàlisi menys interessada i més complexa de les xifres, és molt versemblant que quedi demostrat que les coses no van tan bé. Posem dos recents exemples de casa nostra:\n1.- El dia 2 de març es van publicar, entre altres, les dades d'Afiliacions a la Seguretat Social i el GOIB es va apressar a difondre la bona nova de "les Illes Balears van bé", afirmant que "un de cada 6 llocs de feina creats a Espanya són de Balears", donat que "al febrer s'han registrat 423.460 afiliacions, el que significa situar-se també en aquest mes en valors màxims i, així, per sobre dels previs a la crisi". Però, com el registre d'Afiliacions a la Seguretat Social el que realment comptabilitza són "registres administratius" -i no el nombre de persones que hagin treballat en el mercat laboral aquell mes-, és possible que, en haver-hi tanta contractació de molt curta durada (l'any passat, amb un total de 83.894, batérem el rècord de contractes d'1 a 5 dies de durada), el que reflecteixin aquestes xifres sigui una creixent de la precarietat laboral. En qualsevol cas, al cap de pocs dies de conèixer les esmentades dades, l'ONG Mallorca Sense Fam presentava la memòria de les seves activitats durant 2017, i informava del canvi del perfil de les persones necessitades de la seva atenció: cada vegada més són persones amb ocupació que no poden arribar a fi de mes, és a dir, la pobresa laboral no minva.\n2.- En l'irrefrenable afany de vendre que "les Illes Balears van bé", si més no, en l'àmbit laboral, el GOIB tot cofoi afirmava que "Balears es converteix en la primera Comunitat que recupera el nivell d'ocupació indefinida previ a la crisi". Curiosa afirmació. Per ventura l'ocupació fixa post reforma laboral de 2010, i, sobretot, de 2012 es pot comparar amb l'existent abans d'aquests instruments trituradors de qualsevol cosa semblant a l'estabilitat laboral? El que és cert i segur és que mai havíem tingut tanta població assalariada amb una antiguitat de menys d'un any a l'empresa o en el contracte, entre altres coses perquè en les estadístiques es computen com a fixos els "contractes per a emprenedors", és a dir, els que tenen un període de prova d'un any en el qual poden ser rescindits amb la sola al·legació de "no haver superat tal període de prova". Allò que és raonable és considerar que aquestes ocupacions són qualsevol cosa menys que indefinides, i, alhora, seria oportú advertir que, car en els dos primers mesos del 2017 es van registrar 757 d'aquests contractes, i en el mateix període d'aquest any 1.236, aquesta extrema inestabilitat va en augment.\nEn fi, encara que existeixi força resistència a reconèixer-ho, la meva hipòtesi és que també en les Illes Balears allò que millora en nombre és el que l'OIT denomina ocupació vulnerable, és a dir, ocupació per a treballadors i, sobretot, treballadores pobres.\nPublicat originalment a ULTIMA HORA (23/037/2018)\nPublicat per Rafael Borràs a dijous, de març 22, 2018 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Articles a ULTIMA HORA\nPublicat originalment a dBalears ( 19-03-2018)\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de març 21, 2018 Cap comentari:\nPublicat originalment a Diario de Mallorca (20-03-2018)\nA les Illes Balears proliferen les previsions positives sobre l'evolució quantitativa de l'ocupació remunerada. Tant els pronòstics governamentals, com els privats ens auguren, per als mesos vinents, un considerable creixement de la població ocupada. Per constatar-ho n'hi ha prou amb donar un cop d'ull a les publicacions de conjuntura i estructura econòmica i laboral de la Direcció General d'Ocupació i Economia del GOIB, o llegir l'últim informe del BBVA, en el qual es pronostica que "Balears crearà 36.000 ocupacions al llarg de 2018 i 2019". Però escassegen, i molt, les previsions sobre la recuperació de la qualitat de l'ocupació. Probablement, sense previsions de derogació de la legislació de la crisi-estafa en matèria laboral (especialment les Reformes Laborals de 2010 i de 2012), les previsions de reversió de la precarietat i la pobresa laboral siguin substancialment nul·les.\nAmb tota seguretat, a bona part de l'establishment econòmic i polític no li interessa massa fer aquest tipus de previsions perquè, en cas de fer-les, haurien de reconèixer que, sense la derogació dels dispositius (principalment la reforma laboral de 2012) per a la devaluació salarial, la inestabilitat laboral, i l'absència d'equilibri en les relacions laborals, no hi haurà millora estructural de la qualitat de l'ocupació. Es podran fer intents parcials i ben positius per a la millora de l'ocupació remunerada, com, per exemple, la pujada salarial en un conveni col·lectiu tan important com el d'Hostaleria de Balears. No obstant això, convé no oblidar que l'experiència i les estadístiques laborals i econòmiques ens indiquen clarament que les pujades formals de salaris no són un antídot eficaç contra la pobresa laboral, si no van acompanyades d'una reducció estructural de la temporalitat i precarietat laboral.\nEn aquest sentit, seria assenyat no ser, a casa nostra, excessivament optimistes. Per què? Doncs, almenys, per tres raons: L'any passat batérem el rècord de contractació de curta i molt curta durada, amb 114.288 contractes d'una durada inferior a un mes, dels quals 83.894 van tenir a durada d'1 a 5 dies. En segon lloc, perquè va haver-hi un altre rècord aconseguit durant 2017: el de població assalariada amb una antiguitat de menys d'un any a l'empresa o en el contracte. I en tercer lloc, cal matisar -i molt- la suposada millora d'ocupació indefinida, car sota aquesta rúbrica s'inclouen els "contractes per a emprenedors" que, recordi's, és aquella modalitat contractual, engegada i incentivada a la Reforma Laboral de 2012, amb un període de prova d'un any, durant el qual es viu en una radical inestabilitat i inseguretat laboral. Val a dir que, en els dos primers mesos de 2018, s'han registrat un total de 1.236 d'aquests contractes, un no menyspreable augment del 63% en relació al mateix període de l'any anterior.\nFer previsions sobre la qualitat de l'ocupació és fonamental. I ho és perquè definir l'ocupació com una norma social homogènia, sense distinció pel que respecta a certs requisits (com l'estabilitat contractual, la suficiència retributiva, i la protecció sindical), és més que un error, és una decisió política. La societat té dret a conèixer si les previsions de millores macroeconòmiques aniran acompanyades de millores dels Índexs de Qualitat del Treball (IQTs). En aquest sentit, em sembla escaient recordar que, a l'inici de la "recuperació econòmica" –entre finals de 2013 i principis de 2014- Lazló Andor, que aleshores era comissari europeu d'ocupació, amb una molt infreqüent sinceritat, afirmà: "No podem dir que tenir un treball equival, necessàriament, a un estàndard de vida decent". Estem en la senda de la reversió d'aquesta situació? L’absència de anàlisis seriosos sobre previsions de millora de la qualitat de l'ocupació em fa sospitar que, malauradament, no hi estem en aquesta senda.\nPublicat originalment a dBalears (12-03-2018)\nPublicat per Rafael Borràs a dijous, de març 15, 2018 Cap comentari:\nPublicat originalment a dBalears [05-03-2018]\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de març 07, 2018 Cap comentari:\nPublicat originalment a Diario de Mallorca [06-03-2018]\nEl concepte de precarietat és polièdric, i, en els àmbits acadèmics, socials, sindicals, i de l'activisme no hi ha unanimitat entorn de la seva extensió, i dels límits de la seva multidimensionalitat. Tanmateix, no és arriscat parlar de precarietat en els aspectes polítics-institucionals, socioculturals, econòmics i, per descomptat, laborals. Menys agosarat encara és afirmar que l'assignació de rols específics a dones i homes repercuteix diferencialment en la precarietat en totes les seves manifestacions. De fet, com el patriarcat assigna a les dones posicions de menor poder que als homes, les precarietats són més punyents per a elles, i, en alguns casos, hi ha precarietats completament feminitzades.\nPermetin que comenti una d'aquestes manifestacions de la precarietat, que es dóna en l'anomenat mercat laboral, en el qual, per cert, es manifesten tantes bretxes de gènere que motiven, en bona part la convocatòria de la citada vaga feminista. Em limit a aquest àmbit per raons d'espai, però també per la seva inqüestionable rellevància. En paraules de Santiago Álvarez Cantalapiedra, en la presentació del número 140 de la revista PAPELES de relaciones ecosociales y cambio global, "quan el sustent, la identitat personal i el reconeixent aliè depenen en gran mesura de la relació salarial, el deteriorament laboral es tradueix de forma immediata en precarietat existencial i social". La precarietat laboral és tan intensa i transcendent (és l'antítesi de la seguretat i certesa en l'ocupació que sustentava l'original Estat del Benestar) que ha donat origen al concepte del precariat. El precariat femení és, diguem-ho així, doblement precari.\nArribats fins aquí, anem per feines: Durant 2017 es van comentar suficientment els resultats de l'Enquesta de Població Activa (EPA), i es va discutir si, en l'evolució de la situació laboral, el fet important eren els aspectes quantitatius o els qualitatius, és a dir, si la cosa rellevant era si hi havia més població ocupada, o si aquesta població estava cada vegada més empobrida. Però poca atenció s'ha prestat a la fotografia laboral que ens deixà a Balears l'EPA de 2017 des d'una perspectiva de gènere. No perdem més temps i fem, si més no, una aproximació:\nVegem primer unes dades generals: Un any més, es constata una important bretxa del 12% en la taxa d'activitat, és a dir un 70,16% dels homes de 16 o més anys estan ocupats, o disponibles i en condicions d'estar-ho, mentre que només un 58,14% de les dones està en aquesta situació. Pel que fa a la taxa d'ocupació, la bretxa és del 10,61% (61,46% els homes, 50,88% les dones). En aquest capítol de dades generals s'ha de dir que on no existeix pràcticament bretxa de gènere és en la taxa d'atur, que se situa en un 12,40% i 12,48%, respectivament, per a homes i dones. Val a dir que tot això succeeix en un context on la població inactiva continua sent majoritàriament femenina, i, molt important, i, on, de les persones inactives que declaren que ho són per dedicar-se a labors de la llar, un 38,1% són dones, i només un 9,6% homes. I finalment: la població femenina amb estudis superiors supera a la masculina en més d'un 8%. Permetin-me un incís: En aquest article, per raons d'espai i perquè consider que s'ha tractat suficientment en aquestes últimes setmanes, no analitzaré la bretxa salarial de gènere (recordin que els homes guanyen, com a mitjana, entorn d'un 16% més que les dones a Balears). Però no tinc dubtes que a casa nostra és molt aplicable una de les conclusions d'un recent estudi de l'Organització Internacional del Treball (OIT), segons la qual la bretxa salarial entre homes i dones seria d'un 2% a favor d'elles si es tingués en compte la formació i l'expertesa.\nVegem ara algunes dades concretes de precarietat laboral. 1.- La temporalitat a la població assalariada femenina és, amb un 27%, inferior a la dels homes, que s'estima en un 31,4%. Una bona notícia? Sí, però té la següent explicació: El percentatge d'assalariades en el sector públic és quasi un 6% superior al dels assalariats en aquest sector, i, encara que la temporalitat és alta (un 15,2%), és gairebé la meitat de la què es pateix al sector privat. 2.- El percentatge de població ocupada a temps parcial és per als homes d'un modest 6,8%, mentre que entre les dones arriba al 19,6%. Vet aquí la gran bretxa de gènere de la precarietat laboral. Cal recordar, endemés, que el treball a temps parcial és molt majoritàriament involuntari, i exerceix un paper determinant a l'hora de condicionar les rendes més baixes.\nAmb tot plegat, convé recordar que el Secretari General de les Nacions Unides, a propòsit del 8 de març d'enguany, escriu: "En el Dia Internacional de la Dona, hem de comprometre'ns a fer tot el possible per superar els prejudicis arrelats, recolzar la participació i l'activisme, i promoure la igualtat de gènere i l'apoderament de la dona". Segur que en el discurs oficial de l'ONU no es pretenia fer una crida a la Vaga Feminista, però les paraules d' António Guterres s'assemblen bastant a una convocatòria a la mobilització del precariat femení.\n8 de març, empobriment i vaga feminista\nPublicat originalment a ULTIMA HORA (02/03/2018)\nEstem a tocar un 8 de març que, sens dubte, serà especial. Ho serà perquè, a més dels actes commemoratius i reivindicatius habituals, el moviment feminista i sindical ha convocat per a aquest Dia Internacional de la Dona una jornada de vaga (completa o parcial). Per fi, una altra vegada, el 8 de març de 2018 serà menys el dia de la dona en genèric, i, per contra, serà més el dia de les dones treballadores, ho siguin del treball mercantilitzat, és a dir, el que coneixem com a remunerat; o al marge del mercat, com, posem per cas, els treballs de cures o de la llar, extraordinàriament feminitzats, no remunerats -ni reconeguts socialment-, i imprescindibles per a la humanitat. No debades, els éssers humans necessitam ser cuidats quan naixem i creixem, en períodes de la nostra vida adulta, i en la fase més o menys propera a la mort.\nHi ha una pluralitat de manifests cridant a la participació en aquesta Vaga Feminista en els quals s'enumeren els motius que, veritablement, sobren a balquena. Van des de les qüestions més estrictament laborals (bretxa salarial de gènere, precarietat laboral especialment feminitzada, etc.), o la reivindicació de visibilitzar i acabar amb els “altres treballs” de les dones als que abans he fet referència, passant pel rebuig radical a la violència masclista, la denúncia de la insuficiència de mesures per a la protecció de les víctimes d'aquesta violència, fins al rebuig d’unes polítiques d’igualtat insuficients del Govern d'Espanya. Però, tot seguit, vull donar algunes dades de casa nostra que justifiquen que en més d’un d'aquests manifests es denunciï "que ser dona sigui la principal causa de pobresa".\nDit en altres paraules, a les Illes Balears podem dir -amb raó- que "l'empobriment té cara de dona" perquè la pobresa és un àmbit en el qual també existeix una important bretxa de gènere. Vegem les últimes dades disponibles -corresponents a 2016- de l'Enquesta de Condicions de Vida (ECV) de l'INE: La taxa de pobresa de les dones (19,6%) és un 1,6% superior a la dels homes (18%); però el que és més important és que la taxa AROPE és d’un 19,9% pels homes, mentre que la de les dones s'enfila fins a un 22,5%. És a dir, hi ha una bretxa de gènere d'un 2,6% quant a Risc de pobresa i/o exclusió social. AROPE és l'acrònim d'At Risk of Poverty and/or Exclusión, i és l'indicador de l'oficina estadística de la UE, Eurostat, que, a més de mesurar el percentatge de població que no aconsegueix una renda igual o superior al llindar de pobresa (8.209 €/anuals en 2016), sintetitza uns altres indicadors, com ara, les carències materials severes o la poca intensitat (precarietat laboral i insuficiència salarial) en el treball remunerat. Per no abusar amb un excés de dades, diguem, finalment, que les dones són les més afectades per la majoria dels tipus de carències materials de les quals l'ECV ens informa. Especialment significatiu és que un 35,5% de dones no té capacitat per afrontar despeses imprevistes (és a dir, viuen amb lo just, i amb incertesa), mentre que els homes afectats per aquesta situació és del 29,8%.\nL'empobriment més intens de les dones és una injustícia multifactorial. La precarietat laboral és força important, però no determinant. La clau està en la desigualtat i la precarietat social que provoca el sistema patriarcal. La vaga feminista del propvinent 8 de març va de posar fi a aquestes precarietats i inseguretats, i que les dones s'apoderin per poder viure en una societat veritablement d'iguals.\nPublicat per Rafael Borràs a dissabte, de març 03, 2018 Cap comentari:\nPublicat originalment a dBalears (26/02/2018)\nPublicat per Rafael Borràs a divendres, de març 02, 2018 Cap comentari:\nAlguna previsió de millora de la qualitat de l'ocu...


