puntdvista: "El documental" estrena "Formentera, l'hivern de la sargantana" 2011\n"El documental" estrena "Formentera, l'hivern de la sargantana" 2011\nFORMENTERA, L'HIVERN DE LA SARGANTANA (2011). Fragmentos del documental de 60' from la lupa produccions on Vimeo.\nUn documental de Laura Carulla y Marc Martínez.\nCoproducido con IB3 y con la colaboración de Televisió de Catalunya.\nUs heu preguntat mai com deu ser a l'hivern la platja on us vau torrar al sol durant les vacances d'estiu? Illes de somni com Formentera, de platges, restaurants i allotjaments atapeïts per turistes a l'estiu, canvien radicalment quan arriba l'hivern. Els que hi viuen asseguren que és aleshores quan s'hi està bé, quan l'illa recupera el caràcter autèntic. Com és, doncs, aquest caràcter? Com és la gent que hi viu? A què es dedica? On s'amaguen les sargantanes formenterenques a l'hivern? "Formentera, l'hivern de la sargantana" (2011) dóna resposta a aquestes preguntes.\nl film, de Laura Carulla i Marc Martínez, és un retrat coral de l'hivern a Formentera marcadament fresc, espontani i amb dosis d'humor pròpies de la complicitat i la naturalitat dels personatges amb l'equip de rodatge. El Joan presenta el seu amic Ernesto, el porc que ha criat durant un any i que matarà per carnestoltes. "Ell sempre fa mala cara, perquè té mala cara – comenta el Joan; no és perquè sigui lleig, però el garrí té aquesta cara." El Bartolo i la Manoli treballen davant del paradís. Regenten un dels últims xiringuitos autèntics que queden a l'illa en una platja espectacular. A l'estiu viuen al ritme frenètic i boig que caracteritzen les onades de turistes, tot i que, potser per una qüestió d'edat, el Bartolo s'estima més la calma de l'hivern. El canvi és tan radical que el Pep, farmacèutic de Sant Ferran, ha comprovat que a l'hivern es venen més antidepressius. Ell, però, té la seva pròpia medecina: una doble vida com a DJ Pharma. No hi ha festa al poble que es resisteixi a la seva música. A la Maria, als noranta anys, no l'amoïnen gens les pastilles. Cada dia, després de cuidar la casa, els animals i l'hort, agafa la bicicleta per anar a buscar el seu nét a l'escola. Des de Ràdio Illa, el Pep Toni i l'Home des Senalló comenten el dia a dia de l'illa.\nAlguns personatges que van ser un dia nouvinguts a l'illa ja hi han fet tota una vida. És el cas de la Jaqueline, una holandesa que hi va anar només per passar uns dies de vacances; de l'Ekki, que ensenya els turistes a fer la seva guitarra; de l'Erik, un músic indonesi que encara viu de manera hippy, i del Jose, un músic que compon la cançó del documental: "A dónde van las lagartijas en invierno".\nDirecció: Laura Carulla i Marc Martínez Sarrado\nGuió: Laura Carulla\nFotografia: Marc Martínez Sarrado\nProducció Executiva: Oriol Gispert\nIdea Original i Producció: Marta Palacín\nUna producció de La Lupa Produccions en coproducció amb IB3 i amb la col·laboració de Televisió de Catalunya i l'ICIC, l'Institut Català de les Empreses Culturals de la Generalitat de Catalunya.\nPàgina del documental de la productora\nEtiquetes de comentaris: cultura, formentera\nConferència amb Alberto García-Alix a l'IEFC 2013\nNou video de Pota Lait, Sa Botiga de Dalt Vila\n"El documental" estrena "Formentera, l'hivern de l...\ns.ma.l.l (Send Mail Art, Love & Life)\nDos islas en la blogosfera\nInto the Shadows - Teaser with Spanish subtitles. ...\n1933, o cuando Ibiza apostó por el turismo. Vicent...\nEntrevista. Gemma Guasch parla amb l'Associació d'...\nLa miel de Ibiza, más asequible\nEl MACE presta dues obres d'Elmyr de Hory al Círcu...\nElmyr de Hory, Proyecto Fake en Madrid


Rubí diu “prou” a la desigualtat entre homes i dones - Ajuntament de Rubí\nRubí diu “prou” a la desigualtat entre homes i dones Set dones, en representació de set entitat locals, han llegit el manifest amb motiu del Dia Internacional de les Dones a les portes de l’Ajuntament de Rubí https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-diu-201cprou201d-a-la-desigualtat-entre-homes-i-dones https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/rubi-diu-201cprou201d-a-la-desigualtat-entre-homes-i-dones/@@images/image/preview\nLa lectura s’ha fet a la plaça Pere Aguilera (foto: Ajuntament de Rubí – Localpres)\nEl manifest amb motiu del Dia Internacional de les Dones ha reivindicat aquest matí la igualtat real i efectiva entre dones i homes. Daisol, de la Fundació APIP-ACAM per l’atenció residencial i ajuda als refugiats; Flora, del Grup d’Ajuda Mútua de Rubí; Montse, de l’Aula Extensió Universitària de Rubí; Maria José, de Dones cosidores, Maria, d’Oncolliga, Gracia, del Club de lectura i Lídia, de Ràdio Rubí han llegit el text d’aquest any que recull idees dels documents proposats per les entitats municipalistes, l’Institut Català de les Dones i la Diputació de Barcelona. El manifest reconeix els progressos aconseguits però constata que les desigualtats polítiques, econòmiques, socials i culturals entre dones i homes persisteixen. “En un moment com l’actual, en què assistim a l’avenç de l’extrema dreta, hem d’alçar la veu i articular una resposta implacable que sigui capaç de vèncer el seu discurs tòxic ple de falsedats, tal com hem fet les dones en altres moments de la història”, demana el manifest.\nL’acte que ha comptat amb la presència de l’alcaldessa, Ana María Martínez Martínez, i diversos regidors i regidores de l’Ajuntament de Rubí es repetirà aquesta tarda a les 17 h a Torre Bassas per impulsar la participació de les persones joves. “És hora que la igualtat sigui una realitat. Sabem que la lluita és llarga perquè volem arribar lluny, però també venim de lluny. Les dones som ciutadanes de ple dret!”, conclou el text.\nRubí reivindicarà la igualtat entre dones i homes durant tot el mes de març amb una cinquantena de propostes que volen reivindicar, sensibilitzar i fer divulgació. La programació, que porta per lema 'Les dones pintem molt', es presenta amb un cartell de la il·lustradora rubinenca Rosa Roselló que recrea quatre referents del feminisme: Frida Kahlo, Rosa Parks, Clara Campoamor i Chimamanda Ngozi Adichie. Totes les activitats amb motiu del Dia Internacional de les Dones es pot consultar al web municipal.


firaReus Events reprèn l’activitat amb l’Expofira Km0 i el Saló de la Moto - firaReus Events\nfiraReus Events reprèn l’activitat amb l’Expofira Km0 i el Saló de la Moto\nLes dues fires es faran durant el primer semestre de 2022 i estan dedicades al sector automoció\nfiraReus reprèn la seva activitat firal amb dues fires vinculades a l’automoció. Avui ha obert portes la cinquena edició de l’ExpoFira Km0, que es podrà visitar fins diumenge, 13 de març, en horari de deu del matí a nou del vespre. Aquest esdeveniment ocupa una superfície de 5.000 m2 on s’exposaran més de 500 vehicles d’ocasió. Els automòbils exposats a l’Expofira del km0 són vehicles de gerència i de segona mà, amb descomptes de fins a 10.000 euros. Entre les novetats d’enguany, hi ha la possibilitat de comprar motos elèctriques i l’opció de llogar o comprar diversos models d’autocaravanes. Aquesta fira està organitzada per Autokolecció, la marca de vehicles d’ocasió del Grup Nima, una xarxa que compta amb més de 40 concessionaris i tallers de les següents marques: Audi, Ford, BMW, LAND ROVER, Jawar, Mercedes, Mini, Wolkswagen, Nissan, Hyundai, Seat, Volvo, Toyota, Peugeot. L’entrada a aquest esdeveniment és gratuïta i la inauguració oficial serà aquest dijous, 10 de març, a les 18.30 h al vestíbul del recinte firal de firaReus Events, a càrrec de l’alcalde de Reus, Carles Pellicer.\nLa següent fira serà el Saló de la Moto i es durà a terme el cap de setmana del 6, 7 i 8 de maig. Amb aquest saló es reprenen les fires pròpies, després de dos anys sense activitat firal. El Saló de la Moto, ofereix tots els productes relacionats amb el món de la motocicleta, des de concessionaris oficials, mercat d’ocasió, accessoris i zona de prova de motos. Com a novetat, aquest any s’inclouran els sectors de les bicicletes elèctriques i els patinets. El Saló de la Moto reuneix una cinquantena de marques de motos, a través de 26 expositors, en un recinte d’11.000 m2. El preu de l’entrada serà de 6 euros.\nLa consellera delegada de REDESSA i regidora d’Economia, Coneixement i Habitatge, Teresa Pallarès ha explicat que “amb la represa de l’activitat firal, firaReus Events, recupera alguns esdeveniments de referència oberts al gran públic, que se sumen a l’activitat professional de jornades i congressos que gradualment es van recuperant, després de l’aturada provocada per la pandèmia”.\nExproReus i Tot Nuvis tornen a firaReus al segon semestre de 2022\nDurant el segon semestre de 2022 està previst recuperar la celebració d’exproReus i Tot Nuvis, 3 anys després de les seves últimes edicions. Enguany, ExproReus celebrarà la seva 50a edició amb activitats per tots els públics i amb l’automoció novament com a protagonista destacada del certamen. L’esdeveniment serà del 8 al 12 d’octubre.\nLa fira Tot Nuvis se celebrarà del 18 al 20 de novembre i enguany arribarà a la seva 27a edició. Tot Nuvis és un certamen de referència per organitzadors de bodes o altres esdeveniments i aplega gairebé un centenar d’estands amb serveis relacionats amb l’organització d nupcial, com empreses de càtering, restaurants, hotels, i espais on poder dur a terme la celebració, entre d’altres.


Obrint camins de vent - Edicions Saragossa\nMuñeca de ojos azulesParaula d'Irena\nObrint camins de vent\nAutora: Mercè Giménez Vila\nCol·lecció: Ritmes, 11\nIV certamen Paraules a Icària\nL’autora manifesta el desig de deixar sobre el paper petjades de les pròpies vivències. Encara he de conversar, però a poc a poc / dels fets que queden ben gravats a la memòria / ho faré amb mots invocats des de la intimitat, / emergint enmig de certa impaciència. Per fer-ho, imagina diferents camins del vent.\nInicia la caminada pel camí del torb. Aquest és un vent impetuós propi de la regió pirinenca, que aixeca i arremolina la neu, de manera que la visibilitat minva sensiblement. Dins la boirada que ha aixecat el pas del temps s’agiten percepcions i emocions enterbolides: Avant de que la veu s’acabi, / m’esforço en enviar al cel un crit de socors.\nDesprés, tot cercant la serenor, passeja pel camí de la brisa. La diferència de temperatura entre mar i terra produeix la brisa. En el seu camí, amb l’esperit atent, hom hi pot trobar consol: Recorda sempre que els camins de la mar / et porten cap a la recerca de l’aigua beneïda, / sa transparència et permet guarir-te de tot mal.\nEl tram final el fa pel camí de l’oreig. L’oreig és un vent suau, l’autora es deixa acaronar pel ventijol de l’esperança i recupera el carpe diem de què ja havia parlat a Ball d’ombres: Un dia més és un dia menys / en la carrera de la vida; / és millor comptar l’instant / que deixar-lo escapar.


