Josep Cuní: «TV3 no adoctrina, però li falta autocrítica» | NacióDigital\nJosep Cuní: «TV3 no adoctrina, però li falta autocrítica»\nEl comunicador, que ha tornat a la ràdio matinal amb "Aquí, amb Josep Cuní" de SER Catalunya, considera que "hi ha un excés de teologia en els mitjans"\nper Pep Martí, 10 de novembre de 2018 a les 21:00 |\nJosep Cuní | Adrià Costa\nDesprés de set anys de silenci, el despertador torna a sonar a dos quarts de cinc de la matinada a casa de Josep Cuní. A una edat que, confessa ell mateix, hauria d'anar a treure's la targeta rosa del transport, el periodista torna a la ràdio matinal amb un programa estrella de SER Catalunya, que és Aquí, amb Josep Cuní, que va encetar el 15 d'octubre passat.\nUn projecte que el torna a posar en el primer pla comunicatiu, en una trajectòria que va començar justament en una emissora de la SER. Després va venir Catalunya Ràdio, la COM, Ona Catalana, TV3, 8TV... Arquitecte de la comunicació -va reinventar els magazins radiofònics- i periodista carismàtic, no es talla a l'hora de criticar el que considera un excés de "teologia" en el periodisme d'aquí i d'allà.\n- Com s'ho fa, després de tants anys, per tenir les mateixes ganes d'aixecar-se ben d'hora?\n- Home, és la primera vegada a la meva vida que abans de prendre la decisió em va pesar aquest vessant. Perquè vaig estar 27 anys llevant-me a la mateixa hora que torno a llevar-me ara, a dos quarts de cinc de la matinada. És una hora que marca. I després de set anys que ho havia evitat, tornar a aquest born, el born de la matinada, ha estat costós d'assimilar. Però vaja, no és tan greu: hi ha moltes persones que es lleven a hores tan intempestives i en torns de nit.\n- Va començar el seu nou projecte el 15 d'octubre. Com funciona el programa?\n- Força bé. El programa en aquests moments encara està en fase d'ajustament perquè hi ha molta complexitat tècnica. Tot és nou: és nou l'equip i ho és el desplegament tècnic. Necessita rodatge per entrar, quan faci un mes, que serà el 15 de novembre, a velocitat de creuer.\n"Tot és nou: des de l'equip al desplegament tècnic, però quan complirem un mes, el 15 de novembre, el programa anirà a velocitat de creuer"\n- Doni'ns motius per escoltar-lo a vostè enfront els seus principals competidors...\n- Vull pensar que tothom que gosa emprendre una acció periodística ha de tenir alguns motius que oferir al públic perquè pugui triar. Crec que els donem, a partir d'un seguit d'emissores sobre el territori que són la base informativa del programa, un desplegament que a Catalunya en aquests moments no té ningú més, i que dona la possibilitat d'uns nivells informatius de proximitat importants.\n- El seu retorn suposa un canvi en l'aposta estratègica de Prisa respecte a Catalunya?\n- Sí, i ho ha explicat el director general, Daniel Gavela. És una aposta estratègica per moltes raons. Una primera i definitiva, que és empresarial, comercial i d'audiència, basada en una dada molt eloqüent: el consum de ràdio i de ràdio matinal a Catalunya és deu punts percentuals superior a la mitjana espanyola. Això és molt. I una segona constatació: la SER hi vol ser perquè hi vol tornar a ser. Estem ara a la base de la SER, a la primera emissora de ràdio que el 2024 farà cent anys. Jo vaig ser en aquesta casa del 1976 al 1984 i era no només una base de la SER. Exercia una bicapitalitat amb Madrid des del punt de vista dels continguts, de la realització de programes i de l'enfocament informatiu.\nJosep Cuní. Foto: Adrià Costa\n- Aquest pont aeri rutllava?\n- El pont aeri funcionava d'allò més bé. Barcelona era la capdavantera, la creativa. Si jo no hagués tingut aquest aprenentatge, difícilment hauria tingut un model com el que vam posar en marxa a Catalunya Ràdio a partir del 1984. L'aposta que fa la SER en favor de SER Catalunya té a veure també amb recuperar una part de la història.\n- El seu retorn a la ràdio matinal es produeix en un moment polític complex. Com ha afectat el procés als mitjans?\n- No es pot entendre l'evolució del procés sense el paper dels mitjans de comunicació. El procés evidencia un problema que és també dels mitjans, una situació d'irregularitat a l'estat espanyol que es manifesta a través dels mitjans. La crisi catalana és directament proporcional a la crisi mediàtica.\n- A què es refereix quan parla de crisi mediàtica?\n- Al fet que els mitjans de comunicació arrossegaven una crisi pròpia, especialment per raons tecnològiques però també de revisió del seu model. Però com que vivien en la plenitud econòmica i comercial, no s'hi van enfrontar. Va arribar la crisi econòmica global i es van trobar davant una doble crisi: la pròpia, com a mitjà, potenciada també per la irrupció dels mitjans digitals, i l'empresarial, al patir els efectes de la crisi. Com que la majoria de mitjans han pogut sobreviure gràcies a les subvencions, aquestes han condicionat part del discurs. Ja ningú no dona res a canvi de res. Hi va haver una època que les subvencions no condicionaven els continguts. En els darrers anys, les subvencions també han condicionat els continguts.\n- Vaig escoltar una reflexió que va fer recentment, dient que les cadenes espanyoles més moderades sobre el procés han perdut oients mentre que les més agressives n'han guanyat.\n- Que en aquests moments hi hagi deu punts de mitjana de consum de ràdio per damunt de la mitjana espanyola no és per raons abstractes. En la mesura que la societat es va polaritzant, consumeix més aquells mitjans que diuen el que es vol escoltar, més que no pas els qui busquen matisos. Els més radicals tenen més a guanyar que els qui fan creure que les coses són més relatives, i que entre el blanc i el negre, no hi ha només el gris, sinó tota la gamma de colors.\n"El periodisme pot ajudar a pintar pancartes, però no les ha de portar"\n- Veu molta teologia en els mitjans?\n- Excés de teologia. Jo estic per la confiança i no per la fe. La fe és teologia. El periodisme no és una religió, es basa en retransmissió de fets, no en creences. Continuo defensant que el periodista, en la mesura que pugui, ha d'intentar apartar-se de prejudicis. El periodisme és explicar a la gent allò que li passa a la gent. Veiem què li passa a la gent. No augurar el que li passarà. No estic a favor del periodisme profètic. Pot treure conclusions dels fets i fer advertiments. El periodisme pot ajudar a pintar pancartes, i a vegades fins i tot ha de participar a pintar-les, però no les ha de portar. La meva mirada de la situació actual em diferencia d'altres companys, als quals no critico, però tampoc accepto que em critiquin tant. Tots hem comès tants errors que ningú té autoritat moral per criticar un altre. Lliçons de periodisme, poques, i que cadascú decideixi qui li agrada.\nJosep Cuní: "Amb el 14% de la població fidel, una societat es pot donar per adoctrinada per una televisió?" Foto: Adrià Costa\n- Ha defensat sempre TV3.\n- És clar. M'he posicionat enfront els qui voldrien intervenir TV3. El fet de mirar tendenciosament TV3 ha fet oblidar que havíem de mirar també TVE. És cert que ara TVE està en una fase de resolució dels seus problemes. És cert que a vegades TV3 dona alguns elements que afavoreixen les crítiques que se li fan. Però quan la majoria d'un país considera que una televisió és creïble i fiable, deu ser per alguna raó.\n- TV3 adoctrina?\n- Amb el 14% de la població fidel, una societat es pot donar per adoctrinada? L'altre 86% què fa? No està adoctrinat? Això vol dir que TV3 ho fa tot fabulosament? No, TV3 s'hagués pogut estalviar provocar algunes de les crítiques que se li han fet.\n- Quina crítica li faria?\n- A TV3 li falta autocrítica. Que no ve tant donada per les crítiques que rep, que també, i que obliga a un tancament de files, sinó perquè els criteris d'austeritat aplicats a causa de la crisi l'han portat a tancar-se en ella mateixa i a trencar en excés les relacions amb l'exterior des del punt de vista d'empreses i professionals.\n- S'ha mostrat molt crític amb els dirigents polítics d'aquí i d'allà.\n- Òbviament, uns són més responsables que d'altres. Qui té més poder és més responsable. Dit això, em disgusta que a causa del "no" dels altres, nosaltres defugim l'autocrítica. Les negatives des de l'Estat s'han de denunciar i combatre, però en paral·lel hem d'estar segurs que disposem de la capacitat tàctica i estratègica i de l'autoritat moral que nosaltres ho fem bé. No accepto que els errors de l'Estat emmascarin els nostres.\n- Què aconsellaria al sobiranisme?\n- No, jo no aconsello res.\n"L'independentisme hauria d'admetre que algunes coses no les ha fet bé"\n- On suggeriria que posés els focus?\n- Que admetés que hi ha hagut coses que no ha fet bé. El pas del temps s'ha convertit en la seva prova del cotó. A l'independentisme, li continua faltant l'exercici intel·lectual de ser més transparent. I, si em permet, de ser més humà i dir que s'ha equivocat en això i en allò.\nJosep Cuní durant l'entrevista als estudis de SER Catalunya. Foto: Adrià Costa\n- La situació dels presos?\n- Això és inacceptable. La situació dels presos respon a la judicialització de la política, que esdevé politització de la justícia, i que acaba castigant unes persones a qui s'imputa delictes més que dubtosos. Cosa que es demostra en el debat que tenen els juristes. La justícia dona motius perquè es dubti del seu procediment. Si ho fa amb una cosa tan social com l'impost sobre les hipoteques, què no farà amb altres coses? La justícia està cavant la tomba de la seva credibilitat. La tercera pota de l'estat, la justícia, pot acabar ensorrant l'estat que diu que defensa.\n- Donant una ullada al panorama mediàtic, enmig de l'eclosió tecnològica, què serà de la premsa escrita?\n- Hi ha un fet, que és que disposem d'una tecnologia impensable fa uns anys. Estem encara en un impasse en què el periodisme s'ha d'anar adaptant. Hi ha novetats que han vingut per quedar-se, fins i tot algunes que vam acceptar de manera acrítica. Allò tan meravellós com són les xarxes socials, ara sabem que segons l'ús que se'n faci, es pot convertir en la barra de bar més matussera. Avui, en igualtat de condicions, un ciutadà, a través de Twitter, rep una cosa que en diu notícia, que no sap qui li envia però que, emparant-se en un concepte de proximitat sobre un fet, li dona credibilitat superior a la que atorga al periodista. Perquè el periodista, per donar aquella notícia, abans ha de fer un seguit de gestions i contrastar.\n- Com respondre a la cultura de l'impacte?\n- El periodisme ha de guanyar-se el prestigi a partir de la garantia que si ho diu un periodista o un mitjà, allò és conseqüència de la comprovació dels fets. Això costarà perquè la societat està molt encaterinada amb l'impacte. El ciutadà ara es pot fer l'actualitat a mida. Allò que no li agrada ho aparta i es pot convertir en un membre acrític de la seva societat. Formem part de la primera generació desinformada per excés d'informació.\n"Les profecies que anunciaven que el 2020 ja no hi hauria diaris de paper no sembla que s'hagin de complir"\n- I el paper de la premsa escrita, en aquest context?\n- Hi ha tota una polèmica sobre la data de caducitat del paper. Sabem que algunes de les profecies no s'estan complint. Ens deien que el 2020 no quedaria cap diari. Home, era molt agosarat. És més, en països com els Estats Units, l'edició digital dels diaris s'ha disparat però la versió impresa ha pujat. És el cas del The New York Times o The Washington Post. Perquè hi ha el fenomen Trump. Això està lligat a la fenomenologia que genera informació.\nJosep Cuní: "Formem part de la primera generació desinformada per excés d'informació". Foto: Adrià Costa\n- Abans es referia als mitjans digitals. Com els contempla?\n- També han vingut per quedar-se. Estem aquí en un moment de cert èxtasi, que també s'haurà de tranquil·litzar. A una generació que ja ha nascut digital no li pots donar un pensament analògic només passat a digital. Alguns mitjans digitals plasmen idees encara analògiques. Les noves generacions reclamaran a aquests mitjans un pensament també digital.\n- I què vol dir pensament digital?\n- Amb un enfocament nou, més directe, més àgil i més impactant. Per via digital es consumeixen molts titulars, però es llegeix menys. El que es llegeix llarg té una característica molt específica i m'interessa. Els mitjans digitals hauran de conviure també amb el fet que la digitalització no és seva. Han de conviure amb elements individuals que per ells mateixos ja són un mitjà. Per això tenen tanta influència i seguiment els influencers, com poden ser els articulistes de sempre. Clar que no tothom que llegeix per via digital està disposat a llegir aquells articles tan llargs d'abans. L'espai digital ha de ser molt audiovisual.\n- Per què es va deixar d'emetre 8 al dia?\n- Perquè es va acabar el contracte. És un fet objectiu i objectivable.\n- Hi va intervenir algun altre factor? De tipus polític?\n- No ho sé i no ho vaig viure. Això ho hauríeu de preguntar a l'empresari. Sí que sé que a l'entorn de la meva figura es van especular un seguit de coses que mai van ser certes.\n- En recorda alguna?\n- Oi tant. Quan es va publicar que jo anava a treballar a TVE perquè Eladi Jareño, director de TVE, que havia estat cap de gabinet d'Alicia Sánchez Camacho, em volia a Televisió Espanyola. Vaig desmentir-ho i ho continuo desmentint perquè jo mai no he tingut cap oferta, cap trucada ni cap insinuació per treballar a TVE. Els fets ho han demostrat. No em poden "acusar" ni d'haver trepitjat un plató de TVE. Vaig anar a un programa dels Desayunos de Xavier Fortes l'11 de setembre, que es va emetre des de la Ciutadella. O sigui, que no he trepitjat un plató perquè era el parc de la Ciutadella.\n"Per les circumstàncies que vivim, una televisió privada en català podria fer forat"\n- L'èxit de la ràdio privada en català és un fet. Pensant en la fi de 8 al dia, és més difícil mantenir una TV privada en català?\n- El fet que totes les cadenes espanyoles mantinguin que un àmbit autonòmic privat no és viable econòmicament deu ser per alguna cosa. Jo no els puc contradir. Ara, sí que crec que per les circumstàncies concretes que viu Catalunya, una televisió privada podria fer forat. La prova és que més enllà de l'èxit de TV3, qui ha trobat la gran beta per l'èxit de mitjana a tot l'estat a partir de Catalunya i de l'actualitat de Catalunya ha estat La Sexta. Si una televisió privada com aquesta s'ha convertit en la segona televisió de referència informativa a Catalunya, per què una televisió privada catalana no podria assumir el paper de La Sexta sense el condicionant de ser espanyola ni haver de pensar en com servir una informació genuïnament catalana per un públic allunyat?\nJosep Cuní: "El ciutadà ara es pot fer l'actualitat a mida, apartar el que no li agrada i convertir-se en un acrític". Foto: Adrià Costa\n- Coneix molt els mitjans de comunicació nord-americans. Venim d'unes eleccions als EUA en què els mitjans han tingut un paper decisiu. La cultura periodística que pot simbolitzar The New York Times pot acabar sent derrotada per la Fox?\n- No necessàriament. Tenim magnificats els mitjans dels altres països. Però a tot arreu hi ha de tot. La BBC va ser capaç de superar les invectives de la senyora Thatcher i del senyor Blair. Ara, la BBC era molt forta per ella mateixa. Aquí, les empreses periodístiques no són fortes per elles mateixes. A Catalunya, tenim que el consell d'administració de la Corporació té el mandat caducat. La voluntat de partidització ha arribat al punt que els partits es reparteixen públicament els càrrecs i ens ho retransmeten. Els mitjans el que expressen és la divisió de la societat nord-americana, o britànica, o francesa.\n- Trump no sotmetrà el The New York Times.\n- El model nord-americà és prou sòlid que és capaç de reequilibrar-se. Ho ha fet fa pocs dies amb les eleccions al Congrés. Trump ha perdut menys del que els seus detractors volien, però té menys del que tenia. Ha perdut la Cambra. Durant l'any que vaig estar fent reportatges, vaig voler anar als Estats Units per parlar amb la gent que dona suport a Trump. I és un fenomen molt arrelat. Perquè el català emprenyat de Juliana s'ha convertit en el ciutadà de món emprenyat. Vaig parlar amb la gent de West Virgínia, de Tennessee, de la frontera amb Mèxic, intentant deixar els prejudicis a la tauleta de nit.\n- Per ser un comunicador d'èxit, has de ser una mica vedette?\n- Jo no sóc un comunicador d'èxit, encara que a mi se'm tingui per vedette. Això de vedette em recorda una cançó de Lina Morgan.\n- Home, sí que és un comunicador d'èxit.\n- No, jo sóc un noi que va voler treballar a la ràdio i estic infinitament agraït perquè he pogut tirar endavant un seguit de projectes empresarials que han quallat. I vaig ser capaç de forjar equips de gent meravellosa. He estat contumaç. La prova és que ara, quan hauria d'anar a treure'm la targeta rosa del transport, em venen a buscar perquè engegui un altre projecte. El que és cert és que si no tens certa dosi d'ego, d'actor si vols, difícilment et pots posar davant d'un micròfon o d'una càmera. Pots ser que acabis amb un ego a l'enèsima potència.\n"El meu antídot contra l'ego és tornar, quan surto de la feina, a la vida quotidiana, fer la bugada i comprar el paper higiènic com la resta"\n- Quin és el seu antídot?\n- Tornar a la vida quotidiana tan normal com pugui. Fent les coses que fa tothom quan torna a casa. Suposant que surtis exultant de la teva feina pensant que ets el rei del mambo, quan al cap d'una estona estàs comprant paper higiènic en un supermercat o has de preparar la bugada, t'adones que has de fer les mateixes coses que la resta dels humans. És clar que haver fet tants anys de televisió i que la teva cara sigui popular, t'anul·la la privacitat. Però si no vols pols, no vagis a l'era.\nLes entrevistes de NacióDigital, Els imperdibles, També et pot interessar, Política, SER, ràdio, SER Catalunya, Josep Cuní, entrevista, TV3, periodisme\nPer JO.. el 13 de novembre de 2018 a les 14:22\nI parla el que es creu en possessió de la veritat absoluta...quines penques!!!\nPer Gatvell el 12 de novembre de 2018 a les 15:44\nÉs significatiu que el grup Prisa, rabiosament hostil a Pujol, contracti ara la icona del pujolisme mediàtic. Voldrien tornar a la sociovergència. Com anyoren aquell "oasi català" que tan criticaven!\nMassa amunt els raïms?\nPer Aycart el 12 de novembre de 2018 a les 11:09\nSembla mentida que qui hauria de fer autocrítica perquè ha ensorrat un canal privat que era la 2a opcio dels catalans , en informacio ,demani autocrítica al medi que més bé ens representa i lloat com una televisió de qualitat.\nPer Als vostres ulls, un fatxa el 11 de novembre de 2018 a les 18:02\nSurt un professional del periodisme dient que a TV3 li falta autocrítica i menys sectarisme, i que feu? Insultar-lo. Molt bé indepes, molt bé.\nPer Jalfe el 11 de novembre de 2018 a les 12:21\nEl Sr. Cuní està segur que el significat de la paraula "autocrítica" la coneixen allí on ara treballa?. Han perdut totes les esències democràtiques tant a El País com a la Ser ... i el que si l'acudeix és dir que a TV3 li falta autocrítica!. Home, només amb l'1% de la dignitat informativa de TV3 es pot equilibrar la dignitat i autocrítica de totes les cadenes de TV i molts diaris d'abast estatal. Sisplau, es pot pensar totalment diferent, però no vingue a donar lliçons de pluralitat ni maca de professionalitat a gent que va periodisme i no "perriodisme".\nPer Nom el 11 de novembre de 2018 a les 08:43\nTot és succescible de millorar. En Cuní mateix també hauria de no creure's tant diví i fer autocrítica urgent.\nPer Juli Loras el 10 de novembre de 2018 a les 23:15\nEncara recordo la maleïda entrevista televisiva que va fer a la Rosa Cañadell, llavors portaveu de la USTEC, el sindicat majoritari dels docents catalans, quan es preparava una vaga d'ensenyants que va ser massiva. El senyor Cuní la va crevillar amb el mantra de la manca de professionalitat dels docents, fins al punt que la Rosa Cañadell es va haver de plantar (dialècticament parlant). El mantra no era d'ell, sinó dels responsables del Departament d'Educació.\nPer Josep Antonio el 10 de novembre de 2018 a les 22:19\nCada dia que pasa, cada noticia que dais, cada comentario que sale de vuestras editoriales, genera mas y mas indignación, no solo en el sentimiento catalán, sino en la mente de cualquier demócrata que se precie. Como osais comparar el nacionalismo catalán con la barbarie del genocidio alemán. Os habeis vuelto locos o que, Hasta cuandoooooooooooooo\nPer Pere Garfia Marin el 10 de novembre de 2018 a les 21:56\nComo se atreve a criticar un personaje que siempre hace juicios de valor partidistas y se cree que siempre está en posesión de la verdad.