Quan encara no ens havíem refet ni ens havia agafat plenament la moda d'aquells alemanys que portaven sandàlies amb mitjons (i ens havíem assabentat que això era un tema d'abast mundial, el famós socks'n'sandals, el pitjor atemptat contra el bon gust), ara ens arriba una nova moda des dels EUA (altrament dits USA):\nMITJONS AMB XANCLETES!!!!\nUs asseguro que la foto és autèntica i que ens ho vam trobar en més d'una ocasió. Ara m'explico per què en Bush ho va prohibir a la Casa Blanca...\nPublicat per Jordi a 1:17 2 comentaris\nAixò és un ministre!!\nAlguna comparació amb els honorables nostrats?\nPublicat per Jordi a 0:54 2 comentaris\nBush nega l'entrada a les hawaianes\nSí, a les xancletes hawaianes que van als peus! Què us havíeu pensat?\nQüestió de policia, que en deien a la mili...\nBush nega l'entrada a les xancletes\nPublicat per Jordi a 1:58 3 comentaris\nRecolzo la moció!\nAixò de l'spam ja passa de mida, no creieu?\nPublicat per Jordi a 1:37 1 comentaris\nDe l'Espanya profunda, ahir en vam tenir un gran exemple a Las Ventas (Plaça de braus de Madriz). L'aberració arriba a límits insospitats.\nEn lloc de fer un exercici de sentit comú (no dic ja sobre les corridas), la seva ceguesa els porta a espectacles vergonyants com aquest. Fixeu-vos en la foto d'abaix: fins i tot li van donar l'estanquera!! (ignorem si la rojigualda portava la gallina, però no m'extranyaria...).\nSi quan dic que n'hi ha per llogar-hi cadires... De fet, aquests ja ho van fer! I a Europa, què en diran?\nPublicat per Jordi a 23:25 2 comentaris\nEls 'latins' i els 'ñetas' explicaran les seves activitats al Parlament\nPer cert, i el Parlament? Bé, gràcies...\nPublicat per Jordi a 22:40 3 comentaris\nSionic Total War\nN'hi ha que es pensen que la política exterior (o interior, segons es miri) és tan sols un joc d'estratègia: ataquem per aquí, alliberem per allà, pactem amb els enemics dels enemics...\nIsrael comienza a liberar a 256 presos palestinos para reforzar a Abu Mazen\nI, finalment, apareix en Bin Laden i guanya la partida...\nPublicat per Jordi a 22:30 0 comentaris\nCitius, altius... fortius?\nDiuen a Nova Zelanda (no podia ser més lluny?) que els nens concebuts per inseminació artificial són 3 cm. més alts que la resta. Serà cosa del vidre? Seran també més fràgils?\nLos niños concebidos in vitro suelen ser más altos\nPublicat per Jordi a 4:34 0 comentaris\nL'altre dia vaig sentir a la tele unes declaracions de l'infumable sr. Rajoy en relació amb les negociacions per formar govern a Navarra que deien així:\n"Nuestra opinión es que debe formar gobierno la opción más votada (la seva, és clar), para poder decir a los navarros lo que los navarros quieren oir: que Navarra es Navarra y que seguirá siendo Navarra".\nLlavors vaig fer un simple exercici mental i verbal molt senzill: substituir la paraula "Navarra" per la paraula "Catalunya".\nI va ser en aquell moment quant vaig quedar, literalment, esmaperdut.\nPublicat per Jordi a 1:35 2 comentaris\nDe porter a Roma...\nEncara n'hi ha, es veu.\nRiver acordó la venta de Carrizo a la Lazio\nPublicat per Jordi a 22:19 1 comentaris\nNoooo!!! No volem un altre Márquez campant per tots els racons de Barcelona aquesta temporada. Si us plau, busqueu-li parella!\nEl futbolista Henry anuncia que se separa de la seva dona\nAmb els calers que ha costat... ai, ai aiiii...\nPublicat per Jordi a 22:20 1 comentaris\nUii!!!!!!!! Això fa mal!!\nDe fet, tota la vida fent anar la imaginació (què passaria si...?), i al final passa de veritat.\nPublicat per Jordi a 3:08 1 comentaris\nEl Japó no para de sorprendre. Ara que, tal com va la cosa, al final no m'estranyaria que fós una "obra d'art" contemporània. De debò.\nQuan jo estudiava psicoanàlisi, un "regal" escatològic era una altra cosa...\nDe totes maneres, els japonesos no deixen de sorprendre.\nPublicat per Jordi a 22:12 2 comentaris\nCoses del màrketing\nVirgins get free tickets to off-Broadway play 'My First Time' in New York\nHo trobo una iniciativa increïblement enginyosa. És una forma especialment impactant d'atraure l'atenció sobre l'obra i el seu contingut (el que diu el títol). D'aquesta manera també s'aconsegueixen relats, reaccions i curiositats d'allò més autèntiques sobre un tema que és tan vell com la humanitat (no, més vell) però sobre el que encara tenim molts tabús (i els segles que queden, encara).\nEl mentalista que farà la prospecció sobre l'experiència sexual dels qui afirmin estar en condicions de tenir una entrada gratuïta ha de ser extremadament hàbil, però alerta! que estem parlant de Broadway!\nPublicat per Jordi a 21:55 0 comentaris\nAmb paper de fumar...\nUs pensàveu que ho havíeu vist tot?\nEspero que demà o demà passat demanaran que es prohibeixi la Bíblia (au que no hi ha comentaris racistes, allà...)\nPublicat per Jordi a 15:07 2 comentaris\nNo, no és en Tom Cruise. És en Fujimori!!!\nAlberto Fujimori se proclama 'el último samurái' y promete morir por Japón\nNomés cal preguntar als peruans què en pensen... Els japonesos, però, no són tontos.\nPublicat per Jordi a 15:01 0 comentaris\nI ara s'enteren??? I diuen que són un diari d'actualitat...\nPublicat per Jordi a 14:56 2 comentaris\nUn mamut!! Tots a terra!!\nUn grup de paleontòlegs troba a Sibèria una cria de mamut congelada\nHi ha ntícies que no semblen de debó...\n(PS: per què encara no s'ha trobat cap altre dinosaure congelat?)\nPublicat per Jordi a 11:48 0 comentaris\nNo sé si sóc molt ignorant, jo (cada dia sé més que sí), però aquesta notícia m'ha deixat un cert neguit:\nAngle editorial obre una col·lecció de clàssics adreçada als estudiants\n'Tirant lo Blanc', 'Llibre de les bèsties' i 'Terra baixa' s'ofereixen en una edició amb el text original i una adaptació actual\nLa qüestió és que, el fet que calgui una versió "moderna" de les obres clàssiques de la nostra literatura és esgarrifosa. Coi!! Que no estem parlant que sigui llatí o sànscrit!! Per l'amor de Déu!!\nSi som capaços de "retocar" (violar, diria jo) el llenguatge CATALÀ original per fer-lo més entenedor als joves, els fem un favor ben petit. I també el fem a la pròpia llengua. Perquè, vejam, algú pensa que tenint una transcripció "fàcil", "moderna", "legal", cap jovenet/a farà l'esforç de llegir la versió del costat, feixuga, àspra o, símplement, més rica? No, oi? Així doncs, què estem fent? Pervertir una gran obra, ve-t'ho aquí.\nQuin serà el proper pas d'aquest país (tant li fa que siguin les editorials com les institucions oficials)? Retocarem també el contingut d'aquestes obres per fer més entenedors els motius, relacions, recargolaments de l'ànima humana que ens oferiren els grans mestres?\nNo conec en absolut el negoci editorial, però... algú s'imagina que es "retoquessin" els quadres de Casas, Dalí, Fortuny o Miró per fer-los més moderns i/o entenedors? O de Klimt, Gauguin, Rembrandt, Manet, Velázquez o Goya? O bé rebaixarem la teoria filosòfica de Hegel, les Simfonies de Beethoven, l'escultura de Michelangelo?\nSenyors/es: siguem una mica més seriosos i respectuosos, tant amb els grans autors com amb els seus (potencials) lectors. Creguin-me si els dic que són capaços d'assimilar-ne el llenguatge. És més: els convé. Que són massa pocs? Doncs s'ha d'actuar d'una altra forma, no així. El fet que la majoria de conductors no respecti el límit de 120 km/h. a l'autopista, no farà que l'apugin a 150 per tal que hi hagi més gent que compleixi la norma, oi?\nPublicat per Jordi a 4:22 3 comentaris\nNovament el club blanc...\nOn acabarà el disbarat? (o la font dels calers, que és l'enigma més gran de la història després de la teoria de cordes...)\nPepe ha costado más que Henry\nPublicat per Jordi a 11:11 1 comentaris\nHarry Potter i els secrets a quatre veus\nNo sé perquè, però sempre li he tingut mania a en Harry Potter (i a la seva creadora). Bé, sí que ho sé, però m'ho reservo per una altra ocasió. El cas és que no em crec res de tot aquest "tinglado".\nI, vet-ho aquí, sempre m'acaben donant la raó:\n"Nunca diga nunca a um retorno de Harry Potter", afirma J. K. Rowling\nPublicat per Jordi a 8:26 1 comentaris\nEl retorn de l'aventura\nNo em fa cap vergonya treure'm el barret dvant del més gran dels taumaturgs actuals: Steven Spielberg. Aquest senyor ha estat capaç de trobar temàtiques de gran ressó (que figuren en l'imaginari col·lectiu com a mitologies modernes occidentals: taurons gegants, dinosaures, extraterrestres, el desembarcament de Normandia, la fi de l'esclavatge als EUA, l'holocauste jueu...) i els ha presentat amb la força tremenda del cinema emprant una magnífica capacitat tècnica i un domini dels recursos del guió realment espectaculars. Sé que, per a un cinèfil mínimament culte, les seves obres aporten poc des del punt de vista de la creació psicològica de personatges, d'abordatge dels grans interrogants de l'existència, etc., però això seu és pur espectacle, i fet amb gran mestratge.\nI ara, torna amb el més divertit dels últims aventurers, completant una saga que tant de bò acabi aquí, per raons púrament biològiques. A més, un Indy fill (o nét) ja no seria el mateix.\nPublicat per Jordi a 4:28 1 comentaris\nPer fi, un taumaturg\nEn aquest món de discursos prefabricats i previsibles (i això que encara no ha començat la temporada futbolera), de tant en tant encara algú aconsegueix fer una mica de jocs de mans amb paraules i conceptes, i et fa pensar una mica. Només fa ràbia que sigui, òbviament, argentí.\nKevin Johansen: "A pesar de todo el cuento, soy un des-generado"\nPublicat per Jordi a 10:29 1 comentaris\n"La tranquil·litat és un bé públic"\n(Teresa Compte, Fiscal en cap del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya)\nCom a frase, està molt bé, però de vegades els juristes s'excedeixen una mica... Què farem llavors els psicòlegs si tothom viu tranquil? Les farmacèutiques deixaran de vendre ansiolítics, o bé seran gratuïts, universals i obligatoris? I els filòsofs i els teòlegs, que porten milers d'anys preguntant-se pel sentit de la vida(sense trobar la resposta, clar)? Per no parlar que la recerca desapareixeria, perquè ja no exisitiria la inquietud científica per descobrir el que no coneixem...\nEn fi, caldria que ho incoporessin a la sacrosanta Constitución (ai, no! Que no es pot tocar si no és pels excessos filials de Felip VI!!).\nPublicat per Jordi a 22:52 0 comentaris\nCom aquest és un dels bocamolls més divertits dels últims temps, comencem amb ell:\nCalderón: "No hay posibilidad de fichar a Kaká, pero si él quisiese..."\nEn fi, la cançó de l'enfadós per distreure el personal... Al final el fitxaran d'aquí 5 o 6 anys per una pasta, quan ja no valgui per res.\nPublicat per Jordi a 11:08 0 comentaris\nL'actualitat diària ens omple de curiositats que cal recordar. Aquestes categories (taumaturgs i bocamolls), no són extensives ni excloents, però apleguen gran quantitat dels desbarradors oficials que tenim el (dis)gust de sentir cada dia.\nPublicat per Jordi a 10:18 0 comentaris