Lliurament de l'última dona d'aigua numerada Vestit de Paraules, premi de L'Estenedor, Mollet del Vallès - Llengua i cultura - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nCNL Vallès Oriental Dijous, 31 de gener de 2019\nLliurament de l'última dona d'aigua numerada Vestit de Paraules, premi de L'Estenedor, Mollet del Vallès\nLa guanyadora, Magda da Silva, diu que és una seguidora de L'Estenedor i una enamorada de la dona d'aigua Vestit de Paraules.\nL'any 2018, el CET Taller Alborada i CO del Bosc, centres que depenen de l'Institut Municipal de Serveis als Discapacitats de l'Ajuntament de Mollet del Vallès (IMSD), i el Servei de Català de Mollet del Vallès (CPNL) van preparar un premi molt i molt especial per a les persones que van guanyar el concurs de l'endevinalla de L'Estenedor.\nEl premi va ser una dona d'aigua que té el nom de Vestit de Paraules i que justament les paraules que l'embolcallen són les paraules que usuaris, alumnat, persones que hi van col·laborar... van regalar-nos com a paraula triada per algun motiu especial (per la seva sonoritat, perquè va ser la primera apresa...), amb motiu dels trenta anys del Servei de Català de Mollet i, per tant, és una dona d'aigua "una mica de tothom".\nLa dona d'aigua Vestit de Paraules va ser una sèrie numerada i exclusiva per a aquests números de l'any 2018 de L'Estenedor. Com que va tenir tant èxit, es va posar a la venda i forma part del catàleg general.\nPer a les persones que no coneguin les "Dones d'Aigua" de Mollet del Vallès, us direm que és un projecte artístic i artesà de l'IMSD, apadrinat per Núria Esponellà, l'autora precisament del llibre Una dona d'aigua. Aquestes obres d'artesania es comercialitzen a botigues de Mollet i, sobretot, als diferents centres de l'IMSD i a través d'Internet. Precisament aquest dissabte 2 de febrer, a les 12 h, s'inaugurarà una escultura i font d'una dona d'aigua de més de quatre metres d'alçada, entre el carrer de Berenguer III i la rambla de Fiveller, amb el lema "Dona d'aigua, raig de vida, font d'esperança".\nL'entrega de l'última dona d'aigua Vestit de Paraules correspon al premi de l'endevinalla de L'Estenedor 152 i s'ha fet el dimecres 30 de gener. Aquesta vegada preguntàvem què volia dir tió. El sorteig s'ha fet entre un fum de participants amb resposta correcta: 4 Tros de tronc per cremar a la llar.\nTot i que no ho posava en el concurs, des de la primera entrega, vam afegir al premi un segon obsequi: una visita guiada per tot el procés de creació de les dones d'aigua i que algú deia que era el premi de debò, perquè vam veure que no tothom coneixia la feina de l'IMSD. Recull de fotos\nI quin serà el premi de l'endevinalla d'aquest any? Només us podem dir que serà un premi exclusiu fet al Taller Alborada.\nSi no heu respost l'endevinalla, ja podeu córrer. Aquesta vegada preguntem què vol dir gebre i heu de triar una de les quatre respostes que us proposem a L'Estenedor 153. Fins a l'1 de febrer encara hi sou a temps! Sort!


Racing Rocafort C.F: Partit dolent al camp de l'Arboç per despedir la temporada\nPartit dolent al camp de l'Arboç per despedir la temporada\nJornada 34 del grup 25 de 3ª regional\nAlineació R.Rocafort: Viltró, Forel, Arnau, Lluís, Toni (Rovira '45), Pere (Josep '60), Roger, Gabi, Valls, Alex i Roc.\nAquest passat diumenge a les 12 del migdia, el Racing va disputar l'últim partit de la temporada al camp de l'Arboç. Es tractava d'un partit al que s'havia d'anar a disfrutar però si es podien emportar els tres punts doncs millor encara.\nVa començar el partit, i de moment es veia a dos equips bastant apàtics, poc posats en el joc i que llençaven les pilotes a la perduda. Ningú tenia el control del joc però la primera falta la van aconseguir els de casa. La van centrar a l'àrea i el davanter va batre al porter amb un gran remat de cap. Era l'1 a 0 i el Racing havia de reaccionar. Semblava que així va ser, començaven a tocar més i amb més criteri la pilota i començaven a generar ocasions de perill. En una internada de Gabi a l'interior de l'àrea rival i deprés de ballar a la defensa, la va culminar amb un remat col·locat. El Racing empatava el partit i podia haver capgirat el marcador amb les ocasions que va tenir fins al final del primer període, però no va ser així.\nJa a la segona part, el Racing seguia tenint el domini en el joc i en arribades, però acusaven massa la falta d'efectivitat que han patit durant tota la temporada. Es tocava prou bé la pilota, es generaven ocasions que no es convertien en gol, que al final és el que compta. En canvi els locals van tornar a agafar avantatge en el marcador quan el mig centre des de fora de l'àrea superava al porter amb un bon xut col·locat. Els visitants no havien reaccionat encara i ja es van trobar amb un clar penal en contra quan el davanter encarava porteria. El llançament d'aquest va ser bastant defectuós i el porter Viltró el va aturar. Semblava que a partir d'aquí el Racing hauria d'haver anat a per el partit més que mai, però era un voler i no poder. El partit va acabar, i el Racing es va despedir oficialment de la seva afició incansable que els segueix a tot arreu sense poder-els-hi oferir la victòria.\nDoncs bé la temporada ja s'ha acabat i començen les vacances! (esportives només, per mala sort). Tornar a donar a les gràcies a tots els seguidors d'aquest equip, cos tècnic i jugadors per una temporada més. Una temporada que de ben segur no és la que esperavem, però un fet que es segueix demostrant, i deixant de banda els resultats, és que hi ha un gran col·lectiu.\nFins la temporada que vé!!!\nRamon_PILES ha dit...\nPues res, només dir que he anat seguint el que feieu mitjançant aquest meravellós blog. I m'alegro per vosaltres que tot hi haver ensopegades estigueu sempre al peu del canó. Espero que vagi tot molt bé i ens veiem aviat. fins aviat, records a tothom\n7 de juny de 2011, a les 0:53\nRamonet!!!Moltes gràcies per anar-nos seguint xatu!!!Records des de la Conca i de Cabra també, ens veiem aviat!!!\n7 de juny de 2011, a les 14:15\nPartit dolent al camp de l'Arboç per despedir la t...


autor: Santos Urbina Ramírez. Professor de la Universitat de les Illes Balears\nUn exercici comú al qual recorrem tots quan observam amb ulls crítics a què dediquen el seu temps lliure nens i joves és treure del bagul la nostra experiència personal. Una experiència normalment tintada amb el prisma borrós del record, en què les llacunes s'omplen amb el desitjable…\nEls tòpics del record infantil:\n• Les coses costen esforç\n• A major esforç, major satisfacció\n• No hi ha una gran varietat de joguines\n• Les joguines són molt cares\n• Cal compartir-les\nPersonalment, a aquests records de carrers amples i distàncies enormes, jo hi afegiria una cosa molt important: la sensació de viure sense pors. Jugar al carrer sense el perill que t'atropellin; sense que un senyor t'ofereixi «caramels» o et vulgui portar a fer un passeig en el seu cotxe; sense que t'assalti un grup de vàndals, etc. I era una sensació, més que sentida o viscuda de manera conscient, transmesa pels teus pares. Potser era cert que hi havia menys delinqüència o potser disposàvem (els nostres pares disposaven) de menys informació. Però era un fet: el carrer era un dels llocs d'oci i socialització per excel•lència.\nAvui dia els llocs d'oci per a la infància i l'adolescència s'han desplaçat. I per descomptat, el carrer ha desaparegut de la llista: senzillament el carrer no és un lloc segur. Quines opcions queden?\n• Clubs de esplai\n• Activitats extraescolars: artístiques, esportives, etc.\n• I per descomptat, els domicilis particulars. Jugar o entretenir-se a casa amb el que es tingui a mà\n• (Bé, queda, per descomptat, un dels models d'oci més enlluernadors importat directament dels EUA: les zones comercials)\nPerò han canviat moltes coses des de fa trenta (o fins i tot vint) anys fins als nostres dies. Grans canvis tecnològics que ens faciliten moltes coses. I sobretot, grans canvis en el terreny del que denominam TIC. L'expressió que recolliria molts d'aquests canvis es podria tancar en «guanyar temps» o «anar més ràpid». Però les coses tendeixen a funcionar més ràpid amb una finalitat que no sembla del tot clara. Es podria pensar que disposam de més temps per fer coses que ens facin gola, coses que ens permetin gaudir, realitzar-nos com a persones, però…, descriu això la realitat?\nAra bé, no hi ha dubte que disposam d'una àmplia oferta de mitjans que ens proporcionen oci i informació ininterrompudament, sense moure'ns de la nostra pròpia casa:\n• una oferta televisiva i radiofònica per estar informats puntualment, des de diferents punts de vista (fins i tot això, encara que potser costa una mica d'esforç…)\n• una amplíssima oferta televisiva per gaudir d’«aquests moments de relax» (no és lloc ni moment per comentar les «bondats» de la programació televisiva; només de dir que nens i adults passam una mitjana d'una mica més de quatre hores diàries davant el televisor…)\n• nous mitjans com Internet, amb capacitat per localitzar informació sobre qualsevol tòpic de manera ràpida com una autèntica enciclopèdia\n• …amb la possibilitat de comunicar-se amb qualsevol persona en qualsevol lloc del món de manera instantània\n• disposam, a més, de telèfons mòbils amb capacitats inimaginables fa tan sols uns anys: fan fotos, que es poden enviar a una altra persona pel mateix mitjà, pots escoltar la ràdio i música en diferents formats, veure pel•lícules, permeten connexió a Internet… Fins i tot serveixen per parlar!\nPerò anem centrant el tema que ens ocupa.\nTeníem fins ara dues coses: un desplaçament dels llocs d'oci i un gran desenvolupament tecnològic, sobretot patent en les TIC. Hi ha un tercer factor que no voldria oblidar, d’importància vital, per acabar de dibuixar la tela: el consumisme. Consumisme fomentat especialment pel «consum» de TIC. No sols cal tenir mòbil, cal tenir l'últim model; no sols cal tenir ordinador sinó el més potent…\nCondicions per a les noves formes d'oci:\n• Que es pugui fer a casa\n• Si això no és possible, que no sigui perillós\n• Si hi ha un risc mínim, que els pares el puguin controlar\nConclusió: preferentment, oci que es pugui consumir a casa o a casa dels amics. Com a opció menys votada: centre comercial all in one.\nNoves maneres d'oci:\n• Els videojocs, poderosíssima indústria que mou milions i milions d'euros l'any\n• Navegar per Internet (i jugar)\n• Descarregar música i pel•lícules\nI ja hem dit que Internet s'està convertint en un dels nous i principals llocs de trobada per a adolescents i joves.\nSegons estadístiques recents, aproximadament entre el 75 i el 78 per cent dels nois entre deu i quinze anys són usuaris d'Internet (des de casa o l'escola, fonamentalment; en menys grau des de cibercafès).\nPerò quins perills entranya Internet per als adolescents?\nAquesta podria ser una llista confeccionada a partir dels tòpics comuns de conversa sobre el tema:\n• Manera «anòmala» de relacionar-se amb els altres\n• Possibilitat de contactes «poc desitjables» o «enganys»\n• Informació poc adequada: continguts violents\n• Informació poc adequada: continguts pornogràfics\nAïllament. Sembla ja paradigmàtica la imatge d'un adolescent absort davant la pantalla i evadit de tot el que l'envolta. No cal oblidar que, en la majoria de casos, es tracta de relacionar-se amb altres. No deixa de ser, doncs, una manera alternativa de crear llaços d'amistat. En molts casos, fins i tot una possibilitat és quedar físicament per sortir.\nRelació anòmala. El fet de no comunicar-se cara a cara, sinó de manera mediada, és un fenomen nou que té les seves pròpies regles. Fonamentalment de respecte pels altres.\nSí, és cert que en molts casos se suplanten personalitats. Però, qui no ha jugat a alguna cosa semblant? Els nous mitjans permeten portar el joc una mica més enllà.\nTambé hi ha qui considera que es tracta d'un escut que ens permet mostrar com som realment sense córrer cap perill, fonamentalment, de rebuig.\nEl que és clar és que l'adult ha de fer una labor d'acompanyament en la mesura que pugui, orientant i guiant en l'ús adequat del xat o el Messenger, fent-ne un ús compartit, ensenyant amb l'exemple a respectar les normes de cortesia (netiquette), etc.