Janatha Vimukthi Peramuna - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJanatha Vimukthi Peramuna (JVP) o People's Liberation Front (PLF) és a dir Front d'Alliberament Popular és un partit polític de Sri Lanka. Fou una escissió guevarista del Partit Comunista-Facció Xinesa, l'any 1965, sota la direcció de Rohana Wijeweera. Durant cinc anys el JVP va treballar a granges experimentals col·lectives creades arreu del país. El 1971 Wijeweera va considerar que havia arribat l'hora de prendre el poder i la nit del 5 al 6 d'abril de 1971, els militants, pobrament armats, van començar a assaltar les comissaries de policia. Els districtes de Kegalle, Matale, Kurunegala, Anuradhapura, Matara, Polonnaruwa, Galle, Hambantota, Ambalangoda i Katunayake com a mínim van quedar en el seu poder, així com dos grans ciutats: Elpitiya (50,000 habitants) i Deniyaya. L'exèrcit va tardar uns quants a recuperar les posicions (les ciutats esmentades foren reconquerides el 23 y 25 d'abril).\nRohana Wijeweera (en)\nEl partit fou declarat il·legal i no fou altre cop legalitzat fins al 1977 quan va començar a participar en les eleccions sense èxit. El 1983 fou altre cop il·legalitat per motius mai prou ben explicats, i va romandre com organització clandestina. El 1987 després de l'arribada de les tropes indies de pau, el JVP va formar milícies armades i es va revoltar altre cop a Matara, al sud de país. Durant dos anys va combatre contra l'estat en una guerra que es va cobrar mig milió de vides humanes. Les forces del govern van capturar i matar a Wijeweera i el seu lloctinent a Colombo el 13 de novembre de 1989, i el 1990 ja havien matat o empresonat a tot el comitè central i uns set mil membres. El partit fou prohibit i mantingut a l'exili per l'únic membre del Comitè Central que va poder fugir, Somawansa Amarasinghe.\nEl 1994 fou legalitzat altre cop en aixecar-se l'estat d'emergència i va participar en les eleccions com a Front de Salvació Nacional, col·ligat al Front Progressista, obtenint un escó al districte de Hambantota. A les presidencials es va presentar Nihal Galappththi, sense èxit. A les eleccions del 2000 va obtenir deu escons 10 i a les del 2001 en va obtenir 16. A les municipals del 2002 es van elegir 219 membres del partit. El gener de 1994 va formar l'Aliança de la Unitat Popular per la Llibertat amb l'Aliança del Poble i a les eleccions d'aquell any (2 d'abril), amb el triomf d'aquesta aliança (39 escons per membres del JVC) entrà a formar part del govern.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Janatha Vimukthi Peramuna\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Janatha_Vimukthi_Peramuna&oldid=17634422»\nDarrera modificació: 19 oct 2016 a les 16:50


Acte 28J Dia per l'alliberament del col·lectiu LGTBIQ+ | Viladones\nEl 28J vam celebrar el dia per l’alliberament del col·lectiu LGTBIQ+ amb una marxa des de Sant Antoni a Sant Pere de Vilamajor i la lectura del manifest creat per les associacions: Gita de Bruixa, Dones de Llinars, Akelarre i Viladones, totes del Baix Montseny.\nEn què va consistir l’acte?\nA les 11 del migdia vam convocar als vilamajorins i vilamajorines a la plaça de la Vila de Sant Antoni per pujar plegades cap a Sant Pere.\nUn cop a allà, a la plaça Montseny, els dos ajuntaments van fer la lectura del manifest institucional i posteriorment, dos persones del col·lectiu van llegir el manifet creat per les 4 associacions del Baix Montseny.\nManifest en motiu dels dies per l’alliberament del col·lectiu LGTBIQ+\nAvui 28 de juny Dia Internacional de l’Orgull Lesbià, Gai, Transexual, Bisexual, Intersexual, Queer, entre d’altres; volem recordar aquelles persones que fa 51 anys es van revoltar a Stonewall contra un sistema que les discriminava socialment i institucionalment. El que al principi semblava simplement un enfrontament amb la policia en un petit bar novaiorquès, va acabar simbolitzant l’inici del moviment d’alliberació LGTBIQ+.\nHan estat 51 anys de petits avenços pel col·lectiu: l’OMS ha deixat de considerar l’homosexualitat com a una malaltia mental (encara que només fa 30 anys d’això), el matrimoni entre persones del mateix sexe s’ha aprovat a nombrosos Estats… Tanmateix, encara hi ha molta feina a fer. Actualment, de 193 països que hi ha al món, 72 d’ells criminalitzen les relacions homosexuals. Tan és així que, a la zona del Pròxim Orient, aquest tipus de relacions fins i tot es castiguen amb pena de mort; concretament a l’Aràbia Saudita, Yemen, Iran, Sudan, Somàlia i un llarg etcètera.\nPerò no cal centrar el discurs en altres països, aquí també tenim moltes coses a millorar. Fa poc més d’un mes que es va fer viral un vídeo que mostrava com un policia local de Benidorm assetjava a una dona trans. És un error considerar que es tractava d’un cas aïllat; la LGTBIfòbia existeix i és sistemàtica. Aquells que juren garantir la seguretat ciutadana són els mateixos que ens recorden diàriament la nostra vulnerabilitat davant el seu poder.\nDe totes maneres, la discriminació cap al col·lectiu LGTBIQ+ a l’Estat espanyol a vegades no és tan evident com el cas del policia de Benidorm. La discriminació també es troba en els buits legals. Avui en dia no hi ha cap llei que impossibiliti al personal sanitari de realitzar intervencions quirúrgiques a les persones intersexuals al néixer. Intervencions que no es fan per una qüestió de salut, sinó per adaptar a la persona a les categories tradicionals d’home – dona. I el que s’amaga darrere d’aquestes pràctiques és una mutilació genital avalada per les institucions.\nPel que fa a les persones trans, els seus drets també són vulnerats. Que la sanitat pública cobreixi l’operació de reassignació de sexe o no depèn exclusivament de les Comunitats Autònomes. A Astúries, Cantàbria, Castella i Lleó, La Rioja i Castella La Manxa l’operació no és gratuïta i pot arribar a costar uns 50.000 euros. I a les Comunitats Autònomes on sí ho cobreix la Seguretat Social, les llistes d’espera arriben fins als 7 anys (que en poden ser 50 si es realitzen 7 operacions cada any). Per no dir que encara no està gens normalitzat el fet que hi ha persones transexuals que no es volen hormonar. Cada transició és vàlida i totes hauríem de ser lliures de poder prendre qualsevol decisió sobre el nostre cos i els nostres genitals, sense haver de ser jutjades.\nPer les raons mencionades prèviament, exigim que es prenguin mesures sobre aquelles persones que contribueixen en la discriminació sistemàtica del col·lectiu LGTBIQ+. Exigim lleis que assegurin a totes les persones intersexuals el dret legítim a no ser mutilades al néixer sense el seu consentiment. Exigim al Govern que gestioni de manera eficaç, ràpida i homogènia les operacions de reassignació de sexe arreu del territori. Exigim que també es protegeixi la llibertat sexual, afectiva i de gènere a altres Estats d’arreu del món. Perquè mentre hi hagin persones del col·lectiu oprimides, nosaltres també ho estarem. I finalment, demanem al personal educatiu dels nostres municipis que treballin la diversitat en la identitat, l’orientació sexual i la normalització de la vida afectiva de tots els col·lectius LGTBIQ+.\nEns veiem als carrers; la lluita continua!\nViladones, Gita de Bruixa, Akelarre i Dones de Llinars.\n← 6 cantantes y grupos feministas 25N Dia Contra la Violència Masclista 2020 →


Normes d'ús dels grups de Linkedin - Vitamine!\nQue Linkedin és un canal amb moltíssimes possibilitats és una indiscutible a hores d’ara , però que tant empreses com professionals perverteixen el seu ús, i amb les seves males pràctiques li resten valor també . En la línia de deixar clars els objectius d’un grup de debat i el seu ús real ens ha agradat molt l’apunt que el grup Bloggers i Periodistes fa al respecte quan et dones d’alta. Així ho comuniquen :\n– No publiquem notícies, entrades de blocs , ni informació promocional o publicitària . Si us plau , no enviïs aquest tipus de continguts . Blyp és un grup de debats .\n– Si envies aquests continguts canviaran els teus permisos i les teves aportacions passaran a quedar pendents d’aprovació . Si us plau , llegeix les regles abans d’enviar continguts .\n– Aquestes simples normes protegeixen al grup del voluminós spam que , de no filtrar- , acabaria afectant seriosament la qualitat dels debats .\n– Com sabem que donar-se a conèixer és important en aquest àmbit , obrim un debat exclusivament perquè ofereixis els teus blocs, activitat i una breu ressenya de les teves experiències i estudis . Es diu ” Presentem la nostra activitat , reforcem la xarxa” . Dins d’aquest debat SI pots deixar UN comentari amb el que fas .\nD’aquesta manera queda clar que es tracta d’un Grup de debat on compartir reflexions i experiències però que en absolut pot ser utilitzat com una via de difusió de notes de premsa ni informació publicitària sobre els clients amb els que treballem molts dels professionals que participem en aquest grup .


XtremRunning: Valetudo Skyrace. Impressions\nEl següent km i mig, aproximadament, era una successió de rampes dures combinades amb alguna baixadeta ràpida i traïdora fins a arribar a Ca'Campo on hi havia el primer avituallament i tota la "family" a donar ànims.\nA partir d'allà, la cosa es posava més sèria. Una pujada llarga i dura seguida d'una baixada pel mig del bosc rapidíssima i relliscosa per agafar després pendent amunt pel costat d'un riu començant la llarga pujada fins al Monte Linzone. Primer fins a San Defendente, amb el segon avituallament, seguit d'una successió de petites rampes i plans fins a Roncola Alta, tot això envoltat d'una ferum d'alls que deixava distret.\nAquí la cosa ja era definitiva. Una tirada d'uns 700 metres de desnivell duríssima, sota un sol que esquerdava el cap i sense una gota d'aire. Per alguna cosa l'italià que portava al darrera va exclamar un "implacabile" a mitja pujada. Un cop a dalt, faltava una carena herbosa fins a l'última rampa per arribar, per fi, a la Croce del Monte Linzone. Aire fresc i avall que fa baixada! I quina baixada! Ens esperaven uns 1500 metres de desnivell negatiu gairebé d'una sola tirada, trencats per uns poquets planells, especialment a Roncola Bassa, i unes quantes rampetes curtes però que a aquelles alçades de cursa et deixaven literalment clavat.\nAl principi, carenejant, es podia córrer molt ràpid i, com que em trobava bé, vaig llançar-me avall a recuperar algunes posicions. Després la baixada es convertia en més tècnica, fins i tot amb algun tram per fer-te mal (alguns ho van fer). Al final, un parell de km en pla, una rampa curta però dreta i l'última baixada fins a l'arribada.\n2:18:12 temps oficial. 37è general, 36è home i 33è sènior masc. Crec que és per estar content.\nNota negativa: l'organització era una mica pobra, tant en els avituallaments com en el marcatge del recorregut, en què alguns cops era molt fàcil despistar-se i més d'un va haver de recular a buscar la traça (jo mateix em vaig estrenar en aquest tipus de maniobra). Les premiacions molt lentes i inacabables, a part de impuntuals. Era com si ningú tingués pressa per anar a dinar. Però en fi, "¡prueba superada!" i ara toca mirar endavant, en direcció a Euskadi, a la Arratzu Urdaibai Mendi Lasterketa.\nPer cert, la nota graciosa: per allà el km 21 o així vam topar-nos amb uns flipats jugant a paintball que semblaven sortits d'una peli del Vietnam.\nI un apunt turístic. Si teniu l'oportunitat d'anar a Bergamo, aprofiteu-ho que val molt la pena, sobretot la Citta' Alta, on puges amb funicular per trobar-te la ciutat antiga. Però procureu disposar de temps suficient o no veureu ni la meitat.\nI una cosa amb què vaig flipar: Els restaurants de menjar ràpid. A excepció d'un o dos Mcdonald's, la resta (molts) són a base de pizza. Fins i tot abans d'agafar l'avió de tornada vam dinar a un Giovanni Rana, un fast food a base de pasta! Quina enveja em fan aquests italians!\nApa, ens veiem a Arratzu.\nPublicat per XtremRunning a 19:13