Una ruta nocturna assenyala vulneracions dels drets humans al Passeig de Gràcia | Som Comerç Just i Banca Ètica\nUna ruta nocturna assenyala vulneracions dels drets humans al Passeig de Gràcia\n13 Mai, 2017 · by taisdevalls\t· in Sin categoría.\t·\n* En motiu del Dia mundial del Comerç Just, un grup d’entitats han realitzat projeccions de vídeos i accions de denúncia davant de quatre empreses del centre de Barcelona\n* La ruta és l’acte central de la campanya Som Comerç Just i Banca Ètica, que proposa alternatives de l’economia solidària\nBarcelona 13 de maig de 2017\n«Suma’t a la revolució de les butxaques!». Sota aquest lema, activistes de la campanya anual Som Comerç Just i Banca Ètica, impulsada per SETEM Catalunya, Alternativa 3, Oxfam Intermón, FIARE, FETS i la XES han sortit al carrer la nit del dissabte 13 de maig per denunciar l’incomplement de drets humans, laborals i mediambientals de diferents empreses globals en una ruta nocturna: la «Ruta guiada pels horrors del comerç internacional».\nLa ruta, que coincideix amb el Dia Mundial del Comerç Just i a la qual han assistit més de 200 persones, ha fet quatre parades davant de quatre seus d’empreses de sectors econòmics clau que es troben al Passeig de Gràcia: Nespresso (alimentació), BBVA (banca), Zara (tèxtil) i Apple (l’electrònica).\nEn cadascuna d’aquestes empreses, les activistes han realitzat una acció mentre es projectava un vídeo a la façana dels edificis amb un recull de dades i exemples de vulneracions de drets d’aquesta empresa i d’altres del sector. «Amb aquesta acció hem volgut posar quatre exemples de corporacions que no respecten els drets humans, però malauradament hi ha molts altres casos», afirma Tais Bastida, portaveu de la campanya Som Comerç Just i Banca Ètica. «També posem el focus en les alternatives, per això diem que volem revolucionar les nostres butxaques i revertir aquestes injustícies socials i mediambientals canviant els nostres hàbits quotidians de consum i apostant per l’economia solidària», afegeix Bastida.\nLa primera parada de la ruta ha estat davant de la botiga de Nespresso, marca comercial de Nestlé, on s’ha denunciat que les productores de cafè generen un 10% de treball infantil a les plantacions, contaminen les terres i promouen l’especulació. Cal recordar que Nestlé, segons un informe del centre d’investigació independent DanWatch del 2016 es va veure obligada a acceptar públicament que no pot descartar situacions similars a l’esclavitud en la seva cadena de subministrament al Brasil.\nAl BBVA, un grup d’activistes de la campanya Banca Armada s’han estirat al terra vestides de vermell davant de la seu bancària per denunciar que aquesta entitat bancària ha invertit més de 2.700 milions d’euros en empreses d’armament des de 2011 i que encapçala el rànquing espanyol de la inversió financera en armes.\nDavant de la botiga de Zara de Gran Via amb Passeig de Gràcia, activistes de la campanya Roba Neta han fet una performance per denunciar les condicions laborals d’explotació i han recordat que cap de les 50 marques líders del tèxtil al món garanteix salaris dignes\nFinalment, la ruta ha finalitzat davant de la botiga d’Apple, on membres del Mobile Social Congress han llegit un manifest per denunciar les mesures de flexibilització, precarització i exploració del treball dins la indústria electrònica. Han recordat que se sap que el material utilitzat per Apple, Sony o Samsung està fabricat en condicions de vulnertació de drets humans i laborals.\nFinalment, la ruta ha finalitzat amb una acció simbòlica: les assistents han enganxat l’addhesiu de la campanya a les seves carteres i l’han alçat, fent referència a la «revolució de les butxaques» i a l’aposta per un consum responsable.\nA banda d’aquest acte a Barcelona, una trentena de municipis més d’arreu de Catalunya duran a terme actes durant aquest primavera, com ara Sant Boi de Llobregat, Banyoles, Àger o el barri del Guinardó de Barcelona el mateix 13 de maig i d’altres durant aquest mes.\nComerç just i banca ètica: en creixement constant\nLa campanya Som Comerç Just i Banca Ètica, a més de les diferents activitats a Barcelona i al territori, també va presentar dimecres a la botiga de comerç just Olokuti del barri de Gràcia de Barcelona l’informe de comerç just a l’estat espanyol 2015. Segons les dades de l’informe, el sector es consolida i ja compta amb 78 botigues i 163 punts de venda especialitzats en tot l’Estat espanyol. A més, l’informe destaca que els ingressos per vendes de les organitzacions de comerç just a l’Estat espanyol van ascendir a 35 milions d’euros a l’Estat espanyol, un 6% més que l’any anterior, i a més de 900 milions d’euros en tot el món. A les entitats de comerç just de l’Estat espanyol hi treballen 150 persones i més de 2.500 hi col·laboren com a voluntàries.\nLa banca ètica ha incrementat l’estalvi en un 12,29% sobre l’any anterior arribant a 2.000 milions d’euros. Durant els últims 10 anys s’ha multiplicat gairebé per 15 l’estalvi recollit per les entitats financeres ètiques. El nombre d’usuaris s’enfila als 236.000 clients, un 9,97%, amb unes aportacions de capital de 171 milions d’euros, un 18% més sobre l’any anterior.\nSom Comerç Just i Banca Ètica és una campanya impulsada per un consorci format per SETEM Catalunya, Alternativa 3, Fiare, FETS-Finançament Ètic i Solidari-, Oxfam Intermón, amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament de Tarragona, entre d’altres administracions. Enguany també compta amb la col·laboració de la Plataforma per una fiscalitat justa, Enginyeria Sense Fronteres, La fede.cat, la Campanya Banca Armada, la Campanya Roba Neta i el Mobile Social Congress.\n← El 13 de maig diversos municipis celebren el Dia Mundial del Comerç Just\nLa XVIII edició de la campanya Som Comerç Just i Banca Ètica, continua aquest cap de setmana amb més activitats →