Matins sense pressa i sense mòbil – PETITA ÀNCORA\nPublicat el 12 Juny, 2020 10 Octubre, 2020 per Aprendre a tirar l'àncora\nHeu sentit a parlar del concepte “slow living”? La traducció literal és viure a poc a poc, o millor dit, viure sense presses. Aquest concepte es relaciona amb ser conscients en cada moment que es viu, en gaudir les coses amb calma i en assaborir tots els detalls de tot allò que es fa i es sent a la vida. En definitva, s’associa amb un estil de vida: la teva manera de viure…\nAvui us voleu compartir un article del diari ARA escrit per Nereida Carrillo “Matins sense presses i sense mòbils”. En aquest article es parla dels “slow mornings” i la importància de començar el dia amb calma.\nEsperem que us sigui útil i us ajudi a ser conscients, almenys, cada matí!\nArticle publicat l’octubre del 2019\n‘Slow mornings’, començar el dia amb calma i sense pantalles per millorar el benestar personal.\nIgual com hi ha mil i una nits, també hi ha mil i una maneres de començar el matí. Es pot fer gaudint del cafè amb llet a petits glops i llegint el diari en paper o a la tauleta o bé engolint l’esmorzar dret. Es pot fer amb un passeig per la platja i una mica d’exercici o saltant del llit per córrer cap a la feina. Ens podem llevar i engegar de seguida el mòbil per atendre les nombroses notificacions o bé regalar-nos una treva sense pantalles i encendre el mòbil un cop haguem sortit de casa o haguem deixat les criatures a l’escola. Hi ha mil i una maneres de començar el dia, però cada cop són més les persones que trien la calma, una encesa progressiva. Són els anomenats slow mornings.\nCarme Ferrer, psicòloga i presidenta de la secció de psicologia clínica, de la salut i psicoteràpia del Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya, recomana arrencar assossegadament: “Garanteix estar preparat per fer front a les obligacions i les responsabilitats. Si es comença amb neguit la persona serà menys eficaç”. Hi coincideix el catedràtic i director del departament de psicologia bàsica, evolutiva i de l’educació de la UAB, Jordi Fernández-Castro: “Començar amb tranquil·litat és una bona estratègia per preparar-se per a l’activitat posterior”. Qui esmorza amb calma és segurament més productiu que qui es pren el cafè d’un glop i dret.\n“En general -comenta Fernández-Castro-, viure sense estrès té beneficis immediats i a llarg termini. L’estat prolongat d’estrès fa el cos vulnerable a qualsevol malaltia”. Ara bé, el facultatiu afegeix que no és possible viure “amb estrès zero” i situa la clau en l’equilibri entre el neguit permanent i el menfotisme que es desentén dels problemes. El catedràtic de la UAB afegeix que “és important diferenciar entre l’esforç i el patiment”: “L’esforç, el que anomenem estrès, és una activació psicològica i fisiològica per fer front als problemes. Quan l’esforç passa de grau esdevé patiment. Patim quan fem coses que pensem que no aconseguirem”.\nTreva tecnològica matutina\nI el mòbil? ¿L’hem de tenir tota la nit engegat i mirar-lo tot just saltar del llit? ¿L’engeguem de bon matí i atenem totes les notificacions que ens atabalen o el mantenim apagat o silenciat una estona més? Enric Puig Punyet, doctor en filosofia i professor dels estudis d’arts i humanitats de la UOC, ho té clar: “En tant que les tecnologies i sobretot el mòbil són formes de dependència autoimposades, com més posterguem la primera relació, millor”. Carme Ferrer també advoca per racionalitzar-ne l’ús al matí i a la nit per garantir un descans de qualitat: “Estar mirant contínuament els whatsapps o si algú ha trucat ens té psíquicament en alerta”.\n¿Com podem relaxar-nos o començar el dia de manera més assossegada? Els experts coincideixen que no hi ha receptes màgiques ni universals, mana el bioritme: depèn de si a les persones els costa sortir del llit o si passen de zero a cent en fraccions de segon. “S’ha de trobar la fórmula per saber descansar entre períodes d’activitat intensa, perquè la desconnexió pot facilitar la concentració posterior”, diu Fernández-Castro. Per la seva banda, Ferrer remarca que la nit i el dia són un continu per a la ment i puntualitza que, per despertar-se amb tranquil·litat, cal anar a dormir sense neguit: “Cadascú ha d’identificar què el posa nerviós i evitar-ho a la nit: no discutir, evitar pensar en els problemes i pensar que l’endemà es podran afrontar amb més tranquil·litat i eficàcia, no veure ni estar exposat a coses violentes o angoixants, com ara pel·lícules, notícies o videojocs, i no treballar a la nit. En canvi, ajuda llegir un bon llibre”.\nPel que fa a la tecnologia i l’ús del mòbil, també hi ha fórmules, com ara mantenir les pantalles apagades, silenciar les notificacions o bé instal·lar aplis més personals que no de feina, tot i que avui dia fer aquesta distinció resulta summament complicat. La psicòloga Carme Ferrer remarca el paper estressant de les pantalles: “L’ésser humà és un ésser visual. Tot el que veiem a les pantalles, a totes, ens afecta”. Així, encetar el dia sense tecnologia pot ser un pas cap a l’ús racional de les pantalles, en línia amb el digital detox, és a dir, una dieta tecnològica més equilibrada i no tan addictiva.\nSilencis per pensar\nTenir calma i guanyar temps, doncs, hauria de ser una fórmula quotidiana. Fernández-Castro recorda que les estones de tranquil·litat i desconnexió són imprescindibles, però que es pot triar el moment per tenir-les.\n“Cal tenir moments de marge -indica Puig Punyet- per pensar i preguntar-nos els perquès”. I reflexiona sobre l’avorriment i l’esgotament digitals: “Adonar-se d’aquest malestar és el primer pas per prendre mesures. Cadascú ha de trobar els seus trucs”. Vivim en la societat de la pressa i la hiperconnexió, així que desendollar-nos i descansar és complicat, però els experts insisteixen que val la pena. Fernández-Castro apunta una última recomanació: “Hem de ser conscients de com afrontem els problemes. Es tracta de saber en què consisteixen i què hi podem fer. Hem de preocupar-nos del que està a les nostres mans i relaxar-nos respecte a la resta, perquè no podem canviar-ho tot. No tenim el control”.\nEncetar el dia sense tecnologia pot ser un pas cap a l’ús racional de les pantalles, en línia amb el digital detox, és a dir, una dieta tecnològica més equilibrada i no tan addictiva.\nEls infants acostumen a necessitar el seu temps -més que els adults- per llevar-se, esmorzar, vestir-se i posar-se en marxa. Per això, la psicòloga Carme Ferrer recomana despertar-los abans, si cal, i no fer-los córrer perquè vagin fent sense badar. “Els nens que comencen el dia amb estrès són irritables, poden ser violents, no tenir un bon rendiment escolar i tenir una mala construcció psíquica que al final tindrà conseqüències quan siguin adults”, afirma la psicòloga. Ferrer aconsella als adults que el temps del matí amb la canalla també sigui de qualitat i de calma. Si no, el vincle se’n pot ressentir: “Les criatures ho capten tot. Les hem de cuidar amb tanta tranquil·litat com sigui possible. I com més petits són, més ho capten. El neguit pot afectar molt la relació amb la persona adulta”.\nSegüentIoga i infància, una bona combinació


