Presentació del documental: “Dones en temps de crisis”, a càrrec de l’Observatori de les Dones en els Mitjans de Comunicació – Biblioteca El Molí\nPresentació del documental: “Dones en temps de crisis”, a càrrec de l’Observatori de les Dones en els Mitjans de Comunicació\nBy bibliotecaelmoli | 18/03/2021\nPresentació del documental: Dones en temps de crisis, a càrrec de l’Observatori de les Dones en els Mitjans de Comunicació.\nDones en temps de crisi: any 2020 és un homenatge dels ajuntaments membres de l’Observatori de les dones en els mitjans de comunicació a les dones dels seus municipis que, amb les seves ocupacions diverses, han fet sostenible el dia a dia de la crisi de la COVID-19.\nAquesta sèrie documental sobre els treballs de les dones i els lideratges femenins vol contribuir a pluralitzar i donar major representativitat a les aportacions essencials de les dones en el context de pandèmia. En resposta a l’absència de veus i experiències femenines diverses acusada pels mitjans de comunicació durant l’actual situació sociosanitària, el projecte audiovisual presenta retrats allunyats de tòpics i d’estereotips de les vivències de dones de generacions, cultures, procedències, models familiars, opcions sexuals o capacitats molt diverses. Ho fa a partir dels testimonis de 32 dones, treballadores de diferents sectors, de 18 municipis catalans que formen part d’aquest observatori. Dones en temps de crisi: any 2020 posa de manifest els canvis sobtats que s’han produït en el quotidià de les dones, que han tingut com a conseqüència la reinvenció de cada un dels aspectes que articulen les complexes relacions entre les cures, l’espai domèstic i l’espai laboral. Les propostes de canvi social que aquestes dones plantegen per al futur vertebren els dotze capítols d’aquesta sèrie documental.\nPlaces limitades. Reserva la teva plaça enviant un correu a: siad@molinsderei.cat\nActivitat especial Dia Internacional de les Dones – 8 de març\nPosted in Blog, Cinema, Portada\nHorari especial Fira de la Candelera 2022\nJa tenim els afortunats de la Panera cultural de Nadal de la Biblioteca el Molí\nLa Biblioteca el Molí us desitja Bones Festes i Feliç Any Nou!\nHorari especial Nadal 2021\nImagina el teu Nadal a les Biblioteques!


Salut redueix la llista d'espera per ser operat a Catalunya, però a Manresa creix - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSalut redueix la llista d'espera per ser operat a Catalunya, però a Manresa creix\nLa Fundació Althaia tenia el mes de juny 3.973 pacients en llista d'espera, el desembre del 2016 eren 3.926 i el juny del 2016, 3.778, en tots dos casos xifres inferiors a l'actual\nfrancesc galindo manresa 02.08.2017 | 08:36\nIntervenció a Sant Joan de Déu arxiu/catpress\nEl departament de Salut de la Generalitat, a través del Servei Català de la Salut (CatSalut), ha fet públic un comunicat de premsa en el qual afirmava que havia reduït el nombre de pacients en llista d'espera per a intervencions quirúrgiques a Catalunya durant el primer semestre del 2017, però malauradament Manresa no s'ha pogut beneficiar d'aquesta millora i les dades mostren que creix.\nDesprés de sumar una per una totes les especialitats –Salut no ofereix dades globals per centres– el resultat és que la Fundació Althaia tenia el mes de juny 3.973 pacients en llista d'espera, el desembre del 2016 eren 3.926 i el juny del 2016, 3.778, en tots dos casos xifres inferiors a l'actual.\nAquesta situació d'increment de la llista d'espera contrasta amb la situació general a Catalunya, ja que, segons el departament de Salut, «en les intervencions quirúrgiques la disminució dels pacients en llista d'espera és del 0,4%, amb 606 pacients menys que al desembre del 2016».\nSegons el departament de Salut de la Generalitat, des del mes d'abril, amb l'aprovació dels pressupostos, ja s'està aplicant el Pla de xoc per a la millora de les llistes d'espera, «i de les dades es comença a desprendre el seu impacte tant en l'augment de l'activitat quirúrgica com en la reducció del nombre de persones que esperen per ser operades, així com també en la tendència a la baixa del temps d'espera per a proves diagnòstiques i per a primeres visites».\nEl director del CatSalut, David Elvira, ha assegurat que una de les dades més rellevants és l'augment de l'activitat quirúrgica en tots els procediments, tant els garantits com els de referència.\nDurant els primers sis mesos del 2017 s'han fet un total de 197.495 intervencions, és a dir, 12.523 més que el juny del 2016, fet que suposa un increment del 6,8%. En concret, per procediments garantits s'han efectuat 3.063 intervencions addicionals, el 5,9% més, i per procediments de referència s'han fet 9.460 intervencions addicionals, el 7,1% més respecte del mateix període de l'any anterior.\nSempre segons les mateixes fonts, en les proves diagnòstiques, a més d'aprimar-se la llista d'espera, el temps mitjà d'espera s'ha reduït en 21 dies, una disminució d'un 24,7%. Ara la mitjana és de 64 dies. Així mateix hi ha menys pacients que superen el període de referència. En concret 16.754 menys respecte el desembre de 2016, cosa que representa una disminució del 41,5%.\nEn aquest sentit, s'ha reduït el temps mitjà d'espera respecte el desembre de 2016 per a totes les proves diagnòstiques monitorades, com són la colonoscòpia, la mamografia o la ressonància magnètica, i ha augmentat la proporció de pacients que es troben dins el termini de referència respecte el desembre de 2016.\nPacients fora del temps màxim de garantia. Manresa


Liwan International Hotel Chengdu Chengdu Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.8,West Xingsheng Road,Yingbin Avenue, Districte de Jinniu, Chengdu, Xina, 610037 - Veure al mapa\nBarri Districte de Jinniu Ferrocarril Chengdu Sud Districte Chenghua Districte de Wenjiang Districte de Jinniu Districte de Jinniu Àrea Comercial de Jinli Districte Chenghua Dujiangyan Qionglai\nConstruit a l'any 2012, Liwan International Hotel Chengdu és un extra de distinció per a Chengdu i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. A 20.00 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Liwan International Hotel Chengdu és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com casino, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Centre esportiu de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Liwan International Hotel Chengdu.