L'Ajuntament convoca el concurs per construir 115 habitatges amb protecció als blocs a mig edificar de l'avinguda Barcelona | Ajuntament de Sant Joan Despí\nInici/Despí Notícies/Habitatge/L'Ajuntament convoca el concurs per construir 115 habitatges amb protecció als blocs a mig edificar de l'avinguda Barcelona\nL'Ajuntament de Sant Joan Despí ha aprovat la convocatòria del concurs per a la construcció de 115 habitatges amb protecció als dos blocs a mig edificar que hi ha a l'avinguda de Barcelona. Després de completar l'expropiació d'aquests dos blocs, l'Ajuntament fa un nou pas endavant per convertir-los en habitatges assequibles per als veïns i veïnes de Sant Joan Despí.\nEls blocs a mig edificar estan situats en un terreny de l'avinguda de Barcelona amb el carrer de Fontsanta. Es van començar a construir l'any 2008 però la crisi financera va fer que dos anys després els propietaris desistissin de continuar les obres, tot abandonant-les.\nDesprés d'un llarg procés en què va haver de litigar amb els propietaris des de diferents fronts donat l'abandó de la construcció, a principi de 2019 l'Ajuntament de Sant Joan Despí va iniciar els tràmits per expropiar aquests dos blocs, per tal de posar fi a la situació en què estaven i amb l'objectiu de convertir-los en habitatge protegit.\nL'expropiació va esdevenir una operació innovadora i complexa donat que la propietat era de diferents societats i, a més, la Sareb (Societat de Gestió d'Actius procedents de la Reestructuració Bancària) hi tenia drets hipotecaris.\nL'any 2021, l'Ajuntament va completar el procés d'expropiació i els dos blocs ja consten registrats com de titularitat municipal, per la qual cosa ja pot procedir a la seva transmissió per tal que s'hi promogui habitatge públic.\nAixí, el Ple municipal, en sessió extraordinària, ha aprovat per unanimitat la convocatòria per a la construcció d'habitatges de protecció oficial als blocs de l'avinguda de Barcelona. L'operació es farà mitjançant la transmissió de la propietat a l'adjudicatària, que haurà de promoure-hi habitatge protegit.\nDe pisos d'alt standing a habitatges protegits\nD'aquesta forma, una promoció que es venia com a pisos d'alt standing enmig d'un entorn privilegiat i que va quedar inacabada per problemes econòmics, es convertirà en pisos amb protecció oficial per a la ciutadania de Sant Joan Despí.\nEn total, s'hi construiran un màxim de 115 habitatges de venda. El 30% del sostre residencial es destinarà a habitatges amb protecció de règim general i el 70% a habitatges amb protecció de règim concertat. A més, l'adjudicatària del concurs també haurà d'urbanitzar l'espai públic i vial que va quedar pendent.\nEl preu de licitació és d'un mínim de 8.260.529 euros, que correspon al que l'Ajuntament ha abonat per l'expropiació dels blocs, i el preu màxim suma també el premi d'afecció i la resta de despeses vinculades per tramitar l'expedient.\nDins dels criteris per a l'adjudicació de la construcció, es valorarà la qualitat arquitectònica i compositiva dels avantprojectes, la qualitat funcional de l'edifici i també la millora de les condicions mínimes d'eficiència energètica i acústica. D'aquesta forma, s'afavorirà la implementació de solucions que impliquin un estalvi energètic i un menor impacte mediambiental tant a l'edifici com als habitatges. A banda, també es valorarà la qualitat mediambiental i compositiva de l'avantprojecte d'urbanització de l'espai públic i viari.\nA més, l'Ajuntament introdueix un nou criteri de valoració per afavorir la contractació de persones de la ciutat amb dificultats d'accés al mercat laboral a través del servei d'ocupació local, amb el compromís de mantenir-ne la contractació durant tota la durada de les obres. Aquest criteri de caràcter social s'incorporarà a partir d'ara en totes les licitacions d'obres municipals.\nL'alcaldessa de Sant Joan Despí, Belén García, ha destacat que "és una gran satisfacció per a la ciutat poder completar aquest procés, reconstruir els blocs i posar a l'abast de la nostra ciutadania habitatge a preus assequibles".\nAvança el Pla Municipal d'Habitatge\nLa reconstrucció dels blocs a mig edificar de l'avinguda de Barcelona suma una nova promoció d'habitatge amb protecció al Pla Municipal d'Habitatge que l'Ajuntament de Sant Joan Despí està desenvolupant per continuar dotant la ciutat d'habitatge assequible per donar resposta a les necessitats de la ciutadania.\nActualment, dins del Pla Municipal d'Habitatge de Sant Joan Despí hi ha més de 430 habitatges amb protecció en construcció o en tramitació, tant de venda com de lloguer. Així, s'estan construint 18 habitatges a l'avinguda de Barcelona (sector Metalarte), 64 habitatges al barri de les Begudes (estadi Johan Cruyff) i 83 habitatges en dues promocions a l'avinguda de Barcelona-carrer de Fontsanta. A aquestes promocions, cal sumar la tramitació de 50 habitatges de compra i de 27 habitatges de lloguer al sector Bellavista, de 80 habitatges de lloguer al carrer de Torreblanca i dels 115 habitatges de venda que es faran als blocs a mig construir de l'avinguda de Barcelona.


Els comuns demanen a Iceta que "acceleri al màxim" l'alliberament dels presos independentistes La República\nEls comuns demanen a Iceta que “acceleri al màxim” l’alliberament dels presos independentistes\nACN Montcada i Reixac.-En Comú Podem ha reclamat a Miquel Iceta que s’impliqui en l’alliberament dels presos independentistes ara que ha estat nomenat ministre de Política Territorial. La formació progressista […]\nACN Montcada i Reixac.-En Comú Podem ha reclamat a Miquel Iceta que s’impliqui en l’alliberament dels presos independentistes ara que ha estat nomenat ministre de Política Territorial. La formació progressista vol que “acceleri al màxim” la seva sortida de la presó, i li ha recordat que al Congrés ja han presentat una proposta d’indults i de reforma del Codi Penal en aquest sentit. “Que ho acceleri, perquè és important que puguin estar fora”, ha subratllat el número 2 d’ECP per Barcelona a les eleccions del 14-F, Joan Carles Gallego. En una atenció a la premsa des de Montcada i Reixac (Vallès Occidental), Gallego també ha instat Iceta a millorar la negociació entre l’estat espanyol i Catalunya “amb més i millor autogovern”.\n“Ha d’entendre que, com a ministre, ha de ser una persona oberta i dialogant amb les diferents realitats nacionals”, ha afirmat Gallego, tot convidant Iceta a entomar el conflicte polític català “reforçant” la negociació” actual. “Ha de fer de ministre des d’una perspectiva d’un model d’Estat plurinacional, i ha de tenir en compte una realitat que és diversa”, ha remarcat.Tot felicitant-lo pel nou càrrec al capdavant de Política Territorial, Gallego també ha demanat a Iceta que s’alineï amb les polítiques “més socials” de l’executiu de Pedro Sánchez. “Li demanem que es posi al costat del tarannà i les estratègies com les de Yolanda Díaz”, ha assenyalat, alhora que ha criticat les “polítiques contradictòries” dels ministres socialistes Nadia Calviño i José Luis Escrivá.


Política de Cookies – ROSDAN&IMAGO®\n1P_JAR .google.com S’utilitza per mostrar publicitat més atractiva. 1 setmana\nCONSENT .gstatic.com Implanta determinades utilitats de Google i poden emmagatzemar certes preferències. Persistent\nDV .google.com S’utilitza per Google per promoure 24 hores\nSID .google.com 6 mesos\nAquestes Cookies s’utilitzen per recollir informació sobre l’ús del lloc web per part dels visitants. Evitant l’ús indegut de les credencials d’inici de sessió així com, per protegir les dades dels usuaris de tercers no autoritzats. 2 anys\n_ga .gstatic.com S’utilitza per distingir als usuaris. 2 anys


Projecte Fènix: agricultura urbana per a la inclusió laboral de persones en tractament de drogodependències\nLa Karen i l'Edgar compartint una activitat a l'hort. Font: Projecte Fènix.\nProjecte Fènix és una iniciativa d’agricultura urbana que pretén millorar la inclusió social i laboral de les persones en tractament de drogodependències. Font: Projecte Fènix.\nEl projecte també pretén trencar l’estigma del col·lectiu. Font: Projecte Fènix.\nLa iniciativa neix amb l’objectiu de trencar l’estigma del col·lectiu i oferir-li una ocupabilitat a través de l’agroecologia.\nTant la Fundació Acció Benestar i Desenvolupament (ABD) com l'Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) tenen clar que l’agricultura urbana ha anat prenent terreny en l’àmbit de la intervenció social i sanitària gràcies al valor terapèutic de les plantes i de la mateixa activitat del cultiu.\nPer aquest motiu, ha nascut el Projecte Fènix, una iniciativa d’agricultura urbana que pretén millorar la inclusió social i laboral de les persones en tractament de drogodependències, així com trencar l’estigma del col·lectiu. Fènix forma part del conjunt de projectes d’ABD, amb una gran trajectòria en el camp de les drogodependències i pionera amb el tractament que fa en el món de les drogues. L’ASPB dona suport al projecte.\nAgroecologia contra l’estigma\nL'objectiu principal del projecte és donar suport en els processos terapèutics de persones amb problemàtiques associades a les addiccions mitjançant el treball amb les plantes.\nKaren Nadal, responsable del Centre d’Atenció de Seguiment (CAS) de Sarrià i Sants, recalca que el contacte amb la terra i la creació d'un grup d'horticultura produeix grans beneficis en l'àmbit individual. “Redueix l'estrès i, per tant, millora l'estat d'ànim, facilita la recuperació de l'autoestima, l'adquisició d'habilitats de cura i permet sentir-se realitzat i ocupat”.\n“A més, en l'àmbit grupal aquest projecte els aporta infinitat de beneficis, un dels més importants és la reducció de la soledat i l'alta probabilitat de patir depressions”, afegeix Nadal. La iniciativa també pretén treballar altres aspectes en grup, com l'adquisició d'habilitats socials i la millora de les relacions, tenint en compte que aquest col·lectiu passa moltes hores en soledat i disposen de molt temps lliure.\nEdgar Peñas, tècnic del projecte Fènix, remarca que el projecte també vol incidir en una dimensió comunitària promovent la interrelació amb la comunitat que l'envolta amb la finalitat de treballar aspectes contra l’estigma.\n“Es vol que les persones usuàries del projecte siguin les protagonistes de la promoció i divulgació de l'agroecologia social, la sobirania alimentària, la importància de la biodiversitat, el canvi climàtic i el consum de proximitat, entre d’altres, per convertir el CAS Sarrià en un punt informatiu i educatiu pel barri, com per exemple per a escoles o centres cívics, i facilitador d’activitats que treballin aquests temes tan importants actualment”.\n“Aquesta manera de treballar és essencial per fer un canvi de la visió que es té de les persones amb problemes de drogodependència i augmentar la seva autoestima, ja que es converteixen en actius dins de la comunitat, i permet fer-les visibles a aquesta comunitat que normalment les té invisibilitzades”, apunta Peñas.\nD’altra banda, gràcies a l’aplicació de l’horticultura ecològica, les persones usuàries aprenen tècniques de conreu que respecten el medi ambient i hi incideixen el mínim possible, treballant la permacultura, buscant cultius tradicionals, explicant la rotació de cultius i la lluita biològica.\nEl dia a dia cuidant un hort\nDes del punt de vista terapèutic, la participació en el grup permet treballar les recaigudes i sentir-se més acompanyat en tot el procés i facilita una major relació amb els i les professionals del centre, ja que els i les pacients assisteixen tres cops a la setmana i això facilita que la persona pugui veure amb més freqüència l'equip de terapeutes del centre.\nA més, un cop a la setmana també es realitza un grup terapèutic enfocat a gestionar tant els conflictes que puguin sortir, com totes aquelles situacions de la vida diària que puguin ocasionar una recaiguda. “Es pretén que el grup sigui motivador i a l'hora un punt de suport en el dia a dia”, assenyala Nadal.\nPeñas assegura que el treball a l'hort aporta millores en diferents aspectes. “D'una banda, millora l'estat físic: ajuda a augmentar l'activitat física i aconsegueix disminuir el sedentarisme, redueix les tensions musculars, millora la pressió arterial i la psicomotricitat. D'altra, aporta beneficis a la salut emocional: promou l'expressió de les emocions i la regulació emocional, millora l'autoestima, l'autoconeixement i l'autoeficàcia, i disminueix l'ansietat”.\n“Pel que fa a l'àmbit ocupacional, proporciona hàbits i rutines saludables i aprenentatge per fer un bon ús del temps lliure, i augmenta l'autonomia. Finalment, pel que fa a l'àmbit educatiu, fomenta l'adquisició de noves habilitats i coneixements i afavoreix la proposta de metes personals”, afegeix el tècnic.\nRespecte l’evolució d’aquestes persones des del moment en què entren, Nadal assegura que els resultats són molt positius. “La participació és molt elevada. En aquest sentit, s’ha de tenir present que a la població drogodependent moltes vegades li costa la constància, per això que el fet que els usuaris vinguin cada dia al jardí ens fa un retorn molt positiu de la feina que estem fent”.\n“També pensem que l’evolució és molt positiva perquè veiem una millora en el seu estat d’ànim. Això repercuteix en una major adherència al tractament farmacològic, així com a una major assistència als recursos sanitaris. Poder disposar d’un espai pràcticament diari facilita a la persona sentir-se molt més acompanyada en tot el seu procés”, afegeix Nadal.\nLes persones usuàries, també estan molt satisfetes amb la seva evolució, com la Cristianne. "És una cosa diferent, m'ha sorprès deixar l'alcohol treballant l'hort, no m'ho esperava". O en Rafa. "Em va molt bé l'hort, perquè estava en una situació d’ERTO i estava molt de temps sol i encara que m'agrada molt llegir, necessitava ocupar el temps i la ment, i l'hort per això ha estat perfecte ".\nL’hort com a element socialitzador\nIsabel Rovira, psicòloga i sexòloga, explica com el procés de socialització fa referència al contacte entre persones mitjançant el qual s’aprèn, s’accepta i s’integren una sèrie de pautes de comportament adaptant-se a aquestes.\nAquest procés té l'objectiu d'inculcar en la persona els elements socioculturals propis del seu entorn, modelats per les experiències personals i pels agents socials, i integrats en la personalitat de l'individu. “Mitjançant la socialització, la persona desenvolupa i potencia les habilitats necessàries per a la correcta integració i contribució a la vida social, generant patrons de conducta i comportament organitzat d'acord amb la societat”, explica Rovira.\nNadal afirma que les persones que es troben en una situació de precarietat o de poques relacions socials poc a poc es veuen submergides en relacions socials escasses o deteriorades. “Les seves habilitats es van fent més petites i recuperar-les requereix un esforç que no poden fer per si soles. La participació en el grup dins del projecte facilita poder recuperar aquestes habilitats des d'una perspectiva més dinàmica, la persona usuària sense donar-se compte va reforçant moltes situacions”, remarca Nadal.\ndrogues, abd, integració social, exclusió social, inclusió social