Xavier Sabaté | Joan, Rocio, Sandra i Carles\n« Mosaic tarragoní amb l'Esbart dansaire de Tarragona\nQuina és la resposta ? »\nJoan, Rocio, Sandra i Carles\nPublicat per fxsabate | 16 Des, 2007\nJoan Ruiz és el candidat de la meva agrupació del Partit dels Socialistes de Catalunya que ha obtingut més vots en l’assemblea local de Tarragona que es va celebrar aquest divendres passat per escollir els i les qui formaran part de la candidatura del PSC a les eleccions del proper 9 de març. És per tant, també, la persona del PSC de la ciutat de Tarragona que té més possibilitats per esdevenir parlamentari després del ja actual diputat Francesc Vallés a qui l’Executiva de Federació ja va proposar per unanimitat encapçalar la nostra llista.\nJoan Ruiz serà un bon candidat durant la campanya i un bon parlamentari a les Corts. L’avalen moltes virtuts que van ser destacades a l’assemblea. La seva fidelitat al projecte i a les idees socialistes; la seva capacitat de treball immensa; el seu treball com assessor d’un alcalde, d’un governador civil i de nombrosos grups municipals i de diputació. És, per tant, un profund coneixedor de la nostra província, de la seva problemàtica, de la seva gent.\nVaig parlar en aquests termes divendres i elogiant la decisió unànime de l’Executiva Local de presentar-lo com a candidat. En algunes ocasions he acatat les propostes i les he defensat tot i no compartir-les. En un partit polític no sempre pots estar d`acord en tot. Però en aquesta ocasió no puc més que ratificar amb entusiasme l`encert de l`Executiva local que es va veure corroborat amb el 90 % dels vots que va obtenir de les prop de 120 persones assistents.\nI també estic d`acord en aquesta ocasió amb la resta de proposades i proposat. Rocio Leon, Sandra Ramos i Carles Cepero són persones preparades, activistes incansables de la causa de la igualtat d`oportunitats, principalment de les dones,dels treballadors i a l`ensenyament. Faran una gran campanya perquè ja porten fent-la sempre i són persones habituades. Els ciutadans comprovaran com oferim un bon planter de dones i homes preparats, amb il·lusió de servir i de fer avançar un territori on, tot i prosperar, necessita encara de l`impuls de persones que no pensen més que en el bé comú i en l`interès públic\nAquesta entrada es va inserir el 16 Desembre, 2007 07:23 sota la categoria Actualitat Pots deixar una Resposta, o Retroenllaços des de la teva web.


Inici Els Ports 11 nous positius de Covid-19 a Castelló\nLa província de Castelló ha registrat 11 casos nous, per la qual cosa el total de casos a la província ascendeix a 39.528. Alacant, d’altra banda, suma 51 (145.247 en total) i la província de València 87 nous casos (201.685 en total). Continua havent-hi un cas sense assignar.\nEls hospitals valencians tenen, a hores d’ara, 393 persones ingressades: 27 a la província de Castelló, amb 7 pacients a l’UCI; 180 a la província d’Alacant, 34 d’ells a l’UCI; i 186 a la província de València, 38 d’ells a l’UCI.\nA més, s’han registrat 15 defuncions per coronavirus des de l’última actualització, per la qual cosa el total de defuncions des de l’inici de la pandèmia és de 7.197: 784 a la província de Castelló, 2.738 a la d’Alacant i 3.675 a la de València.\nD’acord amb les dades registrades, ara mateix hi ha 3.395 casos actius, la qual cosa suposa un 0,85% del total de positius.\nA hores d’ara, es troben amb vigilància activa de control sanitari 2 residències a la Comunitat Valenciana: 1 a la província d’Alacant i 1 a la província de València.


SRA. ANNA CIVIT CANALS – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 13è VOLUM. Associacions professionals » SRA. ANNA CIVIT CANALS\nSra. Anna Civit Canals\nDes de la Vocalia de Sanitat, fem pressió per la incorporació de logopedes en tots els centres hospitalaris catalans.\nLa logopèdia és la ciència i l’art que comprenen els processos de la comunicació humana, els trastorns que hi estan relacionats i el coneixement dels mitjans per prevenir-los, avaluar-los i tractar-los. Tenint en compte la pluralitat de disciplines que s’interessen per la comunicació humana, la logopèdia és la que ho fa amb un enfocament propi i particular, sobre la base de sòlids coneixements biològics, metodològics, psicològics, lingüístics i humanístics. La logopèdia, però, no ha aconseguit encara “una identificació i un reconeixement populars. La població en general no coneix prou quina és la finalitat d’aquesta disciplina ni quines són les situacions en què un logopeda ha d’actuar.”\nAnna Civit, degana del Col·legi de Logopedes de Catalunya, ens explica els objectius i els àmbits de treball del col·lectiu que representa: “El logopeda és el professional especialitzat en logopèdia que s’ocupa de l’estudi del procés comunicatiu i de la prevenció, el diagnòstic, el pronòstic i el tractament dels seus trastorns.”\nDe fet, Catalunya ha estat un país capdavanter en la introducció i l’aplicació de tècniques logopèdiques específiques per recuperar la capacitat d’expressió de les persones, i en la lluita per la difusió i el reconeixement acadèmic, laboral i social d’aquesta professió: “La nostra tradició arrenca de començament del segle xix.”\nAquesta tasca pel reconeixement de l’especificitat de la logopèdia es va consolidar l’any 1991 amb l’establiment del títol universitari oficial de diplomat en logopèdia. La primera universitat catalana a impartir els estudis va ser la Universitat Ramon Llull el 1995, però dos anys després també començava a fer-ho la Universitat Autònoma de Barcelona. “Fins aleshores, els professionals d’aquesta àrea es formaven a través d’un màster o un postgrau en logopèdia, amb la base d’una llicenciatura o diplomatura inicial.”\nEl pas següent va ser “la constitució del Col·legi, que no hauria estat possible sense l’existència i col·laboració de l’ALFAC, l’Associació de Logopèdia, Foniatria i Audiologia de Catalunya. Aquesta institució havia estat creada per Josep Guixà, mestre i logopeda excepcional mort l’any 2001, i per Jordi Perelló, reconegut metge i foniatre. Va ser a petició dels socis de l’ALFAC que la Junta d’aquesta Associació va constituir-se com a Junta Gestora a favor del col·legi professional.”\nPer honorar l’exemple de Josep Guixà i de Jordi Perelló, el CLC ha instituït “la beca Josep Guixà, per a la confecció de material de logopèdia, i el premi Jordi Perelló, dedicat a la investigació científica en logopèdia.”\n“El nostre camp d’actuació és molt ampli, però quasi sempre implica la cooperació amb altres professionals. En la reeducació logopèdica dels trastorns ocasionats per un problema de tipus neurològic, com ara els traumatismes cranials, els accidents vasculars cerebrals, la malaltia de Parkinson, les demències…, hem d’estar en contacte amb el neuròleg, el neuropsiquiatre, el psiquiatre, el geriatre, les infermeres, etc. També reeduquem les diferents patologies que impliquen una alteració de la veu (disfonies), per la qual cosa estem en contacte amb otorinolaringòlegs i foniatres. Els logopedes que treballem en els Centres de Desenvolupament Infantil i Atenció Precoç (CDIAP), on atenem nens de 0 a 4 anys amb retards en l’adquisició del llenguatge per causes diverses (dèficits auditius, retards maduratius, discapacitats psíquiques, etc.), estem en contacte amb pediatres, neuropediatres, otorinolaringòlegs, psicòlegs, fisioterapeutes, metges rehabilitadors, neuròlegs, mestres d’escola bressol, mestres d’escoles ordinàries i assistents socials.”\nAltres logopedes es dediquen a la reeducació dels trastorns i retards del llenguatge dins l’àmbit escolar: “Aquests professionals han de ser logopedes i mestres, i estan adscrits al Centre de Recursos Educatius per a Deficients Auditius (CREDA) del Departament d’Ensenyament. Altres companys que es dediquen a la reeducació de les dislàlies (dèficits d’articulació), les disfèmies i altres patologies, han de treballar en equip amb la resta de professionals que les tracten.”\n“El nostre àmbit d’actuació és molt ampli, però la cobertura dins l’àmbit sanitari, de moment, és lenta i insuficient. Per exemple, tot i que és una activitat sanitària, no tots els hospitals tenen un logopeda en plantilla, tal i com s’ha fet palès en el Mapa de la Logopèdia a Catalunya, realitzat amb la col·laboració de l’Escola de Patologia del Llenguatge de l’Hospital de Sant Pau.” Aquesta situació fa que la inserció laboral dels joves diplomats sigui progressiva, cosa que els permet especialitzar-se i aprofundir en els coneixements inicials que la universitat els atorga. Al mateix temps, però, també comporta que el Col·legi hagi de treballar de valent per millorar les expectatives i condicions de la seva professió: “Per definir-ne els límits i els objectius, diverses comissions del Col·legi treballen en l’elaboració de documents marc, com el Document de Perfil Professional, o en la confecció del nostre codi deontològic, per tal de vetllar per l’ètica professional, o en el quadre d’honoraris professionals, etc. Per ampliar les possibilitats laborals del col·lectiu s’està treballant en un conveni amb el Departament de Justícia, concretament amb la Direcció General d’Atenció a la Infància (DGAI), amb la finalitat d’atendre els menors residents en centres d’acollida que presenten problemes de comunicació. També hem obert en la borsa de treball un apartat de perits judicials perquè tots aquells col·legiats que ho desitgin puguin actuar en processos legals. Així mateix, des de la Vocalia de Sanitat, fem pressió per la incorporació de logopedes en tots els centres hospitalaris catalans”.\nEl Col·legi desenvolupa activitats de formació continuada: “Els cursos de formació que organitzem s’ajusten al màxim a les necessitats dels col·legiats, perquè constantment els demanem informació i preferències sobre les qüestions que més els preocupen i, posteriorment, una valoració de l’interès i continguts del curs.”\nTotes aquestes línies de treball del Col·legi no tenen més que un objectiu: donar suport al logopeda que, de manera vocacional i amb humanitat i paciència, aconsegueix millorar les habilitats comunicatives de les persones que ho necessiten. No se li pot negar a ningú el dret a la comunicació, sigui quina sigui la seva edat i situació personal, però cal fer-ho des del realisme i el sentit pràctic. El Col·legi garanteix la qualitat i prestigi de la professió.\nPrevAnteriorSR. JORDI CIURANETA RIU\nSiguienteSR. DAVID COLL I BATLLORINext


