octubre | 2014 | Per la Dignitat – Grup d’opinió\nPREGUNTES OPORTUNES – 89\nQuè ha respost Rajoy a les 23 demandes d’Artur Mas? Eren temes sense importància o recollien inversions estratègiques d’alt interès fins i tot per l’economia espanyola, i que fa anys que estan pendents malgrat haver estat pressupostades? Recordem que els pressupostos són llei; que l’estatut que va quedar després de la brutal retallada del Constitucional… és llei? Ho compleix el govern espanyol? No! Què va dir Rajoy? Prenia nota. Però segueixen pendents. Què pensar d’un govern que fa xantatge amb el que deu des de fa molts anys? Davant aquestes evidències de menyspreu als catalans i clar perjudici a la seva economia, llocs de treball, benestar segons la seva aportació… què ha de fer un ciutadà digne, demòcrata, coherent, conscient, lliure…?\nQuants catalans volen continuar “com s’està ara”? És el que ens suggereix el Partit Popular: “el millor per a Catalunya és continuar com s’està”. I quina és la situació actual…? Què suggereixen les multitudinàries manifestacions que sorprenen al món? Què suggereixen les enquestes? Què suggereix que el 70% del parlament declari la sobirania i demani un referèndum perquè la societat es manifesti democràticament? Què diuen els incompliments dels diferents pressupostos anuals de l’estat a Catalunya? I què dir de les disposicions que envaeixen competències, ataquen la llengua, recentralitzen? Recordem el dèficit fiscal crònic que acumula molts milers de milions i que tant perjudiquen el benestar dels catalans…? No és “així com s’està ara”…? Què diuen els fets objectius? seguir com “ara” és el que vol la majoria de la societat catalana…? seguir tractats com a colònia i veure atacada la seva identitat i possibilitat de llibertat, benestar, dignitat…?\nCap a on viatja Espanya? Rajoy sobre el procés a Catalunya: “Alguns volen fer un viatge a l’Edat Mitjana”. Es refereix a si mateix…? Si en l’edat mitjana existia l’absolutisme i una absència de democràcia… i “això” és el que demostra el govern espanyol… es possible que és refereixi a ell mateix. Cap a on viatja Catalunya? Cap a la submissió pròpia dels dominats, colonitzats, envaïts, de l’edat mitjana… o cap a la llibertat, la democràcia real, la independència de poders, el benestar dels ciutadans, pautes pròpies d’un país europeu del segle XXI? Cap a on viatgen els qui són demòcrates i volen votar, ser dignes, lliures… i cap a on els qui impedeixen votar, exploten, ignoren la voluntat majoritària…? D’acord amb els fets objectius no és Espanya qui viatja cap a l’edat mitjana…? Qui viatja al futur i qui al passat?\nQui és qui impedeix votar amb plenes garanties democràtiques…? Catalunya vol votar democràticament i respectant totes les exigències d’una consulta rigorosa. El govern espanyol es basa en una constitució que “impedeix votar”. Es proposa una consulta diferent. Per què no té les garanties democràtiques? No és perquè el govern espanyol ho impedeix? Per què no ho permet? És democràtica la seva posició? Davant aquesta realitat què ha de decidir un ciutadà que sí es demòcrata, digne?\nAquesta entrada s'ha publicat en POLÍTICA el 29 octubre 2014 per Per la Dignitat Grup d'opinió.\nPREGUNTES OPORTUNES – 88\nUna Possible “llei d’Índies” per a Catalunya? Què eren les lleis d’índies? Disposicions del rei espanyol per aplicar als habitants de les colònies. Recollien les moltes obligacions que tenien, inclosa l’esclavitud, i els seus molt pocs drets que ningú respectava. Aquí està la història. Ho decidia el rei, a la seva voluntat. El PP respon al PSOE: “reforma de la constitució per solucionar el tema català quan el president decideixi” Això és de monarquia absoluta o constitucional? Es va consultar als indis i es van respectar els seus pocs drets o se’ls va imposar el que va decidir el Rei i la seva cort a través dels virreis. Tenen intenció el PP i el PSOE de consultar els catalans? Què suggereixen els fets? Van respectar els governs espanyols el que recollia la constitució del 78 per a Catalunya? Van respectar els estatuts 1 i 2? Tenen intenció real de donar resposta a les aspiracions a que per dignitat, justícia, democràcia, recursos generats… tenen els ciutadans catalans…? Consultaran als catalans o els tractaran com als indis amb les lleis del rei de torn…? Què és el digne, democràtic, just, coherent davant una actuació com l’espanyola amb Catalunya?\nAcceptarien “ara” els ciutadans catalans l’estatut que el TC va anul·lar? Ho proposa l’expresident Zapatero. És creïble…? Qui va prometre respectar l’estatut que presentés el parlament català? Qui va assegurar al capdavanter de CIU de llavors, Artur Mas, que el parlament espanyol respectaria uns ajustos per superar possibles conflictes constitucionals? Qui va mentir en dues ocasions… per alegria de qui va presumir d’haver deixat l’estatut com una patena…? Quin suport va donar llavors el PSOE als catalans…? Per què el PSC era al costat dels qui van retallar? Què va fer el PP amb els líders del PPC que van recolzar inicialment l’estatut? Ha complert l’estat “alguna cosa” del “que va quedar de l’estatut super anul·lat”? Des de la dignitat, la justícia, la democràcia autèntica, la defensa de la història i el benestar dels catalans… és creïble “això” de reformar la constitució espanyola…? Algú pot confiar en qui sistemàticament ha incomplert?\nAbandonarà Rajoy aliats extremistes com li demana a Artur Mas? Aporta el “seny” que exigeix…? Encara no s’ha adonat de la “realitat” sociopolítica a Catalunya…? Qui creu que són els aliats extremistes del president? Partits i polítics independentistes…? No sap encara que els aliats extremistes són centenars de milers de ciutadans catalans que volen decidir el seu futur polític…? Ignora que són ja més de 3.000 les entitats, organitzacions empresarials, (actes amb més de 600 empresaris), sindicals, culturals; el 70% del Parlament…? És extremista la societat catalana que, segons les enquestes, vol votar en prop del 80%? Qui és extremista? Qui desitja actuar democràticament o… qui s’empara en lleis per impedir-ho? Què és tenir més “seny”? Escoltar les majories i actuar democràticament o ignorar-les i impedir la democràcia…?\nÉs just que el govern espanyol impedeixi a les famílies sense recursos passar un hivern humanament digne? És el que va aprovar el Parlament català. El govern ha recorregut i el Constitucional ho ha paralitzat. Des de la dignitat, la justícia, Quin comentari mereix aquest comportament de les autoritats espanyoles amb les famílies necessitades de Catalunya..?\nPREGUNTES OPORTUNES – 87\nDiu Felip VI el mateix que Felip V? L’actual rei Borbó diu: “Els espanyols ja no som rivals els uns dels altres”. Ha de ser el que van pensar els qui van guanyar la guerra de successió. Qui s’ha mostrat rival de qui des de fa 300 anys…? Qui va tractar d’imposar, i ho segueix intentant, la castellanització, regionalització, explotació, de Catalunya? Des de la transició, quants exemples de col·laboració ha demostrat Catalunya i quines respostes ha donat Espanya? Qui ha atacat i ataca sempre que pot i per tots els mitjans a Catalunya i els seus habitants? Qui ha recollit signatures contra qui…? Qui insulta, polititza i manipula tribunals per retallar aspiracions democràtiques als catalans? Qui explota a qui…? És possible que el rei d’Espanya no s’adoni dels fets? És ignorància o demagògia…?\nA qui es refereix Felip VI? Diu: “Volem una Espanya allunyada de la divisió i la discòrdia” Va ser Josep Pla el que va dir que “el més semblat a un espanyol de dretes és… un espanyol d’esquerres”? Quantes rivalitats internes ha demostrat la història d’Espanya? Moltíssimes! I en què estan plenament d’acord i no són rivals…? Potser quan es tracta de gestionar a Catalunya com una colònia, la seva última colònia…? Podria estar pensant el rei alguna cosa així com… “els espanyols ja no som rivals, els uns dels altres, quan es tracta de seguir sotmetent Catalunya, envaint la seva identitat, cultura, llengua, valors, i explotar-la econòmicament…?\nQuè interpreta Felip VI per unitat…? El rei “Crida a la unitat” Per què li diuen unitat al que és submissió, obediència, renúncia a la pròpia identitat, a viure d’acord amb el que es genera…? Va cridar el rei anterior o crida l’actual a PP i PSOE al fet que actuïn per no trencar una unitat que els catalans van demostrar intentar…? Qui va rebutjar i rebutja TOT el que proposi la societat catalana, el seu parlament, els seus partits majoritaris…? Per què Felip VI va dir a Barcelona: “Catalunya serà el que vulguin els catalans”? Va mentir o feia demagògia en el seu moment? L’estat espanyol, amb el seu rei al capdavant, uneix o lliga? Què demostren els fets objectius…? Qui intenta anul·lar la identitat, la llengua, els valors, explotar econòmicament…? Això… uneix? Uneix impedir expressar-se democràticament…? Des de la dignitat, democràcia, justícia… Quina unitat i a quin preu demana el rei espanyol? A qui li ho demana…? Algun polític espanyol se sentirà al·ludit o… tots pensaran que es refereix als polítics i ciutadans catalans…?\nCreu el rei que Espanya i Catalunya comparteixen la mateixa direcció? Afirma que “protagonitzen el mateix camí” En la mateixa direcció…? Cap a on desitgen anar els catalans? Cap a la democràcia, dignitat i continuïtat de la seva història, cultura, valors; el benestar de les seves famílies d’acord amb el que aporten o cap a la submissió? I els partits espanyols…? Cap al respecte a Catalunya o cap a la seva total colonització i anul·lació (Veure definició en diccionari), mitjançant pautes pròpies de dictadures que no democràcies, manipulació de tribunals, explotació, incompliment sistemàtic, menyspreu…? Què és el que es llegeix, què diuen les decisions dels governs espanyols, les seves lleis, tribunals; els seus criteris d’inversió, els seus recursos davant les decisions catalanes…? Coincideix amb el que desitja la majoria de la societat de Catalunya?\nPREGUNTES A MARIANO RAJOY\n– “La solució per a Catalunya passa per la llei i el diàleg”.\n– Quina llei? La interpretació partidista d’una constitució redactada sota pressió i aplicada arbitràriament i “inconstitucionalment” per un tribunal “a-constitucional i polititzat”?\n– Diàleg? Què diuen els fets d’aquests últims anys? Va oferir diàleg davant el 2º estatut? Ho va oferir quan es va demanar el pacte fiscal? Per què tants mitjans internacionals retreuen al PP que NO dialoga?\n– El president tracta d’atreure’s als catalans: “Junts guanyem tots, Espanya és un país del que podem sentir-nos orgullosos”\n– Junts? portem 300 anys. Voluntàriament…? Qui ha guanyat a costa de qui…? Què diuen aquests últims 36 anys? Quin és el dèficit econòmic i identitari per Catalunya?\n– Orgullosos? Què ha fet Espanya perquè tants catalans desitgin la independència? Sincerament creu que és un orgull sentir-se espanyol? Diria que és un sentiment predominant a Catalunya? Es pregunta el motiu que va promoure i promou campanyes i lleis contra Catalunya, la seva llengua, les seves competències, la seva economia, la seva història, identitat…? És ignorant o és un demagog…?\n– Dins d’Espanya, els catalans estan molt millor que fora.\n– Com ho demostra…? Quins són els fets objectius, l’evolució dels mateixos…? Quantes colònies espanyoles volen tornar a ser espanyoles? Millor en què…? Pensa només en economia i no té en compte la “dignitat” d’una història, d’una identitat, d’una cultura, valors, llengua pròpia…?\n– Ofereix diàleg? sempre que s’acati la Constitució i s’oblidi del referèndum?\n– Si la Constitució impedeix l’expressió del 70% dels ciutadans... és una constitució vàlida per a ells? És democràtic subordinar la ciutadania a la constitució en lloc d’aquesta a la ciutadania? Exigeix a la societat catalana que renunciï al seu desig d’expressar-se? Això és democràtic?\n– Diu: “Vull que seguim junts i la immensa majoria també”.\n– Això és el que vol Rajoy. I què vol la majoria de la societat catalana? Això no importa…? Per què no permet que s’expressi…? És un dèspota il·lustrat que sap el que convé als catalans i aquests són ignorants…?\n– Diu: “Pel que ens ha unit durant molts segles”\n– Ara: “tres segles”? El que ens uneix o els que ens ha lligat a Espanya? No és el mateix! Ignora la història o la manipula…? I encara que estiguéssim units… es pregunta per què ara la majoria de catalans vol trencar aquests lligams i anar-se’n?\n– Diu: “Per les relacions afectives, familiars, comercials”…?\n– A nivell polític… Són lliures, satisfactòries, entre iguals o… sàdiques, de maltractador…? De debò creu que els catalans se senten volguts per la majoria d’espanyols…? Algun exemple? És que creu que són masoquistes després dels molts atacs a la seva identitat, llengua, valors i l’enorme explotació econòmica que pateixen…? Recordem qui va promoure campanyes comercials “contra” Catalunya…?\n– Diu: “No volem que una part dels espanyols se’n vagin d’Europa”.\n– Ho vol pels catalans o pels espanyols…? Si Catalunya se’n va…qui pagarà el creixent deute espanyol? Ho diu perquè sap que Catalunya és viable sense Espanya però Espanya no ho és sense Catalunya? I ha estat conseqüent amb aquesta realitat que asseguren economistes internacionals independents…? I qui li assegura que Catalunya no estaria a Europa…? I encara que fos cert… no seria Espanya la primera interessada en què romangués encara que només sigui per les seves exportacions…? Ignorància o demagògia una altra vegada…? Si Catalunya ha demostrat lleialtat constitucional i ara vol anar-se’n… què seria de Vostè. Com a president si estigués al capdavant d’una organització seriosa… Són bons indicadors de la seva gestió la desafecció tan acusada i l’evidència de maltractament econòmic que pateixen els catalans…? No és un fracàs d’Espanya i de la seva gestió al capdavant de la mateixa que Catalunya decideixi independitzar-se…?\n– Diu: “Separats som menys, menys pròspers, menys forts, menys influents. Junts som més gent, més benestar, més forts, més influents?.\n– Catalunya independent tindria el PIB equivalent a Finlàndia, Dinamarca. Seria menys pròspera? És que dependent d’Espanya Catalunya és forta… o cada any més feble per l’espoli econòmic espanyol que el mateix PP reconeix? Quina fortalesa demostra Espanya a Europa quan la majoria de càrrecs importants ho ostenten països més petits…? En què és influent Espanya?\n– Diu: “La Constitució suposa democràcia, llibertat, igualtat, drets fonamentals, poder votar, entrar a Europa”.\n– Parla de debò…? Defensa una constitució que va contra la pràctica de la democràcia a Catalunya, que atempta contra la identitat i llibertat dels catalans, que perjudica clarament a aquests, que nega drets històrics fonamentals i… nega la possibilitat de votar? Ho diu de debò…? Què pensar d’un polític que demostra estar tan lluny de la veritable democràcia i de la realitat catalana?\nDavant un president espanyol que és l’antítesi d’un home d’estat i davant un polític que:\n– En lloc de prevenir per evitar problemes els ignora o, pitjor encara, els agreuja…\n– No té projecte de futur, només conservar el poc que li queda de l’imperi espanyol: Catalunya…\n– Que manipula la Constitució com el Constitucional que l’ha de defensar i interpretar-la amb independència…\n– Que “no vol” cedir la competència d’una consulta legal que la constitució li permet…\n– Que ha atacat sistemàticament la cultura, llengua, valors, de Catalunya…\n– Que no respecta les lleis al fet que està obligat per la constitució…\n– Que no compleix els pressupostos de l’estat en inversions per a Catalunya (fins i tot per a Espanya!)…\n– Que no compleix els compromisos per facilitar recursos econòmics com a figura en l’aprovat en el 2º estatut…\n– Que només sap dir NO o no respondre a les demandes majoritàries d’una societat pacífica, democràtica…\n– Que perjudica clarament a tota la població catalana quan l’obliga a retallades pressupostàries quan sap que,\ncom a mínim, hi ha un dèficit de més de 8.500 milions d’euros a l’any (En realitat d’uns 15.000)…\n– Que actua més com els països dictatorials o autoritaris i poc o gens com els veritablement democràtics…\n– …La llista és llarga¡\nOpinem que: “No sabem com anirà amb la independència però sí és evident el mal que va Catalunya amb la “dependència”\nDavant aquesta realitat objectiva; els CIUTADANS de Catalunya, per JUSTÍCIA, DIGNITAT, COHERÈNCIA, DEMOCRÀCIA… què han de fer…?\nAquesta entrada s'ha publicat en POLÍTICA el 20 octubre 2014 per Per la Dignitat Grup d'opinió.\nPREGUNTES OPORTUNES – 86\nA qui insisteixen els mitjans Internacionals per dialogar, reaccionar, ser demòcrata…? Ara s’uneix el The New York Times qui urgeix a l’estat espanyol a negociar amb Catalunya. Ja ho han fet els principals generadors d’opinió mundials. Cap d’ells acusa a Catalunya i sí, en canvi a Espanya. Què significa això…? Qui guanya respecte per comportament flexible i democràtic i qui ho perd…?\nPer què traeix el PSOE el seu propi programa? En Suresnes va proclamar: “La definitiva solució del problema de les nacionalitats que integren l’Estat espanyol parteix indefectiblement del ple reconeixement del dret d’autodeterminació de les mateixes que comporta la facultat que cada nacionalitat determini lliurement les relacions que va a mantenir amb la resta dels pobles que integren l’Estat espanyol”. Ara, El PSOE exigeix al PSC que Catalunya negui la seva condició de “nació” i el dret a decidir. I el PSC, accepta. A “això” li diuen “federació” i “solució” per a Catalunya…? Per què no accepten la consulta i proposen el SI/NO? Des de la dignitat, la democràcia, la coherència… què pensen els militants i votants socialistes a Catalunya…?\nEstan d’acord els consumidors de gas de Catalunya a pagar més cara aquesta energia? Tema Castor. Un espai sota el mar que es proposa utilitzar com a magatzem de gas. Acord entre una gran constructora espanyola i el govern espanyol. Contracte draconià que, passes el que passes, només afavoria als accionistes de la constructora i perjudica els qui utilitzen gas. La majoria són de Catalunya!. El projecte genera terratrèmols i s’anul·la. Qui guanya? La constructora madrilenya. Qui perd? Els consumidors de gas que hauran d’abonar 4.000 milions d’euros repartits en els seus rebuts. Què pensar d’uns governs espanyols que castiguen d’aquesta manera a famílies i empreses…? Què pensen els qui volen seguir depenent de governs que demostren ser tan favorables a algunes constructores i tan durs amb tantíssimes famílies…? Estan d’acord a pagar més per uns contractes tan mal plantejats…?\nEspanta el procés independentista als inversors internacionals? Responsables de la “marca Espanya”, que tant intenten acreditar el seu nom i desacreditar el de Catalunya, diuen que no, que no han notat res. La consultora internacional Aguirre Newman aporta una dada significativa: “La inversió en el mercat immobiliari de Barcelona superarà els 1.600 milions el 2014. I afegeix: El fet més destacable aquest any és que la ciutat de Barcelona ha entrat en l’agenda dels inversors internacionals, que aportin el 58% de la inversió”. Una altra dada: Les inversions pressupostades per l’estat espanyol pel 2015 estan en 1.200 milions d’euros. Qui creu més a Catalunya? Els inversors internacionals inverteixen a Catalunya. Espanya explota a Catalunya invertint un 9% del PIB quan aporta el 18% i l’Estatut votat pels catalans assegurava aquesta xifra. Des de la lògica, la coherència, la dignitat… Per què Espanya, mitjans espanyols, polítics “unionistes” menteixen i amenacen tant als catalans? No seran ells els espantats perquè se’ls marxa l’última colònia?\nPREGUNTES OPORTUNES – 85\nReforma constitucional o nova constitució catalana…? El PSOE assegura que la Societat catalana espera una reforma constitucional. Com ho sap…? Per què no s’afegeix a la consulta que seria el democràtic i coherent? Potser perquè aquest partit no és ni democràtic ni coherent…? La consulta proposada pel parlament català ja contempla aquesta opció: SI/NO = estat a Espanya i reforma constitucional. SI/SI: constitució pròpia en una Catalunya independent. Així de senzill. El que ha fet Espanya, des de la transició, no ha estat reformar la interpretació de la constitució a favor seu perjudicant Catalunya? Són fiables…? Deixar votar els catalans no és la millor manera de conèixer què desitgen? No és més democràtic i coherent…?\nDèspotes il·lustrats o representants del poble? “Despotisme il·lustrat: Tot pel poble però sense el poble. Només els polítics saben què convé a la ciutadania. Aquesta no ha d’opinar”. La societat catalana vol decidir però tots els polítics espanyols i alguns catalans ho rebutgen i determinen què és el millor per a Catalunya. Quin nivell intel·lectual, de dignitat i maduresa democràtica concedeixen als votants catalans? Què significa que manin els “dèspotes il·lustrats”?: seguir perdent identitat, valors, llengua, cultura, benestar, dignitat! I què intenten els polítics demòcrates que desitgen que el poble parli i decideixi?: Possibilitat d’una situació millor i, fins i tot, la llibertat, la dignitat, millor nivell de vida! Què decidiria un ciutadà veritablement demòcrata, políticament madur, amb criteri, digne…? A qui seguir…?\nQuè dirà la història dels actuals líders catalans…? Líders de la independència o col·laboracionistes i pro dependents…? La història de Catalunya és coneguda. Mil·lenària en les seves lleis, identitat, llengua. Derrotada en 1714 i sotmesa a un procés de castellanització. Va creure en la constitució de 1978 però la realitat demostra com ha estat enganyada. Més encara: explotada. Ho admeten els estudis més objectius. La societat reacciona perquè no ho fan els polítics. Què fan aquests…? Quines opcions hi ha? Les terceres vies han estat incomplides i perjudicials. Què queda…? O liderar cap a la independència, dignitat, defensa de la identitat, història, cultura i benestar de la població segons el que genera o… liderar el “col·laboracionisme” amb Espanya, submissió, pèrdua d’identitat, l’explotació econòmica, dependre cada cop més? La història observa. Com parlarà de la societat catalana? Què dirà dels actuals polítics? Com els qualificarà…? Defensors del seu poble o… col·laboracionistes… en contra de la democràcia, dignitat i benestar dels catalans?\nA quina classe d’història assisteix el PP? Un ministre diu: “Catalunya sempre ha estat espanyola, és sòcia fundadora d’Espanya”. Què entenen per “sempre”? Per què criden “sòcia” quan volen dir “derrotada, conquistada, assimilada, colonitzada”…? Aquesta presència a Espanya i en les condicions en què es va produir i es produeix… és voluntària com suggeriria una “associació lliure” Qui seria “soci” d’un negoci en les condicions en què Catalunya és i està a Espanya? Qui aportaria el molt que Catalunya dóna a Espanya però sense tenir cap capacitat de decisió en les polítiques que determinen la llibertat, identitat, valors, llengua, benestar, infraestructures, inversions… a Catalunya? Algú s’associaria amb un mal tractador, incomplidor, colonitzador, informal, i que no és referent en res positiu com a Estat…? Què és el coherent davant aquesta situació objectivament certa…?\nPREGUNTES OPORTUNES – 84\nAnar a votar, opinar… o no anar-hi i que opinin, decideixin per nosaltres? Espanya, amb una constitució que es diu democràtica, impedeix que els catalans s’expressin democràticament. Dins la legalitat, el govern català ofereix una consulta amb participació ciutadana. És contestada dins i fora de Catalunya. Hi ha opinions oposades. Rebutjar la consulta… a qui beneficiaria? Anar a votar i mostrar al món que els ciutadans volen votar, expressar la seva opinió, decidir el seu futur… encara que no sigui en les millors condicions…? Per a un ciutadà veritablement demòcrata què és el coherent i digne? Intentar votar i donar la seva opinió o sotmetre’s als qui impedeixen votar i expressar-se…? Des de la “democràcia real” què és el digne?\nÉs recomanable “passar” del 9-N i del que segueixi…? És una opció. Interessa l’educació, sanitat, gestió d’impostos, infraestructures, possibilitats laborals, dependència…, el present i futur dels fills? Interessa la llibertat, la dignitat…? Qui diria que no? Tot “això” depèn, ara, de les decisions polítiques i… dels polítics que les prenen. I quan els polítics no donen resposta suficient…? La societat catalana ho ha demostrat: pren la iniciativa. Uns polítics ho comprenen i donen resposta. Uns altres, reaccionen “en contra”. Catalunya està ara, potser el pròxim 9-N, davant una altra oportunitat de parlar als seus polítics, a Espanya, al món. La història recent a Espanya és de clara agressió a Catalunya, explotació, atac a la dignitat i benestar dels seus ciutadans. Aquests poden parlar amb les poques opcions que queden… o passar del seu propi futur. Què farien uns ciutadans amb dignitat, responsables, coherents, conscients de la transcendència del moment…?\nÉs possible NO decidir…, no expressar-se…? ” No és possible no comunicar”. El silenci és una opció de comunicació! A Espanya diuen: “qui calla, atorga”. Una progressiva invasió a la identitat, cultura, llengua, valors, de Catalunya; una progressiva asfíxia i explotació econòmica per part d’Espanya ha fet reaccionar els catalans. Aquests volen expressar el seu rebuig i decidir si volen seguir amb Espanya o ser independents. Espanya no ho permet. A Catalunya, també hi ha els qui recolzen NO expressar-se. Per quina opció s’inclinen negant-se a votar? No és una decisió clara a favor de seguir la progressiva “dependència” de Catalunya en perjudici dels seus habitants? Negar la independència és decidir la “dependència”. Negar l’opció de votar… no és decidir, votar per l’anti-democràcia, la progressiva explotació, la castellanització de Catalunya…? A qui afavoreix l’oposició o el silenci davant el majoritari desig de la Societat catalana…?\nAlgú comprèn i defensa als catalans…? Es pregunta Espanya per què volen votar els catalans? Per què volen decidir continuar a Espanya, amb un altre model, o anar-se’n? Ningú important. Polítics o, el que és pitjor, la societat espanyola? Ara, tímides propostes de reformes de la constitució. Ara! Quan la ciutadania ha pres la iniciativa. Res, ningú, Algú mentre Catalunya, les seves famílies, eren explotades? Es pregunten per què el govern no pot pagar a farmàcies, dependències, menjadors escolars, infraestructures… mentre Espanya recapta milers de milions de més i després “els presta” amb interessos i malgasta en obres deficitàries? Algú va protestar per la retallada de l’estatut, constitucionalment elaborat i aprovat? Algú quan veu les xifres escandaloses del dèficit? Algú quan es vol castellanitzar als nens catalans? Algú per comprendre i defensar a uns ciutadans desdenyats, explotats, en la seva identitat, cultura, llengua, valors, benestar…? Quina raó hi ha per seguir en un estat en què ningú comprèn ni defensa el que és digne, just, democràtic?\nPREGUNTES OPORTUNES – 83\nQuin país està entre els qui més utilitzen la llei per impedir la democràcia? Quin país està entre els qui més incompleix les lleis que l’afecten? La resposta és una en les dues preguntes: Espanya! Davant la petició Catalana per ser consultada, Espanya només reacciona amb una constitució dubtosament elaborada i interpretada de manera partidista. Recolzada en un constitucional clarament polititzat. Espanya forma part de la Unió Europea però es publica que és un dels tres països que més lleis europees incompleix. Davant l’arbitrarietat manifesta de l’estat espanyol que aplica lleis pròpies de dictadures però no respecta les que li obliguen… què és el coherent per a un ciutadà veritablement digne, demòcrata…? És lògic voler seguir en un estat tan contradictori, informal, poc democràtic…?\nTrien “comissaris polítics” els votants del PP i C’s a Catalunya? Hi ha antecedents en algun país veritablement democràtic en el qual uns parlamentaris actuïn com ho fan els del PP i C’s al parlament català…? Hi ha referents d’abandons d’escons, reaccions infantils, petició de noms per denunciar a la fiscalia? On queda la llibertat d’expressió, la democràcia, la maduresa democràtica, l’educació…? A qui representen aquests realment…? Als seus votants o als partits i votants espanyols que es beneficien de l’aportació de Catalunya i a qui tracten com una colònia? Se senten veritablement orgullosos aquests votants del que diuen i fan els seus elegits? Són conscients que ni els representen ni els defensen de cara al seu benestar, marc democràtic…? Des d’una perspectiva de país demòcrata, just, ofereixen aquests partits una Catalunya millor, gens dependent, per als seus ciutadans…? O la volen dependent al màxim?\nReprodueixen els nous partits el “despotisme il·lustrat” dels antics? La nova organització política “Guanyem”, reconeix no tenir una posició clara sobre la independència. La mediàtica capdavantera, Ada Colau, critica que CiU només vulgui preguntar sobre el 9-N. És que Guanyem ha de dictar als seus militants i votants el que han de decidir en un tema tan important com ser lliures o no ser-ho? No concedeix capacitat de criteri als qui els voten? Per què cita només a CiU? No hi ha més partits compromesos amb la consulta…? No hi ha un clam popular, que ella domina i coneix bé, que exigeix votar i independència? Està en desacord amb el que sembla una demanda majoritària? No seria més coherent que la seva organització no es posicionés i deixés llibertat total als seus seguidors…?\nPer què tracta l’estat bé a Madrid i malament a Barcelona? Victimisme? Diran alguns. Fets objectius. Madrid està connectada amb el seu aeroport amb ferrocarril i una bona línia de metro. Barcelona la té projectada fa anys però… no figura en cap pressupost. I el Prat ja ha superat alguns mesos en passatgers a Barajas. Més fets: El govern acaba d’aprovar la connexió de l’AVE amb l’aeroport de Barajas. La connexió de l’AVE amb el Prat no s’espera en molts anys. Victimisme o clara discriminació? I qui paga aquestes connexions madrilenyes? També els contribuents catalans! Què fan els partits unionistes perquè Barcelona connecti amb el seu aeroport com mereix…? És lògic que hi hagi votants a Catalunya que recolzin a aquests partits? Davant una altra mostra més d’espoli i discriminació… Què és el coherent…?\nDe part de qui està el PSC…? Se succeeixen els actes a favor de la consulta que és a favor de la “democràcia”. S’estan escrivint pàgines històriques. On està el PSC? Qui calla atorga…? Com interpretar la seva automarginació d’una societat catalana que demana expressar-se i, potser independitzar-se? El seu silenci i proposta… està a favor de la majoria o de la minoria d’aquesta societat catalana…? Té l’opció d’acceptar la consulta i votar per un SÍ primer (federalisme) i un NO en segon lloc: Dependència. Per què no dóna suport a la consulta un partit que es diu democràtic? Què opinen dels dirigents els militants i votants socialistes a Catalunya? Comparteixen la idea de seguir sent “dependents” i sotmesos a ser independents i lliures, gestors dels seus recursos…? Per als socialistes veritablement demòcrates… de part de qui està el PSC…? Amb quines conseqüències per a ells i les seves famílies…?\nAquesta entrada s'ha publicat en POLÍTICA el 7 octubre 2014 per Per la Dignitat Grup d'opinió.\nPREGUNTES OPORTUNES – 82\nA quin país s’assembla més Espanya? A Anglaterra o a Xina comunista? Fets: 1: Escòcia vol votar. El govern britànic pot impedir-ho però “és demòcrata” i ho permet. 2: Hong Kong té règim especial i democràtic. La Xina comunista vol impedir eleccions lliures. Hi ha conflicte. 3: Catalunya vol votar. Espanya ho prohibeix per la seva constitució i tribunals. A quin règim s’equipara Espanya? A les democràcies o a les dictadures…? En quin tipus de país desitjaria viure un ciutadà veritablement demòcrata…?\nRecordem “un sol gest” positiu de l’estat perquè els catalans vulguin seguir a Espanya…?\n– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – -?\n– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – — – – ?\nEn recorda cap lector algun…? Potser és perquè… no existeixen i, en canvi, molts de negatius i de càstig que perjudiquen clarament als contribuents catalans? Davant l’opció de ser ignorats, castigats, explotats… o ser lliures, independents, millorar el nivell de vida… què és el coherent ?\nCom valorar les inversions espanyoles en infraestructures ferroviàries? Fets: El corredor mediterrani és fonamental per al Llevant espanyol i Catalunya. Es genera més del 50% de les exportacions. Segueix havent-hi via única en algun tram. Fa anys que l’estat ha de fer la connexió del port de Barcelona amb l’ample europeu. El govern no compleix. Es van aprovar inversions per modernitzar rodalies a Catalunya. No es va complir. La Generalitat va pactar 300 milions pel 2015. S’invertiran 30. La resta pel 2018. Estava prevista la doble via Barcelona/Vic. Ni un euro un any més. On va els diners? Un 45% del pressupost pel 2015 va per a l’AVE direcció Badajoz, Ourense, etc. Quina valoració mereix això? Què opinen els partits catalans, els seus votants i simpatitzants a Catalunya…? Estan conformes que l’estat espanyol els segueixi castigant? Són les inversions més rendibles, racionals?\nQui assegura que una Catalunya independent seria un 4% més rica? Aquest cop, i s’uneix als qui ja ho han assegurat des de tribunes independents i especialitzades, Morgan Stanley. És una prestigiosa entitat financera internacional. Suggereix que un pacte fiscal podria solucionar el problema sobiranista. Ja es va demanar i la resposta va ser un NO rotund. Els presidents autonòmics espanyols es neguen a cedir un euro per a Catalunya. La seva proposta és inviable. Què ha de fer la societat catalana…? Resignar-se a seguir sent la colònia d’Espanya a costa del benestar de les famílies o… exigir ser escoltada i decidir si continuar en una Espanya que empobreix o en una Catalunya independent que enriqueix…? Quina opció és la lògica, digna, coherent…?\n1.500 milions d’euros per al projecte Castor i 1.072 per a Catalunya? Són xifres oficials. El projecte de magatzem de gas ha estat anul·lat. Costarà més de 1.500 milions d’euros que cobraran els qui van fer el pacte amb el govern espanyol… i pagaran tots els consumidors de gas espanyols. I catalans si Catalunya segueix a Espanya. Algun responsable d’aquest pèssim acord? Cap. Pressupostos de l’estat per a Catalunya en inversió pública: 1.072. Catalunya és la més perjudicada dels pressupostos espanyols. És un càstig, un menyspreu, un insult a la dignitat de “tots” els catalans…? És una realitat objectiva. Davant ella què han de pensar i com reaccionar els ciutadans de Catalunya que tenen dignitat, sentit comú, criteri per defensar els seus interessos? Què fan davant aquesta injustícia els partits unionistes, els seus militants i votants…? És coherent seguir en un estat així…?\nPREGUNTES OPORTUNES – 81\nCom qualificar la inversió de l’estat a Catalunya? Demostració de força? Càstig…? Si sumem l’aportació de Catalunya a Espanya i la inversió d’aquesta en infraestructures bàsiques a Catalunya… a quant ascendiria el dèficit? Els que volen continuar a Espanya… són conscients de quant es castiguen a si mateixos, a les seves famílies, als seus veïns…? Catalunya aporta a Espanya gairebé el 20% de tot el que es genera. Va votar, i el parlament espanyol, va aprovar, que l’estat assignaria a Catalunya el mateix percentatge d’obra pública. Mai ho ha complert. Pel 2014 tenia previst l’11%. Incomplit. Pel 2015 preveu el 9,5%. Davant aquesta realitat objectiva com reaccionen els partits unionistes, els seus militants i votants…? Des de la lògica i la dignitat; des de la defensa del benestar de les pròpies famílies… què hauria de fer un votant indecís o, fins ara, contrari a la consulta sobre seguir sent castigat o ser lliure, independent…?\nAvança o retrocedeix Catalunya sota la dependència espanyola…? Catalunya ocupava els primers llocs del rànquing en l’estat espanyol. Ara és la més penalitzada als pressupostos. Està en els primers llocs… de marginació, invasió de competències, atac a la seva identitat, cultura, llengua, valors i benestar. El PP espera que “no perdi la seva situació de privilegi”. Privilegi en què…? I afegeix: “quan es navega contra el vent es retrocedeix”. Són tan mals gestors com a navegants? En navegació a vela s’avança perfectament si se sap manejar el vaixell. Catalunya sí sap navegar perquè avança “no gràcies al vent espanyol” sinó “malgrat” l’huracà espanyol en contra. Què demostren els fets des de fa 300 anys…? Què suggereixen les disposicions, inversions, espanyoles a Catalunya? Avança aquesta sota la dependència espanyola? Si pot avançar més i millor per si sola… Què és el coherent?\nSegueixen preocupant les pensions…? És un argument que continuen presentant els qui s’oposen a una Catalunya independent. Coneixen els pensionistes catalans a quant ascendirà la seva pensió aquest any? Un substancial 0,25% més! Això significa que seguiran perdent capacitat adquisitiva. Alhora, Espanya tindrà cada any més dificultats per atendre aquesta partida. Prestigiosos economistes pronostiquen una situació diferent en una Catalunya independent. Motiu? Més treballadors per jubilats i amb majors ingressos per tributar. Quin futur volen els pensionistes catalans per a les seves pensions? Els interessa seguir en un estat amb dificultats creixents o en un altre que els permetrà un millor i més segur nivell d’ingressos?\nImporta allò de “diguem amb qui camines i…” Espanya és el segon país del món més endeutat. Deu més del que genera. Quin futur té una empresa, una família, que gasta més que ingressa…? Què pensar dels seus responsables? En què ha participat el contribuent català en aquesta situació? En res per provocar-la… en molt per pagar-la! Catalunya és la contribuent més gran però no participa en les decisions que porten a aquest deute insuportable i els interessos corresponents. Els catalans “ja” estan pagant el deute d’Espanya sense tenir cap responsabilitat. És coherent voler seguir així…? Des de la lògica i el benestar de cada família interessa seguir pagant el desencert d’un país tan endeutat quan es pot viure en un altre millor gestionat i amb un deute molt més assequible? És coherent demanar votar per una o una altra opció?\nQuè s’hauria pogut fer amb 220.000 milions d’euros des de 1980? Un prestigiós economista, Niño Becerra, diu que aquesta és la xifra que Catalunya ha aportat a Espanya en perjudici dels catalans. Quan s’hauria pogut invertir a Catalunya en escoles, sanitat, infraestructures, desenvolupament, pensions? Aquesta xifra que tant perjudica les famílies catalanes, és voluntària o imposada per l’estat espanyol? Són conscients els qui dubten o estan en contra de votar per la independència de quant paguen de més a Espanya? Saben que “ningú” a Espanya està disposada a renunciar als seus ingressos per donar un euro als catalans…? Davant aquesta realitat… a quant renuncien per voler seguir a Espanya? quan haurien millorat el benestar de les seves famílies…? Què és el coherent…?