Actualitzada 05/06/2019 a les 09:23\nAquest país s’assembla cada vegada més a un còmic d’humor. No sé si recordeu aquella historieta del dibuixant Francisco Ibáñez que es deia «13, Rue del Percebe», a la contraportada del Tio Vivo. Sovint recordo la imatge dels personatges que ocupaven els diferents pisos i res reflecteix millor la societat actual. També em recorda la meva vida, no perquè hagi fet de tot -que també- sinó perquè aquest còmic va néixer a principis del 1961, com una servidora.\nComencem per un senyor que viu a les clavegueres de la comunitat i té una actitud amenaçant o queixosa. Cal que digui a qui em recorda? Al primer pis hi havia una senyora que volia fer negocis amb el lloguer i putejava desenes de llogaters que s’amuntegaven en un míser espai mentre els cobrava un dineral. Aneu a llogar un pis a una ciutat i de seguida us vindrà al cap la brometa. A dalt teníem un senyor que feia experiments maltractant animals, una mena de doctor Frankenstein. Només diré una paraula: Oleee! I, finalment, al terrat, hi havia un senyor a qui perseguien els creditors, aquí ens podem identificar tots, però a mi em recorda el Torra, que el pobre no té diners a la Generalitat per culpa del veí de baix. Recordeu el personatge? Sí, home, un delinqüent a qui sempre «pperseguia» la justícia. Si no us ve al cap qui pot ser, només cal que el recordeu acompanyat de Doña Urraca «en liquidació» i Rompetechos, també conegut com a Piolín. Quins records més macos que tenim dels personatges de còmic! Ah, per cert, us he dit que conec l’Azagra, que publicava a El Jueves aquell personatge del Pico Vena, que em recorda al polític... vaja, se m’ha acabat l’espai.\nComenta el contingut : 13, Rue del Percebe


El partit de la jornada a l'Olímpic vallesà\nGranollers B (3r) - Sant Martí Adrianenc (1r)\nIndubtablement el partit de la jonada el tenim a l'Olímpic de Granollers on reben el Sant Martí Adrianenc. S'enfronten l'equip més golejador (el visitant) amb el segon menys golejat (el local, que ha encaixat només un gol més que el Bordils).\nUn dels dos, o tots dos si empaten, poden perdre la roda del Bordils i de l'Algemesí, en cas que aquests guanyin.\nEl partit a més és tot un clàssic de la categoria i de ben segur respondrà a les expectatives d'emoció i bon joc.\nEls precedents d'aquest partit, que s'ha jugat ininterropudament les darreres 11 temporades, són aquests:\nCom es pot veure amb un balanç clarament favorable als vallesans ja que només hi ha dues victòries visitants.\nUn altre clàssic: Sant Esteve Sesrovires (6è) - UE Sarrià (13è)\nA la pista de Sant Esteve Sesrovires tenim un altre clàssic de la categoria, entre els equips de dues d'aquestes poblacions no molt grans on en el pla esportiu, com Bordils o La Roca, semblen viure només per l'handbol.\nAllà rebran un Sarrià que, tal com va passar la temporada passada, està fent un inici de temporada decebedor i ja encadena tres derrotes. I no sembla probable que el "Sanes" els doni cap mena de facilitat per sumar els dos primers punts, en una pista que sempre és un autèntic fortí.\nAquests dos són si no ens fallen les dades els dos equips que fa més temps que juguen en aquesta categoria i els resultats dels seus darrers 15 enfrontaments consecutius han estat aquests:\n2011-12 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 27-25\n2010-11 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 25-31\n2009-10 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 43-44\n2008-09 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 26-26\n2007-08 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 28-29\n2006-07 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 34-32\n2005-06 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 40-31\n2004-05 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 32-27\n2003-04 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 33-21\n2002-03 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 29-30\n2001-02 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 31-35\n2000-01 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 23-25\n1999-00 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 29-31\n1998-99 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 31-26\n1997-98 Sant Esteve Sesrovires- UE Sarrià 29-29\nDestaca el resultat de fa tres temporades amb aquests 87 gols entre els dos equips.\nHandbol Bordils (2n) - Esplugues (12è)\nEl Bordils marxa de forma imparable i no creiem que l'Esplugues el pugui frenar, tenint en compte que de moment no respon a les expectatives creades amb el reforç de la seva plantilla, ja que només ha sumat un punt, i al fet que el bloc del Bordils s'està mostrant molt fort tant en defensa (és l'equip menys golejat) com en atac (són els segons màxims golejadors).\nEls tres precedents són clarament favorables als bordilencs:\n2011-12 Bordils- Esplugues 39-27\n2010-11 Bordils- Esplugues 34-26\n2009-10 Bordils- Esplugues 32-30\nOAR Gràcia Sabadell (8è) - Maristes Algemesí (4t)\nUn altres dels quatre equips que dominen la classificació amb tres victòries en tres partits l'Algemesí ve a terres catalanes per enfrontar-se a un OAR que de moment ha guanyat l'únic partit jugat a la seva pista i que va fer un bon partit a la Verneda davant el Sant Martí on dominava al descans. A veure si els vallesans són capaços de trencar al imbatibilitat de l'equip valencià.\nHi ha dos precedents de la temporada 2007-08 amb victòria local per 26-17 i de la 2008-09 amb victòries visitant per 29-31.\nPalautordera (7è) - Vendrell (11è)\nEl "Palau" jugarà el seu primer partit a casa després de tres desplaçaments. A Mataró se'l va veure força tocat per les baixes, però de ben segur a la seva pista es farà fort davant d'un Vendrell que tampoc va tenir res a fer enfront del Bordils.\nLa temporada passada el resultat va ser d'empat a 34, i fa dues en l'altre enfrontament a 1a Estatal el triomf va ser local per 31-24.\nSalle Montcada (9è) Joventut Mataró (5è)\nEl Joventut Mataró davant el Palautordera va donar mostra de les seves possibilitats que haurà de confirmar al Pavelló Miquel Poblet de Montcada, on la temporada passada, en l'únic enfrontament allà entre els dos equips a 1a Estatal, va caure per 31-26. I a més els de Jaume Puig vindran amb moral després de sumar els dos primers punts a La Garriga.\nFlorida Catarroja (10è) - La Garriga (14è) -\nDesprés de tres derrotes consecutives a la seva pista l'equip de La Garriga, que és cuer junt amb el Sarrià, buscarà la primera victòria lluny de casa, però no li serà fàcil ja que l'equip valencià porta dues derrotes seguides i voldrà canviar el seu rumb davant la seva afició, on de moment només ha jugat un partit caient derrotat àmpliament davant el Sant Martí.\nPalautordera- Vendrell, divendres 12 a les 17 hores\nCatarroja- La Garriga, dissabte a les 18:30 h\nSant Esteve Sesrovires- UE Sarrià, dissabte a les 19:30 h\nBordils- Esplugues, dissabte a les 19:30 h\nSalle Montcada- Joventut Mataró, dissabte a les 20:15 h\nGranollers B- Sant Martí Adrianenc, diumenge a les 12:30 hores\nOAR Gràcia- Maristes Algemesí, diumenge a les 12:30 h


Assessorem a tots els operadors integrants d'aquest sector des del coneixement de la normativa reguladora a escala comunitaria i nacional i l'experiència en el sector adquirida en treballar estretament amb companyies aèries.\nEl nostre expertise inclou:\nConstitució de companyies aèries.\nEstudi per a l'obtenció de permisos i autoritzacions administratives.\nTramitació davant l'Agència d'Estatal de Seguretat Aèria (AESA) de tot tipus d'expedients sancionadors.\nReclamacions per emissions de diòxid de nitrogen a l'atmosfera.