\nContactes poc desitjables o «enganys». És cert que existeix un cert risc de ser enganyat amb intencions dolentes. I també que els mitjans de comunicació s'encarreguen de magnificar la notícia quan un fet d'aquestes característiques ocorre. Però les possibilitats reals que una cosa així passi no són més grans que aquest fet es produeixi al carrer. Cal ensenyar als nens a ser prudents, a desconfiar quan notin coses estranyes… O el que és el mateix, a no acceptar caramels d'estranys, encara que aquests siguin cibernètics.\nContinguts inadequats. Si això és el que preocupa pares i educadors, existeixen nombrosos programes que permeten filtrar aquells continguts qualificats com no desitjats, per exemple, de caràcter explícitament violent o sexual.\nPotser el treball és previ a això. Potser el problema no se centra a saber bloquejar tècnicament determinats continguts. Segons la meva opinió, aquests programes són útils quan la nostra intenció és que els nens no arribin a determinades pàgines de manera accidental, a causa que, pels seus continguts, efectivament, poden ser molt impactants. No serveix de gaire quan la nostra intenció és censurar o prohibir. Si volen visitar aquestes pàgines, ho faran. Si no des de casa, des de la d'un amic, o des d'un cibercafè. Sens dubte.\nI el problema no és tant voler veure aquests continguts sinó les conclusions que n’extreguin. El treball de pares i educadors no rau, segons la meva opinió, en la capacitat per censurar o posar lluny de l'abast, sinó en la capacitat per dialogar sobre temes controvertits. I això no és un treball que es pugui fer de la nit al dia, encara que hauria d’intentar-se si no hi ha costum de fer-ho.\nAddicció. Existeix, per descomptat, la possibilitat de fer una utilització patològica d'Internet. Està tipificat el «trastorn d'addicció a Internet» com a entitat clínica. I en el cas que es produeixi, cal acudir a l'especialista per posar un tractament. Parlam, no obstant això, de conductes addictives, la qual cosa no és allò més comú. En tot cas, quins símptomes podrien deixar entreveure aquest trastorn? Podria haver-hi indicis que alguna cosa ocorre de manera anàloga als presentats en qualsevol altra addicció: temps excessiu connectat, irritació, falta d'interès per altres coses, baixada en el rendiment acadèmic, reducció del contacte social…\nEn tot cas, si hi ha la sospita, sempre cal acudir a un especialista.\nRespecte al paper que haurien de fer els educadors en tot això, segons la meva opinió, aquest paper és verdaderament important. Normalment s'ensenya el maneig dels mitjans: hi ha tallers d'informàtica, de maneig del sistema operatiu, de processadors de text, editors de pàgines web, etc. Però hi ha qüestions de major profunditat que aquestes: els mitjans transmeten valors, transmeten ideologia, transmeten opinió. I aquesta part és potser més important que la primera. Es tracta de ser crítics en el consum dels mitjans, de desenvolupar una opinió personal sobre les informacions que ens arriben per diferents canals, de saber dissentir de manera argumentada, etc.\nNo estic dient que no hagin d'existir aquests tipus de cursos. Tot al contrari, crec que calen. Com diu Postman: «estar contra la tecnologia té tant sentit com estar contra el menjar. No podem viure sense cap de les dues coses. Però observar que és perillós menjar massa coses, o menjar coses sense valor nutricional, no és ser antimenjar. És suggerir quines poden ser les millors maneres d'utilitzar el menjar».\netiquetes: pares, bones pràctiques, societat, educació, mestres


Registre domini .com.qa - Qatar - Entorno Digital\nNotícies | Registre domini .com.qa - Qatar\nRegistre domini .com.qa - Qatar\nDins de l'apartat Dominis Territorials de la nostra web, www.entorno.cat podrà registrar els seus dominis ccTLDs de diferents països del món. Ara, hem afegit l'extensió de domini de Qatar: .com.qa.\nEl dominio és lliure per a qualsevol persona i organització que vulgui registrar-los.\nEl titular ha de ser de Qatar (disposem de servei de contacte local).\nPer poder registrar dominis .com.qa de Qatarpremi aquí\nSi desitja més informació sobre els dominis.com.qa, el nostre departament de dominis li assessorarà en tot el referent a aquest tipus de dominis, només haurà de posar-se en contacte amb nosaltres via mail (nic@entorno.es) o a través del telèfon 902 115 117.


El districte industrial de Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) a Barcelona. Comparació amb altres ciutats europees\nVol. VIII, núm. 170 (19), 1 de agosto de 2004\nEL DISTRICTE INDUSTRIAL DE TECNOLOGIES DE LA INFORMACIÓ I LA COMUNICACIÓ A BARCELONA. COMPARACIÓ AMB ALTRES CIUTAT EUROPEES\nJúlia Bosch i Laura Capel Tatjer\nEl districte industrial de Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) a Barcelona. Comparació amb altres ciutats europees (Resum)\nLes tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) han destacat ens les últimes dècades com un dels motors de la economia de la informació. En algunes ciutats europees el seu creixement ha estat especialment important, sent diferents factors presents a les àrees urbanes els que ho han fet possible. El cas de Barcelona resulta d'especial rellevància dins l'estat Espanyol, i és l'objecte principal d'anàlisi d'aquest article, si bé es fa també referència a casos d'altres ciutats europees. El sistema d'innovació urbana, la qualitat de vida de la ciutat o l'estratègia de la política pública són alguns dels elements d'anàlisi per entendre el desenvolupament del cluster de les TIC. La interrelació entre els diferents actors clau (administració pública, sector privat i sistema d'R+D) del sector de les TIC també és consideren elements decisius en establir l'èxit d'aquest sector econòmic en una àrea urbana. Finalment, es presenta un model de desenvolupament del cluster de les TIC a les ciutats europees estudiades.\nParaules clau: Tecnologies de la Informació i la Comunicació, cluster, economia urbana, polítiques desenvolupament societat de la informació\nInformation and Communication Technologies cluster in Barcelona. A comparison with other European cities (Abstract)\nInformation and Comunication Technologies (ICT) are the main engines of the information economy. In several European cities its growth has been especially significant, being different elements of the urban areas what have made this possible. The case of Barcelona is especially relevant in Spanish terms, and will be the main focus of this article. However, comparison with other European cities will be displayed. The urban innovation system, the quality of life in cities or the public policy strategy are some of the elements of analysis used to understand the development of the ICT cluster. The interrelation between the different actors is also a key factor to establish the success of this economic sector in an urban area. Finally, we present a model of ICTcluster development in the selected European cities.\nKey words: Information and Communication Technologies, cluster, urban economy, information society development\nUn dels fenòmens més destacats de les últimes dues dècades ha estat el desenvolupament de l'economia del coneixement, en la qual la generació, el processament i la transmissió d'informació es converteixen en fonts essencials de la productivitat i el poder. El nou motor d'aquesta economia són les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) que han crescut acceleradament en els últims anys, adquirint un paper decisiu en el desenvolupament econòmic i en la internacionalització de l'economia.\nAls Estats Units això és especialment visible, ja que en els darrers deu anys el sector de les TIC ha contribuït al creixement econòmic en més d'un 25 per cent gairebé tots els anys. En aquest sentit, Europa sembla estar endarrerida ja que la seva productivitat i consum de productes i serveis relacionats amb aquestes tecnologies és inferior que als Estats Units resultant en una menor competitivitat a la nova economia.\nNo obstant, aquesta comparació amaga les diferències que es troben en el sí de la Unió Europea, on algunes economies han presenciat un ràpid creixement de l'ús d'ordinadors i internet, així com en la inversió en TIC, ajudades per les polítiques liberalitzadores dels monopolis de telecomunicacions. Aquests països semblen estar més preparats per explotar les oportunitats de la nova economia digital i han adaptat millor les activitats econòmiques existents al nou ambient de "e-business".\nÉs interessant destacar que en la majoria d'aquests països l'èxit en la implantació de la nova economia ha estat relacionada amb desenvolupaments en l'àmbit regional i urbà. L'anàlisi d'aquestes situacions serveix per entendre millor el desenvolupament macroeconòmic general, fent comparacions de les diferents realitats europees amb l'estudi tant de l'actuació a nivell nacional com dels efectes de l'aglomeració local de les TIC dins dels límits nacionals.\nPel que fa a l'impacte de les TIC a escala urbana, durant els anys vuitanta i començaments dels 90 es pensava que el seu desenvolupament afectaria negativament les ciutats en tant que permetria la dispersió en l'espai de l'activitat econòmica i reduiria les economies de concentració. A començaments del segle xxi 'ha vist que això no s'ha produït, ans al contrari, hi ha evidència que la revolució digital reforça la posició de les ciutats líders. De fet, el desenvolupament i l'aplicació de les TIC es produeix a prop de centres econòmics urbans o regionals, ja que les ciutats són concentracions de coneixement, que és el principal input de l'economia digital. Així, la revolució de la informació està associada amb l'emergència de nous factors de localització, com ara l'accessibilitat internacional i la qualitat de vida.\nL'adopció de les TIC està relacionada amb l'aparició de noves estructures de xarxa entre individus, empreses i també ciutats. La informació pot ajudar a augmentar la qualitat de vida a la ciutat a través de, per exemple, disminució de la congestió viària, reducció de l'aïllament social, ajuda a les persones amb disminució, i millora de l'administració a través del govern electrònic. Tanmateix, hi ha també aspectes negatius en la expansió de la societat de la informació, entre els quals cal remarcar el perill de crear una societat dividida entre aquells que tenen accés al coneixement i a les oportunitats de les TIC i aquells que se'n veuen exclosos.\nEn aquest article es presenten els resultats per a Barcelona del projecte europeu MUTEIS (Macro-economic and urban trends in Europe's information society), en què s'han analitzat 12 ciutats europees de 8 països diferents per tal d'entendre la diversitat espaial i funcional a l'economia digital europea a un nivell regional. Partint de la dimensió local de la producció de TIC, l'estudi tracta de millorar el coneixement sobre l'impacte de l'economia digital i dels orígens i les causes de les diversitats locals en el seu desenvolupament. L'anàlisi d'aquests desenvolupaments urbans i regionals en l'àrea de la societat de la informació i l'ús d'internet proporciona ingredients essencials per entendre millor els patrons macroeconòmics globals.\nLes seccions d'aquest article s'organitzen de la següent manera: a continuació es presenta la metodologia i el marc d'anàlisi de l'estudi. La secció 3 analitza el cas de Barcelona, que si bé forma part del grup de països menys avançats d'Europa des del punt de vista del desenvolupament del districte industrial (cluster) de les TIC, és una de les ciutats espanyoles que millor s'han adaptat a la societat de la informació. La secció 4 es refereix a les polítiques públiques de promoció de les TIC, especialment les portades a terme per l'Ajuntament de Barcelona. Posteriorment, la secció 5 presenta els resultats dels casos de la resta de ciutats europees analitzades, fent èmfasi en quins han estat en cada cas els factors d'èxit del cluster local de TIC, i quin paper hi han jugat les polítiques públiques. Per últim, a les conclusions s'estableixen tres tipologies diferents de cluster, així com recomanacions de futur per afavorir el desenvolupament del sector TIC a nivell local.