Els problemes d’escolarització tenen solució quan la cerquem entre tots: el cas de Llucmajor. » FAPA Mallorca\n« FAPA Mallorca: valoració curs 2016/17 (III): els nostres projectes\nEl procés d’escolarització: com és i com ens agradaria que fos. Algunes reflexions »\nEls problemes d’escolarització tenen solució quan la cerquem entre tots: el cas de Llucmajor.\nFa uns dies la nostra federació es va fer ressó de la problemàtica d’una sèrie de famílies del municipi de Llucmajor que varen contactar amb nosaltres per transmetre’s la seva reivindicació en relació a l’escolarització al seu municipi. Aquestes famílies representen a 17 infants que han quedat fora plaça en cap dels centres públics demanats al municipi de Llucmajor. Davant d’aquesta situació havien sol·licitat reunir-se amb els responsables del procés d’escolarització i, en primera instància, no els varen poder donar cap resposta satisfactòria a la seva demanda de poder tenir una plaça per als seus fills a un centre públic del seu municipi, reivindicació que compartim a FAPA Mallorca per a qualsevol infant que faci aquesta demanda dins de la nostra idea del paper que té l’educació pública a la nostra societat.\nPer això, varen decidir mobilitzar-se, donar a conèixer la seva situació als mitjans de comunicació i contactar amb la nostra Federació. Nosaltres creiem que una gran part dels problemes en relació a l’educació a les nostres illes es poden solucionar mitjançant el diàleg, la participació i el consens de les persones afectades i d’aquells que coneixen realment la situació educativa de cada municipi. Òbviament l’Administració mitjançant aquest diàleg i aquesta participació ha de poder donar resposta a les diferents problemàtiques que es vagi trobant. Per tot això, valorem molt positivament que la Conselleria d’Educació hagi escoltat a les famílies afectades i hagi pogut proposar solucions a les seves demandes, respectant el dret de les famílies a triar (dins de les limitacions establertes a un procés d’escolarització) quina escola volen pels seus fills i filles i fent un esforç pressupostari per aconseguir trobar aquestes solucions. Sabem, això sí, que la solució que s’ha pogut triar no ha estat la millor de les possibles, l’obertura d’una nova línia a un centre públic. Per aquest motiu continuem demanant que la valentia als pressuposts, l’aposta per l’educació, ens podrà servir per donar les millors respostes possibles als problemes que ens trobem.\nPer aquest motiu, encoratjam a l’Administració a que continuï agafant aquest camí per solucionar les situacions que sorgeixin en el món educatiu i que continuï invertint allà on sigui necessari per aconseguir una vertadera educació pública i de qualitat a la nostra comunitat.\nLOMCE Pacte Educatiu inclusió UIB Formació TIL Solidaritat menjador TIC Prevenció Llegim en Família ASSEMBLEA APIMA FERYA motxilles solidaries


Ada Colau critica les filtracions sobre la sentència del procés | betevé\nL'alcaldessa afirma que els comuns no participaran de "sobreescenificacions ni de crides retòriques"\nAlberto Martínez | diumenge, 13 d'octubre del 2019, a les 21.05\nL’alcaldessa, Ada Colau, ha criticat que hi hagi hagut filtracions sobre la sentència del judici del procés. Considera que és una manca de respecte tant per als polítics empresonats com per a les seves famílies. “És una enorme falta de respecte cap a les persones encausades, cap als seus familiars, que estan esperant la sentència amb preocupació” ha dit Colau.\nTambé s’ha negat a valorar les filtracions però sí que ha condemnat l’acció i ha exigit que els responsables donin explicacions.\nLa sentència del procés sembla que es farà pública aquest dilluns o a tot estirar dimarts. En aquest sentit la defensa dels acusats Jordi Sànchez, Josep Rull i Jordi Turull es planteja denunciar les filtracions\nPrudència davant la resposta a la sentència del procés\nAda Colau ha volgut deixar clara la resposta dels comuns davant la imminent sentència del procés i ha assegurat que no participaran de “sobreescenificacions ni de crides retòriques a propostes incertes i irreals”. “Necessitem que els líders institucionals s’asseguin a buscar solucions i a generar un diàleg estable”, ha afirmat Colau.\nConsidera que com a alcaldessa de Barcelona no ha de liderar aquest tipus de mobilitzacions, sinó que ha de prioritzar el diàleg per trobar solucions.\n— Ada Colau — judici del procés — sentència\nRufián acusa Colau d'”insígnia revolucionària que persegueix manters”


Objectius generals i disseny de la oferta formativa\nHorari Jardí i Iniciació\nHorari classes col·lectives de 1er a 4t 2017 - 2018\nProfessors i horaris 2107 - 2018\nL'Ateneu Musical de la Vila Joiosa és la societat musical més antiga del municipi i durant moltes dècades, l’única entitat cultural del poble. Al llarg d’aquests huitanta anys, l’Ateneu ha estat sempre al servei de la Vila i ha participat en tots els actes culturals, polítics, religiosos i esportius que han marcat la història del municipi.\nVa ser fundada en abril de 1929 i va realitzar el primer acte públic el dia de Reis, el 6 de gener de 1930, sota la direcció de D. Antonio Rodríguez Ortiz, “Mestre Tonico”, amb una banda formada per 25 músics.\nLa guerra va paralitzar-ne activitats que foren represes només acabat el conflicte bèl·lic sota la mateixa direcció. L’any 1942 es va fer càrrec de la direcció D. Ambrosio Mayans i posteriorment D. Fernando Penella fins a 1960.\nÉs a partir d’aquest any quan es fa càrrec de la direcció D. Francisco Lacalle Blasco, qui es mantindria en el càrrec fins a 1996. Sota la direcció del senyor Lacalle, l’Ateneu viuria el seu període més brillant.\nLa Banda realitza una gran activitat. Participa en concursos i certàmens, on s’obté sempre les places més destacades, i es crea una carrera d’èxits que s’allargaria fins a 1984, quan, com a colofó a aquest període, l’Ateneu guanya el primer premi de la seua categoria en el VI Certamen de Bandes de la Comunitat Valenciana.\nParticipa junt a la Coral “Jaume Baldó”, ja integrant de l’Ateneu, en els espectacles “Sobre la vida, contra la mort” i “Pel vell camí d’escuma blanca” basats en la música de Lluís Llach, Al Tall... que junt a un altre supermuntatge “El senyor dels anells”, Simfonia núm. 1 de Johan de Meij, fan que l’any 1996 i 1997 siguen recordats per aquests èxits que ompliren de gom a gom el poliesportiu Maisa Lloret de la Vila Joiosa i el parc de l’Aigüera de Benidorm.\nEl 18 d’abril de 1996, l’Escola de Música de l’Ateneu –on es formen els músics que nodriran la Banda i on s’han format també els nombrosos professionals de les últimes generacions- és inscrita en el Registre de la Conselleria d’Educació i Ciència.\nDes de setembre de 1996 fins al mateix mes de l’any següent dirigeixen la Banda com a invitats els directors D. Enrique Muñoz Sancho i D. Rafael Mullor Grau. Des de 1997 a 2002 fou dirigida per D. Pedro Salinas Robles, a qui seguiria en Pere Molina i González. En 2007 dirigiren la Banda de l’Ateneu com a directors convidats D. José Ignacio Baeza Blasco, en Jaume P. Asensi Seva i Rafael Doménech. Des de gener de 2008 fins a juliol de 2011 el director titular ha estat en Ramon Garcia i Soler. Des de setembre de 2011 a juliol de 2012, la Banda Simfònica de l'Ateneu comptarà amb tres directors convidats. Entre ells els senyors Juan Carlos Máñez Clemente, Pedro Salinas Robles i Jaume Fornet Ausina. Finalment, a partir de setembre de 2012 és fa càrrec de la Banda Simfònica Juan Carlos Máñez Clemente com a nou director tiutlar.


Exposicions LlançàJosep Malats exposarà a les sales de l’Hotel-Restaurant Gri-Mar\nbonart 16/6/13 El 14 de juliol a les 19.30 h. Josep Malats inaugurarà una exposició de pintures a les sales de l’Hotel Restaurant Gri-Mar de la carretera de Portbou, s/n de Llançà. La mostra es podrà visitar fins al 25 d’agost del...\nExposicions Llançà“Indigo” de Goday al Museu de l’Aquarel·la J. Martínez Lozano\nbonart 15/1/13 El Museu de l’Aquarel·la J. Martínez Lozano de la Plaça Major, 1 de Llançà inaugura el dia 18 de gener del 2013 l’exposició Indigo de la pintora Goday que presenta una vintena d’aquarel·les amb l’expressionisme i la proximitat com a...\nNotícies LlançàNova web dedicada a la vida i obra de J. Martínez Lozano\nbonart 11/10/12 Ja està enllestida la nova web dedicada a la vida i obra del pintor J. Martínez Lozano (www.martinezlozano.cat). El nou format permetrà tenir el web actualitzat de forma permanent i estar més a prop dels seguidors a travès de les xarxes socials. Conté una...\nExposicions LlançàCent anys del naixement de Frederic Lloveras al Museu de l’Aquarel·la\nbonart 28/8/12 El Museu de l’Aquarel·la de Llançà presenta fins a l’1 d’octubre una exposició commemorativa del centenari del naixement de Frederic Lloveras. Frederic Lloveras i Herrera (Barcelona, 1912 – Tossa de Mar, 1983) fou un pintor, il·lustrador...\nExposicions LlançàJosep Malats exposa la seva obra a l’Hotel Gri-Mar\nbonart 15/7/12 L’artista Josep Malats ha inaugurat a l’Hotel Gri-Mar de Llançà. Malats presenta la seva sèrie de pintures que ha vingut realizant durant els mesos d’hivern al seu estudi. Les marines són les protagonistes de la seva obra. Malats reprodueix...