Carlos Blanco y Xosé Touriñán - TRESC\nCarlos Blanco y Xosé Touriñán\nXosé Touriñán i Carlos Blanco són els dos còmics del moment a Galícia. Després de batre el rècord de venta d'entradesd'un espectacle teatral a la seva terra amb Somos criminais amb 50.000 en més d'un any, continuen omplint teatres amb els seus monòlegs en solitari, però també junts.\nCarlos Blanco i Xosé Touriñán s'entenen i el públic sap valorar-ho. Dos còmics de generacions diferents, però amb molt en comú. Grans entenedors d'una forma de veure la vida que no per tòpica deixa de guardar una part enorme de realitat, la que viuen cada dia al nord-oest de la península, on són autèntics ídols.\nIntèrprets:Xosé Touriñán / Carlos Blanco


Gravastar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn astrofísica, la teoria de gravastar (acrònim de l'anglès GRAvitational VAcuum STAR, estrella de buit gravitacional) és una proposta feta per Pawel Mazur i Emil Mottola per reemplaçar la teoria que prediu l'existència de forats negres. En comptes d'una estrella col·lapsant-se en un punt singular de l'espai amb una gravetat virtualment infinita, la teoria de gravastar proposa que quan un objecte es col·lapsa gravitacionalment el mateix espai arriba a una transició de fase que evita que continuï col·lapsant-se.\nLa teoria va generar un interès inicial relativament feble entre els astrofísics. La falta d'interès prové del fet que el concepte requereix que hom accepti la teoria especulativa de la quantització de la gravetat això no obstant, no aporta cap avantatge addicional respecte a la dels forats negres. A més, no hi ha cap raó teòrica en què la quantització de la gravetat expliqui per què l'espai hauria de comportar-se de la manera en què Mazur i Mottola indiquen.\nMazur i Mottola han suggerit que els gravastars podrien ser la solució a la paradoxa de la informació en els forats negres i que podrien ser una font de RRG (Ràfega de Raigs Gamma), un fenomen d'origen incert per al qual se n'han proposat molts i diferents orígens. De totes maneres el consens entre els astrofísics és que existeixen teories molt menys radicals i especulatives per a resoldre els dos problemes esmentats.\nExternament, un gravastar seria similar a un forat negre: visible només per les emissions d'alta energia que crea en consumir matèria. Per detectar forats negres els astrònoms observen les emissions de raigs X emesos per la matèria que absorbeixen i en el cas d'un gravastar aquest produiria un senyal idèntic.\nDins d'un gravastar, l'espaitemps estaria totalment aturat per les condicions extremes existents i es produiria una gran força cap a l'exterior. Al voltant d'aquest buit hi hauria una bombolla en la qual l'espai sí que es comportaria com un bloc de matèria ordinària. La idea d'un tal comportament de l'espai pot comparar-se com una forma extrema del condensat de Bose-Einstein en el qual tota la matèria (protons, neutrons, electrons, etc.) es converteix en el que se'n diu estat quàntic creant un superàtom.\n↑ Mazur, Pawel O.; Mottola, Emil «Gravitational Condensate Stars: An Alternative to Black Holes». arXiv:gr-qc/0109035, 27-02-2002.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gravastar&oldid=28783022»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 des 2021 a les 19:48.


Fitbit charge 3: pantalla més gran, bateria millor, interfície més suau - Aptitud\nEl seguiment sanitari Fitbit Charge 3 ja està disponible per a comandes. Consulteu què obteniu per l’etiqueta de preu de 150 dòlars.\nSi ja teniu un càrrec de Fitbit, el primer que notareu sobre el Fitbit Charge 3 és la pantalla tàctil més gran d’un perfil més prim. És un 40 per cent més gran. Però això no vol dir que li pesi el canell. Un maquillatge d'alumini de gran qualitat significa també un 20 per cent més lleuger, i és més resistent, ja que Gorilla Glass es mostra a la pantalla.\nEl segon impuls més gran de la càrrega 3 és a l'interior: una bateria millor. Es tracta que aquesta darrera durarà una setmana sencera, la qual cosa és enorme. Una de les coses més frustrants sobre qualsevol dispositiu de seguiment és recordar-la de tornar-la a carregar diàriament.\nEl Charge 3 també navega més fàcilment, la qual cosa permet desplaçar-se ràpidament entre les aplicacions i prémer un botó de gran sensor del costat de la rellotge. Una pantalla retroil·luminada s’ajusta automàticament en funció del tipus de llum que treballes. La càrrega 3 també és “a prova de natació”, cosa que significa que la pots submergir més temps si ho necessites. Es tracta d'una propietat resistent a l'aigua de fins a 50 metres.\nQuè fa que Fitbit carrega 3 pistes\nSi ets nou a la càrrega Fitbit, apreciarà els fonaments bàsics de control que inclou el Càrrec 3. Fa un seguiment de com et desplaces en 15 categories esportives diferents, fins a quin punt viatges durant aquestes activitats, quantes calories estàs cremant i totes les coses (seguiment durant tot el dia, zones d’entrenament, control d’estrès) que et pot dir un monitor avançat de freqüència.\nEl Charge 3 també presta algunes de les millors coses d’altres Fitbits que s’utilitzen, incloent una funció d’establiment d’objectius destinada al ritme i les calories cremades, un sensor d’oxigen en sang que rastreja les interrupcions del son i un monitor de cicle menstrual específic per a dones.\nPer personalitzar Fitbit, la banda Charge 3s és fàcil de canviar: silici per a esports (30 dòlars), teixit per a casual (35 dòlars) i cuir (50 dòlars) per a ocasions més formals.\nFitbit realitza comandes en línia per al càrrec 3, amb un preu de 150 dòlars. I es deu a la nau entre sis i vuit setmanes.\nVibram es despulla


Les Garrigues reivindica la Premsa Comarcal i celebra els 40 anys de l’ACPC | Lleida.com\nUn centenar de persones del món editorial, cultural i polític van assistir dissabte al primer dels actes itinerants que l'ACPC va organitzar amb motiu del 40è aniversari de l’entitat a Juneda (Garrigues). La trobada va començar amb una reunió d'ordre intern al Complex Cultural en què van ser presents una vintena de representants dels mitjans de Premsa Comarcal a la zona, i on es va posar sobre la taula tots els temes que des de l'ACPC es fan per ajudar aquestes capçaleres així com totes les coses que les editores fan per enfortir l'associació.\nTot seguit, l'acció es va traslladar al Teatre Foment de Juneda, en un acte obert al públic on la mestra de cerimònies va ser la periodista Anna Berent. El primer a prendre la paraula va ser Francesc Florensa, editor de SomGarrigues i membre de la junta de l'ACPC, que com a coordinador de l'acte, va agrair a la resta de publicacions implicades en l'organització de l'esdeveniment -Fonoll, Terrall, El Cérvol i Lo Clari-, la seva feina, i va posar en relleu "la tasca que des de comarques es duu a terme per aixecar projectes editorials".\nTot seguit, el president de l'ACPC Francesc Fàbregas, va presentar el llibre 'Premsa Comarcal: La memòria de la vida quotidiana de Catalunya' escrit per l'historiador Lluís Costa amb motiu del 40è aniversari de l'ACPC; i va defensar en el seu discurs el paper de la Premsa Comarcal com a "primer diari de Catalunya tant pel que fa a audiències com a llocs de treball". Fàbregas també va recordar el paper clau de les institucions públiques en la defensa del patrimoni que significa tenir una premsa descentralitzada a comarques. En aquest sentit, a l'acte hi van ser presents el vicepresident de la Diputació de Lleida Jordi Latorre; la vicepresidenta del Consell Comarcal de les Garrigues, Maria Rosa Solé; la regidora de Cultura de l'Ajuntament de Juneda, Magdalena Peris; i el diputat provincial Carles Gibert.\nL'acte va continuar amb la xerrada de Ferran Casas, subdirector del Grup Nació Digital, en la qual va glossar la importància del periodisme de proximitat; i amb l'actuació de la cantautora lleidatana Meritxell Gené, que va interpretar alguns temes del nou disc Sa taca d'allà dins.\nL'acte es va tancar amb un parlament de la regidora de Cultura de Juneda, Magdalena Peris, i amb l'entrega d'uns reconeixements a les cinc publicacions organitzadores de l'esdeveniment. Els actes itinerants de celebració del 40è aniversari de l'ACPC continuaran durant els pròxims onze mesos. Ben aviat us informarem de la propera parada. Totes les activitats es van fer respectant la normativa del Procicat amb motiu de la pandèmia.\nMeritxell Gené: “Somio amb un món on ens entenguem amb la sinceritat de la poesia”\nLa Premsa Comarcal analitza els reptes d'informar abans i ara durant la seva 13a convenció\nEuropa planteja la vacunació obligatòria contra la covid-19 a tota la Unió\nDemanen 7 anys de presó per un veí del Pallars detingut en una manifestació contra la sentència del procés\nDispositiu especial de trànsit i seguretat ciutadana a Lleida per Nadal


2012 1225. ICV rebutja sumar-se al pacte per no avalar les retallades - Gironès per la independència\n2012 1225. ICV rebutja sumar-se al pacte per no avalar les retallades\nICV rebutja sumar-se al pacte per no avalar les retallades\nJoan Herrera ahir al costat de Sánchez-Camacho durant l'acte de presa de possessió de Mas. T. ALBIR / EFE\nAmb l'horitzó immediat d'un ajustament de 4.000 milions que porta a l'"abisme", ICV no té cap intenció de sumar-se a l'acord d'estabilitat CiU-ERC. "És impossible en matèria econòmica. Quan ens diuen que entrem en un acord que parteix de la base d'una retallada de 4.000 milions, la resposta és no". El secretari general d'ICV-EUiA va respondre així a la crida, altre cop, del president de la Generalitat, Artur Mas, durant el discurs d'investidura, a sumar el màxim de suports polítics a l'acord d'estabilitat parlamentària de convergents i republicans. Herrera va retreure a Mas la fermesa a la contra en matèria de dret a decidir i que no estigui actuant igual, a criteri seu, pel que fa a l'austeritat. Per ell, Mas hauria de "nedar contra corrent dels objectius d'austeritat i de reducció de dèficit que duen a l'abisme". L'única possibilitat que ICV-EUiA s'hi incorporés seria que el Govern fes una "reorientació" radical de la política econòmica que passaria per una reestructuració del deute i una priorització diferent de la despesa. Si no es fes així, ha alertat del que pot acabar en "fractura social".\nMés oberta és l'actitud de la formació ecosocialista pel que fa al dret a decidir, malgrat que ahir va tornar a criticar que hagi estat un element de negociació entre CiU i ERC. Així, ja va mostrar disposició a negociar per "eixamplar" el suport a l'autodeterminació intentant sumar-hi, també, el PSC. Herrera considera que l'acord "ha reduït" la base política pel dret a decidir.\nPresident "en fals"\nEl líder d'ICV també va criticar que Mas hagués de "justificar" reiteradament la "legitimitat" de l'acord CiU-ERC. "Quan has de justificar tant la legitimitat és potser perquè estàs en fals", va interpretar Herrera, que va recordar que CiU ha perdut 12 diputats. Per tot plegat, creu que les crides de Mas, però també d'ERC -ahir ho reiterava Oriol Junqueras en un article a l'ARA-, per ampliar l'acord són "retòriques" perquè no hi ha voluntat d'aturar les retallades i no es concreta la resposta a l'acord ampli pel dret a decidir que ha proposat Iniciativa.