Els Bombers reben més de 110 avisos per vent\nA la Regió Metropolitana Nord, especialment als municipis més habitats del Vallès Occidental, s’han atès 70 incidències, la major part de les quals ha sigut per retirada d’objectes caiguts a la via i sanejament d’exteriors\n2 min. Barcelona 16/12/2011 19:17\nEls Bombers de la Generalitat han rebut 110 avisos per episodis de vent, la majoria a la Regió Metropolitana Nord. Per demarcacions, a Girona n'han rebut 34: l’incident més destacable ha estat l’actuació del Grup d’Actuacions Especials (GRAE) d’Olot per retirar dos arbres de grans dimensions que tallaven la pista forestal de la Miana, a Sant Jaume de Lierca. A Caldes de Malavella un arbre ha caigut a sobre de la línia catenària al punt ferroviari 193,6 i els Bombers hi treballen per restablir la normalitat.\nA la Regió Metropolitana Nord, especialment als municipis més habitats del Vallès Occidental, s’han atès 70 incidències, la major part de les quals ha sigut per retirada d’objectes caiguts a la via i sanejament d’exteriors. No hi ha hagut cap afectació personal. A la Regió Metropolitana Sud s’han rebut 6 avisos, els mateixos que a les comarques centrals.\nProtecció Civil manté la fase d’alerta del pla de Protecció Civil de Catalunya PROCICAT per risc de fortes ventades, d’acord amb l’actualització de l’avís de risc meteorològic per vents que ha emès el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC), i que indica que a partir d’aquesta tarda l’episodi de vents s’intensifica al terç sud-est de Catalunya.\nLes últimes previsions confirmen que la situació meteorològica de risc per vents que poden superar el llindar de ratxes superiors als 90 km/h es veurà reforçat al terç sud-est del país.\nL'Audiència Nacional confirma que no jutjarà per assassinat el 17-A\nMulta de 100 euros a qui vagi sense mascareta als espais públics a partir d'aquest dijous\nLa mascareta serà obligatòria al carrer encara que es pugui garantir la distància de seguretat\nVergés confia la direcció de la gestió del covid-19 a l'epidemiòleg Jacobo Mendioroz\nLa revolta del bé comú\n"Es necessita molt d'oxigen per parlar", va dir el policia a George Floyd quan cridava que no podia respirar\nGrifols llança a Europa un fàrmac per tractar problemes de coagulació\nAlcaldes de Galícia i Euskadi demanen suspendre les eleccions a les zones amb rebrots\nLa Síndica de Lleida considera el confinament del Segrià "injustificat" i que "vulnera la llibertat de circulació"