La UE dóna llum verda a una estratègia europea comuna contra el terrorisme\nEls ministres de Justícia i Interior de la Unió Europea s'han reunit a Brussel·les per parlar de terrorisme i de les estratègies per lluitar-hi. Concretament, han aprovat en la trobada una nova estratègia europea contra el terrorisme centrada en la prevenció, la protecció, el desmantellament i la resposta, així com un pla d'acció contra la radicalització i la captació de terroristes, basat en el diàleg.\n01/12/2005 - 00.00 Actualitzat 01/12/2005 - 14.31\nL'estratègia se centra en la prevenció per evitar el reclutament, la protecció de ciutadans i les infraestructures essencials; per perseguir terroristes; desmantellar xarxes i donar resposta per minimitzar les conseqüències d'atemptats.\nLa part clau d'aquesta estratègia, però, és la protecció per reduir la vulnerabilitat davant de possibles atacs i l'impacte que produeixen. Per això, cal reforçar la protecció de les fronteres estrangeres, augmentar els estàndards de seguretat en els mitjans de transport i desenvolupar nous mètodes per protegir aquells llocs on es concentra la gent.\nL'acord també destaca que tot i que els estats membres són els que han de proporcionar una resposta d'emergència davant d'un atemptat, s'ha d'assegurar que la UE, de manera col·lectiva, té capacitat de respondre en solidaritat en un cas d'emergència extrema.\nEls ministres, entre ells l'espanyol José Antonio Alonso, han adoptat també una estratègia i pla d'acció contra la radicalització i la captació de terroristes a la UE, centrada en el diàleg amb els musulmans moderats i en un millor control de propaganda a través d'internet. Aquesta estratègia advoca per fer investigacions sistemàtiques de les pàgines d'internet que facilitin la desradicalització i el reclutament per activitats terroristes.\nParal·lelament, considera que la UE ha d'utilitzar les seves relacions exteriors per animar tercers països a vigilar l'extensió de moviments islamistes.\nFinalment, els ministres consideren que s'ha de fer una estratègia global de comunicació per explicar a Europa les noves polítiques i iniciatives.


PROJECTES I ACCIONS – Al Poble-sec tenim un pla\nCONVIVÈNCIA I CONEIXEMENT MUTU:\nGuia de recursos del Poble-sec, Concurs Guarniment de Balcons per la Festa Major, Trocasec- El mercart d’Intercanvi de Poble-sec, “Fem un café?”- Un espai de trobada veïnal\nCONCURS DE POSTRES per la FESTA MAJOR 2014!!!\nPla Comunitari Poble-sec : 01/07/2014 15:55 : Notícies, Projectes Convivència\nSabeu que aquest any repetim? Si, si… El concurs de l’any passat va tenir tant d’èxit que enguany volem reprendre l’experiència!\nDes del “Fem un cafè?” i la comissió de convivència, us volem convidar a participar en el concurs de postres que organitzem per la festa major!\nSerà el dia 23 de juliol, a les 18.30h, a la plaça Santa Madrona. Si voleu participar només heu de venir a les 18.00h amb els vostre postre i us donarem el vostre número de participant.\nHi haurà tres categories: 1. Millor Gust, 2. Millor presentació, 3. Més original\nLes tres categories tindran PREMI!\nI a més, tothom que vingui tindrà l’honor de fer de jurat! mmmmm! Prepareu el vostre paladar!\nFeu difusió a tots els contactes, amics, amigues, cosins, cosines i altres cuinetes que conegueu!\nPla Comunitari Poble-sec : 06/06/2012 11:11 : Notícies, Projectes Convivència\nEl proper Fem un cafè? és especial, presentem: “DIUEN!” (18.30h, al Pati del Sortidor).\n“DIUEN!” és una peça de teatre fòrum, creada per veïns i veïnes del barri que participen al Pla Comunitari. La peça parla amb un toc d’humor sobre els prejudicis i pors que tenim cap a la població immigrant. Continua llegint »\nPla Comunitari Poble-sec : 13/04/2011 19:29 : Projectes Convivència\nDins el calendari de les Festes del Barri es celebra el concurs de balcons en que hi poden participar tots els veïns i veïnes del barri amb la intenció de entre tots guarnir el barri. En aquest concurs es poden presentar veïns i veïnes tant a nivell d’un sol balcó, com guarnint tota una façana. La iniciativa de guarnir façanes a més permet conèixer els veïns i veïnes del propi bloc per a organitzar-se i poder fer la decoració conjunta.\nPla Comunitari Poble-sec : 14/03/2011 20:02 : Projectes Convivència\nFem un cafè és un espai de trobada veïnal iniciativa de la Comissió de Convivència i Coneixement Mutu del Pla Comunitari Poble-sec creat amb l’objectiu de ser un espai on els veïns i veïnes del barri es puguin conèixer mentre es prenen un cafè o un té.\n« Pàgina 1 »\nLa veu dels Grans del Poble-sec, Recolzament al projecte Acompanyament a la Gent Gran de Poble-sec per a tothom, Remeis Naturals, Sensibilització intergeneracional i veïnal, Puja’m-baixa’m.\nBAIXEM AL CARRER AMB LA GENT GRAN DEL POBLE-SEC\nPla Comunitari Poble-sec : 31/10/2012 13:32 : Notícies, Projectes Gent Gran\nAl Poble-sec, la gent gran que viu sola i té problemes de mobilitat no està tan sola. Gràcies al projecte Baixem al Carrer i a les persones voluntàries que hi participen, més de 40 persones poden continuar sortint al carrer i participant a la xarxa social del barri.\nAmb aquest vídeo volem presentar-vos a algunes de les persones que són part d’aquest projecte.\nPla Comunitari Poble-sec : 13/04/2011 19:22 : Projectes Gent Gran\nPer tal de poder recaptar fons pels diferents projectes que es fan de gent gran com el Puja’m –Baixa’m i el projecte d’acompanyament a la gent gran, es va decidir que es tirarien endavant diferents iniciatives amb aquesta finalitat. La primera activitat que s’ha tirat endavant ha estat la realització d’un “Mercadillo” solidari emmarcat en dates pròximes a les Festes de Nadal. Per fer-ho es va demanar a totes els voluntaris i a tots els membres de les comissions que podien portar tots aquells objectes que creguessin que es podrien vendre. Es va poder fer una gran recollida de articles i durant un dia sencer es va muntar una parada a la Plaça dels Ocellets, on la gent es va poder acostar i comprar objectes durant tot el dia, a més de rebre informació sobre els projectes i la comissió de Gent Gran. Els voluntaris de la comissió es van anar fent torns per poder atendre la parada\nPla Comunitari Poble-sec : 30/11/2010 19:10 : Projectes Gent Gran\nAl 2010 s’ha reiniciat el projecte impulsat pel Pla Comunitari Poble-sec que pretén pal·liar la situació d’aïllament que viu una part de la gent gran del barri, després de l’experiència positiva que va suposar la prova pilot posada en marxa l’any anterior i que alguns avis, fins i tot, la van qualificar de “somni”.\nConcurs d’iniciatives joves, Teatre Fòrum i taller teatral, Jornada Jove Poble-sec, Intercanvi esportiu interescolar\nFACTORSEC- FESTIVAL ARTÍSTIC JOVE DEL POBLE-SEC\nPla Comunitari Poble-sec : 02/07/2011 17:07 : Notícies, Projectes Infància Joventut\nEl Factorsec és el festival artístic jove que la Comissió Joventut està organitzant aquest 2011. L’objectiu és que els joves talents del barri puguin donar-se a conèixer. Les inscripcions ja estan obertes i aquí teniu les bases per poder participar.\nFactor Sec- Festival Artístic\nPla Comunitari Poble-sec : 14/03/2011 19:52 : Projectes Infància Joventut\nAquest festival és una jornada dirigida als joves. En aquesta trobada se’ls intenta animar a que participin fent allò que més els agrada (cantar, ballar, contar acudits…), tot podent-ho compartir amb la resta del barri i alhora participant en un concurs. Pretén promoure la participació de tots els joves i entitats que realitzin activitats i animar a que s’organitzin per fer-ho.\nPla Comunitari Poble-sec : 14/03/2011 19:40 : Projectes Infància Joventut\nEs tracta d’un taller de teatre adreçat a joves, amb la intenció que es coneguin i creïn xarxa. Alhora pretén treballar qüestions socials com pot ser la brutícia del barri, el soroll… amb els membres del taller. Poder crear consciencia i ser crítics davant el que passa al barri. Aquest taller finalitza amb la posada en escena del que han pogut aprendre.\nGrup de trobada de dones, Taller d’hàbits saludables per adolescents, Llibret de Remeis naturals, Puja’m- Baixam\nPla Comunitari Poble-sec : 30/03/2011 20:06 : Projectes Salut\nPla Comunitari Poble-sec : 14/03/2011 19:58 : Projectes Salut\nAl juny es va realitzar la mostra d’entitats, activitats que s’organitza des de la coordinadora d’entitats i a la que el PDC hi participa des de totes les comissions. A la mostra d’entitats es van fer diferents activitats per tal de donar a conèixer el PDC al participants d’aquesta, tot demanant-los que era el que més els agradava del barri, i que podien aportar per millorar-lo. Amb els recull d’aquestes dades (que aportava punts molt interessants) la comissió de gent gran va voler fer una tornada als participants i convidar-los al Replà.\nXarxa d’Inserció Poble-sec (XIPS), “Forma’t, no et conformis”, campanya per la formació i la capacitació, Desenvolupament de la xarxa sociolaboral al barri\nPla Comunitari Poble-sec : 01/12/2010 00:24 : Projectes Sociolaboral\nPer Pla Comunitari Poble-sec\t20:48