La instal·lació al parc de Ponent ideada per Jordi Benito es fa realitat | Bonart\nGranollers fa realitat una instal·lació permanent al parc de Ponent ideada per Jordi Benito. L’obra, que s’inaugurarà el 21 d’abril, convertirà el parc de Ponent en un museu a l’aire lliure. El 21 d’abril a les 12 h al parc de Ponent s’inaugura una obra projectada per l’artista granollerí internacional, Jordi Benito, que s’instal·la de forma permanent al parc de Ponent.\nAquest projecte, proposa una instal·lació artística a l’entorn del llac del parc de Ponent i consta de quatre elements:\n– Una estructura en forma d’infinit sobre l’antiga torre elèctrica, que representa l’energia.\n– Nou blocs de granit, amb partitures de Carles Santos gravades dins el llac, que simbolitzen la música.\n– La fórmula matemàtica d’Euler reproduïda amb ferro, que representa la ciència.\n– Un cercle dins el llac, inspirat al llac de Wannsee , símbol de la història i la memòria.\nSegons Vicenç Altaió, comissari del projecte, “a través dels quatre elements que conformen la seva instal·lació: l’infinit dalt de la torre d’alta tensió, les nou partitures de pedra, el cercle dins el llac i la fórmula científica, Jordi Benito ens fa veure l’energia com a força transformadora; la música com a llenguatge universal; la història com a lloc i memòria dels esdeveniments i la ciència com la capacitat d’interpel·lar i donar resposta.”\nAquesta instal·lació artística és la culminació d’un projecte que va començar amb un esbós trobat l’any 2006 i situa a Benito de forma permanent i intemporal a la ciutat on va néixer i és fruit d’una relació constant i estreta que l’artista va tenir amb la seva ciutat.\nUn projecte que ha estat possible gràcies a la col·laboració i generositat de moltes persones, en primer lloc de la pròpia família i amics de l’artista. Així Vicenç Altaió ha comissariat el projecte, Jordi Barbany hi ha participat activament; i els alumnes de l’Institut Celestí Bellera de Granollers, han col·laborat en la restauració de materials a Roca Umbert Fàbrica de les Arts, com també ho ha fet el Taller Ginebró de Llinars del Vallès.\nEl projecte de la instal·lació es complementa amb un catàleg, el tercer editat pel Museu de Granollers referent a Benito, que complementa les dues publicacions anteriors i que suposa un ampli repàs a l’obra i figura d’aquest artista singular.\nLa inauguració comptarà amb el performer, accionista i explicador de dansa, Toni Jodar, el comissari del projecte, escriptor, crític d’art i bon amic de Jordi Benito, Vicenç Altaió, i l’arquitecte, Beth Galí. Per acabar l’acte d’inauguració, alumnes de l’Escola Municipal de Música Josep Maria Ruera faran una acció.\nL’any 2003, en l’exposició Antwort al Museu de Granollers, l’artista Jordi Benito va presentar les idees que, de forma permanent, recolliria tres anys més tard en el projecte del parc de Ponent que va lliurar a l’Ajuntament l’any 2006. Dotze després la ciutat farà ara realitat aquest projecte d’instal·lació permanent al parc de Ponent. Ho farà seguint el projecte original de l’artista, Jordi Benito es va proposar dotar de contingut simbòlic i polític a l’estricta funcionalitat del parc, confluint l’art en l’espai públic. El seu projecte ens convida a caminar, a llegir, a actuar, a fer de la conversa un art.\nLa instal·lació permanent al parc de Ponent del projecte de Jordi Benito recull elements que ja havien format part de la seva trajectòria artística i que tenen una significació que es materialitzarà en aquest parc, projectat l’any 1989 pels arquitectes Josep Martorell, Oriol Bohigas i David Mackay. El parc de Ponent de Granollers és d’estil racionalista mediterrani, amb ressons noucentistes.\nA la imatge, Jordi Benito, projecte del parc de Ponent de Granollers, 2006, Serigrafia, 60 x 95,5 cm.\nEtiquetes: Jordi Benito · Vicenç Altaió


Divendres, 13 Març 2015 09:56\nEstem vivint una situació inversemblant, molt diferent de la de només 10 anys enrere, quan molts locals religiosos estaven més aviat buits, mentre que en l’actualitat, s’estan omplint en els espais que han canviat la seva estratègia religiosa, dedicant-se de forma preferent, a atendre les necessitats més bàsiques, d’una part cada vegada més nombrosa de la societat, que necessita que se l’ajudi a apaivagar la seva pobresa i precarietat laboral.\nLa caritat religiosa, pròpia d’una societat tercermundista, ha tornat a aparèixer, omplint un buit social, que reconforta a una societat amb una creixent drogodependència social, que l’impedeix copsar la realitat negativa que l’envolta, limitant-se a fer caritat als pobres. Quan en un país la justícia social és substituïda per la caritat, és evident que ens trobem en una societat caracteritzada per unes grans diferències entre pobres i rics, promogudes per un obsolet sistema capitalista que genera atur, en lloc d’ocupació, i precarietat.\nDonar peix i no ensenyar a pescar, s’ha convertit en una acció prioritària, que atempta contra els principis més bàsics dels éssers humans. Tot i que és evident que a una persona que s’està morint de gana, abans que això succeeixi, cal donar-li peix, però, per quant de temps?\nUna societat que ha de recórrer a la caritat per sobreviure, sense cap tipus de dubte és una societat sense futur. La manca d’ocupació és un clar atemptat contra la dignitat humana, i per aquest motiu la solució de l’atur, s’ha convertit en una acció prioritària.