Celebrem el primer pas per la regulació dels lloguers a la Garriga | La Garriga Digital\nEl passat Plenari municipal del mes de juny el nostre grup municipal de la CUP-AMUNT va presentar una moció per sol·licitar al Departament de Vicepresidència i de Polítiques Digitals i de Territori de la Generalitat que declarés la Garriga com a àrea d’habitatge tens. L’objectiu era fer els primers passos a nivell municipal per l’aplicació de la Llei 11/2020 de 18 de setembre de mesures urgents en matèria de contenció de rendes en els contractes d’arrendament d’habitatge. La llei de regulació dels lloguers que s’havia aprovat al Parlament com a iniciativa dels moviments socials que lluiten per l’accés a l’habitatge digne com el sindicat de llogateres.\nEl passat dilluns 20 de setembre vam conèixer, al llegir el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, que el nostre municipi havia estat inclòs en el cens del Departament com a àrea d’habitatge tens, una notícia que celebrem com a petita victòria en la lluita per l’accés a l’habitatge digne.\nVeient que el nostre municipi complia tots els supòsits per entrar en aquest cens:\nLa mitjana del preu dels lloguers d’habitatge ha experimentat un creixement en alça constant (passant de 7,6 € el metre quadrat de lloguer, el juliol del 2018, a 9,4 €, l’agost del 2020, segons dades de portals immobiliaris), superant el de la mitjana del territori de Catalunya.\nLa Garriga ha experimentat un augment de la demanda d’habitatge de lloguer, de lloguer social i d’emergència i consta en l’àrea de forta demanda acreditada.\nLa càrrega del cost del lloguer de l’habitatge en el pressupost familiar/personal supera la mitjana del 30 % i se situa al 39,09 %.\nEls contractes de lloguer han augmentat un 75 % entre el 09 i el 2019.\nL’estudi de necessitats d’habitatge pel planejament urbanístic elaborat per la DIBA el 2015 identifica necessitats d’habitatge relacionades amb col·lectius vulnerables (joves i llars amb majors de 65 anys).\nEl Departament ha inclòs la Garriga en aquest cens, ens felicitem per la feina feta sabent que aquest és només un petit pas en la lluita per l’habitatge digne i seguirem fent el que estigui a les nostres mans per fer de l’habitatge un dret i no un privilegi!\nArticle anteriorUn ‘Facebook Live’ per parlar de la Garriga\nArticle següentLa Garriga acull la 29a Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona


Jocs de Marqueteria per aprendre i gaudir - Artijoc - Artijoc, S.C.C.L\n> Tots els productes>Manualitats>Marqueteria\nLa mordassa és un tot terreny creatiu entre les eines que pots utilitzar de moltes maneres: per subjectar branques o peces de fusta (amb un màxim de 7 cm de Ø), per foradar castanyes o per trencar nous. Amb trepant, pinça metàl·lica i instruccions.\nMOOSEBIT - ANIMAL KIT THE OFFBITS\nSegueix les instruccions visuals i crea el teu primer MooseBit, a partir d'aquí, deixa volar la teva imaginació i combina'ls com vulguis!\nLOADERBIT - TRANSPORT KIT THE OFFBITS\nEls Offbits són personatges extravagants i artefactes de robots creats per a ser redissenyats, fets de trossos i peces reciclades, impulsats per la teva pròpia creativitat. Cada kit de construcció porta peces de diferents formes, colors i grandàries i una Super Eina per a fer les construccions. Segueix les instruccions visuals i crea el teu primer...\nZEBRABIT ANIMAL KIT THE OFFBITS\nEls Offbits són personatges extravagants i artefactes de robots creats per a ser redissenyats, fets de trossos i peces reciclades, impulsats per la teva pròpia creativitat. Cada kit de construcció porta peces de diferents formes, colors i grandàries i una Eina per a fer les construccions. Segueix les instruccions visuals i crea la teva primera ZebraBit, a...\nCROCBIT THE OFFBITS\nEls Offbits són personatges extravagants i artefactes de robots creats per a ser redissenyats, fets de trossos i peces reciclades, impulsats per la teva pròpia creativitat. Cada kit de construcció porta peces de diferents formes, colors i grandàries i una Eina per a fer les construccions. Segueix les instruccions visuals i crea el teu primer CrocBit, a...\nPETITS TROFEUS GALERIA DE RETRATS\nAdhesius per aplicar, bigotis per posar, ... Només cal afegir els pompons a manera de nas per completar la col·lecció de trofeus!\nQUADERN D'ACTIVITATS WORKSHOP MODELLING BOOK Nº2- PLAYMAKE\nEl llibre Workshop modelling book nº2 és un recurs fantàstic per aquells infants que disposen del taller de fusteria PlayMake 4in1\nCONJUNT PISTOLA TERMOFUSIBLE\nLa pistola de cola termofusible de Terra Kids és justament l’eina ideal per a fixar senzilla i ràpidament els materials més diversos entre si, com el cartró ondulat, el suro o la fusta. A més està proveïda d'un interruptor per connectar i desconnectar, així com d'un testimoni d'avís.\nResistents tenalles pensades per als i les joves de casa.\nTORN DE BANC I SARJANTS\nAfluixar o fixar! Amb aquest entorn de banc podreu fixar els materials més diversos com pals, taules, tubs i altres, per treballar-hi.\nMunta el rellotge de fusta i després el pots pintar com vulguis!\nRIDERBIT - TRANSPORT KIT THE OFFBITS


Compromís considera que Camps ha perdut l’oportunitat d’anar-se’n amb dignitat demanant perdó al poble valencià – Compromís\nEl grup parlamentari Compromís ha realitzat les seues valoracions sobre la dimissió de Francisco Camps com a president de la Generalitat. Per a la portaveu adjunta, Mónica Oltra, “per fi Camps ha dimitit, però ha perdut l’oportunitat d’anar-se’n amb dignitat, assumint la seua responsabilitat i demanant perdó amb humilitat al poble valencià”.\nPer a Oltra “la compareixença de Camps ha sigut molt decebedora, ha fet un discurs antisistema en què s’ha mostrat prepotent i delirant, parlant constantment de conspiracions i paranoies”.\n“Des de Compromís ja vam dir en la seua sessió d’investidura que s’elegia un president que no anava a acabar la legislatura, però hem pogut comprovar com ni tan se vol l’ha començada”.\nSegons Oltra “Camps ha justificat la seua dimissió com a sacrifici per ajudar a Mariano Rajoy a aconseguir la presidència del govern central, flac favor li ha fet al líder del seu partit amb estes paraules. A Rajoy encara li queda feina per davant per a acabar de netejar el PP de tots els implicats en casos de corrupció que encara exerceixen càrrecs públics”.\n“Hem de recordar que el PP encara ha de resoldre els seus problemes judicials per delicte electoral i finançament il·legal comés a través de la trama Gürtel, així que encara s’han de depurar les responsabilitats de la cúpula podrida d’eixe partit en la nostra comunitat, les dimissions no han d’acabar amb Francisco Camps”, ha conclòs Oltra.