Projecte - Fundació Jaume Bofill - Iuris.doc | Màrqueting de continguts\nCom transmetre conceptes educatius complexes de manera didàctica i visual\nLa Fundació Jaume Bofill proposa constantment reptes educatius, projectes amb una voluntat transformadora que han d’arribar a la comunitat educativa i a la societat. Pensant sobretot en una difusió multicanal, s’ha elaborat una sèrie de vídeo-animacions.\nQui diu que els dibuixos només són cosa de nens? Des de fer una crida a la participació per al projecte Hack the School fins a explicar què és un EdHack. L’aposta pels motion graphics ha permès una comunicació directa i atractiva.\nIuris.doc ha realitzat la conceptualització, guionització, proposta gràfica, sonorització i animació dels vídeos, cada un amb una imatge personalitzada i una producció a mida.\nSèrie d’animació sobre projectes educatius\nContinguts audiovisualsContinguts digitalsEducacióFundació Jaume BofillMotion graphic


Participació en un simulacre d’accident de dos autocars | Hora Punta\nRedacció / 29.05.12 - 12:10h\nDos autocars de les línies Manresa-Tarragona i Tortosa-Barcelona col·lisionen violentament en una cruïlla del terme municipal de Castelldefels, al Baix Llobregat. És el 24 de maig a les 10.22 del matí, inici del simulacre d’accident amb múltiples víctimes promogut per la Direcció General de Protecció Civil de la Generalitat per posar en pràctica els procediments dels seus plans d’emergències, en concret el Pla de Protecció Civil de Catalunya (Procicat) i el pla bàsic d’emergència municipal (PBEM).\nEl Procicat és el pla territorial multirisc de Catalunya, elaborat per fer front als riscos que no tenen una pla especial. El PBEM és un pla municipal multirisc, anàleg al Procicat, que tots els municipis de Catalunya de més de vint mil habitants i els qualificats com a turístics han de redactar, aprovar i implantar.\nAutobusos com a cotxes de línia\nTMB ha cedit els dos vehicles necessaris per a l’exercici, un autobús articulat i un d’estàndard, que s’han "disfressat" de cotxes de línia de mitjà recorregut per adaptar-se a les condicions de la simulació. Però a més l’àrea operativa de Bus ho ha aprofitat per posar a prova els protocols d’actuació previstos per a casos d’accident, analitzar-ne els resultats mitjançant una auditoria i treure’n conseqüències per millorar i ajustar els protocols.\nLa col·lisió va desencadenar una alerta, en aquest cas donada al Centre de Regulació de Trànsit (CRT) de TMB per un dels dos conductors, que havia resultat il·lès, i s’engegava així el desplegament de tots els mitjans del pla, tant humans ─unes 300 persones─ com materials. Hi han participat els Bombers de la Generalitat, els Mossos d’Esquadra, el SEM, la Policia Local de Castelldefels, la Creu Roja, l’Institut de Medicina Legal de Catalunya, una comitiva judicial del jutjat de Gavà, Protecció Civil de la Generalitat i del municipi de Castelldefels i assistents socials de l’Ajuntament, els serveis CAT-112 012, el CECAT i la resta de sales de coordinació de tots els serveis d’emergència implicats, a més d’un centenar de figurants i una trentena d’observadors.\nProcediments a prova\nPer part de TMB, hi van intervenir personal del CRT, tant des de la sala com sobre el terreny, diversos caps de grup operatiu de línies (CGOL), comandaments d'explotació i conductors, l’equip de remolcatge R-3, personal de l’Àrea Tècnica i el servei de Prevenció de Riscos Laborals, amb personal tècnic com a observadors en el lloc de l’accident i al CRT. Es van aplicar els procediments de comunicació i resolució d’incidències, desviaments de línies, transports alternatius i retirada del material mòbil a tallers.\nCap a les 3 de la tarda del dia 24 es donava per acabat l’exercici sobre el terreny a Castelldefels. S’havien recuperat 12 cadàvers i s’havia atès 34 persones, de les quals 26 amb ferides greus, però afortunadament totes havien simulat les lesions seguint el guió preestablert o, directament, eren maniquins, i per tant no van patir cap mal, com tampoc els figurants que van fer el paper de familiars de les víctimes. Com a balanç real queda, per tant, l’experiència i la formació adquirida en la resposta coordinada a una contingència que tant de bo no s’arribi a produir mai.\nEvacuació d’un passatger suposadament ferit a l’accident / ACN\nEls serveis de rescat en acció durant el simulacre de col·lisió / DGPC\nFormació / Seguretat


Grey's Anatomy: Què hi ha a continuació de Jackson i Maggie després de la seva ruptura? - Entreteniment | Juliol 2020\nAficionats a la sèrie d’èxit d’ABC Anatomia de Grey Sens dubte es van enganxar als seus televisors i dispositius aquest dijous passat a la nit per a l’inici de la temporada 16. Es van abordar diversos penya-segadors del final de la temporada 15, inclòs el que va passar amb Jackson quan va desaparèixer en una boira deixant a Maggie al cotxe i l’estat de la seva relació.\nAra que la parella ha decidit recórrer els seus camins separats, podria haver-hi alguna esperança de reconciliació, o els metges acabats de començar començaran a perseguir altres romanços potencials? El showrunner Krista Vernoff va comentar recentment cap a on es podrien dirigir els dos.\n'Anatomia del Grey' Jesse Williams i Kelly McCreary | Mitch Haaseth via Getty Images\nUna relació problemàtica\nTot i que els aficionats semblaven tenir opinions diferents sobre el maridatge, Jackson (interpretat per Jesse Williams) i Maggie (interpretat per Kelly McCreary) van trigar un temps a convertir-se oficialment en parella. Els consells es van deixar caure durant la temporada 13, tot i que l'ex-esposa April (interpretada per Sarah Drew) encara era una contendent per posseir el cor de Jackson. Durant el dia 14th Jackson i Maggie ho van fer oficial, i l'abril es va casar amb l'ex-promès Matthew (interpretat per Justin Bruening) en el final de la temporada i la sortida de Drew de l'espectacle solidificant la relació Jackson / Maggie.\nDurant la temporada 15, la parella va suportar alguns problemes, inclòs el fet que Jackson es va dedicar un temps a buscar alguna ànima espiritual. L'acoblament de Jackson i Maggie mai va semblar trobar el seu tret, amb els seus malentesos provocant una gran baralla en el final de la temporada.\nON. ÉS. JACKSON ??? #GreysAnatomy TONIGHT\nUna publicació compartida per Kelly McCreary (@seekellymccreary) el 26 de setembre de 2019 a les 10:35 PDT\nel millor àlbum de grammy de l'any\nLluita a la final\nEls problemes de la parella sembla que es posaven al cap al final de la temporada 15, on Jackson acusa Maggie de no respectar-lo i ella l'acusa de no agradar-la. Mentre Jackson critica la vacil·lació de Maggie per 'expandir-se', ella fa trets a la seva vida afluència, cridant-lo 'Mr. Monopoli. ”\nGrey el showrunner Krista Vernoff va compartir que l'argument va ser calculat acuradament. 'Sento que passava molt de temps. Em sentia com Maggie i Jackson tenien una baralla que gairebé els va trencar al [setè episodi] de la temporada passada. I així, en el moment en què estaven lluitant a la final, em va semblar que deien coses de les que realment no podrien tornar ', va dir Vernoff a Entertainment Tonight.\nestà camilla malalta\nSi bé a Vernoff li agradava maridar els actors des del punt de vista creatiu, també veu la trama provocativa que podria derivar de l'escissió de la parella. 'Estimo aquests dos actors i m'encanta el treball junts en parella, i estimo el treball junts en parella, amb una ruptura dolenta i difícil. És tot emocionant ', va dir. Han tingut una ruptura molt dolorosa. És dolorós un període de ruptura, però quan es separen quan els pares es casen entre ells, cosa que significa que hauràs de romandre en l’àmbit dels altres,itreballes junts al mateix hospital, cosa que significa que t’has de veure cada dia i un de vosaltres ha saltat immediatament a alguna cosa nova, que no és fàcil. No faré cap intenció que se'ns faci fàcil aviat. '\nEntra a 'Estació 19' ...\nEls aficionats que van veure l'estrena de la temporada 16 probablement van atrapar que Jackson ja sembla estar considerant el romanç fora del Grey Sloan Memorial Hospital. Aparentment es desenvolupa una química amb Estació 19: Vic Hughes (interpretat per Barrett Doss), els espectadors potser es pregunten si encara serà aviat que Jackson ja continuï avançant.\nTorna a les nostres pantalles ja! # Station19: @dontgo_jasonwaterfalls\nUna publicació compartida per Station 19 (@ station19) el 26 d'agost de 2019 a les 10:33 PDT\nVernoff està obert a jugar amb la idea. 'Crec que és un comportament humà. Sovint ens reconfortem amb alguna cosa nova quan hem passat per alguna cosa dolorosa ”, va dir a Entertainment Tonight. 'M'interessa explorar tot el temps que la gent no es comporta bé. Les persones que prioritzen el seu impuls sobre els sentiments d’una altra persona, crec que és humà i fa una gran televisió. '\nQuant a l'estat de qualsevol tipus entre Jackson i Maggie, Vernoff decideix dedicar-se al moment amb la història, veient una ruptura complicada com a visió addictiva i l'afegit d'afegir un personatge del programa spinoff com un bonus addicional. 'Es tracta d'una mica de creixement lent ... Sabia que era hora que Maggie i Jackson es trenquessin al final de la temporada passada', va dir. 'Em vaig fer càrrec Estació 19 i estava mirant totes les peces en moviment i només tenia una sensació sobre aquestes dues coses. I així, ho vam provar i tota la història és emocionant. La complexitat de tot és realment interessant. Ha passat molt de temps Grey va tenir un desordre que va desordenar. '\nEls aficionats hauran de seguir sintonitzant Anatomia de Grey els dijous per veure com es reprodueix tot!