Quina diferència hi ha entre declaració i definició d’estructura? 2019\nQuina diferència hi ha entre declaració i definició d’estructura?\nLa definició d'una estructura implica dir al compilador què és i fa aquesta estructura. Quan definiu una funció, normalment digueu al vostre compilador quins paràmetres s’han de passar i retornar i quin bloc de codi s’hauria d’executar. És el mateix que la definició d’una paraula: dius a l’ordinador què significa “una funció determinada”.\nLa declaració permet al compilador tenir coneixement de l'existència d'una estructura determinada, sense que l'estructura s'hagi definit correctament.\nEn C i C ++, és possible que tingueu una funció definida després del bloc de codi que l’anomena, o fins i tot en un altre fitxer. El compilador recopila el codi de manera seqüencial.\nSi el meu bloc () principal fa referència a una funció anomenada test (), però aquesta funció encara no ha estat definida o declarada, obtindreu un error, tal com ho faríeu si intentéssiu fer referència a una variable unititzada. Al dir al compilador "bé, ho definiré més endavant en el codi, no us preocupeu", ho fa notant i només fa pedaços al codi una vegada que arribi a la definició de la funció més endavant.\nQuina diferència hi ha entre a i & a en C?Quina diferència hi ha entre l’identificador i les variables de la programació C?Quina diferència hi ha entre = i == en la programació C?Quina diferència hi ha entre un diccionari i una llista de C #?Sóc nou en la programació. Quina diferència hi ha entre get () i getline ()?Quina diferència hi ha entre C ++, VC ++, Dev C ++, C ++ Gems, Borland C ++ i Turbo C ++?Quina diferència hi ha entre c ++ i c ++ 11?


El Mercat del Centre, ple de gom a gom, en la primera obertura nocturna\nMolta afluència de públic a l'obertura nocturna del Mercat\nÈxit de la proposta Ara de Nit, amb música, desfilades i degustacions de productes\nL'obertura nocturna del Mercat de Centre va ser un èxit. La proposta Ara de Nit va omplir el mercat de públic atret per l'oferta lúdica i gastronòmica dels paradistes i dels establiments col·laboradors.\nLa programació d'activitats va començar a les 20.30 h amb un concert de música en viu, mentre que a partir de les 21.30 h es van anar succeint quatre desfilades de moda. A llarg de la nit les parades van oferir a preus populars degustacions dels seus productes, fins exhaurir les existències.\nLa intenció era fer participar al Mercat del Centre d'una experiència comercial nocturna i festiva, on les parades obrissin en un horari extraordinari, oferint als clients degustacions, a més a més dels productes habituals, acompanyades per diferents accions combinant l'esperit de festa amb l'activitat pròpia del mercat. Tant els paradistes com els comerços i entitats participants han valorat molt positivament l'experiència.


Melle (Bèlgica) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMelle és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està regat per l'Escalda i el canal Ringvaart. El 2012 tenia 11.016 habitants.\nEstació Monument llistat\n51° 00′ N, 3° 48′ E / 51°N,3.8°E / 51; 3.8\nS'han trobat traces d'habitació que daten dels anys 5000 aC i de l'època gal·loromana. A l'edat mitjana el territori del futur municipi pertanyia a les abàdies gentenques de Sant Pere i Sant Bavó que van probablement construir una primera església al segle ix. Un primer esment escrit de Melle data d'una acta del 964 del rei carolingí Lotari I. Al segle X va erigir-se la senyoria de Melle que al segle xiii, per casament, passà als senyors de Schelderode.\nSota l'ocupació espanyola durant la Guerra dels Vuitanta Anys va ser destruït per les tropes dels Geuzen, l'oposició contra el regne del rei Felip II d'Espanya. El 1745, durant la Batalla de Melle els aliats austriacs, anglesos i neerlandesos van combatre les tropes francesos. El darrere senyor feodal va ser Carles Josep Antoni Rodríguez d'Èvora i Vega, nomenat marquès de Rode el 1682 per Carles II de Castella.\nAl segle xix va esdevenir un important centre d'horticultura, però la majoria de les explotacions van urbanitzar-se després de la segona guerra mundial. El 1837, l'obertura de l'estació a la línia ferroviària Mechelen-Gant va desenclavar el poble i portar unes petites indústries. La importància estratègica de l'estació de mercaderies de Merelbeke que es troba parcialment al territori de Melle en feia un objectiu de bombardejos, poc precisos a la primera i segona guerra mundial. El 1977 va annexar el municipi veï de Gontrode, després d'una llarga operació de fusions de municipis tot arreu Bèlgica.\nLa proximitat de Gant i les bonnes connexions (autopista, ferrocarril) amb Brussel·les van contribuir a una urbanització quasi completa de l'antic poble rural. Només queden dues espais vers, el bosc Aalmoeseneiebos i la reserva natural de Kalverhage.\n1977: annexió de Gontrode (+2,84 km² i 927 habitants)\ng. Gentbrugge (Gant)\n↑ 1,0 1,1 Erfgoedplan (neerlandès), equivalent belga del Pla General d'Ordenació Urbana, 2008\n↑ «Lokale geschiedenis», web oficial del municipi\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Melle_(Bèlgica)&oldid=25120096»\nDarrera modificació: 1 oct 2020 a les 12:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 oct 2020 a les 12:14.