Sección: Comunitat, En Valencià, Valencia Histórica\nEn la reunió de les Corts forals valencianes de 1419, celebrades al Palau episcopal de València del 28 d’agost al 18 de setembre d’eixe any, es prengueren, entre d’altres, els acords de crear l’Arxiu reial de València i el Mestre Racional del Regne de València. De fet, l’Arxiu del Regne és la institució valenciana més veterana, perquè és l’única institució foral que mai fou suprimida, sort que no tingué el Mestre Racional, eliminada en 1707 i que es recuperà ja amb la democràcia, l’any 1985, com la Sindicatura de Comptes.\nPer haver estat dos institucions importantíssimes creades arran d’una reunió de les Corts forals, les actuals Corts Valencianes decidiren en la seua Mesa realitzar una exposició de documents històrics i fotografies, que s’ha instal·lat en la sala dels Espills del Palau dels Borja i que romandrà fins desembre.\nSegons ha explicat el President de les Corts, Enric Morera, “la història del nostre autogovern ve de lluny, com bé demostren els nostres Furs, les Corts forals, la creació per part d’eixes Corts de la Generalitat, de l’Arxiu del Regne o del Mestre Racional. Amb la democràcia hem recuperat eixes denominacions i hem de posar en valor tot allò que demostra el gran bagatge d’una nacionalitat històrica com la nostra, de tot allò que ens hem de sentir ben orgullosos les valencianes i valencians”.\nDes del dia de la inauguració, totes les visites programades a les Corts passaran per la mostra. Igualment, es podrà visitar amb motiu de les jornades de portes obertes que es faran pel 9 d’Octubre. A més, al web de les Corts es posarà un correu electrònic per demanar visitar-la i els serveis de protocol de la cambra organitzaran grups tancats en horaris de matí i de vesprada.\nTemas: Arxiu del Regne de Valènciales CortsMestre RacionalSindicatura de Comptes\nLa diputada Pilar Sarrión visita el Hospital Psiquiátrico de Bétera y el Hospital General\nBioparc Valencia celebra el Día Internacional del Buitre


Eleccions a la Junta de Govern del CAATEEB\nEleccions al CAATEEB\nCaracterístiques del cens electoral\nConvocatòria d'eleccions ordinàries per cobrir tots els càrrecs de la Junta de Govern del CAATEEB que tindran lloc el 28 de juny de 2019.\nLa Junta de Govern del CAATEEB, en sessió de 25 d’abril de 2019, de conformitat amb allò regulat en els Estatuts col·legials i atesa la data conjunta establerta pel Consell de Col·legis d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificació de Catalunya, ha acordat convocar eleccions ordinàries per cobrir tots els càrrecs de la Junta de Govern, que tindran lloc el pròxim 28 de juny de 2019.\nAquestes eleccions es regiran pel règim electoral regulat en els articles 67 a 84 dels Estatuts vigents del Col·legi, aprovats en l'Assemblea General Extraordinària de col·legiats i col·legiades de 16 de setembre de 2008 i publicats al DOGC núm. 5312 de 5 de febrer de 2009, i modificats parcialment per l'Assemblea General Extraordinària de 26 de febrer de 2015 i publicats al DOGC núm. 6833 de 18 de març de 2015; i, amb caràcter supletori, s’aplicarà la legislació electoral general.\nA partir de la convocatòria es constituirà la Junta Electoral, formada pels 5 col·legiats elegits per l'Assemblea General Ordinària celebrada amb anterioritat a la convocatòria electoral .\nLa Junta Electoral és l’òrgan col·legial que regula i controla el desenvolupament del procés electoral del Col·legi, intervenint en tota la seva tramitació i fins a la presa de possessió de la nova Junta de Govern. Les seves funcions són el desenvolupament i/o interpretació, a partir d’allò previst en els Estatuts, de la normativa sobre l’exercici del vot, l’escrutini i la proclamació de càrrecs, i és l’òrgan cridat a resoldre respecte a totes i cadascuna de les fases del procés electoral.\nEl cens electoral és la llista de col·legiats i col·legiades amb dret a vot, tancada el dia anterior a la data de la convocatòria d’eleccions. Tenen la condició d’electors i s’inclouen en el cens electoral tots els col·legiats que es trobin al corrent de les seves obligacions col·legials, no estiguin suspesos o inhabilitats en l’exercici dels seus drets col·legials per resolució col·legial o judicial ferma, i no estiguin complint una sanció disciplinària col·legial que impliqui la privació del dret de sufragi.\nDes del dia de la convocatòria i fins al final del procés electoral, el cens electoral estarà exposat al tauler d'anuncis de la Secretaria i de les Delegacions i al web del Col·legi. Els col·legiats que vulguin reclamar en relació amb inexactituds contingudes en el cens electoral poden fer-ho per mitjà d’un escrit presentat a la Secretaria del Col·legi, en el termini màxim de 10 dies naturals des de la data de la seva publicació (la data límit és el dilluns 6 de maig de 2019). Per facilitar la possible reclamació, els col·legiats tenen a la seva disposició un imprès, a la Secretaria del CAATEEB, a les Delegacions i al web col·legial.\nLes candidatures s’han de formular en llistes tancades, incloent un candidat o candidata per a cada un dels càrrecs que constitueixen la Junta de Govern (president, secretari, tresorer, comptador, 1 vocal-delegat per cada una de les 6 Delegacions que té el Col·legi, més 2 vocals), i 3 suplents. Es procurarà que la participació de dones i homes en les candidatures respecti, de forma aproximada, la proporció que existeixi en el cens electoral.\nPer ser membres d’una candidatura, els col·legiats i col·legiades han de complir els requisits següents:\nTenir la condició d’electors, inclosos en el cens electoral.\nTenir la condició de col·legiats residents.\nTenir un mínim de 5 anys consecutius d’antiguitat com a col·legiat o col·legiada, en la data de convocatòria de les eleccions, per al càrrec de president, i de 2 anys, per a la resta de càrrecs de la Junta de Govern.\nNo haver estat membre de la Junta de Govern en el mateix càrrec per al qual es presenti com a candidat, durant els 2 mandats electes immediatament precedents.\nNo tenir la condició d’assalariats del Col·legi.\nEstar adscrits, en el cas dels delegats, a l’àmbit geogràfic de la Delegació corresponent.\nLes propostes de candidatures s'han d’adreçar a la Junta Electoral, amb l’acceptació escrita i signada de tots els seus components, i han de presentar-se per registre d’entrada a la Secretaria del Col·legi abans de les 17 hores del dia 30 de maig de 2019, acompanyades del suport d’un mínim de 300 col·legiats inclosos en el cens electoral. D’aquests 300 suports mínims, almenys hi ha d’haver un 5% del cens electoral de cada una de les Delegacions existents.\nEl suport a les candidatures ha de formalitzar-se per escrit i ha de tenir la signatura manuscrita o digital del col·legiat o col·legiada que el presta. A més de les butlletes amb la signatura manuscrita original, s’acceptaran les butlletes de suport amb la signatura manuscrita del col·legiat que es puguin enviar escanejades a les candidatures a través de correu electrònic o de fax. Pel que fa a les butlletes signades digitalment, caldrà que s’utilitzi un certificat de signatura electrònica reconeguda (prestadors de serveis electrònics de confiança qualificats: https://sedeaplicaciones.minetur.gob.es/Prestadores/), i que les butlletes es presentin en format electrònic, per poder comprovar la seva validesa.\nUn col·legiat no pot donar recolzament a més d'una candidatura; en el cas que es produís aquesta circumstància, s’invalidarien tots els suports formalitzats per aquest col·legiat.\nLa Junta Electoral, un cop examinada la documentació presentada, proclamarà les candidatures i ho comunicarà als col·legiats, a través dels mitjans de comunicació habituals del Col·legi, dins del termini fixat en el calendari electoral També es comunicaran, pels mateixos mitjans i terminis, les causes que provoquin la no-proclamació d'aquelles candidatures que no compleixin els requisits exigits.\nSuport del Col·legi a les candidatures\nEl Col·legi facilitarà suport a les candidatures perquè puguin desenvolupar la seva campanya en les fases preelectoral i electoral, en condicions d’igualtat i d’acord amb els mitjans econòmics previstos.\nEs proposa que cada candidatura tingui la possibilitat de disposar de 2 trameses per correu ordinari, a càrrec del Col·legi, en fase prèvia (amb sobre pre-franquejat per retornar el suport a la candidatura), i, una vegada proclamades, per fer propaganda electoral. I que també disposin de 2 trameses per correu electrònic, remeses des del CAATEEB i per compte de les candidatures, en fase prèvia (atès que s’acceptaran les butlletes amb signatura escanejada i amb signatura electrònica) i en fase electoral.\nCada candidatura tindrà dret a disposar, a partir de la seva proclamació, d’un enllaç al web del Col·legi, així com als butlletins electrònics 7@, i d’un espai als taulells d’anuncis de la seu del CAATEEB i de les Delegacions.\nTambé es posen a disposició de les candidatures els locals de la seu central del Col·legi i de les Delegacions, en horaris d’obertura i segons la seva disponibilitat, per fer-hi les reunions que es creguin convenients.


Figueres dona llum verd a les càmeres al barri de Sant Joan - Diari de Girona\nFigueres dona llum verd a les càmeres al barri de Sant Joan\nL'adjudicació definitiva s'ha fet aquesta setmana. Se n'instal·laran onze al barri\nacn/ddg | figueres 15.12.2017 | 07:10\nFigueres dona llum verd a les càmeres al barri de Sant Joan figueres\nArxiu: Les càmeres del barri de Sant Joan de Figueres, en funcionament al gener\nL'Ajuntament de Figueres ha publicat oficialment aquesta setmana l'adjudicació de la instal·lació de les onze càmeres de videovigilància previstes a l'entorn del barri de Sant Joan de Figueres com va avançar fa unes setmanes Diari de Girona en obrir-se les pliques. Això dona llum verd a la instal·lació imminent d'onze aparells de videovigilància al conflictiu barri per tal de dissuadir de cometre delictes.\nL'actuació tenia un pressupost de licitació de 216.748 euros però s'ha tancat a la baixa per valor de 162.866 euros. El projecte es farà per fases i contempla col·locar aparells de control en diversos punts com la rotonda del carrer Ter; a cruïlla del carrer Ramon y Cajal amb el de Doctor Ferran; a la plaça Nova Icària; al carrer Món Millor i al passatge de Federico García Lorca.\nEl pla per millorar la seguretat a la zona oest de la ciutat preveu quatre càmeres més, que quedaran pendents d'una fase posterior encara sense data.L'actuació es va començar a gestar l'any 2014 amb la previsió d'instal·lar quinze càmeres per atendre la reivindicació del barris propers que es queixaven de falta de seguretat i conductes incíviques.\nTambé persegueix «dissuadir» comportaments delictius en aquesta zona, on viu gran part de la comunitat gitana establerta a la ciutat. La licitació de l'actuació es va fer el passat mes d'octubre i aquesta setmana el consistori ha acabat el tràmit d'adjudicació de l'obra a l'empresa, GIC Norddades, SL.


La Taula d’Escriptors del TOT Sant Cugat torna amb seixanta autors\nTaula d'Escriptors 2019 FOTO: Ale Gómez\nJa han confirmat l'assistència d'una seixantena d'escriptors i escriptores locals\nMés de 60 escriptors santcugatencs tenen una cita amb els seus lectors en la 8a Taula d’Escriptors de Sant Cugat, organitzada pel TOT. Serà el pròxim dissabte 17 d’abril, a la rambla del Celler, a partir de les 17.30 hores, on una seixantena d’escriptors podran signar els seus llibres. A part, es regalaran punts de llibre dels 35 anys del TOT.\nLa Taula d’Escriptors està patrocinada per Amat Cultura i compta amb el suport de l’Ajuntament, Òmnium i la Llibreria Alexandria i està emmarcada dins dels actes de Sant Jordi. La Taula comptarà amb totes les mesures de seguretat i d’higiène degut a la situació de la pandèmia. De fet, el 2020 la Taula no es va poder celebrar per aquest motiu, i enguany es farà seguint escrupulosament totes les mesures establertes.\nEstà previst que una 60a d'escriptors locals signin els seus llibres, tant els publicats el 2020 com el 2021. Alguns dels que han confirmat la seva presència són: Empar Moliner, Marta Pessarrodona, Jordi Puigneró, Joan Ramon Armadàs, Joan B. Culla, Rogeli Pedró o Josep Maria Figueres.