La connexió entre Banca Privada d’Andorra (BPA) i Odebrecht passa per la figura de l’ex-gestor uruguaià Andrés Norberto Sanguinetti, alias Betingo. Les investigacions han portat a vincular Betingo com l’home de contacte amb l’exempleat d’Odebrecht Olivio Rodrigues, principal testaferro en l’esquema de suborns de la constructora brasilera a bona part d’Amèrica Llatina per aconseguir concessions d’obres públiques multimilionàries.\nRodrigues, segons els informes publicats, va ser l’home darrere de Klienfeld, una societat instrumental creada per Odebrecht a Antigua i Barbuda. Klienfield és la societat pantalla més important d’Odebrecht per pagar suborns a polítics i funcionaris. Una part d’aquests pagaments es van fer


Un jutge només l'aparta quatre mesos i mig per enregistrar-les nues al vestuari\nPla detall d'un vehicle de Bombers MARC ROVIRA\nBarcelonaQuatre mesos i mig de presó. És la condemna que un jutge penal de Barcelona ha posat a un bomber de la ciutat que entre el juliol i el setembre del 2015 va gravar al vestuari les seves companyes del parc de Sant Andreu. El bomber va enganxar una microcàmera a sota d'una pica del vestidor de dones. L'aparell va enregistrar les tres bomberes del parc despullades mentre es dutxaven i es canviaven. Una de les víctimes ho va descobrir quan va trobar la càmera per casualitat. Les bomberes volien que l'home no tornés a treballar al cos d'emergències, però el jutge només l'ha apartat durant els quatre mesos i mig de condemna i després es pot reincorporar. Per això les víctimes, amb el suport de la majoria dels companys i companyes dels Bombers de Barcelona, reclamen que el condemnat no es reincorpori.\nSegons la sentència, que va avançar fa uns dies La Vanguardia i a la qual ha accedit l'ARA, el jutjat penal número 19 de Barcelona no veu "la vinculació" de l'ofici de bomber amb el delicte. "És cert que qualsevol ciutadà no pot accedir a aquest vestuari –com a la resta del parc–, però no per la condició de ser bomber, sinó pel fet d'estar-hi autoritzat", argumenta el jutge, que diu que una persona autoritzada a entrar "podria cometre el mateix delicte, com un treballador que va a fer-hi tasques de manteniment". El magistrat rebutja inhabilitar-lo per ocupar un lloc de feina pública i el bomber, que des que es va descobrir que havia gravat les companyes estava apartat per un expedient administratiu de l'Ajuntament, pot tornar a treballar després dels quatre mesos i mig de condemna.\n"No vam acceptar diners per callar i no denunciar ni acceptem una sentència retrògrada. Només demanàvem i demanem que una persona que és capaç de gravar de manera deliberada i reiterada les seves companyes no formi part del nostre equip", expressen les bomberes en un manifest. "No podem acceptar un sistema judicial conservador i patriarcal en què les víctimes, quan denunciem, acabem desemparades i menystingudes", afegeixen. L'advocada de les bomberes, Paz Vallès, ha explicat que presentaran un recurs, juntament amb l'Ajuntament de Barcelona, contra la sentència.\nLi concedeix tres atenuants\nI per què la pena és tan baixa? El jutge només condemna el bomber per un delicte de descobriment i revelació de secrets –i no per tres, un per cada víctima– perquè considera que és un únic delicte amb tres perjudicades. La pena podria ser d'un a quatre anys de presó, però el magistrat la rebaixa perquè li accepta tres atenuants: de reparació del dany, de confessió i de dilacions indegudes (perquè el procés s'ha allargat molts anys). En canvi, rebutja aplicar a la condemna un subtipus agreujat com volien les víctimes perquè les imatges de les bomberes despullades, segons el jutge, "només retraten la nuesa". També els recrimina la seva actuació per "obstruccionista" i per no haver arribat a un pacte de conformitat amb l'home.\nbombers Bombers de Barcelona Tribunals


A propòsit del Full Verd: Sobre... Un somriure que ho explica tot\n—Què ho fa?\nSegons l’evangeli de sant Joan «Qué ho fa» és la manera que tingué d’obrir el cove de les preguntes un deixeble de Jesús anomenat Judes. No l’Iscariot sinó l’altre: «Què ho fa que us vulgueu fer conèixer a nosaltres, però al món, no?».\n—Sí, què dimonis ho fa?\nJesús li fa un primer enroc i l’il·lumina amb una resposta trans + cendent. No li respon amb arguments a l’alçada de la pregunta. Li fa un dribling i l’obliga a fer una doble tombarella espiritual sobre si mateix. Li diu que el tema és estimar. Aleshores Judes reconegué el tema a l’acte. Aleshores la mirada de Judes i de Jesús coincidiren i somrigueren. Comprengué Judes aleshores la resposta a totes les preguntes que amb el seu «què ho fa» li havia plantejat:\nQuè ho fa... que el món? La pregunta de Judes basculava sobre l’eix del món, obeïa les seves raons de món i demanava una resposta en els mateixos paràmetres de món. Jesús simplement la redirecciona, la recentra. Diu: «El tema no és “què ho fa que... el món”. El tema és qui m’escolta, qui em sent, qui em fa cas o qui, recordant en veritat, em recorda. El tema sóc jo. El tema és el Pare. Però hi ha més: el tema és quan el Pare, jo i qui això et fa entendre venim a viure del tot amb tu i tu vens amb nosaltres».\nTot això Judes ho entengué a la perfecció perquè ell, abans, ja ho tenia entès. Abans li ho havia fet entendre un somriure perquè tan sols un somriure pot donar entenent les coses més elevades, grans i sorprenents de Déu: el somriure de l'amor\nL'altre Judes, no l'Iscariot, li preguntà: «Senyor, què ho fa que us vulgueu fer conèixer a nosaltres, però al món, no?» Jesús li respon: «Qui m'estima farà cas del que jo dic; el meu Pare l'estimarà i vindrem a viure amb ell. Els qui no m'estimen no fan cas de les meves paraules, que no són meves, sinó del Pare que m'ha enviat. Us he dit tot això mentre era amb vosaltres, però el Defensor, l'Esperit Sant que el Pare enviarà en nom meu, us farà recordar tot el que us he dit i us ho farà entendre». Jo 14


Oscar a la millor fotografia, per l'obra JFK\nRichardson va néixer a Hyannis, Massachusetts. Es va graduar de l'Escola de Disseny de Rhode Island en Cinema, Animació i Video. En 1984, va treballar com a operador de càmera i segon fotògraf en pel·lícules com Repo Man, Making the grade i A Nightmare on Elm Street, de Wes Craven. També va exercir com a director de fotografia a documentals i docudrames de televisió tals com Disney Channel, BBC i PBS, on va realitzar La Línia del Front: El Salvador. El seu treball a El Salvador va despertar l'interès d'Oliver Stone, qui el va contractar per rodar Salvador (1986). El debut d'Oliver Stone com a director va ser també el debut de Richarson com a director de fotografia. El mateix any, van filmar Platoon, guanyadora de l'Oscar a la millor pel·lícula i nominada a l'Oscar a la millor fotografia. L'any 1987, Richardson va tornar a reunir-se amb Stone a Wall Street. L'any 1989, va obtenir la seva segona nominació a l'Oscar millor fotografia amb Nascut el quatre de juliol.\nFilmografia com a fotògrafModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Robert_Richardson&oldid=25719541»\nDarrera modificació: 18 des 2020 a les 01:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 des 2020 a les 01:23.


L’Ajuntament posa a disposició del CAP un nou telèfon per descongestionar el servei - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > L’Ajuntament posa a disposició del CAP un nou telèfon per descongestionar el servei\nL’Ajuntament posa a disposició del CAP un nou telèfon per descongestionar el servei\nLes trucades es poden continuar fent al número habitual 935 621 689, o al nou número habilitat 667 991 823\n667 991 823 és el nou número de telèfon que l'Ajuntament ha subministrat al CAP Parets, per intentar resoldre els problemes de col·lapse telefònic que arran de la pandèmia per COVID-19 es produeixen, especialment en algunes franges horàries.\nLa primera tinenta d'alcaldia i regidora de Salut, Casandra García, ha posat de manifest que "tot i no ser competència de l'Ajuntament ni una competència municipal, hem volgut fer un pas endavant en col·laboració amb el Centre d'Assistència Primària per intentar sol·lucionar la saturació telefònica, i en resposta a les inquietuds que ens han fet arribar els paretans i les paretanes". Tot i això, recorda García, "el nostre centre, com els de la resta del territori, disposa d'uns recursos humans limitats per donar servei a totes les persones que en aquesta situació ho requereixen".\nCal recordar que també es pot demanar hora per visita de l’equip d'atenció primària a qualsevol de les unitats de salut al telèfon 902 111 444 o a la pàgina web de programació de visites; per dubtes de salut en referència al Coronavirus, el telèfon al qual cal adreçar-se és el de Salut Respon, el 061. Per a emergències mèdiques s'ha de trucar al 112. Pel que fa a consultes d'informes diagnòstics i resultats d'anàlisis clíniques i proves que formen part de la història clínica, es pot fer per mitjà del web i l'app 'la meva salut'.\nPer a més informació podeu consultar l’espai COVID-19 a la web municipal.


Glops era el butlletí de la Fundació Xirinacs. El plantejament de la publicació era divulgar el pensament i llegat de Lluís Maria Xirinacs. La publicació havia de ser molt econòmica de producció i havia de ser coherent amb la pròpia imatge de la Fundació. Vam establir un disseny molt auster per poder facilitar la lectura i vam intentar separar les imatges del text, per donar importància al contingut visual, eliminant qualsevol element superflu. El primer número estava dedicat a la vida i obra de Lluís Maria Xirinacs i es va editar en motiu de l'acte d'homenatge celebrat al Palau de la Música Catalana, Barcelona.


El Suprem rebutja el darrer recurs de la família de Franco per a evitar l'exhumació - À Punt\nEl Suprem rebutja el darrer recurs de la família de Franco per a evitar l'exhumació\nEl prior del Valle de los Caídos no acata la decisió i adverteix al govern espanyol que impedirà l'accés a la basílica\nTomba de Franco al Valle de los Caídos / Europa Press\n09 d'octubre 2019 - 14:47\nEl Tribunal Suprem ha confirmat que el govern espanyol està autoritzat per a exhumar les restes del dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos. En l'aclariment de la sentència sol·licitada per la família Franco, l'alt tribunal ha confirmat que es podrà procedir a l'exhumació quan s'alcen les mesures cautelars dels altres tres recursos pendents. Considera que no cal explicar-hi res perquè "la sentència és clara".\nLa resolució de la secció quarta de la sala contenciosa administrativa facilita encara més el camí de l'exhumació, ja que confirma, després del recurs dels néts del dictador, que l'executiu de Pedro Sánchez pot iniciar el procés sense el consentiment del prior del Valle de los Caídos. En aquest sentit, serà el Consell de Ministres el que aprove l'exhumació que, segons fonts del govern espanyol, tindrà lloc de "forma imminent". La decisió es podria prendre aquest divendres en la reunió del Consell de Ministres o bé la setmana vinent.\nrior del Valle de los Caídos adverteix que impedirà l'accés a la basílica\nEl prior del Valle de los Caídos, Santiago Cantera, ha advertit al govern espanyol que no permetrà l'accés a la basílica per a exhumar Franco fins que el Tribunal Suprem responga a les al·legacions que ha formulat.\nEn una carta adreçada a la vicepresidenta del govern central, Carmen Calvo, el prior ha afirmat que l'abadia impedirà l'accés "a una res sacra" perquè considera "una vulneració de la llibertat religiosa pretendre actuar en una lloc sagrat sense la preceptiva autorització eclesiàstica".