Les provocacions verbals contra Rússia són contraproduents - Converses a Catalunya\nLes provocacions verbals contra Rússia són contraproduents\nEn visita sorpresa a Kíev fa uns dies, el general Lloyd Austin, secretari de defensa dels Estats Units, afirmà que l’objectiu del seu país era assegurar-se d'”afeblir l’exèrcit rus a tal punt que ja no pugui atacar cap dels seus veïns”.\nÉs normal que els Estats Units ajudin amb decisió Ucraïna, un país amic que ha estat atacat per un altre de més ben armat i a més sense cap provocació per part ucraïnesa. Però una altra cosa molt diferent és persistir en la provocació i humiliació verbals de Rússia, país que compta amb l’arsenal nuclear més important del món i que a més és un soci econòmic indispensable per a Europa.\nLes declaracions d’Austin s’afegeixen a les del president nord-americà Joe Biden a Varsòvia a finals de març, quan declarà que Putin no podia seguir al poder, apel·lant clarament a un canvi de règim a Moscou.\nDeclaracions com aquestes tenen un doble efecte a Rússia: per una banda, augmenten els temors entre les elits de que Occident s’ha efectivament proposat arruïnar el país.\nPer l’altra banda, proporcionen matèria primera de la més alta qualitat als mitjans de comunicació russos per justificar la guerra. Així, la narrativa de Putin segons la qual la invasió de Ucraïna és en realitat una “operació militar especial”, una mena d’atac preventiu amb un objectiu purament defensiu, guanya credibilitat.\nUn cercle viciós entre Rússia i Occident incubat des del 1991\nSegons el periodista francès especialitzat en Rússia Renaud Girard, el primer cop que Vladimir Putin declarà que Occident tenia el pla secret d’encerclar Rússia fou a la Conferència de Seguretat de Munic del 2007.\nPerò els orígens d’aquesta desconfiança remunten al segle passat.\nFou a la fi de la Unió Soviètica al 1991 que s’inicià un cercle viciós en que Rússia intentava preservar, sovint per la força i de forma matussera, la seva esfera d’influència als països veïns d’Àsia Central i Europa de l’Est. Alhora, Occident expandia la seva influència cap a les antigues fronteres soviètiques, depassant molt ràpidament les del dissolt Pacte de Varsòvia.\nEra previsible que aquestes dues tendències oposades acabarien provocant un conflicte major si cap de les dues parts no modificava el seu comportament. Per la narrativa russa, la revolució d’Ucraïna del 2014 és l’evidència més clara de que els temors expressats per Putin al 2007 s’han confirmat. Però és que a més, les declaracions nord-americanes semblen ara confirmar-ho del tot.\nEn l’actual guerra, costa d’entendre que la posició de Washington sigui més extrema que la del propi país víctima de l’atac.\nEl problema és que l’escalada verbal de la Casa Blanca i del Congrés nord-americà sembla indicar que l’objectiu dels Estats Units no és salvar Ucraïna, sinó afeblir el màxim possible a Rússia. Són dues coses molt diferents, ja que la darrera pot fàcilment esdevenir incompatible amb la primera.\nEn aquest sentit, l’entrega massiva d’armes ofensives a Ucraïna, com tancs de combat i artilleria de campanya, marca un abans i un després en el suport occidental a Kíev. A diferència de l’armament lleuger entregat fins ara, es tracta de materials que tenen potencial per allargar la guerra i incrementar la destrucció d’Ucraïna.\nPerò no és només Ucraïna qui patiria les conseqüències d’una guerra llarga contra Rússia. Europa també se’n ressentiria, i molt. Rússia patirà les sancions europees, però se n’acabarà sortint perquè la demanda pels seus productes existeix més enllà del bloc occidental i els seus aliats.\nEuropa, en canvi, té un dèficit estructural de matèries primeres. Perdre el nostre proveïdor natural, que és Rússia tant des d’un punt de vista econòmic, geopolític i inclús ecològic, tindrà probablement conseqüències nefastes.\nEntrar en el joc de provocacions verbal desplegat per un règim com el rus no està a l’altura de les promeses de les democràcies occidentals\nÉs clar que el to empleat per Rússia és igualment agressiu. Els mitjans de comunicació del Kremlin parlen de “desnazificació”, de “genocidi” de la població russòfona ucraïnesa i de la possibilitat d’una escalada nuclear. Però se suposa que les democràcies occidentals haurien de ser capaces de quelcom millor.\nEntrar en el joc de provocacions verbal desplegat per un règim com el rus no està a l’altura de les promeses de les democràcies occidentals. Pitjor encara, l’escalada verbal nord-americana està contribuint a tensar la corda més i més. I, a pesar de que els seus líders no vulguin o no sàpiguen veure-ho, Europa necessita mantenir canals oberts amb Moscou.


TRAVETA DESAFORTUNADA | BLOC D'EN FRANCESC PUIGCARBÓ\nFrancesc Puigcarbó 20.2.17 2 comentaris\nSabadell ret homenatge a Xavier Vinader, referent antifeixista i a favor de la llibertat d’expressió. Durant l'acte s'ha inaugurat el grafitti en memòria del periodista que l'artista Zubir ha hagut de refer a corre-cuita després de l'atac feixista de la nit de dimarts passat.\nUn centenar de persones es varen acostar divendres passat al Centre Cívic de Sant Oleguer de Sabadell per retre homenatge a la figura del periodista Xavier Vinader, referent de la lluita contra el feixisme i de la defensa de la llibertat d’expressió. L’acte es va fer coincidir amb la celebració del 70è aniversari de Vinader, que va morir el 9 d’abril de 2015, i la commemoració dels 40 anys de la vaga general del 1976 a la ciutat, la primera que es va fer a l’estat espanyol.\nDurant l’acte es va inaugurar el mural en memòria del periodista que l’artista Zubir va pintar al mur del centre cívic i que ha hagut de refer pràcticament en la seva totalitat treballant contrarellotge després de l’atac que va partir la nit de dimarts passat.\nLa presidenta del Parlament, Carme Forcadell, amiga i companya de feina de Vinader, va parafrasejar Vinader quan recordava que ‘la llibertat d’expressió, com tots els drets que es conquereixen, s’ha de defensar cada dia, a cada moment, perquè sinó la vigiles te l’aniran esquilant’.\nEn aquest documental es pot entreveure la dimensió de la figura del periodista Xavier Vinader, a qui vaig conèixer, en uns circusntàncies no massa favorables per a mi. En Xavier era una mica mes jove que jo, ens portàvem un any i mig. Quan jo tenia tretze anys, estudiaba a l'Academia del Sr. Caldes, al carrer Josep Renom, eren clases de 30/40 alumnes, esbojarrats i pocasoltes, jo el primer. En Xavier va arribar un dia a classe, el curs ja havia començat, i ningú ens va avisar de la seva minusvalía encara que ens hem podíem haber adonat facilment, però no ho varem fer, ni jo ni els meus companys.\nNosaltres, ens asseiem al final de la clase, just al costat del passadís que duia al lavabo i allí va anar en Xavier, i nosaltres, un altre i jo, per fer la gracieta, quan passaba li vàrem fer la traveta i ell va caure al terra, però com no tenia força als braços i mans, va caure a plom espategant amb la cara al terra. Ens varem espantar en veure que havia perdut el coneixement i no es movia, en adonar-nos del que havíem fet,i afortunadament és va refer, i després a banda de la bronca que vàrem rebre, va ser quan ens varen comentar la seva minusvalía. Una minusvalía física, car intel·lectualment Xavier Vinader fou un periodista immens, honest, tenaç i valent, que va crear escola en la branca de periodisme de investigació. Ja no hi ha periodistes com ell, però si que encara queden feixistes que embruten el seu grafitti.\nTot Barcelona 20 de febrer, 2017\nPorque la gente tiene la memoria fragil, por eso ensucian el graffiti.\nFrancesc Puigcarbó 20 de febrer, 2017\no porquè la conserven i el recorden con a un enemic, els feixistes tenen bona memòria.\nPero ya no lo serán - Loam - *Seguirán llamándola Tierra* *pero ya no lo será.* *Seguirán llamándoles océanos,* *pero ya no lo serán.* *Seguirán llamándoles ríos,* *pero ya no lo s...\nAntona monta una cena de compromisarios canarios previa al congreso del PP\nMarc Gasol participa en un rescate en el Mediterráneo: “Esto es inhumano”


Llibertat condicional a Rato per tindre 70 anys, pagar la responsabilitat civil i realitzar un programa de reinserció - À Punt\nLlibertat condicional a Rato per tindre 70 anys, pagar la responsabilitat civil i realitzar un programa de reinserció\nL'exvicepresident del govern d'Aznar va obtindre a l'octubre el tercer grau, que li permetia eixir de la presó mitjançant control telemàtic.\nRodrigo Rato a l'eixida de la presó de Soto del Real en una imatge d'arxiu / Efe\n12 de febrer 2021 - 12:04\nEl titular del jutjat central de vigilància penitenciària, José Luis Castro, ha concedit la llibertat condicional a Rodrigo Rato, exvicepresident del govern del PP, per ser major de 70 anys, haver pagat íntegrament la responsabilitat civil i perquè ha realitzat un programa de justícia restaurativa, segons consta en la resolució judicial. Una decisió que té el suport de la Fiscalia. Rato ha obtingut a més un permís per a viatjar diversos dies a Londres per a veure la filla. Rato compleix des del 25 d'octubre de 2018 una condemna de quatre anys i mig de presó per apropiació indeguda.\nEntre els aspectes que valora el jutge s'inclou, que ha realitzat “de manera positiva” el programa de justícia restaurativa, que ha tingut una conducta penitenciària “adaptada” o que ha pagat la responsabilitat civil. És a dir, concorren tots els requisits per a la llibertat condicional excepte el fet d'haver extingit les tres quartes parts de condemna, això serà el 7 de març de 2022.\nEl jutge recorda que la llibertat condicional comporta que Rato quede sota custòdia familiar o fraternal, ja que haurà de quedar subjecte a la cura i vigilància de qui designe, amb l’obligació de residir en el lloc que prèviament comunique a l'efecte d'estar localitzat per al seguiment dels serveis socials penitenciaris, així de comunicar qualsevol canvi.\nEl que fora vicepresident econòmic en el govern de José María Aznar va entrar a la presó l'octubre de 2018 quan el Tribunal Suprem va confirmar la condemna imposada per l'Audiència Nacional a quatre anys i mig pel cas de les targetes black de l'extinta Caja Madrid. A l'octubre, el jutjat de vigilància penitenciària de l'Audiència Nacional va concedir el tercer grau a l'expresident de Bankia i de l'FMI sota control telemàtic, una decisió que es va comunicar l'endemà de conéixer la sentència que l’absolia per l'eixida a borsa de l'entitat bancària que va dirigir.