Comerç, 10 - Salo Immobiliari Lleida\nPis reformat, Ascensor, balcó, calefacció individual a gas, aire acondicionat, plaça de garatge.\nMolt bona situació, cantó Rbla. Ferran, xamfraner, menjador amb accès a balcó, Molt acollidor. Assollejat tot el dia. Armaris encastats.\nPreu : 85.000,00 €\nSuperfície : 85 m2\nDirecció : Carrer Comerç Nº 10\nID de propietat : 412


Jerez i Vadell al Ple Municipal d'octubre\nEl Ple Municipal d'octubre va acordar la instal·lació a l'edifici de l'Ajuntament d'un equip de megafonia permanent. L'equip estarà disponible per a fer discursos i adreçar-se a la ciutadania en les concentracions i actes que tinguin lloc davant del consistori. La iniciativa neix del prec que va presentar Esteve Martínez, d'ICV – EUiA, en el que destacava la necessitat d'un megàfon permanent “per qui vulgui adreçar unes paraules”, tant polítics com qualsevol ciutadà. Miquel Àngel Vadell va acceptar el prec “per tal que ningú es quedi afònic” i perquè ho consideren com una millora a les funcionalitats de l'edifici.\nDes del govern ja han encarregat l'elaboració d'un pressupost i d'un estudi per instal·lar l'equip.


Inici > Política Territorial > Política autonòmica > Informació bàsica de Comunitats Autònomes > Análisis económico de las Comunidades Autónomas\nPerquè sigui integral, qualsevol estudi de la situació de les comunitats autònomes requereix l’elaboració d’una sèrie d’indicadors que ens permetin conèixer la realitat socioeconòmica present de cada territori, així com fer un seguiment de l’evolució en els últims decennis.\nPer retratar la realitat econòmica de les comunitats es fa ús tant d’indicadors de conjuntura com de creixement, que mostren les possibilitats –i també les dificultats– que tenen en l’actualitat les CCAA per a progressar en un entorn exterior cada vegada més canviant, a què han d’adaptar-se de manera contínua i sense retard. Són indicadors elaborats amb les últimes dades estadístiques disponibles que ofereixen els organismes públics espanyols i comunitaris.\nL’estudi del perfil econòmic i financer de les comunitats autònomes ens introdueix en un àmbit qualitativament diferent, partint de l’evolució dels últims anys, del PIB de les CCAA i la situació del mercat de treball, observant les diferències de comportament i les causes d’aquestes. A partir d’aquí, l’anàlisi de la productivitat i de l’estructura productiva ocupa un paper especial, ja que la productivitat, al costat de la taxa d’ocupació, és un determinant directe del PIB per habitant. La productivitat està estretament relacionada amb l’acumulació de dos actius intangibles, el capital humà i el tecnològic. Les diferents dotacions d’aquest tipus d’actius entre les diferents comunitats autònomes ajuden a explicar les diferències de productivitat entre aquestes. Per això, s’inclouen referències a indicadors de capital humà, indicadors d’R+D o indicadors de xarxes de transport. Per efectuar aquest tipus d’anàlisi, no s’obliden els aspectes demogràfics i, en particular, l’impacte que els fluxos immigratoris han tingut en les economies autonòmiques.\nLes possibilitats d’augmentar la capacitat productiva de les comunitats autònomes i de vèncer els obstacles que en dificulten el ple desenvolupament tenen una relació estreta amb les polítiques que s’estudien en l’anàlisi econòmica. La política territorial, desenvolupada tant per l’Administració General de l’Estat com per la Unió Europea, les dues en col•laboració amb les CCAA, s’orienta a incidir positivament en el creixement de les menys desenvolupades i se centra en l’acumulació de dotacions de factors productius, sobretot capital tecnològic, capital humà i infraestructures, sense oblidar la creació d’empreses i la generació d’iniciatives empresarials.


19 maig 2017| <9ªL> Conselleria de Salut\nTretze comares han completat la formació en l'especialitat d'obstetrícia i ginecologia a les Illes Balears NNota Informativa\nL’acte de graduació ha tengut lloc a la sala d’actes de l’Hospital Comarcal d’Inca\nHa estat presidit pel director general del Servei de Salut, Juli Fuster\nEl director general del Servei de Salut, Juli Fuster, ha presidit l’acte de graduació de la tretzena promoció de la Unitat Docent de Comares de les Illes Balears, que han completat la formació en l’especialitat d’obstetrícia i ginecologia. A l’acte també ha assistit la gerent de l’Hospital Comarcal d’Inca, Soledad Gallardo, i la directora d’infermeria, Concepción Zaforteza.\nUn total de tretze comares han conclòs la formació d’especialistes en infermeria obstètrica i ginecològica a les Illes Balears. Cal recordar que, com en anys anteriors, la part teòrica ha anat a càrrec de la Unitat Docent de Comares de la Conselleria de Salut, mentre que les pràctiques s’han fet als hospitals públics de Manacor, Son Llàtzer, Son Espases, Inca i Can Misses i a centres d’atenció primària d’arreu de les Illes Balears.\nDesprés de la presentació a càrrec de la cap d’estudis de la Unitat Docent de Comares, Isabel Cascales, han participat Sara Bareas i José Roberto Cabrera com a representants de les comares que es graduaven i al final de la intervenció han presentat una cançó dedicada a la professió de comare. Per cloure l’acte, el director general i la gerent de l’Hospital han lliurat els diplomes a les noves comares.\nEl programa de formació dura dos anys, dividits en dos cursos de 1.400 hores. Durant aquesta etapa reben formació i presten servei a les unitats de parts, nounats, gestants de risc, fisiopatologia fetal i ginecologia i obstetrícia en l’àmbit hospitalari. I als centres de salut d’atenció primària es formen en les àrees de control prenatal, educació maternal, ginecologia i obstetrícia, planificació familiar, diagnòstic precoç dels càncers ginecològic i de mama, menopausa i programes de salut sexual i reproductiva.\nLes competències de les comares es desenvolupen en els àmbits hospitalari i de l’atenció primària i se centren en l’assistència a les dones durant el cicle reproductiu amb el suport dels mitjans clínics i tècnics adients. També s’ocupen d’atendre els nounats sans fins al 28è dia de vida i de promoure activitats de prevenció de la salut reproductiva i sexual de les dones des de l’adolescència fins a la menopausa.


El director de 'It follows', David Robert Mitchell, ofereix un apassionant 'neo-noir' postmodern atapeït de referències i amb vocació de clàssic de culte immediat\nMadrid - Dijous, 27/12/2018 - 19:36\nAmb la seva anterior pel·lícula, ‘It follows’, David Robert Mitchell es va convertir en un dels capdavanters del cine de terror d’última generació gràcies a la seva capacitat per extreure de la tradició cinematogràfica tot el seu potencial a través d’un potent còctel de referències que al passar pel filtre de la seva personalitat es transformava en una cosa totalment nova, fresca i diferent. Tan respectuós com al mateix temps atrevit i amb un punt irreverent.\nAra torna a demostrar que és el més llest de la classe gràcies a ‘Lo que esconde Silver Lake’, en què eleva a la màxima potència la maquinària de reciclatge per convertir-la en l’autèntica protagonista de la funció i compondre a través d’una acumulació abassegadora de picades d’ullet pop l’última joguina postmoderna amb vocació de clàssic de culte immediat.\nEl director volia parlar de Hollywood, de la cara oculta de la ciutat dels somnis i de les pel·lícules com a miratges d’una realitat cada vegada més deformada i que adquireix els contorns d’una al·lucinació en què tot es perverteix. Per això des dels primers compassos de la pel·lícula ens submergim en un univers tan estrany com impredictible en què hi ha un assassí de gossos solt per la ciutat, els esquirols cauen dels arbres, una xarxa de catacumbes serpenteja el subsol i triomfa un grup de rock anomenat ‘Jesús i les nòvies de Dràcula’.\nAndrew Garfield, en un fotograma de ‘Lo que esconde Silver Lake’.\nEnmig d’aquest extravagant panorama trobem un home d’uns trenta anys sense nord, Sam (Andrew Gardfield) que ha crescut entre el grunge i la cultura del videojoc, entre Kurt Cobain i Mario Bros. i l’última obsessió del qual és trobar missatges ocults en els programes de televisió. La seva relació amb el gènere femení no pot ser més tòxica, tot i que ell s’entossudeixi a camuflar-la a través d’un halo d’immadura idealització.\nÉs un ‘voyeur’ empedreït, per això el seu petit món es desestabilitzarà per complet a partir del moment en què aparegui en el seu camp de visió una noia rossa en biquini disposada a capbussar-se en una piscina. Es tracta de Sarah (Riley Keough), està obsessionada amb la pel·lícula ‘Cómo casarse con un millonario’, en la que ella interpretaria el paper de Marilyn Monroe, per descomptat, i que té un gos que es diu Coca Cola. De sobte desapareixerà i Sam s’embarcarà en una perillosa aventura per desxifrar-ne el parador i tota una xarxa de secrets que s’amaga en aquesta ciutat de mentides i aparences on, en realitat, tothom està sol.\nRiley Keough, en un fotograma de ‘Lo que esconde Silver Lake’.\nPer a David Robert Mitchell tot està connectat, per això la mateixa pel·lícula es converteix en un mapa del tresor que ens porta de pista en pista per la història de la cultura popular del segle XX, des del cine mut i Janet Gaynor, passant pel còmic ‘underground’, el declivi de la contracultura, el culte a la revista ‘Playboy’ com a generadora de fantasies heterosexuals fins a desembocar en les teories conspiranoiques. Un apassionant ‘neo-noir’ detestivesc en què els secrets s’amaguen darrere de la lletra d’una cançó de R.E.M. o en un paquet de cereals.\nEs tracta a més una pel·lícula que dialoga amb una generació perduda, que ha crescut sota l’ombra protectora dels seus pares i dels anys del creixement econòmic i que en temps de crisi s’ha quedat estancada en terra de ningú, en uns llimbs en què regna l’entotsolament i l’autocompassió, desfasats dins d’un món que canvia a ritme vertiginós i en què la seva existència sembla no tenir sentit. Potser per aquesta raó, sembla com si ens introduíssim en l’espai mental del protagonista, tan obsessiu com distorsionat, amb tot aquest puzle de referents que només adquireixen un veritable sentit per a ell.\nPynchon, Lynch, Hitchkock...\nEn realitat, sembla com si David Robert Mitchell jugués a ser Thomas Pynchon en clau adolescent i volgués compondre un malson suburbial a tall de ‘Mullholland Drive’ mil·lenista en què regna per damunt de tot la influència d’Alfred Hitchcock gairebé a tall de presència fantasmagòrica al llarg de la pel·lícula.\nPot ser que Robert Mitchell pequi d’ambició a l’hora de disparar troballes, idees i referències amb la rapidesa del tret d’una metralladora. Però ‘Lo que esconde Silver Lake’ intenta precisament anar més enllà de les aparences, enfrontar el banal amb el profund, l’evident amb l’ocult, per evidenciar que tot és mentida, la realitat és un simulacre, els mites no existeixen i és necessari construir una farsa al nostre voltant perquè tot tingui una mica de sentit.


Construcció d’equips | BalmesBlancs\nCoaching d’equips en plena natura\nEl lema "Despertem consciència, impulsem transformació" resumeix l'objectiu principal d'aquest equip de coaching: col·laborar a impulsar la transformació personal i social a partir de la presa de consciència tant individual com dels equips i organitzacions.\nLa natura és un lloc ideal per aprendre, compartir i créixer. En aquest sentit, el Refugi Vall de Siarb s'ofereix com un espai idoni per acollir diferents tallers de coaching, i combinar-los si cal amb caminades i altres activitats d'aprenentatge o lúdiques.\nEntre els diferents tallers, destaquem el de "Construcció d'equips". És un taller dirigit a equips actius de treball sigui d'empreses o organitzacions que tinguin interès i necessitat de millorar l’entesa i la col·laboració dins del mateix equip.\nS'incideix en el desenvolupament de la confiança, l'actitud sana davant del conflicte, el compromís, la responsabilitat, l'atenció als resultats.\nEs treballa des d’una perspectiva sistèmica i humanista, observant les dinàmiques que tenen lloc dins l’equip, permetent així una nova comprensió de la situació i l’arribada a solucions perdurables.\nEn Lluís, en Manel i l'Imma són coach certificats per la International Coach Federation.\nRoba i calçat adequats per les activitats exteriors.\nPosted in Empreses.