\nMarc d'anàlisi i metodologia\nPer claredat, cal definir primer que s'entén per "cluster de les TIC" dins del projecte MUTEIS. Un cluster de les TIC està format pel sector industrial local i el sector de coneixement (R+D) local, a més de qualsevol altra organització local que participi en aquest tipus d'activitats i, a més, és necessari que aquestes distintes unitats estiguin relacionades a través de xarxes estratègiques. Aquest seria el cluster entès en un sentit ampli i en el qual el sector productiu de TIC, entès com la producció de béns i serveis de hardware, software, telecomunicacions i continguts, n'és una part.\nEl desenvolupament de les TIC a una regió es representa com el balanç dels costos i els beneficis d'una certa localització, a partir de les teories sobre les economies d'aglomeració que expliquen els processos de localització en el territori. Des d'aquestes teories, s'explica que la creació de clusters es deu que els elevats costos que pot suposar una localització en l'espai són compensats per altres factors, com ara el fet que la proximitat facilita l'intercanvi d'informació i de coneixement. Aquest intercanvi es pot produir de manera informal o formal, a través d'institucions que el facilitin, esdevenint un procés essencial en el context de l'economia de la informació en la qual les ciutats es converteixen en els seus principals nodes. Altres avantatges dels nuclis urbans per a la creació d'un cluster són la concentració d'empreses, que fa que hi hagi mercat per serveis altament especialitzats, i l'existència d'una força de treball qualificada.\nD'acord amb aquests principis teòrics, el projecte MUTEIS va desenvolupar un marc d'anàlisi dels clusters de les TIC a les àrees urbanes, tenint presents diferents aspectes per observar com es manifestaven en cadascuna de les ciutats estudiades. El desenvolupament del cluster es representa com el resultat de la combinació de tres variables: 1) condicions econòmiques i territorials, 2) capacitat organitzativa del cluster i 3) condicions de desenvolupament específiques del cluster (veure figura 1). Figura 1\nFont: Euricur, 2003\nUna de les principals condicions econòmiques i territorials que permeten el desenvolupament del cluster és l'accés a personal qualificat, que dependrà de l'atractiu que aquell indret tingui per aquest tipus de personal que busca qualitat de vida. Una segona condició indispensable per a les empreses és l'accés a mercats, tant interns com internacionals. Finalment, la capacitat d'innovació de la ciutat, l'accessibilitat de l'àrea urbana i els costos que suposa per una empresa localitzar-s'hi són també condicions generals que afecten el cluster.\nLa capacitat organitzativa de la regió en relació amb el cluster es refereix a l'habilitat de la gestió urbana per activar tots els actors importants, per poder generar innovacions i polítiques que permetin crear les condicions favorables per al desenvolupament i manteniment del cluster (Van den Berg et al., 1997). Amb aquesta variable es vol analitzar el paper que les polítiques públiques poden tenir en el desenvolupament del cluster, ja que si bé el procés està clarament dirigit des del mercat, el sector públic pot influir-hi modificant les condicions generals o aquelles específiques del cluster.\nLes condicions de desenvolupament específiques del cluster es relacionen amb la capacitat de crear xarxes d'innovació i difusió del coneixement, en l'existència de serveis i facilitats especialitzats, del nombre d'empreses TIC localitzades prèviament, i de la presència d'universitats politècniques amb estudis específics com a font de força de treball qualificada.\nA partir d'aquestes consideracions teòriques, el projecte MUTEIS analitza el cluster de les TIC a les ciutats europees esmentades, seguint una metodologia d'anàlisi que combina mètodes quantitatius i qualitatius. Es tracta de veure la dimensió local de la producció de TIC i la seva implantació a la societat des de dues aproximacions: la quantitativa i la qualitativa.\nLa part quantitativa consisteix en una anàlisi estadística de les dades referents al sector de les noves tecnologies a cadascuna de les ciutats seleccionades, així com la seva importància en l'economia local. També s'utilitzen dades existents sobre la utilització de béns i serveis de TIC per analitzar el grau de penetració d'aquestes tecnologies a la societat. La segona part consisteix en una anàlisi més qualitativa del sector productiu de les TIC, identificant el nivell d'interacció en xarxa dels diferents actors implicats en el cluster, per veure les seves relacions estratègiques.\nLes dades utilitzades en el projecte van ser, d'una banda, la informació estadística ja existent i, de l'altra, un qüestionari dissenyat per dur a terme entrevistes en profunditat a persones clau en el món de les TIC, tant del sector públic com del sector privat. Concretament, es van seleccionar:\n- representants del govern municipal\n- representants del govern regional (si s'esqueia)\n- representants del sistema d'R+D de la ciutat\n- representants del sector privat:\nempresa multinacional del sector TIC\nempresa d'èxit de capital local\nA partir d'aquesta anàlisi combinada i comparativa, s'ha estudiat el desenvolupament dels clusters a les societats de la informació europees, establint models que permetin veure el seu estat actual, realitzar una previsió de futur, i derivar-ne recomanacions polítiques a adoptar per tal d'afavorir el desenvolupament del sector de les TIC a les ciutats.\nEl cluster de les TIC a l'àrea metropolitana de Barcelona\nCom moltes altres ciutats, Barcelona ha reconegut la importància de desenvolupar el sector de les TIC com a part d'una estratègia per ser una ciutat competitiva en una economia globalitzada. L'Ajuntament de Barcelona ha desenvolupat un programa estratègic per inserir la ciutat en la societat de la informació, anomenat "Barcelona, Ciutat del Coneixement", per intensificar les activitats de recerca i desenvolupament i construir una nova centralitat a la ciutat basada en el desenvolupament científic, tècnic i cultural.\nL'economia tradicional de la ciutat era fonamentalment industrial, per això arran dels processos de globalització de l'economia es van fer necessàries mesures per adaptar-se a la nova base productiva i ocupacional fonamentada en el coneixement. El govern local d'aquesta ciutat ha apostat clarament pel sector de les TIC, que té una importància relativament gran en el desenvolupament urbà.\nPerfil de l'estructura econòmica de la ciutat\nL'estructura econòmica de la ciutat no es pot entendre sense fer referència a la seva àrea metropolitana, definida com una metròpolis polinuclear amb diverses ciutats que constitueixen pols d'activitat importants i amb una relació funcional entre elles, especialment en termes econòmics i de mercat laboral. Aquesta àrea metropolitana funcional presenta una especialització sectorial estesa per tot el seu territori, amb "ciutats-sector" que conformen un tot diversificat però amb fortes especificitats.\nA causa dels processos de desindustrialització i interacció amb les ciutats del voltant, Barcelona ha anat orientant la seva economia cap a activitats terciàries, conversió que ha estat també influïda per l'important creixement del turisme des de 1992. Barcelona s'està especialitzant cada cop més en activitats típiques d'una ciutat global, com ara serveis financers i a les empreses, sanitat i administració pública. Aquest canvi es fa palès si es compara Barcelona amb la seva àrea metropolitana a partir de les dades d'ocupació sectorial. Mentre que l'àrea encara manté quasi un quart de la seva població activa dedicada a la indústria, Barcelona té un 80 per cent dels seus treballadors en el sector serveis. Si s'utilitzen les dades de PIB l'estructura sectorial que s'obté s'assembla a la corresponent a l'ocupació. Si s'analitzen dades més desagregades, es comprova de nou que les branques de serveis són les que concentren la major ocupació i PIB a Barcelona, si bé la indústria manufacturera encara manté un pes bastant rellevant.\nEstructura econòmica a Barcelona 2002. PIB i Ocupació (percentatges)\nFont: Departament d'Estadística (2002) i J. Bosch (2002).\nL'evolució de l'estructura econòmica de Barcelona cap als serveis ha influït en el desenvolupament de sectors econòmics que no eren habituals fa uns anys. D'aquests, el de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació ha adquirit un pes relativament important.\nEl sector de les TIC: mida i composició\nEn els últims anys, estan sorgint a Barcelona nous sectors econòmics que modifiquen l'estructura tradicional de la ciutat, la gran part dels quals es poden classificar com a activitats TIC. Com s'observa a la taula 1, en només un any el creixement d'aquestes activitats emergents va ser de més del 9 per cent destacant sobretot nous serveis avançats els quals, promoguts per les noves tecnologies, estan superant la indústria i altres sectors més tradicionals.\nQuadre 1 Activitats econòmiques emergents a Barcelona. Ocupats per activitat econòmica\nActivitat 1999 2000 Variació absoluta %\nServeis a empreses 121.439 130.994 9.555 7,87\nCultura i entreteniment 17.677 19.219 1.542 8,72\nTransport, logística i similar 17.474 18.765 1.291 7,39\nEdició, arts gràfiques i suport* 16.368 16.726 358 2,19\nServeis Software *\n12.934 16.345 3.411 26,37\nTelecomunicacions* 12.619 14.565 1.946 15,42\nServeis Personals 11.487 12.569 1.082 9,42\nActivitats Mediambientals 4.825 5.541 716 14,84\nHardware* 2.160 2.572 412 19,07\nEquips de precisió i instruments* 2.018 2.090 72 3,57\nRecerca i desenvolupament 1.859 2.118 259 13,93\nTotal activitats emergents 220.860 241.504 20.644 9,35\nTOTAL 780.195 820.913 40.718 5,22\nFont: Barcelona Activa (2000).\nNo obstant, és difícil parlar d'un cluster de les TIC a Barcelona, ja que el desenvolupament d'aquest sector a la ciutat és recent, sobretot comparat amb les altres ciutats europees estudiades en el projecte com, per exemple, Hèlsinki o Amsterdam. En tot cas, dins del sector TIC les activitats relacionades amb continguts són aquelles que tenen més possibilitats de desenvolupar-se com un cluster, utilitzant la resta de subsectors (hardware, software i telecomunicacions) com una eina/mitjà que ajudi en l'expansió.\nSegons el marc d'anàlisi, el sector TIC es desenvoluparà a una ciutat sempre i quan aquesta compleixi una sèrie de condicions prèvies, com ara bona accessibilitat, important penetració de noves tecnologies a la població o el desenvolupament de les telecomunicacions. A Barcelona hi són presents aquestes condicions, sobretot la referent a la penetració de noves tecnologies a la població, ja que tant a les llars com a les empreses l'ús d'ordinadors i la connexió a internet tenen xifres molt superiors a la resta de ciutats espanyoles. Així, el 2002 un 62 per cent de les llars tenien ordinador, i un 44 per cent estaven connectades a internet. Per la seva banda, un 95 per cent de les empreses (catalanes) amb més de 10 treballadors estaven connectades a internet l'any 2002, un 30 per cent més de l'any anterior.\nEl percentatge de professionals de les TIC a Catalunya es situa en un 3,1%, distribuït de manera similar entre aquells amb titulació d'enginyeria superior (31,1%), enginyeria tècnica (28,2%) i formació professional (29,6%). Més de la meitat d'aquests empleats són llicenciats en informàtica (56,1%), un 15% experts en telecomunicacions, un 7 per cent en electrònica i la resta tenen altres estudis. Tot i que aquestes dades corresponen a Catalunya en la seva totalitat, es poden extrapolar a Barcelona i la seva àrea metropolitana on es concentra la majoria de la població catalana i de l'ocupació en el sector TIC.\nAixí, es pot afirmar que Barcelona té una sòlida base per desenvolupar-se en l'economia del coneixement, fortament estimulada també pel paper proactiu de l'Ajuntament en aquest sentit. Un exemple d'això, que es desenvoluparà més endavant, és la nova àrea d'indústries TIC que s'està impulsant al Poble Nou, el districte 22@.