El 'Titanic' emergeix cent anys després a Antena 3 amb dues sèries\nLa cadena torna a confiar en Fellowes després de l'èxit de 'Downton Abbey'\nAntena 3 estrenarà dues sèries sobre el Titanic el 2012, coincidint amb el centenari de l'enfonsament del vaixell. Una se centrarà en la seva construcció i l'altra, amb guió de Julian Fellowes, en el naufragi.\nNATALIA ARAGUÁS BARCELONA. Actualitzada el 22/11/2011 00:00\n260x366 Titanic: sangre y aceroés una superproducció amb un pressupost de 28 milions de dòlars i va començar a rodar-se a Irlanda a l'estiu. / ANTENA 3 Titanic: sangre y aceroés una superproducció amb un pressupost de 28 milions de dòlars i va començar a rodar-se a Irlanda a l'estiu. / ANTENA 3\nEl 14 d'abril del 1912 va tenir lloc el naufragi més mediàtic de la història, el del Titanic. L'any que ve es commemora el centenari de la catàstrofe i Antena 3 no ha desaprofitat l'ocasió. La cadena de Planeta estrenarà el 2012 dues produccions protagonitzades pel Titanic. Una que passa abans que el transatlàntic salpés del port anglès de Southampton amb la intenció d'arribar a Nova York en sis dies. L'altra, sobre el que va succeir després.\nLa sèrie Titanic: sangre y acero se centra en la construcció del Titanic del 1907 al 1912 a Belfast, on hi havia en aquella l'època les drassanes més grans del món. Amb un total de dotze capítols, d'una hora cadascun, és una superproducció de De Angelis Group en la qual participa Antena 3, juntament amb altres empreses audiovisuals europees. Amb un pressupost de 28 milions de dòlars, la ficció va començar a rodar-se a l'estiu a Irlanda i té com a director Ciaran Donnelly, responsable de Los Tudor i Camelot.\nTitanic: sangre y acero està protagonitzada per Kevin Zegers (Gossip Girl), en el paper d'un jove enginyer naval canadenc. Al repartiment destaquen Chris Noth (The Good Wife, Sexe a Nova York), Derek Jacobi (El discurs del rei) i Neve Campbell. També hi participa l'actor Gonzalo Ramos (Física o química), que interpreta un jove periodista que cobreix l'esdeveniment. A part de la construcció del Titanic en si mateixa, la sèrie té com a teló de fons el convuls Belfast d'aquell temps: les condicions dickensianes de treball a la ciutat més gran i industrialitzada d'Irlanda, la lluita entre catòlics i protestants i el component econòmic del conflicte hi queden reflectits.\nPeriple i naufragi\nAntena 3 també emetrà el 2012 una minisèrie de la cadena britànica ITV que prepara Julian Fellowes, creador de Downton Abbey i guanyador d'un Òscar per Gosford Park. La ficció se centra en el viatge del Titanic i el seu tràgic final. Com la pel·lícula de James Cameron -la segona més taquillera de la història, amb més de 1.800 milions de dòlars, després d'Avatar,del mateix director- aquesta minisèrie posa l'èmfasi en la interrelació entre els passatgers durant el periple. Romanços, intrigues i jocs de contrast entre els viatgers més benestants i els de les classes populars formaran part de la trama.\nAntena 3 torna a confiar en el segell de Fellowes davant els bons resultats d'audiència de Downton Abbey. La primera temporada de la sèrie va acomiadar-se a la cadena privada l'abril passat amb una mitjana de tres milions d'espectadors i un 14,8% de share. Antena 3 retransmetrà aviat els nous capítols, segons anuncia al seu web.


Assegurances mèdiques per a empreses de més de 50 empleats - DKV\nAssegurances mèdiques per a empreses\nAssegurances de salut fetes a mida de les teves necessitats i les de la teva empresa. A partir de 50 assegurats\nDisposaràs d'un equip d'experts que analitzaran les teves necessitats i t'oferiran les millors solucions de salut i benestar per als teus empleats.\nDes de DKV Gestiona, tindràs una visió 360 de les teves pòlisses, amb alarmes, gestió de dades, etc.\nImplanta programes de promoció de la salut al lloc de treball en funció de l'estat de salut dels teus empleats.\nA través de l'app Quiero cuidarme Más, tindreu els serveis de videoconsultes des del mòbil sense necessitat d'absentar-se de la feina.\nConsultes virtuals amb un metge\nHores estalviades en desplaçaments\nConeix els productes i serveis pensats per a les grans empreses\nQuina assegurança de salut encaixa amb les vostres necessitats?\nAssegurança de quadre mèdic per a la teva empresa\nCobertura total sense llistes d'espera: assistència primària, accés directe a totes les especialitats sense visita prèvia al metge de capçalera, cirurgia i hospitalització, cobertura dental, podologia, fisioteràpia i rehabilitació sense límit de sessions. A més, viatja tranquil amb l'assistència en viatges de menys de 180 dies a l'estranger.\nSaludPlus & Company\nS'adapta al que els teus empleats necessiten\nL'assegurança de salut que pots dissenyar a la teva mida. Una assegurança de quadre mèdic que inclou assistència primària, totes les especialitats sense llistes d'espera i un ampli horari d'atenció, hospitalització i cirurgia. I a més, t'ofereix la possibilitat de triar mòduls addicionals de reemborsament com ara odontologia, despeses de farmàcia, òptica i ortopèdia, reproducció assistida, etc.\nAssegurança de salut de reemborsament\nAccés directe a tots els especialistes i centres del món, tant a Espanya com a la resta del món; podràs anar a qualsevol centre, estigui concertat dins el quadre mèdic de DKV o no, i et reemborsarem entre el 80% i el 90% de les despeses totals. Inclou assistència primària i accés directe a totes les especialitats i mitjans diagnòstics, servei dental, podologia, fisioteràpia i rehabilitació sense límit de sessions.\nLa solució de salut i benestar a l'abast de totes les empreses\nConsultes il·limitades presencials en les especialitats més demandades, sessions de fisioteràpia i analítica anual. A més, els empleats podran fer videoconsultes amb els seus metges especialistes de manera immediata, incloent-hi l'atenció psicològica per videotrucada, evitant així desplaçaments. Sense limitacions d'edat ni qüestionaris de salut i sense períodes de carència.\nVols una solució personalitzada per a la teva empresa?\nTenim una solució personalitzada per a tu. Vols parlar amb un consultor expert en assegurances per a empreses? Emplena el formulari següent perquè es posin en contacte amb tu i puguem oferir-te la millor assegurança a partir de les teves necessitats i les de la teva empresa.\nAquests són els avantatges de les assegurances de salut DKV per a empreses\nCobertures a les teves necessitats\nPodràs implantar programes de promoció de la salut al lloc de treball.\nSom experts en salut\nEns agrada ser transparents, i per això, t'expliquem l'experiència de clients com tu\nDirector de Recursos Humans d'HUGO BOSS Benelux B.V. i CIA, S.C.\nEl personal valora molt positivament l'assegurança amb DKV pel seu tracte pròxim i la ràpida resolució de problemes.\nIgnacio Rubial Giralte\nPer què confien en DKV?\nSempre intenten ajudar en qualsevol problema que sorgeixi, estan disponibles per a tots els usuaris de manera molt pròxima.\nQuè troben a DKV?\nTracte pròxim, facilitat en la gestió, resolució de problemes\nQuin nivell de satisfacció tenen els empleats amb DKV?\nAmb prou feines hem rebut queixes del servei, potser alguna respecte a la dificultat d'autoritzar alguna prova, però el personal restant valora l'assegurança mèdica de DKV amb una puntuació molt alta.\nPassos per convertir la meva companyia en una empresa saludable\nInformació sobre l'assegurança DKV Salud & Company per consultar-la més endavant\nFullet DKV Integral Empresas\nConeix els serveis i les cobertures que t'ofereix l'assegurança de quadre mèdic DKV Integral per a empreses\nFullet comercial DKV Salud Plus & Company\nConeix els principals avantatges, cobertures i serveis de DKV SaludPlus & Company.\nFullet DKV Mundisalud Empresas\nFullet DKV Mundisalud, l'assegurança de reemborsament amb la qual triar lliurement a quin metge o hospital vols anar, sense preocupar-te de si està concertat o no.\nInformació DKV Salud Plus & Company\nDocument estàndard amb informació resumida que t'ajudarà a comparar DKV SaludPlus & Company amb les assegurances d'altres companyies.\nCondicionat DKV Salud Plus & Company\nConeix tots els detalls de l'assegurança de salut per a empreses DKV SaludPlus & Company: les cobertures, serveis addicionals, cobertures opcionals i condicions de contractació, i aclareix els teus dubtes amb les preguntes més freqüents.\nLímits de reemborsament DKV Salud Plus & Company\nInformació sobre el reemborsament de despeses mèdiques, odontològiques, de farmàcia, òptica, ortopèdia i fisioteràpia, a Espanya i a l'estranger. amb DKV SaludPlus & Company.\nQuines formes de contractació hi ha per al col·lectiu d'empresa?\nQuantes persones s'han de donar d'alta en l'assegurança perquè es consideri col·lectiu d'empresa?\nDe més de 50 empleats per contractar el mòdul DKV Salud Plus and Company.