Alboraya commemora este dilluns el ‘Milacre dels peixets’ – L'Horta Informacio\nAlboraya commemora este dilluns el ‘Milacre dels peixets’\nPublicado en 24/05/2015 por Redaccio en Actualitat, Alboraya, Cultura i Festes, Destacat, L'Horta Nort, Pobles // 0 Comentarios\nAlboraya commemorarà demà dilluns el Milacre dels peixets en la celebració d’una missa en l’ermita erigida en la desembocadura del Carraixet on, segons una arraïlada tradició popular, es va produir el milacre en l’any 1348.\nLa festa, que se celebra tradicionalment el dilluns següent a la solemnitat de Pentecostés, tindrà lloc en l’Ermita del Milacre o “dels peixets”, segons ha indicat hui a l’agència AVAN el retor José Vicente Olmos.\nAixina mateix, l’eucaristía que començarà a les 12 hores contarà en la participació de “centenars de veïns d’Alboraya i de localitats pròximes que sempre acodixen”, ha afegit.\nSegons arreplega la tradició, en 1348 un sacerdot va perdre la manjarra en les sagrades formes que portava a un morisc, greument malalt en una alqueria, a l’atre costat del barranc del Carraixet. En creuar-ho, les aigües del barranc que baixaven molt creixcudes, varen arrastrar al sacerdot i a la cavalcadura que montava, perdent-se les formes consagrades que portava en ell.\nDavant este succés, segons la tradició, els veïns d’Alboraya, vorejant les vores del riu en busca de les sagrades formes, varen observar cóm tres peixos les sostenien en les seues boques. Davant aquell fet prodigiós, “el poble d’Alboraya, en el sacerdot al front, va promoure processons i la construcció en el lloc d’una ermita que hui es conserva encara que molt reformada”.\nLa marrajada que va contindre les sagrades formes quan es va produir el milacre en el sigle XIV només ix del temple parroquial en la festivitat de Sant Vicent Ferrer per a portar la comunió als malalts a les seues cases, i també en la processó del Corpus que Alboraya celebra el primer dumenge de juliol. Es tracta d’una caixa menuda destinada a contindre les formes consagrades, del sigle XIII, que es conserva en la parròquia.


Apartment Castel Morny Trouville-sur-Mer França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Castel Morny\nConvenientment situat a Blonville-sur-Mer, Apartment Castel Morny és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Castel Morny és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara cuina americana, forn microones, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Blonville-sur-Mer, el Apartment Castel Morny és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Apartment Castel Morny de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Articles de la categoria Notícies - ERC Palafolls\nDijous, 8.3.2018 23:15h\nEsquerra Republicana de Catalunya a Palafolls farà una crida al Govern perquè el municipi aprofundeixi en la implantació d’una sèrie de mesures per a garantir la igualtat de gènere en tots els àmbits de Palafolls. La cerca de la igualtat d’oportunitats, en aquest cas a raó de gènere, és l’objecte de la segona moció que els republicans presentaran en el proper ple ordinari de Palafolls (a banda de la que defensarà l’escola catalana), un cop es convoqui. La moció, inclosa en el marc de la commemoració de la jornada feminista del 8 de març, demanarà al Govern municipal que manifesti el seu compromís per equiparar els drets de les dones, en col·laboració amb les entitats de dones del municipi i rebutjant qualsevol tipus de discriminació. ERC creu convenient continuar treballant amb les empreses del municipi per l’elaboració de plans d’igualtat que facin possible la reducció de la bretxa salarial, la promoció de dones als càrrecs de decisió i l’adopció de mesures que permetin la conciliació de la vida personal, familiar i laboral. La formació independentista s’ha implicat de manera intensa en la iniciativa internacional de fer una Vaga General de dones el dia 8 de març, que ha dut a 200.000 persones a manifestar-se al centre de Barcelona.\nDimecres, 7.3.2018 19:45h\nERC presentarà una moció al proper ple en defensa de l’Escola Catalana\nEsquerra Republicana de Catalunya a Palafolls presentarà una moció al proper Ple municipal en defensa del model d’Escola Catalana i d’immersió lingüística. Aquesta moció és una resposta als atacs que l’escola catalana ha estat rebent de manera intensa durant els darrers mesos de mans de Ciutadans i el Partit Popular. Pels republicans, cal rebutjar el trencament que volen imposar aquestes formacions, mitjançant la introducció d’una casella per triar el castellà com a llengua vehicular. Aquesta iniciativa que no fa més que segregar i dividir la nostra societat per motius de llengua en contra de l’Estatut de Catalunya i de la consensuada Llei d’Educació, no és res més que un capítol més de les humiliacions a les quals l’escola pública ha de fer front a causa de l’aplicació de l’article 155. El nostre model escolar està compromès amb la cohesió social i garanteix la igualtat d’oportunitats per a l’alumnat, assegurant el coneixement de les dues llengües per part dels joves.\nDivendres, 26.1.2018 19:00h\nEls regidors d’Esquerra Republicana de Palafolls han visitat aquesta setmana la caserna de la Policia Local, i han pogut constatar que l’edifici es troba en un estat deplorable, a causa d’unes esquerdes de grans dimensions que han anat apareixent de manera visible tant a l’interior com a l’exterior de l’edifici, on s’uneixen els mòduls annexos de nova construcció amb l’edifici antic. Aquestes deficiències han provocat que fins i tot s’hagi hagut de precintar una sala pels serveis de prevenció de riscos laborals, a causa del deteriorament per la presència d’esquerdes al sostre. Aquest fet però, no és l’únic que els regidors republicans han lamentat en la visita realitzada a les instal·lacions policials. Les esquerdes aparegudes als diversos punts d’unió entre l'edificació existent i els annexes de nova construcció també han produït el trencament de vidres interiors i de façana. Així, com també s'indica, s'ha ocasionat un ensorrament parcial de la coberta de l’antiga escola, per on s’ha filtrat l’aigua i ha afectat la instal·lació elèctrica, i conseqüentment l'enllumenat interior, que ha deixat de funcionar en gran part de les sales, a més de la presència de vidres trencats. Davant d’aquestes importants deficiències, el Grup Municipal d’Esquerra Republicana de Catalunya a Palafolls exigeix a l’equip de Govern una actuació de caràcter urgent a l’edifici, per tal de no haver de lamentar conseqüències pitjors que puguin afectar la integritat física de les persones. Atesa aquesta situació que ERC qualifica de greu, el partit vol traslladar a l’opinió pública que tot just tres anys i escaig després de la seva inauguració, i un cost astronòmic total que ascendia a 532.780,07€ de diner públic, l’estat actual de la caserna de la Policia Local, situada a la plaça del Fòrum Palatiolo constata que el Govern local ha tornat a prioritzar una vegada més la política de les grans, costoses i vistoses obres a la de l’adaptació de les infraestructures per als usos i les necessitats reals de la ciutadania i les entitats.\nDilluns, 23.10.2017 13:15h\nERC demana la convocatòria d’un ple extraordinari per donar una resposta institucional a la suspensió de l’Autonomia de Catalunya\nEl Grup Municipal d’Esquerra Republicana a Palafolls ha entrat a registre de l’Ajuntament la petició de celebrar un ple extraordinari monogràfic demà dimarts 24, o dimecres 25 com a molt tard, per tal de donar una resposta com a institució a l’amenaça de l’aplicació de l’article 155 de la Constitució Espanyola a Catalunya, i exigir la llibertat dels presidents de l’ANC i Òmnium. El portaveu republicà, Francesc Alemany, ha explicat que la formació que lidera té la potestat, per representació al ple, de convocar un ple extraordinari de manera autònoma; però que donada l’excepcionalitat de la situació, es vol donar la possibilitat a la resta de grups polítics que la convocatòria sorgeixi d’un consens més ampli i unitari. En aquest ple, el Grup Municipal d’ERC amb la participació de la resta de forces, entraria a votació dues mocions que venen promogudes per l’Associació Catalana de Municipis. En primer lloc, la moció que demana l’aturada de la suspensió de l’autonomia de Catalunya, anunciada pel president del Govern espanyol aquest dissabte al migdia. Aquesta moció recolza com a solució el ple suport al Govern de la Generalitat de Catalunya perquè compleixi amb la legalitat establerta a la llei del Referèndum, i en resposta al mandat de l’1 d’octubre tot denunciant, també, la violació de drets fonamentals a Catalunya amb l’aplicació d’aquesta mesura de caire repressiu. En segon terme, una moció que exigeix la llibertat immediata dels presos polítics Jordi Sànchez (ANC) i Jordi Cuixart (Òmnium). La moció denuncia també la vulneració de la llibertat de les persones empresonades, com també la persecució del dret a la lliure expressió en el marc d’una manifestació pacífica. Davant d’aquesta flagrant mostra de manca de divisió de poders a l’Estat, la moció estableix demanar a les institucions europees que deixin de donar l’esquena a Catalunya, davant d’accions pròpies d’una dictadura per part d’un dels seus estats membres i contra ciutadans europeus.\nEsquerra Republicana denuncia novament la passivitat de l’equip de Govern en la gestió de la Línia 5 de bus que recorre el nostre municipi. Els republicans van donar suport a la implementació d’aquest servei ara fa dos anys, però la seva aplicació pràctica ha estat del tot deficient. Malgrat l’increment del nombre d’usuaris, l’L5 segueix oferint moltes mancances al col·lectiu pel qual es va posar en funcionament: la comunitat educativa. Així, des d’ERC es tornen a posar sobre la taula tot un seguit de mesures per augmentar la sostenibilitat i la practicitat del servei. -Reduir la freqüència de viatges que es fan durant el dia. Els alumnes només l’utilitzen a primera hora per anar a l’Institut, i a quarts de tres per tornar-ne. Durant la tarda, molts sí que l’utilitzen per anar a classes extraescolars. Per tant, no és necessari que l’autobús es passi el matí donant voltes innecessàries amb una freqüència d’una volta cada hora, quan en alguns moments s’acaba solapant amb la línia de Sant Genís a Palafolls. -Reajustar el viatge de tornada de l’Institut. La coordinació entre la sortida dels alumnes de l’Institut (quarts de tres) i la posada en marxa de L5 que els hauria de recollir (14:50h), és ineficient. L’autobús surt vint minuts després de la finalització de les classes i, durant el trajecte, realitza una parada tècnica de trenta minuts a Mas Reixach. Això perjudica els estudiants que encara han d’arribar a Sant Genís i a Sant Lluís, la qual cosa acaba provocant que aquests joves no facin servir el mitjà i, per tant, la inversió en aquest es malgasti. -Incloure el veïnat de Mas Carbó en el recorregut. Des d’Esquerra Republicana es creu també en la L5 com una eina de cohesió del territori, i és per això que no es vol oblidar aquesta part del municipi. Com ja s’ha assenyalat en d’altres múltiples ocasions, des d’ERC es demana el retorn al sentit comú tant en la gestió de l’L5, com en la d’altres serveis que gestiona l’ajuntament.\nDijous, 31.8.2017 23:00h\nEsquerra Palafolls ha volgut mostrar la seva satisfacció per la resolució de la crisi que s’ha obert aquest estiu al voltant de l’equip de futbol del poble, el CD Palafolls. Tanmateix, els republicans demanaran explicacions a l’equip de Govern, a través del Grup Municipal, per la pèssima gestió de la situació econòmica del club, que l’ha portat a un pas de la seva desaparició que fins i tot havia arribat a anunciar aquesta setmana. Precisament en el darrer ple de juliol, Esquerra Republicana traslladava una pregunta al Govern sobre la situació econòmica del club, davant la creixent preocupació ciutadana per la incapacitat de l’entitat esportiva de pagar algunes nòmines, fet que s’ha anat agreujant durant els darrers mesos. En aquell moment, el Govern del PSC-EUiA i el No adscrit Martí Victòria va negar categòricament aquest fet, que al final s’ha demostrat com a cert. Davant de l’enèsim nyap, el portaveu de la formació republicana, Francesc Alemany, vol tornar a posar de relleu “la manca de transparència dels criteris mitjançant els quals es gestiona el club”, que avui salva la seva existència amb un nou “pedaç”. La injecció econòmica que ha rebut el club per seguir “estableix un greuge comparatiu amb la resta d’entitats esportives del municipi”, ja que, segons es pot interpretar de les escasses informacions aparegudes als mitjans, s’ha produït “sense cap altra indicació ni criteri concret, i en la més absoluta opacitat”. Alemany posarà l’èmfasi, una vegada més, en la “necessitat imperiosa” d’elaborar un model municipal de gestió esportiva que sigui capaç d’ordenar i ajudar la resta d’entitats esportives a poder garantir els esforços tant importants que es duen a terme a nivell formatiu amb centenars de nens i nenes de Palafolls.\nDimarts, 30.5.2017 18:00h\nEsquerra Palafolls ha agraït al regidor de govern no adscrit, Martí Victòria (ex Ciutadans), que hagi proposat tirar endavant un projecte per potenciar la marca Palafolls. Victòria plantejava concretament ahir que «Palafolls fos un poble conegut a tot el Maresme, conegut a Girona, i tot el que es relacionés amb Palafolls guanyés pes, la pagesia, per exemple». Evidentment, ERC no pot estar més satisfeta per l’assumpció d’aquest compromís per part del govern municipal, ja que la definició i el desenvolupament de la marca Palafolls és un dels principals punts del programa de la formació republicana de les eleccions municipals de 2015. Tanmateix, en relació a les reflexions que Victòria feia al voltant de la pagesia i la marca Palafolls, d’on es dedueixen algunes incongruències conceptuals, Esquerra Republicana ha cregut convenient traslladar-li alguna precisió. La pagesia sempre ha treballat per la marca Palafolls. Potser no hi ha cap altre sector que s’hi hagi implicat tan a fons. El resultat d’això és la D.O.P. mongeta del ganxet, per exemple. Però és que encara hi ha més: hi ha Conca de la Tordera, Petit Plà, Pla de Munt, i tantes altres iniciatives empresarials relacionades amb l’agricultura que literalment duen el nom de Palafolls fos al cor dels seus productes frescos i de qualitat. És per això que des d’ERC Palafolls es convida al Sr. Martí Victòria que abans d’iniciar qualsevol campanya de difusió de la marca Palafolls a la babalà, faci un exercici previ: que vagi al camp a interessar-se per la tasca i les problemàtiques que afecten als nostres pagesos, i s’aturi a degustar la mongeta del ganxet, el producte estrella d’aquesta zona.\nAquest divendres, coincidint amb la finalització del termini de presentació d’al·legacions a la modificació puntual del Pla General d’Ordenació (PGO) que permetrà la instal·lació d’una planta de Biogàs a Bioibèrica, el Grup Municipal d’Esquerra Republicana ha anunciat el seu suport a les reclamacions que han presentat tant l’Associació de veïns de Mas Reixach (acompanyades de 270 signatures) i el sindicat Unió de Pagesos. La voluntat dels republicans, segons el seu portaveu Francesc Alemany, és la de “fer la màxima pressió possible, conjuntament amb els veïns, per propiciar una discussió oberta i amb tota la informació al respecte”. El posicionament del partit que lidera l’oposició al municipi respon a què “el govern ha dimitit de la seva obligació de vetllar per l'interès públic” en aquesta qüestió. Malauradament, des del primer moment en què Bioibèrica va plantejar la construcció d’una planta de biogàs a Palafolls, el Govern es va mostrar opac i amb molt poques ganes de posar els mecanismes de participació necessaris per incentivar el debat al poble i prendre una decisió que respongués als interessos dels ciutadans. Fins ara, la coalició de govern PSC-EUiA i Victòria (no adscrit) no ha tingut ni tan sols en compte l’impacte mediambiental sobrevingut amb l’increment de la circulació que aquesta instal·lació comportaria en un polígon que avui ja està desbordat.