\nUn aspecte negatiu estaria potser en el lent desenvolupament de les infraestructures de telecomunicacions, influït en part per la competència entre la fibra òptica i l'ADSL que es va donar quan l'administració catalana va apostar pel cable, intentant així trencar el tradicional monopoli de Telefónica, SA en les telecomunicacions. Aquest conflicte polític va impedir el desenvolupament d'una xarxa d'infraestructures de telecomunicacions adient, cosa que va tenir implicacions en el desenvolupament del sector TIC. Finalment, l'any 2000 es va signar un acord entre la Generalitat de Catalunya, Telefònica, SA i Localret, l'associació de municipis catalans per impulsar la societat de la informació a nivell local. En aquest acord s'establien les bases per desenvolupar conjuntament la banda ampla, a través tant de la fibra òptica com l' ADSL que actualment ja cobreixen quasi el 95 per cent del territori català. A Barcelona la cobertura és del 100 per cent, tot i que hi ha certes diferències de velocitat segons la localització.\nPel que fa a dades concretes i segons la definició proposada pel projecte MUTEIS, el sector TIC suposa un 6,2% del total de l'ocupació a Barcelona, un 3,9 per cent a la Regió Metropolitana de Barcelona, i un 4,8 per cent a Catalunya. Alguns estudis sobre l'estructura econòmica de Barcelona destaquen com aquesta ciutat està esdevenint una "ciutat del coneixement", ja que cada cop concentra més activitats d'alta intensitat en coneixement, tecnologia i recerca.\nQuadre 2 Ocupació en el sector TIC a Barcelona. 1997-2002\n1997 2002 Taxa creixement\nHardware 2.431 0,3 3.512 0,4 44,5\nSoftware 8.357 1,2 15.288 1,8 82,9\nTelecomunicacions 9.850 1,3 9.592 1,1 -2,6\nContingut 18.784 2,6 23.168 2,8 23,3\nTOTAL 39.422 5,5 51.560 6,2 30,8\nFont: Elaboració pròpia basada en dades del Departament d'Estadística (2002).\nDe totes les activitats TIC, les relacionades amb el contingut són majoria en els dos anys analitzats, concretament cinema i vídeo i disseny gràfic. El segon subsector en importància és el del software (consultoria i altres serveis), que ha assolit un creixement superior al 80 per cent en el període estudiat. La importància d'aquests dos sectors en el global del sector TIC està relacionada, clarament, amb la progressiva especialització de Barcelona en el sector serveis. El subsector del hardware és relativament poc important a la ciutat, però ha experimentat un important augment entre 1997 i 2002.\nEn canvi, analitzant les dades de la Regió Metropolitana de Barcelona s'observa com la distribució d'ocupació entre sectors canvia i com el pes del hardware és més elevat que a Barcelona, fet que confirma la hipòtesi que la indústria s'ha mogut fora del municipi central. La comparació entre les diferents àrees confirma que a la ciutat és on es concentra l'ocupació en el sector de les TIC, ja que representa un 63 per cent del total de treballadors del sector a Catalunya. Dades similars es troben en el subsector de continguts, en el qual Barcelona té el 70% de tots els treballadors de l'àrea metropolitana i més de la meitat dels catalans.\nQuadre 3 Sector TIC a Barcelona, RMB i Catalunya. 2002. Percentatge sobre el total d'ocupació\nBarcelona RMB Catalunya\nHardware 0,4 0,6 0,4\nSoftware 1,8 1,5 1,0\nTelecomunicacions 1,1 0,6 0,5\nContingut 2,8 1,8 1,5\nTOTAL 6,2 3,9 4,8\nFont: Elaboració pròpia segons dades del Departament d'Estadística (2002).\nSi es considera el nombre d'establiments i la seva mida, es pot observar la mateixa tendència que amb les dades anteriors. Comparativament la ciutat concentra la majoria dels establiments de continguts i, junt amb la regió metropolitana, la majoria dels establiments de hardware i software. Aquest fet confirma que Barcelona i la seva regió conformen una àrea compacta del sector TIC en comparació a la resta de Catalunya.\nLes dades estudiades refermen que, en els últims anys, Barcelona ha adquirit una importància rellevant en el camp de les noves tecnologies. No obstant això, el desenvolupament d'indústries d'alta tecnologia és encara insuficient, mentre que les activitats de demanda mitjana són encara molt significatives.\nEls actors del sector TIC\nUn cop descrit el sector de les TIC, convé aprofundir en el seu funcionament a través d'una anàlisi qualitativa que permeti observar les relacions entre els diferents actors que hi participen. Aquesta anàlisi qualitativa es va realitzar a partir d'extenses entrevistes amb diferents representants d'empreses del sector, de centres universitaris i de recerca, i de l'administració pública, sobretot la local, que van servir per establir les interrelacions entre ells.\nLa ciutat de Barcelona no compta amb una única companyia que domini el sector de les TIC, a diferència d'altres ciutats europees incloses en el projecte MUTEIS com ara Hèlsinki. Això segurament és degut al fet que l'estructura empresarial de la ciutat és molt diversificada i dominada per petites i mitjanes empreses, la qual cosa va conduir a entrevistar a dues empreses de capital català (petita i mitjana), una multinacional, i una gran empresa espanyola, per tal d'aprofundir en el coneixement del sector de les TIC des del punt de vista empresarial.\nD'entre les empreses mitjanes de capital íntegrament català cal destacar GTD Ingeniería de Sistemas y de Software, proveïdora de software al sector aeronàutic que té com a activitats principals les relacionades amb la concepció, desenvolupament, disseny i manteniment de tota mena de sistemes de control i informació en diferents sectors com ara el de l'espai, la defensa, i les telecomunicacions.\nUna altra empresa més petita de capital català és Adhoc Synectic Systems SA, dedicada a enginyeria de software orientada a projectes. A part d'aquestes dues empreses, també es van realitzar entrevistes amb CISCO Systems, com a representant d'una firma multinacional, i amb Telefónica, SA, operadora nacional de telecomunicacions.\n-Centres d'educació en TIC i infraestructura de recerca\nEn els últims anys Barcelona, ha augmentat els recursos disponibles tant en educació en noves tecnologies com en la infraestructura disponible per a la recerca. El nombre de llicenciats en TIC ha crescut de manera constant en els últims anys i, actualment, la ciutat compta amb més de 150 centres de recerca ubicats a les diverses universitats i als parcs tecnològics.\nDes del curs 1993-1994 al 1998-1999, el nombre de graduats universitaris en estudis del sector de les TIC va augmentar en un 54,4 per cent, sent l'augment més important el dels estudis tècnics (un 85%), mentre que els titulats en enginyeries superiors van créixer un 22 per cent. Aquest fet pot ser degut tant a una resposta al tipus de demanda del mercat laboral, basada més en tècnics, com un senyal de possibles deficiències en l'organització dels estudis de les TIC.\nPel que fa a recerca i desenvolupament, no existeixen dades per a Barcelona ciutat i, per tant, s'han de considerar les d'inversió en R+D pel total de Catalunya. L'any 2001 es va dedicar un 1,1 per cent del PIB català a activitats de recerca i desenvolupament, sent així la tercera autonomia espanyola que més va invertir després de Madrid i el País Basc. Barcelona destaca per la importància de la recerca en sectors com el biomèdic, l'automòbil, químic i farmacèutic o el disseny industrial. El sistema de ciència i tecnologia a Barcelona compta amb iniciatives de tipus molt divers, que procedeixen tant de les universitats com de les administracions públiques o del sector privat, fet que és positiu però també reflecteix una certa manca d'estratègia unificada en la creació i disseny dels instruments d'R+D.\nLes administracions que, amb les seves polítiques, poden influir en el desenvolupament del sector TIC a l'àrea de Barcelona són tant el govern central com la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona. De totes maneres, aquest estudi es centra en les actuacions de la Generalitat i, més concretament, en les de l'Ajuntament. L'èmfasi en allò local es deu a la voluntat d'analitzar quins són els àmbits en què la política local pot influir en el desenvolupament del sector econòmic de les tecnologies de la informació i la comunicació, així com la seva efectivitat.\nEn l'anàlisi de les polítiques de promoció del sector TIC a Barcelona, el paper de les administracions públiques és clau. Tanmateix, no es poden oblidar les iniciatives del sector privat, sobretot tenint en compte que en l'àmbit de la societat de la informació la col·laboració entre tots els agents implicats resulta indispensable. En el cas de Barcelona, Telefónica i La Caixa han estat líders en l'ús i el desenvolupament de les noves tecnologies, la primera en l'àmbit de les infraestructures de telecomunicacions i la segona a oferir serveis i informació on-line.\nEn general, Barcelona està en una posició millor que altres ciutats espanyoles en el referent a l'adopció i desenvolupament de les TIC. Això és especialment evident en l'administració municipal (serveis on-line) i l'adopció de noves tecnologies per part de la població.\nDinàmiques i interacció estratègica en el cluster\nUn dels objectiu del projecte MUTEIS és constatar si els elements que permeten que el desenvolupament a una ciutat del sector TIC sigui efectiu són o no presents a les ciutats analitzades. Així, a més d'elements com el nivell de desenvolupament de les infraestructures, nivell de difusió de les noves tecnologies entre la població o l'estructura econòmica de la ciutat, es considera indispensable que els diferents actors que conformen un cluster (empreses del sector, govern local i sistema d'R+D local) estableixin dinàmiques d'interacció entre ells per poder defensar els interessos comuns, lligats al creixement de les TIC en aquella àrea urbana. La interacció positiva entre els actors reforça el cluster en tant que optimitza l'ús de coneixement existent, augmenta la flexibilitat i potencia la creativitat, fet que permetrà obtenir avantatges competitius respecte d'altres regions. A continuació s'analitza el nivell d'aquestes interaccions a Barcelona, definint-les en tres tipus: interacció entre les empreses, interacció de les empreses amb el sistema de R+D i relació entre els centres de recerca de la regió.\n-Interacció entre empreses\nLes relacions entre les empreses del sector de les TIC a Barcelona són escasses, ja que aquestes, siguin grans, petites o mitjanes, prefereixen treballar aïlladament en allò referent al procés d'innovació o R+D. Les grans empreses, tant nacionals (Telefónica) com internacionals (Cisco Systems), interactuen preferentment amb companyies de l'exterior, mentre que per la seva banda les PIMEs no estan habituades a tenir relacions entre elles i estan més preocupades per evitar problemes de competència. És a dir, les empreses catalanes del sector de les TIC no són gaire col·laboradores, ja que acostumen a competir més que a compartir informació, la qual cosa dificulta la creació de xarxes dins el sector privat.\nProbablement, la dificultat d'establir xarxes té també a veure amb el fet que la majoria dels proveïdors de les empreses TIC són multinacionals, i sovint els productes han estat produïts a l'estranger. La localització dels clients d'aquestes empreses està a Catalunya o Espanya, si bé un nombre important exporten la seva producció als Estats Units, la Unió Europea o mercats llatinoamericans.\nDe totes maneres, algunes grans empreses han començat a participar en iniciatives d'innovació, si bé aquestes han estat iniciades pel sector públic. Dos exemples són Barcelona Digital i Barcelona Aeronàutica i de l'Espai (BaiE), plataformes de col·laboració entre el sector públic i el privat per promoure Barcelona com un centre estratègic per a negocis, empreses i projectes lligats a la nova economia. Tanmateix, les empreses consideren que el sector públic té poc interès a conèixer les propostes del sector privat, i que hi hauria més cooperació entre empreses si hi haguessin més recursos financers per estimular la recerca i la innovació.