Avenços d'INSPIRE a Europa - Geofumadas\nAvenços d'INSPIRE a Europa\nLa recent versió d'Geoinformatics porta un valuós resum de com marxen les coses a Europa en el marc de la iniciativa INSPIRE, que el recentment passat mes de juny va realitzar la conferència anual a Edimburg. Tots els informes per país estan disponibles per any, però aquest article constitueix una interessant aproximació a l'abast de l'a l'any 2010, llegir-lo permet veure una perspectiva global del que es pot fer en l'àmbit de les Infraestructures de Dades Espacials amb una perspectiva regional .\nEs torna valuós un parell de gràfics comparatius de l'article, on Espanya es porta un parell de reconeixements; tot i la disparitat del seu context amb altres països menys "complicats" en grandària, legislació i cultura institucional.\nLa directiva INSPIRE (INfraestructure for SPatial InfoRmation in Europa) és una fumada astral, que porta diversos anys però que s'inicia en implementació a partir de 2007 sota la directiva 2007 / 2 / EC. La seva aspiració és l'any 2019 homologar la legislació, normativa i infraestructura d'accessibilitat a dades espacials per a la seva òptima utilització en el desenvolupament de polítiques per a la regió europea. Inicialment dirigida als 27 estats membres, sense que això impedeixi un impacte que era d'esperar, ja que ara hi ha almenys 7 estats (Candidats a la UE i d'EFTA) que també estan implementant el procés i inclusivament participant molt activament per una suma total de 34.\nAquest tipus de plantejaments s'han vist en altres regions del món, inclusivament en el continent americà. No obstant això per veure el que ha aconseguit INSPIRE, considerant la complexitat d'aquests projectes, denota que hi ha un ardu treball realitzat.\nL'anàlisi de Geoinformatics inclou una revisió en sis aspectes:\nEls tècnics (Dades, metadades i Serveis) i els no tècnics (organització, assumptes legals i finançament).\nTot i que cada informe es basa en una matriu comparativa unificada que inclou 9 aspectes:\nMarc jurídic i finançament\nDades dels annexos d'INSPIRE\nDades temàtics de l'entorn\nÚs i eficiència de la INDE\nUn gràfic apareix a l'inici de l'informe, marcant en verd els aspectes que han tingut major canvi des de l'últim monitoratge pel que fa als aspectes anteriorment llistats.\nNo ha de ser una tasca senzilla, considerant que els països requereixen portar les directrius a polítiques d'estat i després donar-li un seguiment que se surt dels cànons fins fa uns anys acceptats en el tema geoespacial. Per al cas, el paper de les agències nacionals de mapatge, com són els casos d'Instituts Geogràfics han hagut de marxar adaptant a les noves tendències -que ja les deia el document Cadastre 2014- que fa a la vinculació públic privada. No diguem el canvi en la legislació de territoris que senten que es violenta la seva autonomia o se'ls imposa normes aparentment innecessàries.\nEl cas d'Espanya és esmentat positivament per l'esforç que es fa a la vinculació dels governs locals. També s'esmenten França i Itàlia encara que el mèrit l'hi porta Dinamarca, que bo, té un context territorial i cultural bastant particular; el 90% de les seves municipalitats estan molt integrades al procés. I esmento el de context perquè amb prou feines té 98 municipalitats, que és com el 1% de les que té Espanya.\nMés enllà de l'article de Geoinformatics hi ha molt a aprendre dels diferents informes de cada país, que malgrat que el format d'avanç es basa en la matriu uniforme, cada país té lliçons que aportar. Per al cas, crida l'atenció l'informe de Bèlgica, que inclou toleràncies de precisió per a mapes a diferent escala, també els diferents models interagenciales que en alguns casos inclouen diagrames com el cas de Xipre i Noruega.\nUn altre aspecte en què sobresurt Espanya és en la disponibilitat de serveis. Si bé el Geoportal no és una obligatorietat, l'informe reflecteix que almenys 18 països tenen un prototip de portal IDEE. Aquí sobresurten Lituània i França, i es fa èmfasi en el cas d'Espanya d'on es diu hi ha implicació de 7 ministeris, 16 regions, 400 municipalitats, 833 serveis WMS, 205 WFS i 9 CSW.\nEn conclusió, INSPIRE és un clar exemple de l'esforç regional per la interoperabilitat. Si bé és qüestionable la limitant d'alguns contextos que no veuen resultats ràpids, les disparitats entre països amb processos legislatius enutjosos (funcionaris o polítics que no l'entenen al tema), limitants d'infraestructura física, és de valorar el treball sistemàtic.\nProcessos com aquest són oportunitats valuosíssimes per a la sostenibilitat del model de negocis en el camp geoespacial. Tant les empreses que produeixen programari que consideren aquesta regió un dels seus millors mercats, com les prestadores de servei que solen anar al darrere, i el model OpenSource que martelleja amb guanyar un espai en el mercat i que aquí té coses a dir pel que fa a valor col·laboratiu o defensa d'estàndards.\nSi jo estic en un municipi amb aïllament territorial i pèssima connectivitat segur no li trobaré sentit a aquesta inspiració. No obstant això cal llegir entre línies, ja que estem parlant d'un context on es marcaran tendències irreversibles; entendre aquest model ens permet donar-li la raó a estratègies de la inventiva geoespacial (com els hypermodels de Bentley, ArcGIS for inspiri i el CityGML, per posar tres exemples).\nAquí es poden veure tots els informes d'INSPIRE\nAquí es pot veure el reportatge de Geoinformatics\nmissatge anterior«Anterior Trampa en aparents missatges de Gmail\nsegüent post Tenir una amant com tusegüent »


Política de privacitat, galetes i avís legal - Alquiler de vehículos sin conductor VAN CAR\nVancar, d’ara endavant RESPONSABLE, és el Responsable del tractament de les dades personals de l’Usuari i l’informa que aquestes dades seran tractades de conformitat amb el que disposa el Reglament (UE) 2016/679 de 27 d’abril de 2016 (GDPR) i la Llei Orgànica 3/2018 de 5 de desembre (LOPDGDD), per la qual cosa se li facilita la següent informació del tractament:\nCriteris de conservació de les dades: es conservaran durant no més temps del necessari per mantenir la fi del tractament i quan ja no sigui necessari per a tal fi, es suprimiran amb mesures de seguretat adequades per garantir la seudonimización de les dades o la destrucció total de els mateixos.\nDret a presentar una reclamació davant l’autoritat de control ( apdcat.gencat.cat ) si considera que el tractament no s’ajusta a la normativa vigent.\nVancar. Sant Sebastià 267, Terrassa – 08221, Barcelona.\n_ga: galeta de Google Analytics que habilita la funció de control de visites úniques. La primera vegada que un usuari entri al lloc web a través d’un navegador s’instal·larà aquesta galeta. Quan aquest usuari torni a entrar a la web amb el mateix navegador, la galeta considera que és el mateix usuari. Només en el cas que l’usuari canviï de navegador, es considerarà un altre usuari. Caduca als 2 anys des de l’última actualització. Informació de l’tractament realitzat per Google Analytics aquí .\n_gat: Aquesta galeta s’associa amb Google Analytics. S’utilitza per limitar la velocitat de petició – la limitació de la recollida de dades en els llocs d’alt trànsit. Caduca als 10 minuts.\nA la secció «Historial de navegació», feu clic a Suprimeix l’historial de navegació en sortir.\nPer a més informació sobre Internet Explorer premi aquí .\nPer a més informació sobre Mozilla Firefox premi aquí .\nSafari Versió 5\nPer a més informació sobre Safari premi aquí .\nPer a més informació sobre Òpera premi aquí .\nLlei dels Servicioss de la Societat de la Informació (LSSI)\nVancar, responsable del lloc web, d’ara endavant RESPONSABLE, posa a disposició dels usuaris el present document, amb el qual pretén donar compliment a les obligacions disposades en la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la informació i de Comerç Electrònic (LSSICE), BOE Nº 166, així com informar a tots els usuaris del lloc web respecte a quines són les condicions d’ús.\nVancar es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d’informació que pogués aparèixer al lloc web, sense que hi hagi obligació de preavisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com suficient amb la publicació al lloc web de Vancar.\nNom de domini: http://www.vancar.net\nNom comercial: Vancar\nDenominació social: PUNTS DE LLOGUER, SL\nDomicili social: Sant Sebastià 267, Terrassa – 08221, Barcelona.\nEls dissenys, logotips, text i / o gràfics aliens al RESPONSABLE i que poguessin aparèixer en el lloc web, pertanyen als seus respectius propietaris, sent ells mateixos responsables de qualsevol possible controvèrsia que pogués suscitar respecte a aquests. El RESPONSABLE autoritza expressament a que tercers puguin redirigir directament als continguts concrets del lloc web, i en tot cas redirigir al lloc web principal de http://www.vancar.net .\nPer realitzar qualsevol tipus d’observació respecte a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, pot fer-ho a través del correu electrònic policy@vancar.net


desigualtats socials | El bloc de Xarxa Consultors\nArchivo de la etiqueta: desigualtats socials\nVídeo de presentació de les guies didàctiques del PaD\nDes de Xarxa Consultors hem elaborat 10 Guies Didàctiques per a la Fundació Jaume Bofill per treballar a les aules com és la societat catalana avui a partir dels resultats de l’enquesta Panel de Desigualtats Socials a Catalunya.\nPer presentar les guies, també hem elaborat un vídeo en el que s’explica el seu plantejament didàctic i funcionament.\nAquest vídeo també es pot veure des de la plana web del Panel de Desigualtats Socials a Catalunya, de la Fundació Jaume Bofill i el canal you tube de la Fundació.\nLes guies es composen d’una Proposta didàctica, un Quadern del docent i un Quadern de l’alumne, amb propostes d’activitats i materials de suport, totes elles descarregables gratuïtament a la web del PaD\nEsta entrada se publicó en Eines i Recursos, Recerca Social y está etiquetada con Adolescents, alumne, Ciencies socials, coneixement, desigualtats socials, ESO, Recerca social, Video en enero 20, 2014 por admin.\nNous materials didàctics per a la ESO: Com sóm els catalans?\nJa estan disponibles a la web de la Fundació Jaume Bofill els materials elaborats per l’equip de Xarxa Consultors Com som els catalans?. Materials didàctics per comprendre la societat catalana actual.\nEs tracta de 10 guies didàctiques amb propostes per treballar a la ESO diferents temes d’interès social: les classes socials, el paper de l’educació, la pobresa, el món del treball, el treball domèstic i familiar, l’habitatge, la joventut i l’emancipació, la formació de parelles, els models de convivència o els usos lingüístics.\nAmb aquests materials la Fundació Jaume Bofill posa a disposició dels centres de secundària pautes i eines per a reflexionar sobre les desigualtats socials i les condicions de vida al nostre país. D’aquesta manera, la Fundació busca contribuir a la divulgació del coneixement científic produït en el marc de les recerques realitzades a partir de les dades del Panel de Desigualtats Socials tot mostrant als alumnes d’ESO com aplicar el mètode científic a l’anàlisi de la realitat quotidiana.\nL’equip de Xarxa Consultors ha treballat en aquests materials des de començaments d’any, i els ha testat en diferents instituts, per tal d’ajustar-los a les necessitats d’alumnes i professors. Ha estat un d’aquests projectes que generen molta feina, però que, a canvi, donen moltes alegries. I la major alegria són els correus electrònics que ens estan arribant des dels centres que s’han descarregat els materials i que ens diuen que els utilitzaran en les seves classes. Esperem que els siguin molt útils i que contribueixin a fer arribar als alumnes d’ESO els resultats de la recerca social.\nEsta entrada se publicó en Eines i Recursos y está etiquetada con Adolescents, alumne, desigualtats socials, ESO, formació, Instituts, materials didactics, recursos en septiembre 10, 2013 por admin.\nFem un curs a l’escola d’estiu del CDL. Com explicar la societat catalana a l’ESO?\nDurant tot aquest any hem estat treballant per a la Fundació Jaume Bofill en l’elaboració d’uns materials didàctics que ajudin a explicar als alumnes d’ESO com és la nostra societat.\nEls materials parteixen dels 10 vídeos divulgatius elaborats per la Fundació Jaume Bofill per celebrar el 10 aniversari del Panel de Desigualtats dins el cicle “Trajectòries i canvi social a Catalunya. 10 anys, 10 debats”. En total, es proposen més de 100 activitats per treballar aspectes relacionats amb l’estructura i funcionament de la societat catalana i, més especialment, amb la comprensió de les desigualtats socials. Tots aquests continguts estaran aviat disponibles a la plana web de la Fundació Jaume Bofill.\nParal·lelament a la publicació d’aquests materials, hem programat un curs a l’Escola d’Estiu del Col·legi de Llicenciats per tal d’oferir al professorat d’ESO coneixements bàsics, materials, eines i estratègies que els ajudin a explicar als seus alumnes cóm és la societat catalana d’avui en dia.\nLes inscripcions ja estan obertes. Podeu accedir clicant en aquest link.\nTambé es pot accedir des del llistat de cursos de la web de l’Escola d’Estiu del CDL , seleccionant <Barcelona> i <ciències socials>. El títol del curs és Com som? Explicant la societat catalana actual als alumnes d’ESO i el codi del curs és el 133309.\nEsta entrada se publicó en Eines i Recursos y está etiquetada con Ciencies socials, Col.legi de Llicenciats, Cursos d'Estiu, desigualtats socials, Educació, Educació per la ciutadania, ESO, Formació de formadors en mayo 8, 2013 por admin.\nCom explicar la societat catalana a l’ESO? Testem uns nous materials didàctics als instituts\nDes de Xarxa Consultors estem elaborant per a tots els instituts de Catalunya uns materials didàctics per treballar a l’aula com és la societat catalana d’avui i, en especial, quines són les desigualtats socials. Els materials parteixen d’un encàrrec de la Fundació Jaume Bofill, a partir de 10 vídeos elaborats en motiu dels 10 anys del Panel de Desigualtats de Catalunya, “Trajectòries i canvi social a Catalunya. 10 anys, 10 debats”.\nCada vídeo està acompanyat d’una proposta didàctica i dos quaderns, un pel docent, l’altre per l’alumne, amb diferents propostes d’activitats i materials de suport per treballar a l’aula els continguts presentats al vídeo. En aquests moments estem realitzant les proves pilot i el contrast amb 4 instituts de Barcelona de diferents titularitats (públics, concertats i privats) i en diversos barris de la ciutat.\nEls materials volen motivar el debat i l’interès dels joves sobre temes socials actuals, i al mateix temps contribuir a que el coneixement científic elaborat a través del PaD tingui una major divulgació a la societat de Catalunya. Us presentarem en breu els materials didàctics finals!\nEsta entrada se publicó en Eines i Recursos y está etiquetada con alumne, barris, desigualtats socials, docent, instituts de barcelona, instituts de catalunya en marzo 7, 2013 por xarxaconsultors.