Campanars: de juny 2010\nA Mont-roig, a més a més de les esglésies del poble vell, tenim la de Miami platja, església atípica d'un nucli atípic.\nPublicat per Màrius Domingo a 20:34 Cap comentari:\nCampanar romànic a Pal, una petita vil·la pirinenca a l'únic estat català que existeix a dia d'avui, Andorra.\nPublicat per Màrius Domingo a 18:35 Cap comentari:\nSant Francesc d'Eivissa, per Enric Raluy\nAquest cop l'Enric Raluy ens torna a il·lustrar els cels blaus d'Eivissa contrastant-los amb el blanc impecable del campanar de l'Església de Sant Francesc.\nMoltes gràcies, Enric!\nPublicat per Màrius Domingo a 19:51 Cap comentari:\nEl Fonoll i Vallfogona, d'en Jordi Tudó.\nEl Jordi Tudó torna a aquest bloc, ara amb el Fonoll i Vallfogona de Riucorb. Gràcies per l'aportació, Jordi.\nPublicat per Màrius Domingo a 16:46 Cap comentari:\nA la bonica vil·la medieval de Carcasonna, al Llenguadoc, avui a l'estat francès, també hi ha una església, la catedral de Sant Nazari, amb vitralls i un campanar, és clar.\nPublicat per Màrius Domingo a 14:39 1 comentari:\nHasselt, per Antoni Hernández.\nCuriositats del destí, l'Antoni Hernández Travé m'envia aquestes tres fotos de campanars de la ciutat de Hasselt, a Bèlgica.\nEl fet és que d'ací a poc, hauré de canviar aquest text i posar, enlloc de Bèlgica, Flandes o Valònia -ara mateix ni ho sé.\nSort que és un bloc i no un llibre imprès, i podré fer el canvi sense problemes.\nNo és tan difícil de fer nèixer països nous, a Europa, no?\nMoltes gràcies, Antoni, he sortit guanyant, una garseta per tres campanars;-)\nPublicat per Màrius Domingo a 21:41 Cap comentari:\nMés Eivissa per Enric raluy.\nAra feia dies que l'Enric Raluy, el nostre il·lustre col·laborador d'Eivissa, no m'enviava imatges, però avui m'ha fet arribar fotos de l'església de Sant Josep de Sa Talaia, fins i tot una campana que era a terra, molt maques, i, encara que el dia sembla que no era del tot bo, la llum de l'illa és igual de màgica.\nPublicat per Màrius Domingo a 14:55 Cap comentari:\nMés aportacions del Jordi Tudó.\nMés comalats, i més regals del Jordi Tudó, col·labora amb els campanars, a baix, de Rocafort de Queralt, dues fotos de Forès, una de Sant Pere de Savella i, finalment, la de dalt de tot, de Ciutadilla.\nPublicat per Màrius Domingo a 20:19 Cap comentari:


Serveis Alua Golf Trinidad Almería\nSERVEIS D'UN HOTEL A ROQUETAS DE MAR TOT INCLÒS\nDurant les teves vacances amb nosaltres no trobaràs a faltar res. Tots els serveis exclusius que fan del nostre hotel a Roquetas de Mar tot inclòs un oasi per a la teva família o la teva escapada en parella. Pàrquing exterior, piscina, animació, etc.\nGaudeix del teu moment relaxant a qualsevol de les nostres dues piscines exteriors. Una d'elles disposa d’un parc aquàtic ideal per als més petits i al voltant de les dues podràs tombar-te a prendre el sol al solàrium amb gandules.\nLes nostres activitats gratuïtes i programes d'entreteniment per a nens de 4 a 12 anys faran que els teus fills estiguin encantats de passar temps jugant i divertint-se amb altres nens de la seva edat. També comptem amb activitats per a adults i animació nocturna musical.\nAssaboreix la nostra proposta de plats típics andalusos i especialitats internacionals. El restaurant compta amb una fantàstica terrassa on podràs esmorzar, dinar i sopar al frescor del Mediterrani.\nL'hotel compta amb una pista multifuncional on pots cremar energia amb esports d'equip i una sala de fitness perquè puguis seguir entrenant durant les teves vacances. A més, als voltants de l'hotel podràs realitzar nombroses activitats aquàtiques, busseig, windsurf, vela, etc.\nIrish Pub amb música en viu\nUn bar per a cada ocasió. Escapa't a Irlanda al Irish Pub amb música en viu o relaxa't amb una copa al bar. Si vols picar alguna cosa entre hores o prendre un còctel al costat de la piscina, pots demanar una copa al bar de la piscina o al snack-bar. Tenim una àmplia carta de begudes i plats acabats de fer.\n*A causa de les restriccions del Covid aquest espai actualment roman tancat.\nEl lloc perfecte per a degustar una varietat dels millors snacks, ideals per a descobrir el millor de la gastronomia d'Almeria.\nDisponible 24h · Check In a partir de les 14h · Check Out fins les 12h · Personal multilingüe · Consigna d'equipatges · Informació turística · Lloguer de cotxes\nServeis complementaris de l’Alua Golf Trinidad\nEl nostre hotel de Torremolinos ofereix els següents serveis addicionals: Wi-Fi gratis · Ascensor · Bar · Caixa forta (amb càrrec) · Bressol (a petició) · Jardí · Aparcament (amb càrrec) · Saló de jocs · Tovallola de piscina (amb dipòsit) · TV amb canals internacionals · Activitats gratuïtes (aeròbic, aquagym, dards, tennis de taula, escacs, petanca)\n• Un sopar per reserva i setmana al nostre restaurant a la carta (aplica als hotels a les Illes Canàries).


Troben cinc cadells abandonats en un contenidor de Tarragona\nEls animals acaben de néixer i necessiten una llar\ndijous, 9 de gener 2020 - 12:17h\nEls animals han aparegut en aquestes condicions en un contenidor | Twitter @Alcaparrina\nCinc cadells de gos, acabats de néixer, han aparegut abandonats aquest dijous, 9 de gener, al costat d'un contenidor de Tarragona. Una usuària els ha trobat i, a través de les xarxes socials, ha aprofitat l'altaveu per ajudar a trobar famílies que els puguin acollir. Els animals es troben en una capsa plena d'abrics i teles i també amb aliment de farmàcia per a cadells acabats de néixer.\nPer desgràcia, no és la primera vegada que episodis així se succeeixen a la via pública tarragonina. En un reportatge recent a TarragonaDigital, la Protectora d'Animals de Tarragona ja alertava de l'alt percentatge d'animals abandonats que es deriva de famílies que no poden criar, en moltes ocasions, els cadells que arriben a casa.


L'Associació Joia presenta 'Bitàcola. Un canvi de mirada' - Social.cat\nL'Associació Joia presenta 'Bitàcola. Un canvi de mirada'\nEl documental està basat en el serveis de coaching a persones que pateixen malestar psicològic en el seu entorn laboral\nDimarts, 2 d'octubre de 2012 | 17:30 h\nJust d'aquí una setmana l'Auditori de CaixaForum de Barcelona acollirà la presentació del documental 'Bitàcola. Un canvi de mirada', basat en el servei homònim que ofereix l'associació JOIA. El cine-fòrum serà a les 12 del migdia i acte seguit hi haurà un còctel per celebrar l'estrena.\nEl projecte Bitàcola és completament innovador ja que ofereix els serveis de coaching a persones que pateixen malestar psicològic en el seu entorn laboral. Els coachers acompanyen als usuaris en el procés que els hi permetrà recuperar la confiança, l’autoestima i la fortalesa per tal de que no perdin la seva feina o que la recuperin.\nConscients de l’impacte social que té avui en dia els trastorns de malestar psicològic en la nostra societat (la OMS ja ha alertat que el 2020 la depressió serà la primera causa de malaltia en el món occidental) volem convidar-vos com a representant del mitjà en el que col·labora.


Oller del Mas: Castell, Celler i Vins - #a4passes\nHome enoturisme Oller del Mas: Castell, Celler i Vins\nJordi Canals / 15.2.17\nJa fa uns dies us vaig explicar que, amb motiu del seu desè aniversari, varem dinar al Restaurant Montiel. Llavors vaig apuntar-vos que tots els plats es van maridar amb els vins del celler Oller del Mas, del que varem poder tastar els seus millors vins. L'encarregat del tast va ser en Marc Maldonado, director comercial del celler, qui ens va fer cinc cèntims dels més de 1.000 anys d'història i de les 36 generacions de la família.\nLa visita va permetre conèixer el castell medieval al voltant del que es situa tota la finca. Un castell que conserva els retrats dels avantpassats que es van pintar a l'edat mitjana i que certifiquen una història única. Durant més d'una hora varem poder entrar al castell i passejar al seu voltant; varem pujar a la torre més alta i baixar al celler més fosc. Al final ens van obsequiar amb un got de vi a doll, del que no ens varen donar gaire detalls.\nPerò tornem ara al tast de fa un parell de setmanes al Restaurant Montiel. Els vins que varem tastar són quatre, les tres varietats del Bernat Oller i el vi de finca Arnau Oller. Un detall molt interessant és que en tots els vins del celler hi ha ha present, en major o menor proporció la varietat autòctona del Pla de Bages: el picapoll, ja sigui la varietat blanca o la negra.\nEl darrer vi que varem tastar, va ser l'Arnau Oller selecció de la família 2014, que ha obtingut la distinció de Vi de Finca. En aquest cas parlem d'un merlot, també amb una petita proporció de picapoll negre. Es tracta d'un vi suau, elegant i subtil, de producció limitada, que només es pot fer en anyades molt excepcionals.


Onda celebra la música amb un emotiu concert de Mocedades | Castelló Extra\nOnda celebra la música amb un emotiu concert de Mocedades\nL’Ajuntament duu a terme un cicle musical de la mà de les societats musicals locals\n13/06/2021 - Castelló Extra\nCentenars d’onders i visitants han pogut gaudir dels grans èxits del mític grup Mocedades, acompanyats per l’Onda Big band, en el primer concert de ‘Juny Musical’, el nou cicle estival que ha posat en marxa l’Ajuntament d’Onda.\nAixí, el recinte multiús de la localitat ha acollit aquest primer espectacle que ha comptat amb totes les mesures davant la pandèmia de la Covid-19 com a aforament limitat, accessos i eixides controlades, i un protocol de seguretat.\nLa tinenta d’alcalde de Cultura i Festes, María Prades, ha valorat molt positivament la bona acollida del públic d’aquest cicle i ha assenyalat que “hem organitzat aquests concerts per a garantir que els onders puguen tornar a gaudir de la cultura de manera segura”.\nEl 19 de juny els onders podran veure i escoltar en directe als cantants Daniel Diges i Gerónimo Rauch, qui portaran fins al municipi onder el seu espectacle ‘Versus’, un concert simfònic que comptarà amb la col·laboració de la Societat Artístic Musical Vila d’Onda (SAMVO).\nLes entrades per a aquest espectacle són gratuïtes i poden reservar-se en https://entrades.onda.es. Cal destacar que aquest concert té una finalitat benèfica, ja que en els accessos es realitzarà un donatiu de 2 € que aniran destinats íntegrament a Karit, solidarios por la paz i Delwende, al servicio de la vida.\nEl reconegut cantautor Víctor Manuel posarà el fermall d’or a aquest cicle musical, pujant-se a l’escenari el 26 de juny per a recordar els mítics èxits que li han acompanyat al llarg de la seua vida professional i personal.\nLes persones interessades a adquirir les entrades podran fer-ho per un preu de 12 €, en la taquilla del Teatre Mònaco d’Onda, els dies 16 i 17 de juny. A més, també s’està duent a terme la venda d’entrades de manera simultània en les plataformes en línia www.ocultasproducciones.es i www.lasentradas.es.\nOnda celebra el Dia de l'Orgull i reivindica la igualtat i diversitat de les persones\nJocs aquàtics, tirolina, tobogan gegant i nous gronxadors al parc de la Ceràmica d'Onda\nOnda acull el V Campionat Inclusion Cup que reunirà més de 400 persones competint per la inclusió\nOnda adquireix un cadafal adaptat perquè les persones amb mobilitat reduïda puguen gaudir dels bous\nOnda tria Mireia Marco Pitarch com a reina infantil de la Fira 2022 i li acompanyen sis dames d'honor\nAlerten d'una plaga de cucs en un centre de salut d'Almassora


benvinguda / A les notícies / Gran mestre APT: Arce i Dal Bianco regnen a Suècia\nLorenzo Lecci López 17 octobre 2021\nMaxi Arce i Franco Dal Bianco guanyar a la final de Gran Mestre de Suècia de l'APT Padel Gira. Gonzalo Alfonso es va haver de retirar quan ell i Fede Chiostri van caure 4/1 al primer set.\nAquesta és una tercera victòria a terra sueca per als argentins. Des dels primers partits, la configuració tàctica dels dos joves jugadors va ser excel·lent. Córrer molt per contrarestar el joc dels números 1.\nMaxi i Franco trencen Gonzalo Alfonso que torna a patir problemes físics. La festa està una mica mimada, però Dal Bianco i Arce són els guanyadors adequats d’aquest Gran Mestre.\nLa parella més apta del moment intentarà apropar-se al número 1 de Mèxic, Torreon i després Cancún en dues setmanes.