Barcelona Guide Bureau – Tours\nBarcelona Guide Bureau - Tours\nVisites guiades virtuals des de casa\nDescobreix amb una experiència virtual els espais més emblemàtics de Catalunya, com la Sagrada Família i el Museu Dalí. Gaudeix d’una visita guiada en directe, acompanyat per un guia professional i des de la comoditat de casa teva.\nVULL RESERVAR PLAÇA!\nInformació de la visita guiada virtual\nGaudeix d’una visita guiada virtual en algun dels monuments o museus que et proposem. T’acompanyarà un guia professional que et mostrarà cada racó de l’indret escollit. T’ajudarà a entendre’l i descobrir-ne informació i detalls com si hi fossis físicament.\nEndinsa’t en el món de geometria, naturalesa i fantasia de Gaudí, fes un viatge surrealista al Museu Dalí, descobreix els secrets que s’amaguen als carrers mil·lenaris del Gòtic. Tot, i molt més! des de la comoditat de casa teva.\nEs tracta d’una visita en directe, així que la guia personalitzarà la visita en funció dels interessos del grup, et contestarà qualsevol dubte que et sorgeixi i, farà d’aquesta visita guiada virtual tota una experiència innovadora.\nDurada: 50 minuts + temps per fer preguntes\nIdioma: En un sol idioma, català, castellà o anglès.\nCost: 15 € per cada usuari, hi pot accedir tota la família pel mateix preu.\nPolítica de devolucions: Si no quedes satisfet tindràs 30 dies per demanar la devolució, sense preguntes.\nSóc el Xavier, un dels dos “General Chairs” de la conferència ICASSP. He estat a les dues xerrades que has fet avui, i la veritat és que m’ho he passat d’allò més bé. Moltes felicitats, la gent ha quedat molt contenta, i hem rebut un munt de comentaris molt positius. Bona feina!\n[…] La guia era una gran entusiasta sobre Dalí i ens va donar detalls interessantíssims. No haguéssim pogut treure’n tanta informació si hi haguéssim anat pel nostre compte.\nVisites guiades i virtuals\nDescobreix el museu de la mà d’un guia oficial. Serà una visita guiada en directe des de casa teva, personalitzada segons els interessos del grup i on descobriràs els detalls i secrets de cada monument.\nDevolució sense preguntes durant 30 dies\nEstem tan segurs que aquesta experiència t’agradarà que et garantim la devolució sense fer preguntes. Només cal que ens envïis un e-mail en els 30 dies següents a la visita.\nVisites virtuals guiades disponibles en català\nEn altres idiomes escolliu més avall.\n© 2022\tBarcelona Guide Bureau – Tours


elMercadal - Diari optimista de Catalunya - La Federació d’Educació de CCOO de Lleida contra el tancament d’aules i l’augment de ràtios\nDimecres, 09 Març 2016 13:13\nLa Federació d’Educació de CCOO de Lleida contra el tancament d’aules i l’augment de ràtios\nLa Federació d'Educació de CCOO fa tres mesos que va engegar una campanya amb el lema “Cap tancament de P3. Abaixem les ràtios.\nNo a la massificació de l’ESO”. El Parlament de Catalunya ha votat favorablement una moció sobre el sistema educatiu que recull les demandes que la Federació d’Educació de CCOO reivindica.\nPer aquest motiu, des del sindicat insten el Departament d'Ensenyament de Lleida perquè no tanqui cap línia de P3 a les nostres comarques i que aprofiti la davallada de natalitat per reduir ràtios i així millorar la qualitat educativa.\nDarrera modificació el Dimecres, 09 Març 2016 13:25\nMés en aquesta categoria: « El Centre Històric de Lleida llueix un mural de Lily Brick que homenatja la dona i la lluita contra el càncer de mama L’oli i la pedra natural, productes estrella de la Fira de Vinaixa un any més »


Isaac Peraire – Quan surt el sol, surt per a tothom, sense preguntes ni privilegis\nSense comentaris a T’he vist\nNo vaig conèixer mai l’Anselm Gost, però n’he sentit a parlar molt i el seu nom apareix quan llegeixes en relació el nostre poble. El cap de setmana passat, coincidint amb el 40è aniversari de la seva mort -que li va venir massa aviat- Prats de Lluçanès va reviure la seva obra, de la mà del grup “Carai Teatre“, i segur que és el millor homenatge que se li podia fer a un home de mil facetes.\nAmb un cartell dissenyat a partir d’una foto del Patriarca feta pel Rambol (boníssima la foto, boníssima!), s’anunciava l’obra “T’HE VIST“, un text inèdit que finalment veuria la llum. La Sala Polivalent presentava un aspecte que no ens té habituat. S’havien treballat i molt que no fos només una experiència teatral (que també) sinó que sumés un conjunt de sensacions. Entraves en bloc junts, després d’esperar a fora lluny de grans aglomeracions -el número d’assistents era limitat- i, estant drets després d’una introducció a veu de l’Antònia de Cal Girvent i unes imatges del Patriarca, unes cadires ens recordaven que mentre nosaltres érem allà hi havia i hi ha persones que estan a la presó o a l’exili pel sol fet de defensar la democràcia. Aquesta reivindicació en un espai de teatre i cultura, em va semblar molt important.\nI un cop asseguts, situats molt propers a l’escenari creat per a l’ocasió, quedaves molt a prop dels actors i et permetia notar molt les emocions que es vivien. I comença l’obra, enmig d’una escenografia treballada que et transportava a un menjador típic i històric, un menjador molt guapo; potser podria haver representat el menjador de Cal Perusa.