L'opinió de Xavier Freixas sobre la dimissió de Rodrigo Rato\nXavier Freixas, director del Màster universitari en Banca i Finances i del Màster en Mercats Financers opina sobre el possible rescat de Bankia i la dimissió de Rodrigo Rato, al diari ARA.\nHi ha un problema de transparència. Tenim uns bancs que no sabem què tenen a dins, una situació similar a la que es va produir als Estats Units el 2007. En tot cas, el tema de fons segueix sent la valoració dels actius immobiliaris. Tothom està esperant que els preus baixin encara un 20% més. Cada entitat podria crear un banc dolent, que s'aniria extingint a mesura que anés venent els habitatges tòxics. El sistema a Suècia es va fer bé fa anys.


Donem els premis del Joc de pistes | Biblioteca Can Baratau\nDonem els premis del Joc de pistes\nBiblioteca Can Baratau > Donem els premis del Joc de pistes\n25.01.2019 GeneralDaniel Ramos\nAvaluades les respostes rebudes n’hem trobat només dues amb prou respostes bones per merèixer el premi; i qui primer ho va enviar ha estat algú que ja coneixem, ja que va guanyar el Joc de l’any passat: Eulàlia Vilaplana. En segon lloc, amb els mateixos encerts, Teresa Noguer. El tercer lloc s’ha considerat declarar-lo desert.\nUs ha resultat una mica complicat el test de les 7 preguntes? Algun suggeriment ? Feu-nos-ho saber, i ho tindrem en compte per l’any vinent.\nEnhorabona a les guanyadores. Ens posarem en contacte amb elles.\n← Les solucions del Joc de Pistes\t22 de febrer – Natalia Ginzburg →


L’home es diferencia de l’animal perquè beu sense set. Ho il·lustrava Ortega y Gasset a propòsit d’una de les accions que ens és més comuna. Tenir set. “Tinc set” és una frase que sents sovint en boca de les criatures, o d’alguns malalts, però també té ressons bíblics: Jesús les va pronunciar (Jn 19, 28) i també va anunciar “benaurats els qui tenen set”, els qui connecten amb la set interior (Mt 5,6). Jesús es dirigeix a la samaritana amb un “Dona’m aigua”. I la darrera frase de Jesús a l’Apocalipsi és “qui tingui set, que vingui” (Ap 22 ,17). La set apareix molt als textos bíblics, i no és només set d’aigua.\nLa set s’ha tractat àmpliament a la Bíblia i com diu José Tolentino Mendonça “cremen en nosaltres moltes sets” i segueix: “Entrar en contacte amb la pròpia set no és una operació fàcil”.\nL’autor s’ha dedicat a recollir comentaris sobre la set, des de la mística a la literatura, passant per invocacions litúrgiques o apunts antropològics. El mateix El petit príncep ens ofereix evocacions sobre la set i el desert.\nLa set és un motor que propulsa reaccions i motiva el dinamisme\nLa set es declina de moltes maneres: la set del qui s’està morint, la set que és dolor de l’ànima, la set de la malaltia, de la insatisfacció perenne. La set també és positiva: la set de moure’s, de reinventar-se, de conèixer, d’explorar. La set es una oportunitat per créixer. Però en el moment en què la sents, no penses en créixer i pot ser molt desesperant.\nA Elogi de la set (Claret) es critica la set de la insatisfacció. I no és només una crítica al consumisme dels centres comercials, sinó també al consumisme en la vida espiritual. El desig té aquests capricis, que un cop s’ha consumit, deixa buit i insatisfet. Decep. I es torna a activar el desig. Quan tenim set quedem desvitalitzats, extenuats, deshidratats, físicament i mental. La set et deixa sense forces, ens porta al límit. Els viaranys del desig ens impulsen i ens mantenen vius, i l’esperança es basa en això, el sí però encara no. Esperar és tenir set. Les frases inspiracionals juguen amb la set i amb la gana, amb la voluntat i amb l’esperança. Steve Jobs ha passat a la història per la seva cèlebre frase “Stay hungry, stay foolish”, una crida a romandre amb gana i ambició, i amb creativitat i bogeria. La set és un motor que propulsa reaccions i motiva el dinamisme. Sense set vostè no estaria ni llegint aquest article, perquè només és la set, la moció interior, les ganes, les que ens permeten ser conscients que estem vius i tirar endavant. Cal fer pedagogia de la set, fer atractiva la set. I també ser capaços, en alguns moments, de ser un plàcid abeurador on els assedegats puguin sadollar la seva, de set.\nOpinió El perill del cristianisme Míriam Díez\nOpinió Morir-se religiosament Míriam Díez