Nisos (fill de Pandíon) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAbrota i Ceròesa\nEscil·la, Eurímede, Iphinoe i Bizant\nRei d'Atenes i king of Megara (en)\nGravat del segle xvii mostrant la filla de Nisos, Escil·la, enamorant-se de Minos.\nSegons la mitologia grega, Nisos (en grec antic Νίσος) va ser un rei de Mègara, fill de Pandíon i de Pília, filla del rei de Mègara. Va ésser pare d'Escil·la.\nHavia nascut a Mègara durant l'exili del seu pare, expulsat d'Atenes pels fills de Mecíon. Després de la mort del seu pare va tornar amb els seus germans a conquerir l'Àtica, i va obtenir la ciutat de Mègara.\nTenia un cabell de color de porpra del qual depenia la sort de la seua ciutat. Quan Minos va declarar la guerra a Atenes, també atacà Mègara; però Nisos resistí fins que la seua filla Escil·la, enamorada de Minos, li tallà el cabell fatídic: l'endemà fou derrotat. També es deia que una altra filla seva, Ifíone, s'havia casat amb Megareu, que va anar a ajudar el seu sogre en aquesta guerra.\nEls déus el van transformar en àliga marina.\n↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 390. ISBN 9788496061972.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nisos_(fill_de_Pandíon)&oldid=25938251»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 gen 2021 a les 02:16.


El debat sobre la UE aflora la crisi d’expectatives amb el projecte europeu | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nD’esquerra a dreta, Jaume Camps, investigador del Centre d’Estudis sobre Conflictes Socials de la URV; Neus Oliveras, professora de Dret Públic; Mariam Lufti, Alumni de la URV, i Jordi Gil, periodista que ha moderat el debat.\nQuè passaria si desaparegués la UE? La pregunta ha estat el punt de partida del debat que s’ha celebrat aquest migdia al campus Catalunya per interpel·lar als joves i estudiants de cara a les eleccions europees del proper 26 de maig.\nLes intervencions dels ponents i els estudiants han posat de manifest la crisi d’expectatives amb el projecte europeu, especialment per la resposta i gestió de les institucions europees a la crisi econòmica i a la crisi migratòria. La solució està en canviar les institucions des de dins, segons han convingut els participants a la taula de debat: Jaume Camps, investigador del Centre d’Estudis sobre Conflictes Socials; Neus Oliveras, professora de Dret Públic, i Mariam Lufti, Alumni de la Facultat de Ciències Jurídiques i estudiant del màster en Estudis interdisciplinaris europeus al Col·legi d’Europa de Varsòvia.\nLa baixa participació dels joves a les eleccions europees (només el 26% van votar a Espanya a les eleccions celebrades el 2014) ha motivat el debat d’avui organitzat per l’Oficina a Barcelona del Parlament Europeu i Europe Direct Tarragona amb la col·laboració de la URV. A través de la participació tant d’estudiants com dels propis ponents, n’han aflorat algunes causes.\nD’una banda, el desconeixement del funcionament de les institucions, o, en realitat, el desconeixement de la incidència del que es decideix a Europa sobre el dia a dia de les persones. Estudiants com la Núria han afirmat que fins que no han arribat a la Universitat els seus coneixements sobre la UE “eren molt bàsics i limitats”, a la qual cosa s’hi suma la forma de consum d’informació, bàsicament a través de les xarxes socials.\nTots tres ponents, moderats pel periodista Jordi Gil, han coincidit a donar una resposta unitària a aquest malestar: “El que ens hem de plantejar és com canviem la UE des de dins i com refem l’euro per evitar que les desigualtats siguin encara més grans, perquè tot això afecta a la convivència”, ha resumit Jaume Camps\n05/02/2019 La Comissió Europea i Tarragona conviden els ciutadans a debatre sobre el futur de la UE\n29/11/2019 Bones expectatives dels comerciants pel ‘Black Friday’


La festa dels llibres en català es trasllada al Moll de la Fusta del 9 al 13 de setembre\nArxivat a: La Setmana del Llibre en Català, Propostes, Biblioteca\nEl 2020 està sent un any convuls, incert, diferent, i diferent serà també La Setmana del Llibre en Català, la cita imprescindible amb els llibres i la literatura en català que, en la seva 38a edició, i per garantir la seguretat d’expositors i visitants, es trasllada al Moll de la Fusta. Serà diferent però serà, i el dimecres 9 de setembre començarà un dels esdeveniments culturals més importants del país, una festa on hi són convidats autors, editors, il·lustradors, llibreters i tots els amants dels llibres.\nPer l’escenari principal de La Setmana desfilaran els contes de Clarice Lispector (que es publica per primera vegada en català), la nova novel·la d’Albert Forns, flamant Premi BBVA Sant Joan, una nova capbussada en l’univers adolescent de Jaume Funes… Les principals novetats editorials de la tardor es presentaran en societat (aquí en podeu consultar els horaris) i autors com Eva Baltasar, Anna Ballbona, Julià Guillamon i els seus lectors tindran l’oportunitat de trobar-se en diverses sessions de signatures.\nEva Baltasar signarà exemplars de les seves novel·les el dijous 10 a les 19:30h Foto: ACN\nPerquè els llibres i la literatura es gaudeixen íntimament però també quan es posa en comú la seva lectura, La Setmana convida a submergir-se en la luxúria (a partir de l’assaig d’Anna Punsoda publicat per l’Editorial Fragmenta), la història dels jueus a Catalunya o la poesia d’Enric Casasses, entre moltes altres propostes que podeu consultar en aquest enllaç.\nEstones de poesia\nCada dia (menys el dijous 10) un trio de poetes compartià els seus versos amb el públic. David Caño, Suu i Juana Dolores Romero; Ivette Nadal, Cesk Freixas i Adrià Salas; Anna Gual, Esteve Plantada i Mireia Calafell; i Odile Arqué, Míriam Cano i Laia Llobera faran sentir les seves veus des de l’Escenari Setmana.\nLa poeta Anna Gual Foto: Wikicommons Annagual\nTeresa Duran és el Premi Trajectòria\nL’escriptora, traductora, il·lustradora, investigadora, pedagoga, guionista i crítica literària Teresa Duran (Barcelona, 1949) serà guardonada en aquesta edició pel seu compromís amb el foment de la lectura i el llibre infantil i juvenil en català. En aquesta 24a edició del premi, Antoni Miró és l’artista que col·labora amb La Setmana i cedeix la seva obra a la guanyadora.\nTeresa Duran, Premi Trajectòria 2020 Foto: La Setmana\nActivitats familiars i itineraris\nQuè hi ha millor per a un infant que poder gaudir d’un conte ben contat? A l’espai familiar de La Setmana petits i grans gaudiran de les millors històries de Gianni Rodari, podran perdre’s pel laberint Roig de Ramon Besora, conèixer un munt de meteocuriositats amb Tomàs Molina i conèixer la història d’un drac que, en lloc de menjar princeses devorava llibres. Aquí hi trobareu tota la programació. Però si preferiu les històries en moviment, podreu conèixer els diferents indrets de Barcelona on Martí Gironell ha fet transcórrer Paraula de Jueu, visitar el mercat de Santa Caterina per conèixer-ne les cuines amagades o iniciar-vos en l’observació d’ocells en aquests itineraris.\nLa Fundació Vila Casas reivindica l’obra d’un artista inclassificable i “maleït” en una exposició