\nAmb un text senzill, recorrent alguns tòpics, una història entre famílies, amors, relacions entre diferents estaments socials, tradicions i emocions, amb vestimenta i maquillatge ajustats a qui representaven, va donar fruit a una representació natural, amb el que considero que va ser un repartiment molt encertat. Una obra lleugera, amena, que es va fer curta. Amb moments per les rialles, la reflexió i alguna insinuació al drama.\nPer tot això, cal un agraïment i felicitació alhora als actors Manel Gost, Natàlia López, Enric Tarrés, Txiki, Pep Peraire, Anna Plans, Agnès Cruells, Cel·lí Berengueras i Maria Mercè Gost. També a la Casa de l’Heura, a l’antiga Comissió de Festes i, com no, a la Blanca López que, encara que no li agrada sortir, ni que es vegi, ni res de res, doncs em permeto la llicència de fer-la enfadar destacant la seva aportació en aquest projecte en concret i en “Carai Teatre” en general.\nAh, per cert, per acabar, deixeu-me dir que m’hauria agradat veure l’Anselm i el Rambol asseguts a l’Orient o el Centre Casal Castells (ajudeu-me, quin preferirien?) mirant l’obra de teatre que vam presenciar. I, sobretot, m’hauria agradat fer-hi tertúlia després. Si a mi m’hauria agradat, imagineu-vos doncs els que van conviure-hi.\nLlarga vida a la seva memòria i al teatre amateur!\nData de l'entrada 5 octubre 2016\nSense comentaris a Una vida a Ca la Loreto\nFa 37 anys el Rossend Vilà (“Sendu”) i la Loreto Castañé, que acabaven de tenir la primera filla, es van embrancar en engegar una carnisseria a Prats de Lluçanès. Aquell llunyà 1979 la meva mare amb 15 anys treballava al seu costat; i ja mai més ha deixat de col·laborar-hi, com a treballadora una bona etapa i molt més tard i fins a l’actualitat com a regent d’una altra carnisseria, sumant esforços quan ha fet falta.\nAixí les coses, aquest divendres passat el tram de Carrer Major del davant de Ca la Loreto i fins a la Plaça de l’Església es va omplir de persones que van voler acompanyar el Sendu i la Loreto en la festa de comiat per jubilació. Sopar de mongetes i botifarra, i música en directe amb els BLÚ. Davant de la botiga que els ho ha donat tot; davant la botiga on ho han donat tot. On han viscut de tot. On han passat de tot.\nI 37 anys es diuen ràpid, però són molts. Oferint el què en diem producte local, de proximitat. Treballat a casa. Donant sempre una bona qualitat i bon servei al client. Ca la Loreto ha estat i és una botiga de referència, consolidada, històrica. I això és el què els ha fet estar 37 anys al peu del canó.\nAl mateix temps, m’agradaria destacar-ne ara una altra vessant. El Sendu (i, per extensió la Loreto) ha estat sempre involucrat al poble. No sé pas si han fallat mai en una iniciativa on els botiguers hi havien de ser, potser ara els últims temps amb menys intensitat, però quan era hora d’organitzar quelcom i s’havia d’agafar el toro per les banyes, el Sendu hi era. Ell va ser President de la Unió de Botiguers, fent renéixer l’entitat i recordada aquella etapa en què ell va ser al capdavant com a molt prolífera.\nEl Sendu també va ser molt valent en l’etapa fundacional d’ERC a Prats de Lluçanès, el 1994, tot presentant-se a la primera llista el 1995 en llocs rellevants (número 4). Un gest valent, perquè no era fàcil davant una sola candidatura convergent que hi havia refundar un grup d’esquerres i al mateix temps tenir botiga (aquí es destil·lava bastant allò de “si ets dels altres, no et vinc a comprar”). El Sendu va significar-se i ho va superar, es va involucrar i va obtenir l’acta de regidor. Gràcies a gestos com el seu, ara som on som.\nÉs des d’aquesta vessant que en mi desperta més admiració. Sí, d’acord, ha treballat pel seu negoci, però sense oblidar el conjunt, el global del poble. El Sendu i la Loreto s’han cregut la idea de “si el meu entorn va millor, jo també aniré millor”, no pas al revés. S’ho han cregut i ho han aplicat.\nDivendres es respirava emoció al Carrer Major. El Sendu i la Loreto tancaven una etapa; no puc imaginar què passava pel seu cap. Però crec que poden estar tranquils, ho han fet TOT perquè anés bé. Ara, els toca gaudir de la següent etapa que obren, que segurament és encara més apassionant.\nMereix comentari també el Ferran Molina i tota la família. Que seguiran el negoci, que segur que hi posaran el mateix esforç dels que relleven. Un gest valent, que esperem que amb els mateixos valors que el Sendu va conrear pugui mantenir aquest comerç viu i actiu al poble. I si pot ser, encara més.\nFelicitats Sendu i Loreto! Endavant Ferran i família!\nData de l'entrada 13 juny 2016\nSense comentaris a UN ANY DE CANVI REAL\nÉs senzill en campanya electoral prometre canvis. Ho veiem en aquesta campanya que estem vivint de cara a les eleccions del 26 de juny al Congrés espanyol.\nPerò avui, dia 13 de juny fa just un any que a Prats de Lluçanès es consumava el canvi polític a l’Ajuntament gràcies al resultat de les eleccions del 24 de maig en què ERC va aconseguir uns resultats històrics. El 13 de juny del 2015 preníem possessió un servidor com a nou alcalde del poble i els nous regidors i regidores del Consistori (clicant aquí vídeo del Ple; aquí versió curta; i aquí el meu discurs).