El Badiu dels Micacos: de gener 2014\nCom va la llei? Com vol el rei!\n(Encetem un micaco legalista…)\nEn menys d'una setmana als diferents habitants dels Països Catalans se'ns ha il·legalitzat diferents coses: als del Principat se'ns recorda que el referèndum és il·legal, al País Valencià han il·legalitzat les emissions de Catalunya Ràdio i a Ses Illes s'ha il·legalitzat la senyera quatribarrada en les escoles, entre altres coses.\nVol dir això que als catalans ens agrada saltar-nos la llei? No, això vol dir que les lleis no les redactem nosaltres. I és que les lleis, com moltes coses a la vida, es poden utilitzar de dues formes diferents: per regular o per reprimir. Un mal govern és aquell que les utilitza més pel segon cas que pel primer.\nPerò de fet tampoc és res de nou, de fet hi ha una llegenda-rondatlla barcelonina que parla justament d'això. Explica la tradició que mentre Barcino estava sota control musulmà a les esglésies de la ciutat s'utilitzava un missal mossàrab que barrejava la tradició catòlica-romana amb rituals gots i àrabs i que s'adequava als costums de la majoria de la població cristiana.\nPoc temps després de que les tropes de Lluís el Pietós reconquerissin la ciutat per als cristians, el Papa va contactar amb el Rei per a que desterrés el culta mossàrab i recuperés el netament cristià i romà. El Rei volia complair al Papa però al mateix temps no volia enfrontar-se al poble i a l'església local, així que el que va fer va ser organitzar un Judici De Déu per a veure qui tenia raó.\nUn Judici de Déu era un duel que tenia que seguir un ritual precís i on, es creia, no era tan important les habilitats o les forces dels duelistes sinó la força que donaria Déu a qui tingués raó per a guanyar el combat. En aquest cas, seria la lluita de dos cavallers: un defendria el missal mossàrab i l'altre el catòlic-romà.\nAixí que es va preparar la lluita al Born, que era el lloc on es realitzaven les justes de cavallers i els Judicis de Déu a la Barcelona antiga. Evidentment el Rei va triar un cavaller força més hàbil i fort per a defensar el ritual catòlic-romà que no pas el que es va triar per defensar el mossàrab, però... ai-las, tot i els preparatius, el cavaller del ritual mossàrab va derrotar al del ritual catòlic, davant l'estupefacció de Rei i l'alegria de la població.\nLes notícies no van trigar a arribar a Roma, així com la ira del Papa no va trigar a arribar al Rei en forma d'amenaces d'excomunió. Entre l'espada i la paret, no va veure més solució que anunciar que l'anterior Judici de Déu quedava anul·lat perquè no s'havia seguit el ritual preparatori tal com calia i que, per tant, s'havia de preparar un de nou. En aquesta ocasió, el Rei, per assegurar-se la jugada, va decidir canviar el format del Judici de Déu i va promulgar que es faria una gran foguera en mig del Born on es llençarien els dos missals: el que es cremés abans seria amb el que Déu estaria en desacord.\nEl Rei sabia que el missal mossàrab era molt més prim que no pas el catòlic, però tot i així va cridar discretament al botxí i li va ordenar que preparés la foguera de tal manera que una part cremés molt més que l'altra i que a aquella part llancés el missal mossàrab.\nVa arribar el dia del Judici de Déu i el botxí va fer les coses talment se les va ordenar el Rei, però al llançar el missal mossàrab va bufar el vent i el va fer rodolar just al peus de la foguera, on el foc no havia arribat. En canvi, el missal catòlic va caure allà on volia el Rei i es va cremar totalment.\nAl veure això, el poble es va mostrar molt alegre i tothom reia content alhora que el Rei es quedava blanc, ja que no sabia com reaccionar. En aquell moment, un conseller seu se li va acostar a cau d'orella i, a l'escoltar-lo, se li va canviar del tot la cara.\nVa fer callar a tothom i els va dir : "Entenc que estigueu contents al veure el resultat de la prova, però alegrar-se de la crema d'un missal és una gran heretgia a ulls de Déu, un greu crim que mereix un càstig. I cap càstig més adient en aquest cas que adoptar el missal del que tant us heu rigut i fet burla." I de seguida va tramitar les ordres per abandonar el missal mossàrab i s'adoptés el catòlic-romà.\nEvidentment, aquesta decisió va crear un profund disgust a la població, que no s'estava de dir 'Com va la llei?, com vol el rei!', frase que es va convertir en un refrany per a demostrar que la llei es modela segons el gust dels poderosos.\nTelevisions, Censures i...\nPeticions i sobiranies\n(Encetem un micaco analitzador…)\nAhir el Parlament de Catalunya va aprovar per 87 vots a favor i 43 en contra demanar al Congreso Español la competència necessària per organitzar el referèndum independentista programat pel 9 de novembre. A mi m’agradaria fer un parell de comentaris al respecte.\nEl primer del que vull parlar és de la petició en si mateixa. Hi ha qui diu que no aquesta petició al Congreso Español no s’hauria de fer per varies raons: seria reconèixer la situació predominant del Congreso Español en el procés, la independència s’agafa i no es demana, etc etc. Jo, tot i entendre aquests raonaments, penso que estan equivocats. Aquest gest no es fa 'per Espanya' sinó 'amb Espanya i per la comunitat internacional’.\nSi Espanya fos intel·ligent el que faria seria rebre aquesta petició, acceptar-la i mirar d’aturar i recargolar tot el procés de la consulta el major temps possible. Ells passarien a controlar el ritme del procés. Per sort per nosaltres, sembla ser que Espanya contestarà amb un no rotund. I dic sort perquè de cara a la comunitat internacional que un estat democràtic denegui a part dels seus ciutadans realitzar un referèndum quan en altres casos similars ja ha passat (el Quebec) i en altres està a punt de passar (Escòcia) ens justificarà per poder realitzar qualsevol opció democràtica a partir del moment de la negació, des del referèndum a una declaració unilateral. O sigui, el ritme del procés el podrem marcar nosaltres sense haver de mirar què fa Espanya.\nPer últim m’agradaria parlar del justificant que exhibeix Espanya per negar la consulta. Diu que és ‘inconstitucional’, i cimenta aquesta justificació en el fet que a la Constitución Española es diu que ‘la sobirania recau sobre toda la nación española’ i, per tant, una part de ‘la nación’ no pot decidir res.\nAquesta darrera frase demostra com d’antiga ha quedat la Constitución Española, de fet més del que sembla i tot. I és que aquesta frase s’emmarca en una tradició d’Estats-Nació que ja als anys 70 del segle passat era un concepte totalment caduc. El problema és que Espanya no és un Estat-Nació i que la ‘nación española’ no existeix. España és un estat que està format per diferents nacions, voler fer veure que només hi ha una és manipular la realitat per interessos particulars.\nEls defensors d’aquesta idea es basen en dos preceptes: la ‘nación española’ sí existeix i la Constitución va ser votada per la gent. Evidentment eviten comentar que va ser votada al sortir d’una dictadura i en un ambient de ‘llibertat’ més que qüestionable (com es va veure anys més tard). Per una altra part si la ‘nación española’ existeix, com és que part d’aquesta nació (com ara Catalunya) tenen signes d’identitat col·lectiva continuats al llarg del temps amb centenars d’anys d’antelació als de la ‘nación española’ actual ?\nPenso que de moment anem bé, ara a veure com continuem...\nPublicat per Carquinyol a 07:30 Ubicació: Parlament de Catalunya\nSeguint la costum dels darrers anys, el primer apunt de l’any en aquest petit blog serveix per a tres coses: la primera, desitjar-vos a tot un feliç i profitós any 2014. La segona anunciar que avui és l’aniversari del blog, i que ja fa 8 anys que mira de fer-se un lloc, per petit que sigui, a la xarxa. I la tercera agraïr-vos de tot cor que encara us prengueu la molèstia de passar per aquí de tant en tant a llegir les meves bestieses.\nJo, per la meva part, només us puc dir que seguiré escrivint segons les ganes i el temps que tingui, sempre més escàs aquest darrer que no pas les primeres, cosa que ha fet també que darrerament no m’hagi passejat massa pels blogs que segueixo de forma regular. I és que aquest dies de Nadal han estat una mica ‘saturats’ gràcies a una combinació no desitjada de bactèries i virus que espero no tornar a repetir mai més.\nLa foto que acompanya aquestes lletres correspon al dia d’Any Nou al segon parc més gran de la ciutat de València, el Parc de la Rambleta, en una de les poques sortides que vam poder fer. Trobo que la foto transmet certa escalfor i energia positiva que voldria compartir amb tots vosaltres.\nEspero que durant aquest any puguem seguir compartint idees, vivències i imatges, ja sigui via els blogs o via Twitter, camí que vaig encetar l’any passat i que he potenciat sempre que he pogut. I és que per parlar de segons què, amb 100 i pocs caràcters hi ha de sobres...\nFeliç 2014 i rebeu una forta abraçada.


Clima continental - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl clima continental és el clima de l'interior dels continents a la zona climàtica temperada. Els oceans no influeixen a la seva temperatura, suavitzant-les, com als altres climes de la mateixa zona, cosa que dona hiverns freds i estius calorosos. Les precipitacions són més abundants a l'estiu, i a l'hivern són en forma de neu. Els rius són molt cabalosos, amb més aigua a l'estiu, i la vegetació típica és la taiga i l'estepa.\nÀrees del món que presenten un clima continental, segons Köppen\nEl clima continental es troba en grans àrees de terra continental a les regions temperades de les latituds mitjanes on hi ha una zona de conflicte entre les masses d'aire polar i tropical. Està definit com un clima temperat que presenta marcada diferència entre un calorós estiu i un sever hivern, el que el diferencia del clima oceànic, moderat tot l'any.\n3 Climes continentals\n3.1 Clima continental manxurià\n3.2 Clima continental humit\n3.3 Clima continental àrid\nArticle principal: Continentalitat\nLa continentalitat és una característica d'aquest clima, que consisteix en una gran diferència entre les temperatures d'hivern i les de l'estiu. Habitualment es considera que un contrast de 20 °C o més entre la temperatura mitjana del mes més fred i la temperatura mitjana del mes més càlid indica un clima continental. Aquestes característiques es produeixen per localitzar-se en l'interior dels continents o a regions aïllades per cadenes muntanyoses que impedeixen la influència marítima.\nEl clima continental es troba a les zones nord i al sud del planeta a nivells de latitud mitjana, que és la zona climàtica anomenada temperada. És un clima rigorós on les diferències de temperatures entre l'hivern i estiu són enormes: així mateix amb el dia i la nit, els estius són calents i els hiverns molt freds. Sempre hi ha gelades a l'hivern (a causa de les temperatures sota 0 °C) i en general pluges escasses.\nEls vents posseeixen una gran influència d'aquest tipus de clima, que fins i tot porten la seva influència fins a les zones costaneres. Està determinat, modificat i extremat per l'absència d'atemperament per part del mar.\nEstà marcat per pautes de temps variable i una gran variació estacional de temperatures. Els estius són sovint temperats i humits amb freqüents tempestes i hiverns que poden ser molt freds amb freqüents nevades i persistent cobertura de neu. La variació estacional de temperatura és típicament 25 °C - 35 °C i s'incrementa conforme es va terra endins i lluny de la influència moderadora de l'oceà. Llocs amb almenys quatre mesos de temperatures mitjanes diàries per sobre de 10 °C i al menys un mes per sota de 0 °C o -3 °C depenent de la font, i que no compleix els criteris per un àrid o clima semiàrid, són classificats com continental humit.\nNomés es troba en petites bosses (microclimes) en l'Hemisferi Sud, incloent altes elevacions de l'illa de al Sud.\nClima continental manxuriàModifica\nMapa del clima continental manxurià\nLa temperatura anual oscil·la entre els 10 ° C i els 0 ° C. Aquest subtipus de clima és propi d'algunes ciutats russes i de Corea del Nord, així com de nord de la Xina.\nÉs una varietat de el clima dels monsons, de manera que en les zones en què es dona aquest tipus de clima s'evidencia el contrast entre un estiu càlid i plujós en contraposició a un hivern fred i sec.\nClima continental humitModifica\nMapa del clima continental humit\nAquest subtipus té moltes similituds amb el continental manxurià. Només es diferencia en el fet que les temperatures solen ser més fresques i sol haver menys presència de pluviositat, el que el fa més sec. Aquest tipus de clima es dona en la major part d'Europa oriental i central, així com al sud-est del Canadà.\nClima continental àridModifica\nA diferència dels altres, és el més calorós a l'estiu i el més fresc a l'hivern. Àsia Central i Mongòlia són algunes de les zones en què es dona aquest clima.\nVegetació i faunaModifica\nLa vegetació adaptada al clima continental a Sibèria és per exemple el Làrix, una conífera de fulla caduca que domina la Sibèria oriental.\nLa fauna continental esta composta principalment per mamífers, ocells i aus migratòries.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Clima continental\n↑ 1,0 1,1 «clima continental». GEC. [Consulta: 2 gener 2021].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Clima_continental&oldid=29891679»\nDarrera modificació: 7 abr 2022 a les 14:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 abr 2022 a les 14:13.


El Manresa FS rep un càstig excessiu a la pista balear - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Manresa FS rep un càstig excessiu a la pista balear\nDos xuts llunyans i una errada del porter pràcticament consecutius condemnen els bagencs a iniciar la segona fase de la lliga amb derrota\nredacció. manresa 28.03.2021 | 23:14\nNoah Baffoe va segellar el triomf dels manresans | Jordi Biel\nNoah Baffoe va segellar el triomf dels manresans\nEl Manresa Futbol Sala va debutar en la fase d'ascens de Segona B amb una derrota al pavelló de Galatzó de Santa Ponça en un partit que va acabar amb un resultat massa dur per als bagencs pel que s'hi havia vist. Dos xuts exteriors i una jugada accidentada del porter Adil en dos minuts van arruïnar la bona feina feta pels homes d'Albert Manzanares.\nTots dos conjunts van iniciar el duel amb moltes ocasions de gol i els dos porters van ser els protagonistes. Qui va inaugurar el marcador va ser el Manresa, amb una bona combinació que va acabar amb rematada de Josan. Va ser l'única anotació abans del descans. A la represa, el Calvià va igualar aviat, però va rebre una bona resposta de peus de Nil, que va finalitzar perfectament un bon contraatac.\nMireia Pradell obté l'or estatal i la mínima europea en 50 m esquena.\nAl mal temps, bons pollastres.\nDes d'aquest moment, joc altern per a totes dues bandes abans d'arribar als moments fatídics. Dos xuts des de lluny, d'Eusema i Gordillo, van propiciar que els balears capgiressin el resultat abans que Adil rellisqués en una cessió d'Eric i propiciés el 4-2. Els visitants van implantar el joc de cinc futbolistes de pista, però els illencs van aprofitar els espais per anotar el cinquè gol i mantenir-se invictes a casa.\nEl Manresa FS queda fora de les posicions de Copa però es podria refer dijous, quan rebrà l'Escola Pia de Sabadell al Pujolet en una bona ocasió per sumar els punts.