Feia falta posar ulleres als gossos? - FÒRUM.ad\nOn: 13/02/19 15:53\nHi ha productes que quan s’anuncien semblen una notícia del dia dels innocents. Però si surten al mercat és perquè existeixen clients disposats a adquirir-los. És el cas de la nova eina dissenyada per la xarxa social Snapchat que permet fer-li fotografies als nostres gossos com si portessin ulleres posades.\nUlleres gegants o amb forma de papallona són algunes de les possibilitats que tenen a la seva disposició els amos dels animals.\nNo és la primera vegada que Snapachat treu al mercat un producte com aquest. La xarxa social que ofereix la possibilitat de crear continguts “efímers” ja va llançar en el seu moment una eina similar que permetia posar ulleres virtuals als gats. Així mateix, com expliquen en The Verge, l’empresa està treballant en la possibilitat de crear més lents per a altres mascotes.\nÉs probable que aquesta nova funció del programa tingui moltíssimes més descàrregues que altres aplicacions amb un valor infinitament superior. Es demostra d’aquesta manera que l’evolució de la tecnologia té, a vegades, molt més a veure amb elements mundans de la nostra vida. Al mateix temps, es fa evident que els éssers humans perdem molt temps amb la tecnologia.\nPrevious Post: Concentració unitària a la Seu en defensa de l’autodeterminació i dels drets civils i polítics\nNext Post: Danys materials per l’aparatós accident d’un autobús a Encamp


Figueres compra 12 pisos i els destinarà al lloguer per a joves a preus entre 220 i 300 euros - Diari de Girona\nFigueres compra 12 pisos i els destinarà al lloguer per a joves a preus entre 220 i 300 euros\nAniran destinats a persones d'entre 18 i 30 anys amb un mínim de cinc anys de residència a la ciutat\nFIGUERES | 10·01·22 | 12:45 | Actualitzat a les 13:30\nL'alcaldessa de Figueres, Agnès Lladó, i l'assessor tècnic de la regidoria d'Habitatge de Figueres, Francesc Sais, en un dels pisos que es posaran a lloguer. Imatge publicada el 10 de gener del 2022. (Horitzontal) Gemma Tubert\nL'Ajuntament de Figueres destinarà 12 pisos que ha comprat a una entitat bancària i els destinarà al lloguer per a joves a preus assequibles. El consistori els va adquirir a mitjans de l'any passat a través del dret de tempteig i retracte i per un cost de prop de 800.000 euros. L'edifici havia estat objecte d'ocupacions i el banc va haver de reformar els pisos per poder-los posar al mercat. L'equip de govern porta al ple d'aquest dilluns les bases reguladores per poder optar als habitatges en règim de lloguer. Els requisits: tenir entre 18 i 30 anys, estar empadronat a la ciutat des de fa almenys cinc anys i tenir rendes d'entre 13.510 i 23.642 euros per aspirant. Garantir l'accés a l'habitatge als joves i permetre que es puguin emancipar. Aquest és l'objectiu que persegueix la mesura que avui posa en marxa l'Ajuntament de Figueres. Per primera vegada a la seva història, posarà a lloguer a preus assequibles pisos de propietat municipal –i no de promocions de protecció oficial- per a nois i noies d'entre 18 i 30 anys amb ingressos baixos.\nAl ple d'aquest dilluns previsiblement s'aprovaran les bases reguladores per a l'adjudicació dels 12 habitatges, que el consistori va comprar fa mesos a una entitat bancària per prop de 800.000 euros. La intenció és que els tràmits durin uns sis mesos i que, a partir d'aleshores, es pugui posar en marxa la maquinària perquè els interessats s'hi puguin presentar. Els contractes tindran una durada de cinc anys i els preus aniran des del 220 euros (per un pis d'una habitació) als 300, per un de tres. Els aspirants hauran d'acreditar un empadronament a la ciutat d'almenys cinc anys i tenir uns ingressos bruts d'entre 13.510 i 23.642 euros. «Avui fem un pas molt important», assegura l'alcaldessa, Agnès Lladó. A banda d'aquesta línia, l'Ajuntament també està treballant amb Incasòl per aconseguir més habitatge públic. «Esperem poder-ho tancar i explicar aviat», ha avançat Lladó. A més, l'Ajuntament ha obert una línia de subvencions de fins al 100% del cost de la rehabilitació d'habitatges privats per poder-los posar al mercat de lloguer. «Crec que hem de diferenciar entre els dos models de treball que tenim: el social per a persones vulnerables i el parc públic per a persones que treballen, però que no tenen rendes suficients per fer front als lloguers que ara mateix hi ha a Figueres», remarca Lladó. Per això, els preus dels pisos s'han fixat de manera que evitin que les persones que hi resideixin hagin de destinar més del 25% del seu salari al lloguer.


Equip - Amalfi\nSorgits inicialment com una spin-off de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) de Barcelona, a Amalfi hem desenvolupat els nostres productes conjuntament amb hospitals de renom i serveis de salut.\nCatedràtic a la UPC amb 20 anys d’experiència en investigació i transferència tecnològica en Machine Learning i intel·ligència artificial. Lidera un equip de científics i científiques de dades i enginyeres i enginyers informàtics.\nContacta amb en Ricard per parlar de l’estratègia de l’empresa i per temes de ciència de dades.\nCOO i cofundadora\nDoctora en medicina y biòloga amb més de 25 anys d’experiència en gestió sanitària a diversos nivells (hospital, primària, planificació, anàlisi de dades). Coordina un equip d’experts en farmacologia, medicina, documentació mèdica, economia de la salut i innovació en sanitat.\nContacteu amb la Julianna per a qualsevol pregunta sobre com utilitzar les dades de manera més eficient.\nCTO i arquitecte de software\nMàster en ingeniaria informàtica i en Data Science. Ha treballat durant més de sis anys en anàlisi de dades clíniques. Lidera el desenvolupament tècnic dels nostres productes per garantir-ne la qualitat, escalabilitat i la utilització de tecnologia punta.\nPoseu-vos en contacte amb en Martí per a qualsevol pregunta tècnica sobre els nostres productes.\nGraduada en bioinformàtica i màster en física de sistemes complexos, amb formació addicional en ciència de dades.\nDesenvolupa aplicacions que extreuen valor de dades clíniques per a millorar processos i resultats, presentant la informació\nde la manera més útil per als usuaris que han de prendre decisions informades.\nContacta amb la Laura per a explorar oportunitats en bioinformàtica i en aplicació de ciència de dades a les decisions clíniques.\nProduct Manager i científic de dades\nGraduat en biotecnologia màster en bioinformàtica i bioestadística, amb experiència en Machine Learning i intel·ligència artificial. El nostre científic de dades principal, és responsable de tots els aspectes relacionats amb l’anàlisi de dades, informes i d’assegurar que els nostres productes ajuden els gestors a ser més eficients.\nContacteu amb en Jose per a qualsevol tema relacionat amb l’anàlisi de dades.\nEnginyer informàtic i màster en informàtica amb una sòlida experiència en seguretat de xarxes i sistemas, desenvolupada com a responsable de ciberseguretat en un laboratori de transferència tecnològica a la UPC. Dissenya, desenvolupa i integra sistemes i aplicacions per millorar els nostres productes i garantir la seguretat de les dades.\nContacteu amb en Ton per a qualsevol tema relacionat amb ciberseguretat.\nLlicenciat en Disseny Gràfic amb postgrau en imatge corporativa. Més de 25 anys d’experiència fent que emissor i receptor trobin el seu llenguatge. Expert en UX/UI.\n“El disseny gràfic no és el que veus, sino el que has de fer que altres persones vegin”\nContacteu amb en Vitto per a qualsevol tema relacionat amb disseny i usabilitat.\nLlicenciada en Màrqueting i Publicitat, orientada a client amb estratègies comercials basades en el màrqueting i la comunicació. Experiència en planificació estratègica i desenvolupament de negoci, duent a terme gestió de projectes i negociació de contractes.\nContacta amb la Marta per a qualsevol tema relacionat amb aspectes comercials i de màrqueting.\nDiplomat en Turisme i Tècnic Especialista en Màrqueting, Publicitat i Relacions Públiques. Certificat en Google Analytics i expert en tractament d’imatge. Perfil creatiu i analític, sempre a la recerca de noves propostes que ajudin a l’equip a assolir els nous reptes col·lectius.\nExperiència en comunicació corporativa, desenvolupament web i anàlisi estratègic.\nContacta amb el Roger per a qualsevol tema relacionat amb aspectes comercials i de Màrqueting.\nDoctor en matemàtiques amb experiència en aplicacions en bioinformàtica i intel·ligència artificial. Un dels nostres científics de dades amb perfil investigador. Estudia i desenvolupa models predictius per a millorar la fiabilitat i robustesa dels nostres productes.\nContacteu amb en Jordi per a qualsevol dubte sobre els models utilitzats i per explorar-ne l’aplicació en nous contextos.


El Suprem ratifica el TSJC i Figueres no haurà de pagar 6,2 MEUR a un privat pel pla parcial del Turó Baix - Empordà\nEl Suprem ratifica el TSJC i Figueres no haurà de pagar 6,2 MEUR a un privat pel pla parcial del Turó Baix\nLa primera sentència de desembre de 2016 del TSJC qualifica «d'esquizofrènic» el plantejament de l'acord signat l'any 2003 entre el govern de l'alcalde Armangué i el promotor privat\nEMPORDA.INFO 13.09.2018 | 13:07\nEl Tribunal Suprem (TS) ha ratificat la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) sobre el litigi entre un privat i l'Ajuntament de Figueres en la reparcel·lació del Turó Baix. La sentència del tribunal català ja eximia al consistori de l'Alt Empordà de pagar 6,2 milions d'euros en concepte de responsabilitat patrimonial al propietari dels terrenys afectats. Aquest, però, va optar per recórrer a l'últim pas de la via judicial, i va presentar un recurs al Tribunal Suprem. De tota manera, la sala de Contenciós-Administratiu l'ha inadmès a tràmit per "falta de fonamentació".\nL'alcaldessa de Figueres, Marta Felip, ha assegurat que la sentència és "una restitució moral" del govern municipal del 2008, any en què es va tirar enrere l'acord signat amb anterioritat amb el propietari per donar-li més edificabilitat a canvi d'haver cedit gratuïtament part d'uns terrenys al Turó Baix.\nEl cas arrenca a finals dels 80, quan l'Ajuntament de Figueres va aprovar el projecte de reparcel·lació del Turó Baix, dins del sector Olivar Gran. En aquest document s'establia que el promotor privat havia de cedir part del seu terreny al govern local per tal que aquest hi construís carrers, voreres i zones verdes, tal com estableix la llei.\nL'acord de cessió pels terrenys, però, no es va signar fins a l'any 2003. Quatre anys després, durant el mandat del socialista Joan Armangué, el consistori va fer un convenir amb el privat, Joan Cullell, en què es compensava la cessió de terreny que aquest havia fet a canvi que pogués construir més.\nL'entrada de Santi Vila al govern de Figueres va comportar l'abolició d'aquest acord, ja que el nou alcalde considerava que el primer document signat l'any 2003 estipulava una cessió gratuïta dels terrenys, tal com fixa la normativa. Per això creia que no hi havia cap motiu per compensar la cessió de terreny a Cullell. Davant de la negativa de Vila de complir l'acord arribat amb Armangué, el promotor va optar per obrir un procés judicial.\nLa primera sentència, en contra\nEn primera instància, ell Jutjat Contenciós número 3 de Girona va donar la raó al privat i va estipular que l'Ajuntament de Figueres havia de pagar 6,2 milions d'euros en concepte de responsabilitat patrimonial al promotor. Segons la sentència, la indemnització era de 4.394.821,04 euros, als quals calia sumar-hi els interessos, que pujaven a 1,8 milions més.\nAquesta primera sentència emesa al 2014 va portar a l'Ajuntament de Figueres a presentar un recurs al TSJC. Dos anys després, el desembre de 2016, el tribunal català canviava de parer i donava la raó a l'administració local. A més, en la sentència qualificava l'acció judicial del privat com un "plantejament esquizofrènic", ja que si inicialment havia acordat una cessió gratuïta no podia exigir compensacions a posteriori.\nFelip creu que la sentència és "una restitució moral"\nL'alcaldessa de Figueres, Marta Felip s'ha mostrat satisfeta amb la decisió del TS i ha qualificat la sentència com una "restitució moral de la gestió tècnica i política del govern municipal de 2008", quan es va arxivar l'acord de compensació amb el privat. Considera que amb aquest cop de porta a futurs recursos han evitat que "els impostos dels figuerencs" s'hagin de dedicar a "pagar sis milions d'euros a un promotor privat".\nDenuncien dos cops un figuerenc per conduir sota els efectes de les drogues\nFirmen l'acord per construir l'escola Carme Guasch a l'antiga presó de Figueres