\n-Cooperació entre empreses i centres de recerca\nLes relacions entre empreses i centres de recerca són superiors a aquelles que hi ha entre empreses, materialitzant-se de dues maneres: interacció directa a través de la compra de productes dels centres de recerca o col·laborant en projectes conjunts a nivell europeu; i indirecta a través dels Parcs Científics i Tecnològics o dels centres de transferència de tecnologia.\nLa majoria de les empreses del sector de les TIC consideren que les universitats no tenen una bona política de transferència tecnològica i, per això, el sector privat no sap quin tipus de productes ofereixen, quin tipus de recerca fan, etc. També creuen que els centres de recerca no estan oberts a les demandes d'R+D del mercat i tracten de fer transferència sense saber si el producte és o no útil per a l'empresa privada. No obstant això, cal destacar que en els últims anys les universitats estan fent esforços per difondre les seves activitats de manera més eficient, ajudant els investigadors a tenir una actitud proactiva i donant a conèixer al sector privat les recerques universitàries a través de seminaris, activitats de difusió, i altres.\nEn aquest sentit, s'ha d'assenyalar la creació l'any 2003 de la Xarxa de Parcs Científics i Tecnològics de Catalunya (XPCat), una iniciativa de la Generalitat que posa en contacte els parcs científics més importants perquè puguin coordinar les seves actuacions com a estructura intermediària del sistema de ciència - tecnologia - empresa. Aquesta xarxa està orientada a facilitar la transferència tecnològica, ajudant les empreses i universitats a identificar àrees d'experiència en R+D.\nAlgunes grans empreses, com Cisco Systems i Telefónica, també participen en programes d'educació en estudis tecnològics. El sector empresarial considera que el nivell de formació en TIC és adequat, tant pel que fa a formació superior com professional. És important destacar que Telefónica ha creat recentment tres Càtedres (Càtedra Telefònica) a tres universitats de Barcelona (UPC, UPF i UOC), amb les quals esponsoritzen un professor a temps complet per dur a terme recerca que interessi tant a l'empresa com a la universitat.\n-Relacions entre els centres de recerca\nLes relacions entre centres de recerca a Barcelona és poc intensa, i és majoritàriament de tipus personal entre investigadors i no a nivell institucional. Hi ha un cert nombre de consorcis en els quals hi participen diferents universitats, però és difícil avaluar els seus beneficis reals en l'actuació dels centres de recerca. Tanmateix, cal destacar el cas del Centre de Supercomputació de Catalunya, on hi participen les quatre universitats públiques de Barcelona (UAB, UB, UPC, UPF).\nEn alguns casos, hi ha relacions de mig termini quan es tracta de trobar finançament exterior, que normalment s'estructura a través de projectes europeus. Alguns dels centres de recerca entrevistats tenen relacions amb altres grups de fora de Catalunya, especialment de la Unió Europea. Com s'ha mencionat anteriorment, una de les fórmules de cooperació entre centres de recerca creada recentment és la Xarxa de Parcs Tecnològics i Científics de Catalunya, però en queden fora aquells centres no ubicats en els Parcs.\nPolítiques públiques de promoció de les TIC\nLes polítiques públiques de promoció de les TIC es poden dividir en tres grans grups: polítiques internes de l'administració pública, polítiques dirigides als ciutadans i polítiques dirigides a les empreses, totes elles amb tres clares dimensions de contingut, accés, i infrastructura. El contingut es refereix a tots aquells serveis digitals i d'informació creats en un àmbit local específic, mentre que l'accés és aquella dimensió que assegura la penetració universal de les noves tecnologies, i la infrastructura comprèn tots aquells sistemes i serveis destinats a assegurar aquest accés. Tant el govern estatal com el regional i el local tenen un paper en la promoció de les TIC, que variarà segons les seves competències en els àmbits clau per a aquest sector.\nA Espanya, en conjunt, la penetració de noves tecnologies a la societat és més baixa que la mitjana europea, si bé resulta difícil generalitzar donada la diversitat entre comunitats autònomes i també entre municipis. En aquest sentit, Barcelona i Catalunya presenten uns dels millors resultats en administració electrònica, accés a noves tecnologies i infrastructures. Això és en gran part resultat del nivell de competències que en temes com infrastructures o R+D té el govern català, fet que li permet desenvolupar una estratègia diferent de l'espanyola. En el cas de Barcelona, la ràpida inversió en la societat de la informació va suposar un gran avantatge respecte d'altres ciutats espanyoles. Com a mostra, cal esmentar que l'Ajuntament de Barcelona pertany al reduït 2 per cent de municipis espanyols amb un nivell més elevat de transaccions on-line, mentre que el 93 per cent de les ciutats espanyoles que tenen pàgines web no ofereixen informació personalitzada.\nA Barcelona, la majoria d'iniciatives estan més orientades al concepte general de societat de la informació que al desenvolupament específic del sector de les TIC. El 1999 es defineix l'estratègia "Barcelona, Ciutat del Coneixement", on es desenvolupen les línies d'acció principals que permetran la promoció de les TIC, augmentant la seva penetració i fent-les presents en tots els aspectes de la vida diària. Això inclou els ciutadans, però també àrees més específiques com els sectors econòmics i el sistema d'R+D i la reorganització de l'administració municipal perquè pugui afrontar aquesta transformació. En la taula següent es descriuen les principals iniciatives de l'Ajuntament de Barcelona en la promoció de la ciutat del coneixement.\nIniciatives de promoció de la societat de la informació de l'Ajuntament de Barcelona\nProjecte Descripció Àrea d'intervenció Destinat a...\nBarcelona Activa Agència de promoció local Promoció de societat de la informació\nFoment empresarial Ciutadans, empreses\nPoble Nou 22@ Projecte de regeneració urbanística a través del desenvolupament de sector TIC Transformació estructura productiva de la ciutat Empreses que es volen localitzar a l'àrea\nCibernàrium Centre de formació Formació en noves tecnologies Ciutadans segons perfil: estudiants, mestresses de casa, empresaris...\nBaiE Plataforma públic-privada Aeronàutica Empreses i centres de recerca del sector\nBarcelona Digital Plataforma públic-privada Sector digital i de continguts Empreses i centres del sector.\nLa creació de l'agència de desenvolupament local Barcelona Activa va servir per canalitzar la majoria de les accions en l'àrea de la societat de la informació, ja que des d'ella es coordinen accions relacionades amb les TIC com formació, desenvolupament econòmic, vivers d'empreses, etc.\nCom es pot veure, hi ha un equilibri considerable entre aquelles iniciatives destinades als ciutadans i aquelles destinades a les empreses. Entre les primeres, destaquen les relacionades amb la formació en noves tecnologies a través d'iniciatives com el Cibernàrium, però també s'intenta activar la participació dels ciutadans en els assumptes de la ciutat mitjançant les noves tecnologies. La possibilitat de fer transaccions on-line està bastant desenvolupada, i s'han establert mecanismes de participació més polítics, com la possibilitat de participar en comunitats virtuals o accedir a les sessions del plenari municipal en directe. No obstant, és difícil avaluar l'impacte final d'aquestes activitats participatives, en termes de l'augment de la participació dels ciutadans en la vida política de la ciutat, ja que s'utilitzen més com a eina informativa.\nLes polítiques de la societat de la informació per a les empreses tenen com objectiu assegurar l'ús de noves tecnologies per part d'aquestes, tant a nivell intern com per establir noves xarxes i relacions amb altres empreses. Concretament, les accions implementades des de l'Ajuntament s'orienten a aconseguir que les empreses facin servir les TIC com a eina per trobar informació i crear vincles entre elles. Com ja s'ha dit, la majoria d'aquestes accions estan centralitzades a Barcelona Activa, on la formació en les TIC per a empreses, autònoms o noves empreses s'ofereixen com a part integral de la seva estratègia. L'Ajuntament també tracta d'estimular el creixement i la digitalització de les activitats econòmiques emergents a la ciutat, com ara els sectors de l'audiovisual i de l'aeronàutica, pels quals s'han creat unes xarxes publicoprivades (Barcelona Digital i BaiE) per relacionar tots els actors que participen en aquests àmbits.\nUn dels projectes més ambiciosos per al creixement del sector TIC a la ciutat és el 22@ bcn, que està reconvertint àrees industrials obsoletes del barri del Poblenou en una zona on s'instal·lin empreses dedicades a activitats de producció de noves tecnologies, recerca, educació i intensives en coneixement. L'estratègia de planificació urbana de Barcelona sempre s'havia basat en la indústria com l'activitat econòmica principal i, per tant, preservar el sòl industrial era essencial. La transició d'un model industrial a un altre que s'adapti millor a l'economia del coneixement, ha requerit la revisió de la classificació del sòl de les antigues àrees industrials del Poblenou. El codi 22a delimita les zones urbanes on es pot localitzar la indústria i, ara, el codi 22@ identifica el nou ús per a activitats TIC. Les activitats @ són les relacionades amb el sector TIC i també les que, independentment del sector al qual pertanyin, estiguin relacionades amb la recerca, el disseny, la publicitat, la cultura, temes multimèdia, i gestió del coneixement.\nEn relació a l'organització interna, l'Ajuntament de Barcelona ha fet un gran esforç per assegurar la introducció de l'administració electrònica. La transmissió de continguts i les gestions burocràtiques es poden realitzar en gran part per internet, a través de la pàgina web creada l'any 1997. L'accés dels treballadors a les noves tecnologies s'ha assegurat amb la provisió d'infraestructures i la formació continuada del personal, així com amb la creació d'una potent intranet que dóna suport a la digitalització dels serveis als ciutadans.\nLa resta de ciutats europees de l'estudi\nEn el projecte MUTEIS s'han analitzat 12 àrees urbanes europees, vuit de països del nord d'Europa que han destacat per la seva ràpida adaptació a l'economia del coneixement a través del desenvolupament d'un cluster de TIC, i quatre d'altres països del centre i sud d'Europa que han tingut un desenvolupament d'aquest sector de les noves tecnologia més desigual, si bé positiu comparat amb altres ciutats d'aquesta àrea geogràfica. L'anàlisi dels clusters de cada ciutat ha permès conèixer diferències importants entre ells, sobretot pel que fa al desenvolupament del mercat de les TIC, les polítiques d'estímul al sector i la interacció entre els actors identificats.\nAixí, Dublín i Cork van veure créixer el seu cluster del sector de les TIC com a conseqüència de l'augment de les inversions internacionals, impulsades pels baixos costos de personal i uns impostos reduïts. Les inversions per millorar les infraestructures, fetes amb fons europeus, han estat també decisives per entendre el ràpid creixement d'aquest cluster. Les relacions amb clients dels Estats Units, ajudades per la forta emigració irlandesa en aquest país, la tornada d'emprenedors a Irlanda i el suport públic van estimular el creixement de moltes empreses de software. Es va crear, doncs, un clima de negocis positiu, la qual cosa va repercutir favorablement en la creació d'spin-offs en l'economia local. El cluster de Dublín ha arribat a un estat de maduresa, amb un sector TIC diversificat i una infraestructura de coneixement sofisticada. A Cork la mida del cluster és molt més petita, si bé es comença a observar una certa especialització.\nA les ciutats nord-europees d'Estocolm i Hèlsinki, el creixement del sector de les TIC va ser molt intens, i centrat en unes empreses clau (Nokia i Ericsson, respectivament). Les condicions econòmiques prèvies eren bones: tradició en centres d'R+D, un sector serveis desenvolupat i una força de treball qualificada. A més, la ràpida liberalització del mercat de les telecomunicacions va servir per estimular els sectors de software i de telecomunicacions. Un altre factor positiu és la intensa promoció de la cooperació entre les empreses i el sistema d'innovació.