Una disposició que es digués “Ley de Memoria Histórica” me feia olor de socarrim, especialment per l’ús que se’n fa i els casos en els quals se la menciona. M’imagin que la denominació vol ser un abreujament metafòric o...\nJa s’ha acabat el termini de presentació d’obres als Premis Ciutat de Palma 2007, organitzats pel consistori ciutadà, i no en queda res del rebombori que es va alçar sobre les llengües. Per molt que el senyor Jovellanos posi cara pensativament trista,...\nPens, idò som . El senyor Antich ha recordat Descartes, i amb gran dolor del cor ha aconseguit fer funcionar un trosset del cervell –això vull creure- i ha pres una decisió racional. Una decisió encertada que fins i tot por afavorir la presidenta del...\nEl senyor Rodríguez Zeta pareix que duu un preservatiu en el cervell, i les idees li queden impol·lutes de contagis externs; una altra cosa és que les que li proposa el subconscient no puguin nodrir-se del contacte necessari amb l’exterior. Després de tanta de...\nPerfecta, Nanda –o Ferrana, o, per ventura millor, Rana, com proposa Joan Pla en el seu Puput i Angelots de dia 5-, que no es pugui repetir allò de fa 40 anys rodons, que el certamen literari es deia ‘Premios Ciudad de Palma’, i en els quals hi havia, per a major...\nEl vampir del Santíssim El vampir del Santíssim mll. 2007. Simulació. L’obra artística d’en Miquel Barceló no és una obra estàtica, és una obra viva que s’assaona amb el temps. Fa anys em contaren que en una casa...\nSa mà des Moro La mà del moro mll. 2007. Reconstrucció. Per no fer-me pesat no contaré la història completa del moro que va convèncer, de partir amb ell a Àfrica, la neboda del capellà que havia trobat un tresor en enfonsar-se una...\nEl drac de Na Coca Conten les cròniques que un petit saure pogué arribar a ciutat bressolat pel llast d’arena que amollà, abans d’arribar a port, un vaixell que venia a carregar. El bon redós i l’excel·lent alimentació...\nEl meu fil, el segle passat, jugava a ‘madelmans’. Ara, seguint l’avanç tecnològic, hem passat als jocs de ‘lemmings’, filigranes futbolístiques i a atropellar transeünts (les dones embarassades puntuen millor) per sistemes electrònics. La batlessa, ja que la premsa delatora ho ha contat,...\nNo em ficaré amb els clivells que són part substancial de l’obra, com crec que va dir el senyor Barceló. Fins que no vegi l’obra de prop no podré confirmar la meva impressió: que no tenen gens d’eurítmia i que no responen a la més mínima intenció estètica; són simplement i purament defectes...\nPareix el títol d’una rondalla, però no ho és del tot. Crec haver llegit que per arruixar els estornells que envaeixen certs indrets de Palma es volen emprar falcons; no sé si es una xanxa o va de veres. Perquè d’aquesta manera, o els estornells fugen astorats o els falcons poden quedar...\nL’aportació del milió per fer els vitralls de la Seu ja no serà com varen dir fa uns dies. O el senyor Matas i la senyora Cirer no havien arribat a l’acord publicat o, pensant’s-ho millor i no volent tudar tants de doblers han fet anques enrere. De totes maneres, l’anunciada...\nL’excel·lentíssim senyor Miquel Barceló, Premi Príncep d’Astúries de les Arts, Doctor Honoris Causa per la U.I.B. i Medalla d’Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, a la fira de Frankfurt, ha presentat el llibre La catedral baix el mar . Un títol que no té res a veure amb La...\nPoden dir missa, els arquitectes ; el tub no crec que es retiri així com així. Els senyors De la Fuente i Rabassa, diuen que la idea original era no era la d’ara, però des de llavors ha plogut i nevat. Ells podem reivindicar la paternitat metàl·lica, mes, la que compta de veres és de la...\nQuan vaig tornar a Ciutat m'admirà la capacitat local per obrir clots i síquies, tapar-los i tornar-los obrir de bell nou o cavar-ne d'altres al costat dels anteriors. Ni Madrid, que en tenia fama d'aixecar una i altra vegada els carrers, aconseguia tantes trinxeres per metre quadrat. Els estols...\nEl senyor Antoni Alemany, en un escrit del dia 21 d’aquest mes en El Mundo/El Día de Baleares, lamenta que no s’hagi aprofitat l’ocasió de les obres de l’aparcament de la Via Roma, per fer desaparèixer la solemne bajanada del canó instal·lat enmig del carrer de l’Institut Balear, i afegeix que...\nCercant un retall de diari, n’he trobat un altre, oportú aquests dies. Duia els titulars: «Se concedieron los premios “ Ciudad de Palma ”. Novela: desierto. Periodismo: división de opiniones» Aparegué el 13 de febrer de 1960 en el setmanari “Signo” de Madrid; el firmava el corresponsal a...\nUn impertinent impenitent (quina cacofonia!, les dues paraules aquí juntes que, amb tot, podrien rimar bé en les estrofetes de la Sala), un impertinent impenitent com jo, deia, no pot deixar d’admirar-se de la perspicàcia aglutinant i de la sensibilitat pedagògica (sessions psiconeuròtiques o...\nEl Centre de Cultura de la Fundació "Sa Nostra" celebra el 15 aniversari. S'els ha de donar l'enhorabona, principalment per l'alt nivell cultural que, aquests dies, demostren haver aconseguit. Han muntat un puticlub ensordidor digne del millor "botellón". Sort que jo sols els he...\nJa tenim la convocatòria dels Premis Ciutat de Palma d’enguany. Bé, jo encara no; però, per les notícies, ja s’han publicat. Sobre aquesta convocatòria hi ha hagut cridadissa i queixes. I continuaran. Si més no, perquè això que es convoquin independentment i simultàniament en les dues llengües de...\nNo és la primera vegada que es desvesteix un sant per vestir-ne un altre. Ni que es modifiquen, es completen o "s'actualitzen" instal·lacions o parts substancials o accessòries del culte religiós en temples i capelles; i, de fet, no sempre amb encert i bon gust. Normalment, els retocs i els...


Justament, servei d'assessorament jurídic en salut mental, comença a oferir atenció presencial a Girona - Salut Mental CatalunyaSalut Mental Catalunya\nEl servei aplega l’expertesa de juristes i professionals de la salut mental, comptant amb la col·laboració de diversos juristes independents i d’agrupacions professionals, com és el cas de Col·lectiu Ronda. L’atenció presencial d’aquest col·laboradors, que va començar a les ciutats de Barcelona i Lleida, ha entrat en funcionament també a Girona capital. Es preveu ampliar el servei a Tarragona al 2020.\nA banda de l’atenció presencial, Justament ofereixe la possibilitat d’assessorament per telèfon o videoconferència en aquells casos que hi hagi dificultats pel desplaçament a les ciutats de Barcelona, Lleida i Girona.\nJustament ofereix assessorament previ a qualsevol acció o decisió que s’hagi de prendre en l’àmbit jurídic, defensa legal en cas que la persona afectada s’hagi vist involucrada en actes il·lícits de caire civil o penal i requereixi d’una assistència especialitzada, i defensa en situacions de vulneració dels drets de la persona afectada.\nLes consultes que es vulguin fer arribar al servei Justament de Girona s’han de fer a través de l’Espai Situa’t de la Demarcació de Girona:\nPots contactar directament en l’Espai Situa’t més proper al teu territori: en aquest enllaç.


Més d'un terç dels gols del Girona han arribat a la primera mitja hora de joc - Diari de Girona\nMés d'un terç dels gols del Girona han arribat a la primera mitja hora de joc\n14 de les 38 vegades que l'equip ha vist porteria aquesta temporada a Primera ho fa fet abans del minut 30 · Stuani, amb 8 gols, el més matiner\nc. rosell 05.03.2018 | 09:10\nPortu va marcar al Camp Nou el gol més ràpid del Girona aquesta temporada REUTERS/Sergio Perez\nQui matina fa farina, que diu la dita. I si es diu, per alguna cosa és. Amant com ho és dels refranys, Pablo Machín, ha fet molt bé d'inocular als seus una rutina com aquesta. La d'anar per feina. La de no deixar els deures per a última hora. Li ha anat molt bé al Girona, que n'ha tret prou profit. Aquesta temporada, l'equip no s'està de romanços i va de cara a barraca. No és amant de madurar, esperar i colpejar. Si pot ser el primer a dir la seva, millor. Aquesta manera d efer li ha permès marcar més d'un terç dels gols que acumula abans de la primera mitja hora de joc. Va passar dissabte a Vila-real, com ha passat en molts altres partits d'aquesta Lliga.\nEls números ho diuen ben clar. Són 38 els gols que ha fet el Girona a Primera aquest curs. De tots ells, 14 els ha marcat abans dels 30 minuts. O el que és el mateix: el 37 per cent de les dianes dels blanc-i-vermells han caigut a la primera mitja hora. El més matiner arribava no fa pas gaire. Un parell de setmanes enrere, Portu deixava bocabadat el Camp Nou i feia el 0-1 momentani contra el Barça. Era el minut 2. Dins d'aquesta franja de temps, el gol que més s'ha fet esperar el va anotar Alcalá, a la segona jornada de Lliga, contra el Màlaga a Montilivi (1-0). Era el minut 26.\nI de què ha servit això? De molt. No sempre s'ha guanyat. És més, per exemple, tot i avançar-se amb el Barça ben aviat, va acabar rebent un bon ruixat. Però la majoria de vegades que el Girona ha marcat aviat, han permès a l'equip esgarrapar algun punt. Això ha passat en 10 partits: Getafe, Athletic, Celta (a Balaídos i a Montilivi), Vila-real, Atlètic de Madrid, Leganés, Las Palmas, Deportivo i Màlaga.\nD'aquests 14 gols matiners, 5 d'ells s'han anotat de cap, mentre que 4 ho han fet des del punt de penal. La resta (5) han estat fruit d'un xut. I pel que fa als noms propis, n'hi ha un que destaca per damunt de la resta. Es tracta de Cristhian Stuani. No només perquè és el pitxitxi de l'equip, sinó perquè dins d'aquesta franja, ha fet 8 dels 14 gols. La resta han estat obra de Portu (4) i també d'Aday i d'Alcalá, que n'han anotat un cadascun d'ells.


Tarragona millorarà la seguretat de les escales del Miracle\nEs reforçarà el mur que separa aquest punt i l'amfiteatre romà\nLes escales del Miracle, reobertes al públic, després de l'actuació preventiva, el passat 7 d'octubre del 2019 ARXIU / AJUNTAMENT DE TARRAGONA\nDijous, 02 Gener 2020 17:59\nL'Ajuntament de Tarragona ha licitat aquest dijous uns treballs per millorar la seguretat de les escales del Miracle. Segons apareix a la memòria tècnica de la licitació, són unes obres "d'urgència" que s'hauran de fer en el mur que separa l'espai de l'amfiteatre romà. De fet, part de les escales es recolzen en unes voltes del monument que, tal com apunten els informes tècnics, tenen problemes estructurals a causa del deteriorament. L'import de licitació és de 45.548,70 euros, el termini d'ofertes acaba el 14 de gener i les obres s'hauran d'executar en un termini màxim de tres mesos. L'actuació és prèvia al projecte de reforma de l'amfiteatre que haurà de permetre millorar l'estat del monument, tancat al públic des de finals de setembre.\nEls treballs que està previst que es facin en les properes setmanes consisteixen en "consolidar a tot el mur les parts de paredat i pedres soltes més en precari", així com "reparar el sistema de recollida de l'aigua de pluja per evitar un major deteriorament del mur". De fet, l'aigua de la pluja apareix en l'informe tècnic com una de les principals causes del deteriorament de l'amfiteatre.\nEn la memòria de la licitació s'especifica que la canalització per recollir i conduir les aigües pluvials té una "deficient execució de l'entroncament de la instal·lació soterrada i la canal", fet que provoca "que aquesta darrera no pugui absorbir-la i la sobreïxi remullant l'aparell del mur creant recs i escòrrecs". A més, per subministrar electricitat a les instal·lacions municipals del recinte, "es va col·locar un tub a l'interior del canal, la qual cosa va reduir sensiblement la seva acció i la capacitat de reduir les aigües fins els desguassos de la xarxa pública", s'indica.\nSegones obres d'urgència des del setembre\nQuan el consistori va tancar l'amfiteatre al públic el 27 de setembre arran d'un informe tècnic que alertava que el deteriorament del monument posava en risc la seguretat dels visitants, ja es va fer una primera intervenció a les escales del Miracle. Aquest espai, de fet, és un dels que més va inquietar l'equip d'arquitectes encapçalat per Josep Lluis Serven i alertava d'un possible col·lapse d'algun fragment de les escales del Miracle si no s'hi intervenia.\nLes obres que es van fer van ser per reforçar llocs problemàtics mitjançant la col·locació de puntals i traves. Es van executar en menys d'una setmana. Des d'aleshores, la part de les escales del Miracle més propera al mur que limita amb l'amfiteatre està acordonada per tal que la gent no s'hi acosti, encara que són transitables. El carrer és utilitzat sobretot per la comunitat educativa d'una escola i una llar d'infants que hi ha just al costat.