Caldes de Malavella rep el distintiu de Ciutat amb caràcter i l'Estartit el de Vila Marinera - Diari de Girona\nCaldes de Malavella rep el distintiu de Ciutat amb caràcter i l'Estartit el de Vila Marinera\nL'acte d'entrega d'aquests reconeixements s'ha fet aquest divendres per YouTube\n20·11·20 | 16:12\nEmpresa i Coneixement ha atorgat a Caldes de Malavella (la Selva) el distintiu de Ciutat amb caràcter i a Arties (Vall d'Aran) el de Poble amb encant amb la voluntat de reconèixer la seva tasca a favor d'un turisme de qualitat, diversificat i desestacionalitzat, tal com marca el Pla estratègic de turisme de Catalunya i el Pla de màrqueting. A més, aquest departament també ha distingit amb la marca turística de Barris i Viles Marineres l'Estartit (Baix Empordà), Cambrils (Baix Camp), l'Ampolla (Baix Ebre) i el barri del Serrallo de Tarragona. L'acte d'entrega d'aquests reconeixements s'ha fet aquest divendres pel YouTube de Turisme des de l'Ajuntament de Cambrils i ha comptat amb la intervenció dels alcaldes dels municipis certificats.\nLa certificació Barris i Viles Marineres s'adreça a les poblacions litorals que conserven viva la cultura lligada al mar. La marca Ciutats i Viles amb Caràcter és una de les apostes per la promoció del turisme urbà. I la distinció de Pobles amb Encant reconeix aquells municipis que ofereixen al turista una proposta perquè conegui la seva diversitat i riquesa cultural i paisatgística, més enllà dels principals pols d'atracció turística.


Inconvenients de la Constitució europea\n03 març 2021 01:20\nLa Constitució europea que pròximament s'haurà de votar té dos greus inconvenients: que està feta pels estats, sense tenir en compte els països que no són independents; i que és de dretes. Es pot resumir dient en general que és a favor dels poders. La manca de reconeixements de les llengües europees sense estat n'és una de les conseqüències. El català, que és una llengua de les mitjanes europees, es veu així privat del reconeixement oficial. El Govern espanyol vol que al Parlament de Madrid és parli únicament en castellà, que ells, els que es diuen no nacionalistes, anomenen espanyol. Al Parlament europeu, doncs, passa el mateix, i ni uns ni altres no ho volen canviar. Però és que a França la situació del català és molt pitjor, ni tan sols no és reconeguda llengua oficial, i es troba en una situació de marginació per l'estat més centralista del món. A la ciutat occitana de Montpeller, que fou dels reis de Mallorca i comtes de Barcelona, la desprotecció a la llengua d'Oc és absoluta. Els que ens sentim mallorquins no podem votar una constitució que és contrària a la nostra cultura.\nXavier Domènec Ferrer. Palma.


La magistrada diu que és 'legítim' que Sánchez no estigui d'acord amb la condemna\nLa jutgessa del Jutjat de Vigilància Penitenciària ha decidit avalar el permís de tres dies per a Jordi Sánchez, en contra del que havia expressat prèviament la fiscalia. La magistrada assenyala que es compleixen els dos requisits per a autoritzar la sortida de Sánchez durant setanta-dues hores: ha complert una quarta part de la condemna i té bona conducta.\nCom va fer amb Jordi Cuixart, la fiscalia espanyola s’oposava a aquest permís de Sánchez perquè el considerava ‘prematur, injustificat i improcedent’, ja que només havia complert una quarta part dels nou anys de presó per un delicte de sedició. La fiscalia també afegia que Sànchez no ha admès els fets i que no segueix un tractament penitenciari.\nTot desacreditant la fiscalia, la jutgessa desmenteix que ‘la gravetat del delicte’ i la duració de la pena siguin rellevants per a la concessió de premisos, i es basa en els informes del psicòleg, el jurista i la treballadora social dels Lledoners per a afirmar que Sánchz ‘reconeix la responsabilitat dels fets i mostra voluntat de canvi’. Una altra cosa és que Sánchez no estigui d’acord amb la ‘qualificació jurídica’ del que ha fet, cosa que titlla de ‘legítima’, ‘ja que la normativa penitenciària no imposa l’obligació al condemnat de penedir-se, ni de declarar-se culpable, i que prescindeixi de la seva declaració d’innocència’.\nLa magistrada explica, a més, que la sentència no informa que Sánchez tingui ‘perillositat’ perquè, a més d’ésser condemnat, ha estat inhabilitat per a càrrecs públics. També afirma que Sánchez no està obligat a sotmetre’s a ‘programes específics de tractament’, que fins i tot està previst que el pres pugui lliurement renunciar a col·laborar, però que en el seu cas, l’ex-diputat de Junts per Catalunya està col·laborant totalment amb les activitats alternatives.


Endavant (OSAN) - Baix Llobregat: La secció sindical de la COS a Scolarest exigeix la repetició del procés electoral.\nLa secció sindical de la COS a Scolarest exigeix la repetició del procés electoral.\nDavant la manera com ha transcorregut el procés electoral per a conformar el Comitè d’Empresa de Scolarest (Asistentes Escolares, S.L.) a la província de Barcelona, des de la secció sindical de la COS (Coordinadora Obrera Sindical) a la mateixa empresa volem manifestar-hi el nostre descontentament, així com el no reconeixement i els motius que ens han dut a considerar que cal exigir la repetició del procés electoral.\nPrimerament volem exposar que tot i les dificultats que ens hem trobat pel camí (explicades a continuació) s'han aconseguit 3 delegades de 17 possibles, obtenint representació la primera vegada que ens presentem. Volem agrair a totes les persones que ens han donat suport i ens han donat el seu vot, és un pas molt important per a seguir defensant amb millors condicions (ja que per exemple tindrem accés a informació de la qual abans no en teníem) els drets de les treballadores.\n- 12 CCOO (258 vots)\n- 3 COS (58 vots)\n- 2 USOC (56 vots)\nDes de l'inici del procés electoral són moltes les irregularitats procedimentals amb què ens hem trobat en els diferents centres, tot plegat acompanyat per una manca de transparència davant les informacions necessàries per a poder participar-hi amb ple dret, tant pel que fa a les electores com a les candidates (en el cas de les que no formen part del Comitè d’Empresa).\nEn el context concret de les eleccions (celebrades els dies 8, 9 i 10 d’abril, amb urnes itinerants pels diferents centres, amb un ordre i criteri tampoc no conegut) ens hem trobat amb un seguit d’anomalies que han impedit el bon desenvolupament d’aquestes. En primer lloc, hi ha hagut centres on les treballadores no han estat informades del moment en què havien de votar (com és el cas de l’escola Immaculada Vedruna d’Encants o del Joan Pelegrí de Sants); en segon lloc, els centres que formaven part de la ruta 10 no disposaven de les nostres paperetes, ja que les persones encarregades de dur el material necessari no han revisat que hi fos tot abans d'iniciar la ruta, així doncs ningú ha pogut votar la nostra formació; i per últim, n’hi ha hagut on el moment de la votació ha estat fora de l’horari laboral, quan ha de tenir lloc dins d’aquest (com ha passat al centre Pràctiques 2 i al Joan Pelegrí de Sants, o al Col·legi La Mercè de Martorell).\nPer tot això, des de la secció sindical de la COS a Scolarest (Asistentes Escolares, S.L.), exigim la repetició del procés electoral celebrat els dies 8, 9 i 10 d’abril de 2015, per tal de fer d'aquest un procés realment transparent i just, que garanteixi el dret de vot de totes les treballadores amb igualtat de condicions.


Reprenen l'evacuació per mar de l'illa d'Eubea pels incendis\n09/08/2021 a les 05:04\nSota control els focs que cremaven a prop d'Atenes || Millora la situació a Turquia però les flames amenacen un centre d'investigació nuclear a Rússia\nCases, negocis o vehicles han estat pastura de les flames en els incendis que cremen a Grècia.\n© Cases, negocis o vehicles han estat pastura de les flames en els incendis que cremen a Grècia.\nLa situació dels incendis forestals que arrasen algunes zones de Grècia des de fa més de deu dies va millorar ahir, encara que la virulència de les flames a l’illa hel·lena d’Eubea va obligar a reprendre l’evacuació de persones per via marítima. En alguns punts, el foc va arribar fins a la vora del Mediterrani.\nLa pluja, mentrestant, va contribuir també a apaivagar els incendis a Turquia, on estan actius sis dels més de 200 declarats en els últims dies.\nAl contrari, màxima alerta a Rússia davant de la possibilitat que les flames assoleixin un centre d’investigació nuclear a Sarov. En paral·lel, a Califòrnia, ahir es va informar de la desaparició de tres persones més a la zona del gran incendi que crema a Califòrnia i, així mateix, tres bombers van resultar ferits en les tasques d’extinció.\nAixí les coses, Grècia confia a guanyar el pols als incendis forestals en els propers dies. Després d’haver aconseguit controlar els focs que tenien assetjada la capital, Atenes, els serveis d’emergències hel·lens esperen ara poder centrar les seues tasques en els que cremen a l’illa d’Eubea, sumant forces amb els mitjans arribats des d’altres estats, entre aquests Espanya.\nTanmateix, fins que això no succeeixi, la situació en la que és la segona illa més gran de Grècia és crítica i ahir a la matinada es van produir noves evacuacions per via marítima. “Els fronts no acaben. Tots els pobles són un front. El foc s’està estenent a altres llocs, tenim ressorgiments en altres llocs. El foc no es combat amb excavadores”, va assenyalar Angelos Misirlis, tinent d’alcalde del municipi d’Istiaia, situat a l’illa d’Eubea.\nMés sort han tingut a la veïna Turquia, on intenses pluges han descarregat tot el cap de setmana a la zona afectada pels incendis, contribuint a extingir-los. Només n’hi ha sis dactius.\nD’altra banda, el Govern rus va declarar ahir mateix l’estat d’emergència a la ciutat de Sarov per la proximitat de l’incendi a instal·lacions nuclears.\nA Catalunya, els bombers van sufocar ahir una petita reproducció de l’incendi que, el mes passat, va cremar 1.700 hectàrees entre la Conca de Barberà i l’Anoia i que s’havia declarat a Santa Coloma de Queralt.


La pedra seca com a recurs per al desenvolupament d’un territori – Etnologia.cat\n25 novembre 2019 APSATDeixa un comentari\nEn el marc del projecte de cooperació COL·LABORAxPAISATGE, ADRINOC organitza la jornada tècnica La pedra seca com a recurs per al desenvolupament d’un territori, amb la col·laboració del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, l’Ajuntament de Castelló d’Empúries i l’Ecomuseu-Farinera.\nVegeu la imatge ampliada fent clic aquí.\nLa pedra seca constitueix una oportunitat per als territoris rurals gràcies a la seva capacitat de generar dinamisme econòmic i ocupacional. En podem trobar exemples des de la recuperació de l’antic ofici de marger a la seva reinterpretació i aplicació a noves construccions, des de la viticultura a nous models de comercialització turística, des de creació d’espais d’interpretació o itineraris fins a la gestió de grans espais naturals.\nAquesta jornada és gratuïta, però cal inscripció prèvia. Ho podeu fer a mitjançant el formulari de contacte d’ADRINOC, indicant a l’assumpte: inscripció a la jornada de pedra seca (https://adrinoc.cat/ca/contacte/)\nTambé us podeu inscriure a través de RuralCat: http://ruralcat.gencat.cat/inscripcionspatt\narquitectura tradicional, món rural, pedra seca