\nEn la campanya electoral que va precedir aquella efemèride, des d’ERC vam dir que Prats de Lluçanès “necessita un canvi que li permeti fer un salt endavant” i ens vam atrevir a afegir que “Som-hi, ESTEM PREPARATS”.\nESTEM PREPARATS. Som un equip que va començar amb coneixements i experiència, amb frescor i gent novella, amb un conglomerat d’habilitats que hem posat a disposició de la responsabilitat assumida a l’Ajuntament. Val a dir que, al mateix temps, ha estat un aprenentatge constant (i ho seguirà essent), perquè mai se’n sap prou, ni de bon tros. Crec que el què sobretot ens fa estar preparats davant de les situacions que ens trobem són, precisament, la vocació de servei, les ganes, la predisposició i esforç per aprendre i millorar.\nEL CANVI. D’això m’ajudareu si un cas vosaltres lectors a confirmar que aquest canvi ha estat real. Però m’aventuro a compartir amb vosaltres algunes coses que, per mi, el confirmen:\n– PARTICIPACIÓ. Les polítiques de participació han regnat aquest Ajuntament: reunions obertes per a temes com l’ús del Passeig, el gas i el Carrer Major (i tantes altres de temes concrets), les fires, les festes, la constitució de la Taula d’Esports, la reactivació de la Taula per la Dinamització econòmica, el suport en el naixement de la Gatzara, la dinamització del Consell Escolar Municipal, l’espai de transparència de la web municipal, la retransmissió dels Plens via internet, l’APP amb l’espai de participació, la Comunicació en general que vol ser recíproca o el nou model de Butlletí d’Informació Municipal que ara porta el nom d’El Safareig. etc. Tot això, ha estat un canvi real.\n– ESPAIS. Hem volgut treballar amb planificació mirant més enllà de demà mateix, sense fer volar coloms, lluny d’accions faraòniques i en canvi si que enfocades al servei públic. Així, hem treballat per la reforma del Carrer Major, per un Hotel d’Entitats, pel terra del pavelló, per la cuina de la zona educativa, per l’antic Club de Jubilats, per convertir l’antiga discoteca en magatzem de la brigada, per tenir un pàrquing d’autocaravanes, per una rotonda per l’entrada del cantó de Pinós…que tot plegat esperem veure complert els propers mesos. O mitjançant “petites” coses que ja es visualitzen com la vorera de Cal Santiago, el camí de l’escorxador, les escales del pavelló, l’entrada del Safareig Municipal, la intervenció a la piscina, la instal·lació d’una xarxa a la pista de pàdel, el camí de l’antiga gravera, etc. Accions que confirmen un canvi real.\n– SERVEIS. La consolidació, reforç i en algun cas la reorientació de serveis com el de l’Escola Bressol Municipal, l’Escola Municipal de Música, el Centre de Dia, els Serveis Socials, el Casal del Jovent o l’Espai Social de la Gent Gran. El treball per la recollida d’escombraries o la gestió de la deixalleria. El canvi en el model de gestió de la zona esportiva i la sala polivalent. L’Oficina de Turisme. L’Oficina d’Atenció al Consumidor. També mereix menció el nou sistema de neteja que permet assegurar que netegem tots els carrers i que queden bé, amb la col·laboració dels veïns, posat en funcionament fa una setmana. Són aspectes que confirmen el canvi real.\n– GESTIÓ ORDINÀRIA. Que va des del què ens demaneu els veïns i l’atenció a aquestes demandes, a coses que són habituals. O sigui, la gestió del dia a dia, en totes les àrees que conformen l’ajuntament: hisenda, esports, promoció del municipi, acció social, comunicació, joventut, salut, urbanisme, TIC, via pública, espais públics, mediambient, pagesia, demografia, educació i cultura.\n– RELACIÓ AMB L’OPOSICIÓ. D’entrada nosaltres vam oferir poder governar junts, però no va ser possible. Des de llavors, se la té en compte SEMPRE, se la convida a les Juntes de Govern (no han vingut mai), a reunions sectorials o a les taules de participació (han vingut sempre). Això a mi em contrasta amb que durant els anys que vaig exercir de cap de l’oposició de forma sovintejada érem nosaltres qui demanàvem reunió amb el llavors alcalde; ara en canvi no he estat mai sol·licitat, sempre que n’hem fet ha estat també per petició nostra. El canvi real, també ha estat aquí en la relació govern-oposició.\n– COMARCA. Amb la participació a ajudar reforçar serveis existents o de nous, com el d’Ocupació, Turisme, Serveis Socials, Desenvolupament Rural, Educació, etc. i la reformulació dels objectius compartits. A part de tot el què envolta el reconeixement comarcal i la situació jurídico-legal del Consorci del Lluçanès. Un canvi real, vist també amb òptica comarcal.\nI tot el què em descuido i que en un sol article no hi cap. Coses agradables i buscades com l’acció relacionada amb la iniciativa per la reforma horària, o d’altres ni buscades ni agradables, com l’entorn de la gestió de totes les obres de canalització del gas.\nHem fet un any, hem pencat molt però ens queden molts deures pendents. Ho podem fer molt millor; ho hem de fer molt millor. Us asseguro, però, que ens hi deixem la pell. Tot plegat, gràcies a tothom, a l’equip tècnic de l’Ajuntament i les companyes que conformen l’equip polític. Amb ganes de fer una política oberta, participada, corresponsabilitzadora.\nA continuació us deixo amb un recull d’imatges. I us demano l’opinió de tot plegat, ja sabeu, que podeu fer arribar per qualsevol canal.