Els nostres Ròvers participen al Foro Joven d'ASDE - Acció Escolta de Catalunya\nIniciASDE Scouts d'EspanyaEls nostres Ròvers participen al Foro Joven d’ASDE\nEls dies 5, 6, 7 i 8 de desembre set joves del Fòrum Ròver han participat al 7è i darrer Foro Joven Federal organitzat per la Federación de Asociaciones Scouts de España (ASDE), al Centro Eurolatinoamericano de Juventud (CEULAJ) de Mollina, a Màlaga. S’han reunit Ròvers de gairebé tota la resta d’Organitzacions Federades de l’Associació, i Pioners i Pioneres de tercer any d’algunes d’elles. En el cas d’Acció Escolta, és el Fòrum Ròver, on només hi participen Ròvers.\nDurant aquests dies, els i les joves d’arreu del territori han treballat conjuntament per definir els estatuts i determinar el funcionament que tindrà a partir d’ara el Foro Rover Federal, degut a que, fins al moment, s’anomenava Foro Joven i estava considerat una activitat més d’ASDE, mentre que ara s’ha constituït com a òrgan dins l’Associació.\nEls i les Ròvers han seguit reivindicant el seu paper i importància construint un full de ruta del que volen que sigui el Foro Róver, a través de les taules de debat en que han participat. S’han repartit de manera que hi hagués una mínima representació per part de cada OF a cada taula, per poder-ne, així, extreure les conclusions més representatives possibles.\nAquestes conclusions havien de reflectir el que seria el Foro Rover Federal, nom que tindrà a partir de l’any vinent després que els i les participants hagin escollit què volen que sigui aquest espai de i per a Ròvers. Les taules de treball s’han orientat a tractar sobre aspectes relacionats, i els títols d’aquestes han estat: -Estatuts i Normativa d’Organització i Funcionament del Foro Rover-, -Pautes per l’Organització dels Foros Jóvenes Locales y Regionales de les OO.FF-, -Tractament de la Informació del Foro Rover-, i -Integració social de diversos col·lectius a l’Escoltisme-.\nLes conclusions extretes de cadascuna de les taules s’han plasmat a uns documents que es portaran a la propera Assemblea Federal d’ASDE, on les diverses OO.FF decidiran, mitjançant una votació, si s’aproven o no. El paper del Foro Róver a aquesta Assemblea és de participant amb veu però no amb vot, així que podrà expressar la seva opinió en tots els àmbits que l’incumbeixi, encara que aquesta no sigui vinculant. Els i les Ròvers han aconseguit fer-se valer tenint com a aval tota la feina que porten fent durant anys amb la confiança i recolzament d’alguns/es caps o membres que es dediquen a altres àmbits, que han apostat tot per ells i elles perquè saben que són importants, que són present i futur, que seran els i les propers i properes caps que vindran i les persones que participaran en els diversos espais de les seves respectives Organitzacions Federades i a ASDE. Els i les Ròvers estan encoratjats i encoratjades, han aconseguit organitzar-se en el Foro Róver i ser reconeguts i reconegudes com a òrgan dins l’Associació, però saben que encara els queda feina per fer i reptes per aconseguir, per això seguiran reclamant que volen ser partícips amb veu i vot del seu futur i del de l’Associació als espais de decisió de la mateixa.\nPer acabar, cal recordar que aquesta trobada no hagués estat possible sense tota la feina que s’ha fet abans, i no només la gestió feta per part de l’Associació, sinó també el contingut que s’ha treballat prèviament per part de dos Ròvers de cada OF que han participat com a coordinadors/es, els i les quals s’han anat reunint presencialment i via Internet durant aquest any per tal de preparar les taules i crear un guió amb unes pautes que encaminessin el debat. A més, cal destacar la tasca duta a terme per pels i per les caps coordinadors/es del Foro Róver, que han encoratjat als i a les Ròvers en tot moment dipositant en ells i elles la seva màxima confiança.\nCada taula de treball, cada debat i cada conclusió plasmada al document final, és fruit de la participació, implicació, reivindicació, consens i fer-se valer dels i les Ròvers d’arreu del territori; és el resultat d’un conjunt de diverses experiències, realitats, maneres de fer, de viure i sentir l’Escoltisme… però al cap i a la fi, és el resultat d’un conjunt de pensaments diferents però convergents en el punt d’apostar per una transformació social, de voler canviar el món tenint com a eina l’Escoltisme.\nI finalment, s’ha de destacar que a part de celebrar-se el 7è Foro Joven Federal durant aquests dies a Mollina, també ha tingut lloc la Indaba 2013, una trobada formativa sobre Persones Adultes i Creixement, en la qual hi ha participat el cap d’Acció Escolta que ha acompanyat als i les Ròvers de Catalunya. També s’ha fet una Activitat Formativa del Projecte “Safe From Harm!”, en què els i les Ròvers han rebut una formació bàsica i han participat en les dinàmiques que oferia l’exposició del projecte. Addicionalment, s’ha presentant el 7è Concurs de Curtmetratges Scouts, el 4t Concurs de Fotografies Scouts i una Fira de Projectes on algunes OO.FF han exposat les seves iniciatives.\nASDE Scouts d'Espanya Fòrum Ròver\nEl Fòrum Ròver com a exemple de participació juvenil\nOne thought on “Els nostres Ròvers participen al Foro Joven d’ASDE”\nPau J. on 31 de desembre de 2013 at 16:58 said:\nMolt bona feina Ròvers! 🙂


Ramón Gabás Zueras - Rosespedia\nRamón Gabás Zueras\nRamón Gabás / Autora: Judith Ijsselstein\nDurant més de catorze anys, en Ramón va ser el conductor de la famosa guagua de Viñoles que feia el recorregut per les diferents urbanitzacions. El que més li agrada de Roses és l'Almadrava i Canyelles Petites, fins i tot ara, després de tants anys portant mecànicament turistes i treballadors a les platges, la visió de la platja de Canyelles després de la baixada per la carretera el continua seduint.\nEn Ramón va néixer l’any 1924 a Plan, un petit poble de la vall de Gistau, a la província d'Osca, on el seu pare, que era carabiner, estava destinat; després van anar a Bielsa, entre altres pobles. Eren sis germans i va anar a l'escola fins al 1936. De la Guerra, recorda com els milicians anaven a buscar els mossens al poble. Després. Cap al 1938, en Ramón explica que durant la retirada, va haver d'incorporar-se a l'exèrcit amb catorze anys, perquè van mobilitzar la gent des dels catorze anys fins als quaranta. Va anar a l'anomenat Cuerpo Tren, on feien tasques de logística. Un dia, durant un servei en què havia de portar ferits a la frontera, va aprofitar per passar a la part francesa i unir-se a un grup; recorda que hi havia molta gent que marxava. Van passar la frontera i, després, van anar en tren fins a París i continuaren sense baixar fins a arribar finalment a la zona de la Bretanya, on va estar refugiat més d'un any. Després, va tornar a Plan, a casa dels seus pares.\nVa començar a treballar d'aprenent a una fusteria, però als dinou anys va ingressar a la Guàrdia Civil, on va estar fins als 50 anys. Durant aquell temps, va estar a Madrid i a Badajoz, a la frontera portuguesa, on s'encarregaven de controlar el contraban, i, el 1953, va anar a la frontera entre Andorra i França. Recorda que mai no havia passat tanta fred, a vegades nevava fins a vuit dies seguits. Finalment, va venir a Roses el 1958. Es va casar i van tenir dos fills: un noi i una noia.\nA Roses va fer de xofer per al capità de la companyia; recorda que tot eren camps i vinyes, de carrers, només hi havia el carrer Major (Pi i Sunyer) i el carrer Trinitat. També recorda que a les muralles vivien moltes famílies, com els Heredia, els Funes, l'Alejo i també la famosa Fina.\nDesprés de deixar el cos de la Guàrdia Civil, va estar uns anys de motorista a una barca, amb en Rateta. Finalment, va començar a treballar com a xofer per a l'empresa Viñolas; recorda especialment els estius, quan portava la guagua a Santa Margarida, al Puig Rom i a l'Almadrava.\nSempre li ha agradat anar al camp i a la mar, per això, quan es va jubilar, es va comprar un bot petit i anava a pescar calamar. També es cuidava d'un hort a la zona dels aiguamolls de Palau, on anava cada dia. Ara fa un temps que ho ha deixat perquè no pot conduir, tot i que en conserva encara el permís i el seu Renault Clio. Acabem l'entrevista parlant de cotxes i de motors i confessa que el millor cotxe que ha tingut ha estat el Renault 4L perquè era molt còmode, mai no tenia cap avaria i no gastava gens. \n↑ "La gent gran de Roses III (1923/1927)". Ajuntament de Roses. Novembre del 2013. p.46\nObtingut de «http://www.rosespedia.cat/index.php?title=Ramón_Gabás_Zueras&oldid=12341»\nDarrera modificació de la pàgina: 23 abr 2017 a les 16:02. S'ha visitat aquesta pàgina 1.413 vegades.


125è aniversari de la Torre Eiffel » Brianxa News\n125è aniversari de la Torre Eiffel\nUn dels més grans i famosos monuments com la Torre Eiffel fa 125 anys des de la seva construcció. Un monument molt important pel turisme a Paris.\nLa Torre Eiffel, símbol indiscutible de Paris celebra el seu 125è aniversari de la seva inauguració al 1889. Des de 2008 estan remodelant la Torre Eiffel per fer-la més moderna i estable. Faran unes remodelacions a la Torre com a una planta ficar-hi una plataforma de vidre que donarà al visitant la sensació d’estar flotant. Això farà més atractiva una visita a la Torre Eiffel.\nVolen fer modernitzacions però sempre mantenint la essència que volia que tingués la Torre el seu creador, Gustave Eiffel. L’arquitecte la va voler construir amb la finalitat de deixar-la construïda durant 20 anys per l’Exposició Universal. No la van destruir perquè van veure que era un atractiu turístic i perquè l’Armada Francesa va col·locar una antena de radio al punt més alt de la Torre i això va impedir que l’enderroquessin. Cada any van a França a visitar-la uns 7 milions de turistes. La Torre Eiffel és considerada com el quart monument més visitat de la ciutat.