\nOulu, situada al nord de Finlàndia, és un cas interessant ja que ha desenvolupat un cluster de les TIC altament especialitzat, fortament impulsat des del sector públic tant nacional com local. La demanda interna d'aquests serveis era baixa, així com la proximitat a d'altres mercats, fet que explica la força en sectors com l'R+D on la proximitat dels mercats no és essencial. El fet que una gran empresa com Nokia estigués localitzada a la ciutat va ser també un element clau en el desenvolupament del cluster, però no hagués estat suficient sense la capacitat de crear mecanismes de relació amb el sistema local d'R+D, que es va assolir mitjançant l'impuls de les relacions entre empreses i universitat amb mesures com la creació del primer parc científic dels països nòrdics.\nEl creixement del cluster de les TIC a Amsterdam va estar influït per la internacionalització de l'activitat productiva de la ciutat, en la qual els sectors financer i de comunicacions creaven demanda interna, i la bona accessibilitat de la ciutat la convertia en una bona localització d'empreses de TIC. A més, la ciutat té una imatge com a centre internacional, jove i dinàmic, que ha contribuït, sens dubte, al seu desenvolupament econòmic. Des de l'administració local no s'han dut a terme accions específiques per ajudar al desenvolupament del sector de les TIC, en part perquè el govern nacional s'ocupa ja de temes com l'accessibilitat (l'aeroport Schijpol és l'únic important del país), encara que no d'altres polítiques més específiques. El fet de tenir prèviament un sector de serveis fort i una economia moderna han ocasionat que el desenvolupament del sector de les TIC hagi estat fins a cert punt espontani, si bé lligat a aquesta estructura econòmica concreta.\nGroningen és una ciutat perifèrica dins dels Països Baixos, però que tanmateix s'ha convertit en la segona ciutat holandesa (després d'Amsterdam) que té una connexió intercontinental de fibra amb els Estats Units i el Regne Unit. Presenta un cluster relativament petit i molt dependent de dues grans companyies, la KPN (telefonia holandesa) i una consultora de noves tecnologies, però a causa dels spin-offs d'aquestes empreses s'han creat també moltes petites i mitjanes empreses de software. La relació entre els actors del cluster és més de tipus informal que estratègic, si bé el govern municipal tracta d'activar mecanismes per fomentar la cooperació publicoprivada.\nLa ciutat sueca de Jönköping presenta un cluster de les TIC relativament petit, on les empreses de serveis (software i continguts) dominen el sector, si bé hi ha també firmes locals que són líders mundials en productes d'alta intensitat tecnològica. La importància d'aquest cluster a nivell suec és relativa si es comprara amb Estocolm, però esdevé significativa comparada amb altres ciutats sueques. La interacció entre els diferents actors del cluster és baixa, i en tot cas es basa en relacions personals o per projectes curts. El govern local tracta de recolzar el sector de les TIC amb mesures de caire general, però no específiques per a les necessitats de les empreses o el sistema d'R+D de la ciutat.\nLes ciutats estudiades en la segona fase del projecte han tingut un desenvolupament més o menys semblant al de les ciutats nord-europees. Així, Barcelona està desenvolupant un cluster de les TIC basat en la internacionalització de la seva economia i una forta demanda local, sobretot en sectors com el de continguts i serveis en general. El fet de tenir una bona imatge internacional pot contribuir a consolidar el seu cluster en el futur.\nBari, capital regional al sud d'Itàlia, ha desenvolupat el cluster de les TIC a partir d'una forta intervenció pública, incentivant la inversió estrangera amb reducció d'impostos però sense cap relació amb l'economia local, on l'administració pública és la principal demandant de serveis TIC i d'innovació. El desenvolupament del seu cluster dependrà de fins a quin punt es puguin substituir els avantatges de costos per uns més relacionats amb el coneixement. En aquest sentit, la presència d'una bona universitat a la ciutat pot ser determinant.\nA Brest, situada a la Bretanya francesa, també hi ha influït els seus baixos costos de localització, ja que en ser una ciutat perifèrica té uns salaris i preus inferiors comparada amb altres ciutats franceses. La seva situació és pot comparar a la de Groningen, amb un cluster que depèn de dues grans companyies, amb una dinàmica d'interacció interna baixa, sense especialització definida i amb molta competència de la resta de sistemes urbans del país.\nDortmund, ubicada a l'àrea del Ruhr, està experimentant encara el pas de ser una ciutat principalment industrial a ser una ciutat de serveis, on les TIC poden tenir un pes important en la diversificació de l'economia urbana. El seu cluster està caracteritzat per petites i mitjanes empreses, principalment del sector de software, que van començar a desenvolupar-se a partir dels requeriments de processos informatitzats de control per part de la mineria i la siderúrgia locals.\nCap a una tipologia de clusters i recomanacions polítiques\nL'anàlisi dels diferents casos europeus va permetre identificar una tipologia de desenvolupament del sector de les TIC a les economies urbanes europees, segons el cluster estigui especialitzat en R+D, basat en la demanda local o basat en un avantatge de costos. També cada un dels clusters es pot localitzar en una àrea metropolitana o en una ciutat amb un àmbit més local. A la figura 6 es situen cadascuna de les ciutats estudiades segons la tipologia del seu cluster.\nCada tipologia de cluster presenta una sèrie d'aspectes positius i negatius que es van tenir en compte per elaborar una sèrie de recomanacions polítiques, que poden servir per veure les possibilitats de desenvolupament de cadascun d'ells en els propers anys. Com es veurà posteriorment, el fet que el cluster estigui ubicat en una àrea metropolitana li dóna més oportunitats de desenvolupament.\n-Cluster especialitzat en R+D\nAquesta categoria presenta un cluster TIC natural, però a més té un sistema d'R+D eficient. En aquest cas, existeix una empresa motor que és la base del cluster, ja que organitza les xarxes locals i actua com a intemediària entre el món global i el local en el mercat del coneixement. També les universitats tecnològiques tenen un paper clau en aquest tipus de cluster, no només com a proveïdors de força de treball qualificada, sinó també com a col·laboradors en la investigació i la innovació.\nA les ciutats grans aquest cluster té possibilitats de consolidar-se, ja que les economies de localització i urbanització les fan atractives per a les empreses internacionals. A les ciutats més petites, el pes de la iniciativa pública ha de ser més fort per poder consolidar aquest sector. Tanmateix, hi ha certs riscos per a aquests clusters, relacionats amb una forta especialització en un sol sector, la qual cosa els fa més vulnerables a possibles fluctuacions, o a la marxa de l'empresa clau. Cal, doncs, que aquestes ciutats diversifiquin la seva base econòmica sense perdre l'avantatge competitiu en la seva especialització TIC. Els clusters metropolitans, com estan més diversificats, són menys vulnerables en aquest sentit.\n-Cluster basat en la demanda local\nLes ciutats d'aquesta tipologia no tenen una especialització clara, no existeix en elles un motor clau del cluster, i el grau d'interacció entre els actors és baix. Dins d'aquesta categoria, es troben diferències entre les ciutats de serveis metropolitanes i les ciutats més locals.\nEn les primeres, el cluster de les TIC té un comportament millor que a les altres, ja que en tenir una estructura econòmica més diversificada es pot orientar a servir una demanda creixent de software, serveis TIC a les empreses i altres relacionats. En aquest cas, és important que el govern local promogui una interacció fructífera entre empreses de les TIC i d'altres sectors. A les ciutats no metropolitanes, la falta d'economies de localització i urbanització fan que el creixement del cluster sigui més difícil, i el perill de l'outsourcing de les TIC pot debilitar encara més la demanda local d'aquest tipus de serveis. Una possible política pot ser promoure l'ús de les TIC a les empreses locals, fet que pot augmentar la seva productivitat i promoure el sector local.\n-Cluster basat en els costos\nCom en els altres clusters, també aquest té un sector TIC mogut per la demanda local. No obstant, aquesta és més baixa que en altres casos, ja que aquestes ciutats tenen una estructura econòmica poc favorable, amb una demanda relativament baixa de TIC. El seu avantatge respecte d'altres ciutats són les rebaixes fiscals a les empreses que es situen allà, o una força de treball amb costos menors. Aquest tipus de cluster es pot veure amenaçat per la deslocalització si no poden mantenir els avantatges basats en els costos enfront de països de l'est d'Europa o d'Àsia. L'única sortida per a aquests clusters és reforçar l'economia local, passant d'avantatges en els costos a avantatges en la qualitat. Per exemple, es poden promoure vivers d'empreses de TIC i involucrar la universitat local i les empreses internacionals en el procés, creant així vincles dins del cluster.\nLes condicions econòmiques i territorials generals de Barcelona reuneixen les característiques necessàries per afavorir el desenvolupament del cluster, especialment la bona qualitat de vida que es considera un dels avantatges principals que ofereix la ciutat. L'accessibilitat és bona, sobretot a nivell europeu, si bé les telecomunicacions han tingut un creixement lent per qüestions polítiques. Les condicions d'accés a mercats, tant nacionals com internacionals, han millorat considerablement en els últims anys, a partir sobretot de la terciarització de la seva economia i la seva obertura internacional.\nLes condicions específiques del cluster són, potser, les que presenten un resultat més fluix a Barcelona. Així, la mida del cluster de les TIC és relativament petita, i només un 6 per cent de l'ocupació està en activitats TIC, tot i que aquesta xifra s'ha assolit en un període de temps bastant curt. A més, s'han creat a la ciutat un nombre considerable de noves empreses relacionades amb aquest sector.\nNo obstant, el nivell d'interacció entre els actors del cluster és encara baix, degut en part a la tradició poc cooperativa de les empreses catalanes i a la manca de coneixement dels actors entre ells, especialment pel que fa a empreses i centres de recerca. Així, la capacitat organitzativa del cluster és bastant baixa, tot i que des de l'àmbit públic s'ha tingut una visió i una estratègia clarament orientades al desenvolupament d'aquest sector, amb un suport polític fort i un nivell d'interacció entre els actors públics i privats elevat. Manquen, potser, més mecanismes que permetin al sector privat i al sistema de recerca establir xarxes sense la presència del sector públic.\nEl cluster de les TIC a Barcelona no està doncs molt desenvolupat, si bé cal recordar que les taxes de creixement sectorial han estat bastant importants a partir de la segona meitat dels anys noranta. El sector local de software funciona com a sector de serveis per a d'altres activitats econòmiques, mentre que el sector de continguts té més relació amb les indústries creatives. No hi ha cap "motor" del cluster, si bé diverses multinacionals del sector TIC tenen establiments a la ciutat. Per tant, dins les tipologies esmentades en l'apartat anterior, el cluster de Barcelona es situa entre els basats en la demanda local d'àmbit metropolità.