Una nova amenaça per a la indústria de l’oci: pel·lícules en ‘streaming’ al mòbil\nConsiderada una evolució de BitTorrent, la nova tecnologia permet veure des dels dispositius mòbils sèries allotjades en els ordinadors d’altres usuaris\nImaginem que tenim una sèrie de moda guardada al disc dur del nostre ordinador i, alhora, estem subscrits a un dels molts programes de compartició i descàrrega d’arxius multimèdia mitjançant enllaços .torrent, el que comunament es coneix com la tecnologia BitTorrent. El programa, convenientment instal·lat, haurà convertit els diferents arxius que formen els capítols de la sèrie en enllaços .torrent.\nD’aquesta manera, quan l’ordinador estigui connectat a la xarxa, altres usuaris podran buscar-los i descarregar-se una còpia dels nostres arxius per veure la sèrie sense pagar ni a la indústria audiovisual ni als guionistes ni als actors ni a ningú. ¿Drets o infraccions legals? Fins aquí, res de nou: una tecnologia que fa anys que funciona i una polèmica que l’ha acompanyat i que ha generat pressions des dels EUA, canvis de legislació i accions judicials amb tancament de webs que es dediquen a buscar aquest tipus d’enllaços.\nLa novetat és que les tecnologies per a la compartició d’arxius entre usuaris han viscut una nova evolució que fa molt més còmoda la recerca en els ordinadors d’altres usuaris de la pel·lícula o la sèrie que es vol veure i la seva reproducció. Concretament, l’streaming P2P permet començar a veure el capítol o la pel·lícula immediatament després de localitzar l’enllaç .torrent desitjat, sense haver d’esperar a descarregar-lo. Simplificant-ho, és tan fàcil com veure un vídeo de YouTube.\nAra bé, una cosa és la simplicitat i la immediatesa del procés i una altra la seva fluïdesa. El ritme i la qualitat de la reproducció en streaming depèn molt de l’amplada de banda que tinguem a casa, però també del nombre d’usuaris que estiguin visionant al mateix temps que nosaltres el mateix arxiu. Igual que en la tecnologia BitTorrent, com més usuaris hi hagi millor, perquè els uns sostenen el flux dels altres. D’aquesta manera, les sèries més populars es veuran millor que les pel·lícules minoritàries. De fet, els creadors de BitTorrent són els mateixos que han desenvolupat aquesta tecnologia a partir del projecte BitTorrent Live, que pretenia oferir als usuaris l’alternativa de començar a veure els arxius sense necessitat que estiguessin del tot descarregats. No obstant això, el projecte va quedar en punt mort.\nEl repte de BitTorrent Live, que està desenvolupat en codi obert, va ser assumit per nous serveis que sí que van arribar als usuaris. El primer va ser Popcorn Time, creat per un grup de hackers argentins i que va estar uns mesos obert amb notable èxit i també amb notable polèmica.\nLa indústria es va adonar immediatament del potencial d’un servei així -és el més semblant que hi pugui haver a un Spotify audiovisual- i va dirigir tots els seus esforços jurídics a provocar-ne el tancament abans que fos massa tard. És a dir, abans que tingués massa èxit i el bloqueig del servei generés mala publicitat per al sector.\nFinalment van aconseguir tancar-lo fa un mes, però un altre servei, Cinefi, en va prendre el relleu aprofitant que el codi de Popcorn Time era obert per a tothom. Tot seguit, la indústria també va pressionar Cinefi fins que en va forçar el tancament -que va durar tot just unes setmanes-, però va néixer un altre servei. Es tracta de Cuevana Storm, un programa derivat del popular cercador d’enllaços .torrent Cuevana. De moment, Cuevana Storm està disponible per a descàrregues.\nNo obstant això, la tecnologia streaming P2P no té com a objectiu últim fer més còmode el visionat d’una pel·lícula en un ordinador sense necessitat de descarregar-la, sinó que més aviat ha estat pensada per permetre reproduir tot tipus d’arxius multimèdia en dispositius mòbils sense que importi el pes de l’arxiu, que sol ser alt. La raó és que un factor limitant -tant en tauletes com en smartphones- per veure arxius compartits en xarxes P2P és que primer cal descarregar-los, i aquests dispositius solen tenir uns discos durs de capacitat molt limitada. L’streaming P2P, en canvi, a més de permetre l’accés als arxius en mobilitat, no necessita cap descàrrega al dispositiu, sinó que el flux de dades entra i després és esborrat de la memòria.\nPer tant, i donada l’expansió que tenen els dispositius mòbils, no és estrany que la indústria digital estigui dedicant tants esforços a evitar la popularització d’aquests serveis. I més tenint en compte que, en combinació amb dispositius com Apple TV o Chromecast, els continguts es podrien passar directament del mòbil a un televisor i en alta definició. I tot sense pagar ni un euro.\nPer la seva banda, tant BitTorrent Live com Popcorn Time, lluny de desaparèixer, han reorganitzat la seva estratègia, de manera que ja tenen preparades versions del seu servei per a mòbils amb Android i les podrien llançar en els pròxims mesos. La batalla acaba de començar, però més enllà dels seus usos polèmics, l’streaming P2P també es pot interpretar com una oportunitat per a la indústria audiovisual.\nAquesta indústria podria utilitzar els serveis existents per oferir les seves produccions a les pantalles de telèfons mòbils i tauletes a canvi del pagament d’una taxa mensual, tal com fa Spotify amb la música. A favor d’això hi juga que el negoci publicitari s’està desplaçant cap al mòbil i és cada cop menys rendible al televisor, però també que el públic que veu sèries per televisió no és el mateix que les veuria al mòbil. -