\nBarcelona va ser una de les primeres ciutats espanyoles a invertir en societat de la informació, la qual cosa li ha donat avantatges respecte les altres ciutats. La política de les TIC va començar aviat, amb un fort lideratge públic, i com a part d'una estratègia més àmplia per transformar-la en una "ciutat del coneixement", implicant també transformacions urbanístiques com la regeneració del barri de Poblenou (Projecte 22@ bcn) per convertir-lo en un lloc d'innovació tecnològica i creativa. Cal esmentar en aquests moments la capacitat organitzativa interna de l'Ajuntament per afrontar els desafiaments que la societat de la informació ha portat als governs locals, i fent-ho sense oblidar les necessitats dels ciutadans.\nL'element de les noves tecnologies s'hauria de tractar de manera que pogués influir en la base productiva ja existent a la ciutat, i tingués present l'economia diversificada de la regió metropolitana. El sector de les TIC ha de jugar un paper determinant en el desenvolupament de tots els sectors productius, en la seva eficiència i competitivitat, per tal de reforçar l'economia de la ciutat i la seva àrea d'influència. Pot ser aquí on es trobi l'avantatge competitiu de Barcelona respecte d'altres ciutats europees.\n En aquest article es presenten els resultats per a Barcelona del projecte europeu MUTEIS (Macro-economic and urban trends in Europe's information society), en què s'han analitzat 12 ciutats europees de vuit països diferents. Per a més informació, veure la pàgina web del projecte: http://muteis.infonomics.nl\n Pacte Industrial de la Regió Metropolitana de Barcelona (2001a), segons dades del Departament de Comerç dels EUA.\n Les ciutats són: Amsterdam, Barcelona, Bari, Brest, Cork, Dortmund, Dublín, Estocolm, Groningen, Hèlsinki, Jönkoping i Oulu.\n Per exemple, el percentatge d'habitants que viuen i treballen al mateix municipi de l'àrea metropolitana ha passat en només deu anys (del 1990 al 2000) del 64 per cent al 52 per cent (Institut d'Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona, 2002).\n Cal notar que aquelles empreses dels sectors relacionats amb les TIC són les que obtenen millors resultats en tots els indicadors (connexió a internet, pàgina web pròpia, comerç electrònic, etc.), seguides pel sector financer i el químic. Els sectors de l'educació i la sanitat són els que obtenen uns resultats pitjors. Dades basades en una enquesta del DURSI.\n Veure els treballs de Joan Trullén et al. (2001 i 2002).\n Cal assenyalar que la RMB concentra el 40% de la producció d'equipaments electrònics i de telecomunicacions d'Espanya.\n Veure Fundación Auna (2002) pel cas d'Espanya; O. Nel·lo (2002) i DURSI (2003) pel cas de Catalunya; i L. Olivella (2000) i Barcelona Activa (2000 i 2003) pel cas de Barcelona.\n Veure Barcelona Metròpolis Mediterrània (2001), L. Van den Berg et al. (2002) i M. Continente (2003).\nBarcelona Activa, Una ciudad abierta a la nueva economía, Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2000.\nBarcelona Activa, Barcelona, The Place to Be, Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2003.\nBarcelona Metròpolis Mediterrània, Ciutat del Coneixement, monogràfic núm. 1, Barcelona, 2001.\nBOSCH, Júlia, L'especialització productiva de la ciutat de Barcelona, Document 3/2002, Gabinet Tècnic de Programació, Ajuntament de Barcelona, 2002.\nCONTINENTE, Marta, E-government strategy in Barcelona, Ajuntament de Barcelona, presentació a la Conferència de Telecities, Liverpool, 2003.\nDepartament d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació (DURSI), Reflexió sobre el model català de la Societat de la Informació. Les TIC al servei del desenvolupament econòmic i el benestar social, Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2003.\nFundación Auna, e-España 2002; e-España 2003. Informe anual sobre el desarrollo de la Sociedad de la Información en España, Madrid, 2002..\nInstitut d'Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona, Enquesta de la Regió de Barcelona 2000, Barcelona, 2002.\nLOCALRET, Informe sobre el desplegament de la xarxa de banda ampla interactiva a Catalunya. [En línia]. Barcelona, 2001 <www.localret.es/societat/docs/ica15600.pdf> [20 febrer 2003].\nNEL·LO, Oriol, Cataluña, ciudad de ciudades, Lleida: Milenio, 2002.\nOCDE, OECD Information Technology Outlook 2000, Paris, 2000.\nOLIVELLA, Lluís, Tecnologies de la informació i modernització de la ciutat, Barcelona: Aula Barcelona, 2000.\nPacte Industrial de la Regió Metropolitana de Barcelona, La ciutat digital, Barcelona: Beta Editorial, 2001.\nRegidoria de Ciutat del Coneixement, Internet i Ciutat, Ajuntament de Barcelona, 2002.\nTRULLÉN, Joan, La metrópolis de Barcelona cap a l'economia del coneixement, Ajuntament de Barcelona, 2001.\nTRULLÉN, Joan; LLADÓS, Josep. i BOIX, Rafael, "Economía del conocimiento, ciudad y competitividad", Encuentros de Economía Aplicada, Oviedo, 2002.\nVAN den BERG, Leo; BRAUN, Erik i VAN der MEER, Jan, Metropolitan Organising Capacity, Aldershot: Ashgate, 1997.\nVAN den BERG, Leo; VAN der MEER, André and WOETS, Paulus, Urban strategies for e-governance: the case of Barcelona,Rotterdam: EURICUR, Rotterdam, 2002.\nBarcelona Activa, Observatori de Barcelona. Informe 2003, Ajuntament de Barcelona, 2003.\nDepartament d'Estadística, "Estadístiques del mercat de treball a Barcelona", Ajuntament de Barcelona. 2002.\nDepartament d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació (DURSI), Estadístiques de la Societat de la Informació. Catalunya 2001, Generalitat de Catalunya, 2001.\nDepartament d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació (DURSI), Oferta i demanda de personal TIC a Catalunya, Generalitat de Catalunya, 2002a.\nDepartament d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació (DURSI), El sistema universitari de Catalunya. Memòria del curs 2000-2001, Generalitat de Catalunya, 2002b.\nInstitut Municipal d'Informàtica (IMI), L'Internet a Barcelona, Ajuntament de Barcelona, 2002.\nPacte Industrial de la Regió Metropolitana de Barcelona, "Indicadors del potencial innovador de la regió metropolitana de Barcelona", Barcelona, 2001.\n© Copyright Júlia Bosch y Laura Capel Tatjer, 2004\nBOSCH, J. i CAPEL TATJER, L. El districte industrial de Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) a Barcelona. Comparació amb altres ciutats europees. Scripta Nova. Revista electrónica de geografía y ciencias sociales. Barcelona: Universidad de Barcelona, 1 de agosto de 2004, vol. VIII, núm. 170 (19). <http://www.ub.es/geocrit/sn/sn-170-19.htm> [ISSN: 1138-9788]


Concert del Mig Any 2015 a Xixona | Música festera | Música de Moros i Cristians\nInici / Notícies / Concert del Mig Any 2015 a Xixona\nConcert del Mig Any 2015 a Xixona\nEl proper divendres 27 de febrer a les 20:30 h. al Cine de Dalt, l'Agrupació Artístico Musical "El Trabajo" de Xixona realitzarà el concert del Mig Any fester. Així mateix, la seua banda juvenil ens oferirà un altre concert de música festera que realitzarà dos dies abans, dimecres, al mateix lloc i hora.\nBenicadell (pasdoble) – Joan Enric Canet\nBenicadell és una serra que simbolitza la comarca de la Vall d'Albaida, i que el compositor va voler descriure en aquest pasdoble l’any 1991. En aquesta serra es troben les ruïnes d'un dels castells musulmans reconstruïts pel Cid en l’any 1091. Anomenat en diferents fonts Penya Cadiella, o Penya Cadell, l'actual nom, Benicadell és una etimologia popular basada en el prefix beni- «fills», tan comú en els topònims propers.\nTarde de Abril (marxa mora) – Amando Blanquer\nEscrita al 1957 i dedicada a la filà Abencerrajes d'Alcoi. Peça revolucionària, amb una extraordinària orquestració i amb la que l'autor introdueix nous camins estètics en la marxa mora. Tant és així, que va ser presentada al Concurs de Composició de Música Festera d'Alcoi, però el jurat va decidir que no era adequada per a la festa. D'aquesta marxa el mestre va fer també una versió per a orquestra simfònica. Hui en dia és una de les marxes mores més populars i apreciades per músics i festers.\nSeñor Antonio (marxa cristiana) – José Rafael Pascual\nEs tracta d'una peça carregada d'emotivitat, ja que està escrita en memòria d'Antonio Botella Alarcón, saxofonista de l'Artística de Monòver que va faltar amb només 18 anys mentre tocava amb la seua banda enmig d'una processó del Corpus. El títol de l’obra respon a la forma amb la que tot el món el coneixia al seu poble.\nBuba (marxa mora) – Saül Gómez Soler\nMarxa mora dedicada a Rafael Brotons, Primer Tró de la Comparsa Abencerrajes d'Ontinyent de 2008. És un regal dels seus amics de l'esquadra Saramata. Composta pel compositor d'Ontinyent Saül Gómez i Soler, aquest jove músic realitza una carrera fulgurant dins de la música de Moros i Cristians, estant present la seua música en gairebé la totalitat de les festes de nostra terra.\nVíctor Mira (pasdoble) - Nuria Francés Miralles\nPasodoble compost al 1997 i revisat al 2014. Dedicat al seu padrí Victor Mira Mira, xixonenc, moro groc de tota la vida i un gran apassionat de la música. Seguix l’estructura del pasodoble fester classic amb elements musicals que intenten descriure un poc a la persona que va dedicat. Així per exemple, apareixen alguns motius que recorden clarament al compositor murer Paco Esteve, més concretament de “la penya el frare”o be la fanfarria que dona l’entrada al tema del trio en el fort final, la qual esta basada amb la que apareix a l’opera Lohengrin de Richard Wagner , tots dos sent els compositors que mes li agradaven. També l’incorporació de campanes te una finalitat descriptiva. En certa forma fan referencia a la fàbrica de torró que tenia amb la marca “turrones La Campana”.\nTibi Mariae (marxa cristiana) – Ramon García i Soler\nComposta per a la capitania del 2000 de la desapareguda filà dels Estudiants d'Albaida, dedicada a la capitana María Martínez i estrenada per la Unió Musical de Atzeneta d'Albaida en l'entrada d'octubre del 2000. El seu títol, en llengua llatina, significa "Per a tu María".\nMúsic i Llanero (marxa mora) – Rafael Mullor Grau\nMarxa mora composta per Rafael Mullor Grau l'any 1989, i que va ser 1er Premi en el Concurs de Composició d'Ontinyent. Es tracta d'una peça de total vanguardisme musical dins de les composicions per a la festa, molt més si pensem que està escrita fa 25 anys.\nAntebêllum (marxa cristiana) – Fco. Valor Llorens\nMarxa Cristiana dedicada a l’abanderat i embaixador de la Comparsa Fontanos d'Ontinyent de 2011, tambe va rebrer el premi euterpe a la millor composició de música per a la festa en al mateix any. Premi que otorga la federació valenciana de Societats musicals.\nDirector: Jordi Francés Sanjuán\nOntinyent Elda Xirimita La Vila Joiosa L'Olleria Alcoi Alcoy Francesc Cerdà Cocentaina Muro Altea la Vella Agost Albaida Olleria Exaltació Bocairent Altea Dolçaina Música als Pobles Villena Manuel Carrascosa Certamen d'Elda Xixona Mutxamel


El traspàs de la promoció turística als consells no inclourà Mallorca\nJoventut i Medi Ambient arribaran a les tres illes abans del 2007\nJ.T. / N.D. Palma.\nEl Govern traspassarà competències en promoció turística als consells de Menorca i d'Eivissa, però no al de Mallorca. La vicepresidenta de l'Executiu, Rosa Estaràs, avançà ahir que es transferiran també les competències de Joventut i de la major part de Medi Ambient abans que acabi la legislatura, però aquestes afectaran els tres consells.\nAmb aquest objectiu es constiuí ahir al Parlament la Comissió Tècnica Interinsular, encarregada d'aprovar les transferències. El traspàs de part de la promoció turística als dos organismes insulars no suposarà la desaparició de l'Ibatur, que gestionarà la promoció de Mallorca, s'encarregarà de la coordinació i mantindrà competències no cedides.\nEl Govern ja té un esborrany sobre la transferència de competències de Joventut, però la seva complicada tramitació impedirà que sigui efectiva abans del 2006. El traspàs de part de les atribucions de Medi Ambient també es podria materialitzar llavors.\nLa número dos del Govern autonòmic serà la presidenta de la Comissió Tècnica Interinsular, formada per representants del Govern i dels consells i que s'encarrega dels traspassos de noves competències. La titular del Consell de Menorca, Joana Barceló, serà la vicepresidenta i el vicepresident del Consell, Miquel Nadal, el secretari d'una comissió que feia més de tres anys que no es reunia.