Jordi Regincós, d’ERC-JUNTS de Torroella de Montgrí, renuncia a l'acta com a regidor • Ràdio Capital de l'Empordà\nJordi Regincós, d’ERC-JUNTS de Torroella de Montgrí, renuncia a l’acta com a regidor\nRelleu en el govern municipal de Torroella de Montgrí. Jordi Regincós, d’ERC-JUNTS, ha presentat aquest dilluns la seva renúncia a l’acta com a regidor de l’Ajuntament. Regincós ja fa mesos que havia constatat que no podia compaginar de manera satisfactòria la seva feina com a professor a la Universitat de Girona, la seva activitat política i la seva vida familiar. Segons ha expressat ell mateix, després de donar-hi moltes voltes, i havent-ho parlat amb els companys d’ERC-JUNTS, finalment ha presentat la renúncia. Tal com marca la normativa, es farà efectiva en el proper ple municipal, que serà al desembre.\nSi ho ratifica l’assemblea conjunta d’ERC-JUNTS, amb tota seguretat serà Anna Maria Mercader, cinquena en la candidatura municipal de 2015, qui agafi el relleu de Regincós. En principi, assumiria les mateixes competències delegades per l’alcalde, Josep Maria Rufí, a Regincós: Cultura, Educació, Festes, Patrimoni Cultural i la presidència de l’Organisme Autònom Can Quintana-Museu de la Mediterrània.\nArticle anteriorTecnologia i oci digital 22/11/2016\nArticle següentPalamós acull l’exposició col·lectiva de fotografies del Cine Club Bahia


FRUITA | 13/03/2015 DAAM/RuralCat\nEUFRIN, l'ADV del Poal i la IGP poma de Girona, guanyadors dels SmartFruit 2015\nEl conseller d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, Josep Maria Pelegrí, ha lliurat els premis SmartFruit a la innovació, l'aplicació i la promoció de la gestió integrada de plagues (IPM), convocats pel Comitè Organitzador de l'IPM International Congress.\nEl conceller Pelegrí lliurant el premi a l'Agrupació de Defensa Vegetal del Poal. Font: DAAM\nEn la categoria de recerca, innovació i/o desenvolupament en gestió integrada de plagues, enguany s’ha volgut reconèixer la tasca d’EUFRIN, la xarxa d’instituts de recerca europeus en fruita, pel seu compromís des del 1993, any de la seva primera reunió a Bonn (Alemanya), a favor de la difusió dels objectius i les idees generades en l’àmbit de la investigació i la recerca mitjançant: la premsa especialitzada, la comunicació general, les societats científiques de cada país, reunions, conferències, etc.\nSobre EUFRIN, Pelegrí ha dit que “destaca per la investigació i la innovació coordinada, útil, enfocada i que s’adreça al foment de la producció sostenible de fruita. La tasca que duu a terme el Grup de Treball de Producció Sostenible per reduir al màxim possible els residus esdevé també un bon referent que guarda una estretíssima relació amb els objectius de la gestió integrada de plagues i de l’SmartFruit”.\nTambé ha recordat que “és per això que el Comitè Científic ha volgut reconèixer aquesta tasca, a la qual Catalunya se suma amb orgull, ja que un dels socis integrants d’EUFRIN és l’IRTA, el gran institut de recerca agroalimentària de Catalunya que, com sabeu, treballa intensament en molts dels àmbits relacionats amb la fructicultura i la sanitat vegetal.”\nEn la categoria d’aplicació i transferència tecnològica o de coneixements, el premi ha estat per a l’Agrupació de Defensa Vegetal del Poal, que encarna l’esperit més genuí del que és la iniciativa mateixa dels productors i la seva voluntat permanent de col·laborar i avançar juntament amb tècnics, científics i l’Administració en allò que els faci anar un pas més endavant del que és imprescindible per complir la normativa.\nA més, la trajectòria de l’ADV del POAL, amb més de 27 anys d’existència, avala també una extensa experiència i dedicació a la lluita amb tècniques alternatives a l’aplicació de productes fitosanitaris químics en fruiters.\nLes primeres proves amb la tècnica de confusió sexual a la zona fructícola de Lleida contra diferents plagues acumulen gairebé trenta anys. Trenta anys de dedicació i de necessitat per adaptar-se als canvis i a les resistències que posaven les plagues mateixes als productes fitosanitaris.\nPelegrí ha explicat que “aquesta voluntat dels productors i els seus tècnics es va anar dotant també de l’expertesa de professionals de l’Administració i dels centres de recerca de la Universitat. Així van néixer projectes com el Pla-Net-Cydia l’any 2002, en estreta col·laboració amb el DAAM i totes les ADV de la zona fructícola de Lleida.”\nSegons el conseller d’Agricultura, “gràcies a això, avui tenim més de 4.500 hectàrees de perera i pomera tractades amb confusió sexual contra la carpocapsa a Lleida”.\nTambé ha agraït especialment “el tarannà constructiu i dialogant de l’ADV del POAL, la seva implicació i empenta amb els projectes de millora de la sanitat i la seva funció de politja de transmissió directa als productors i socis, amb una menció especial a la seva tècnica, la Rosa Llombart.”\n“Crec també que aquest guardó ha de ser un reconeixement extensiu a l’esforç i perseverança del personal tècnic de totes les ADV per implementar tècniques noves de seguiment, control i eradicació dels patògens vegetals”, ha conclòs Pelegrí.\nFinalment, en la categoria de promoció o comunicació dels productes al consumidor final, el premi ha estat per a la IGP Poma de Girona. El conseller ha felicitat a tots aquells que integren “una voluntat, una concepció i un objectiu que engloba molt més que la simple projecció comercial... un concepte com el de les denominacions qualitatives comporta voluntat, sacrifici, obligacions i, sobretot, constància i convenciment en allò que es fa. En aquest cas concret, en un sistema de producció basat en la sostenibilitat agroambiental com és la producció integrada”.\nDes de la creació de la primera ADV a Catalunya, l’any 1984, els tècnics de sanitat vegetal de Girona ja van començar també a fer les primeres proves en producció integrada. A l’època entre 1984 i 1989, aquestes proves van culminar amb el projecte de proves pilot a grans finques de poma de Girona.\nMés tard, la creació de la normativa de producció integrada a Catalunya, l’any 1993, pionera a tot l’Estat espanyol, i la creació de les guies de producció integrada de poma, l’any 1995, van impulsar encara més l’aposta de les comarques gironines per aquest tipus de producció.\nFinalment, l’any 1998, pràcticament tots els productors de poma de Girona produeixen amb el sistema de producció integrada.\nVolent anar més enllà, entre els anys 2000 i 2004, es va posar en marxa el projecte APRO de residus “0”, que l’any 2007 va passar a dir-se Pom-Net i en l’actualitat, des de l’any 2010, s’anomena Fruit.Net i s’ha estès a tot Catalunya.\nEn relació amb aquest guardó, “aquest és, també, un reconeixement a Fruit.Net com a projecte estrella en aquesta matèria en col·laboració amb les ADV, les universitats de Girona i Lleida, els productors i l’Administració. Des de fa tres anys, tots els productors de poma de Girona treballen dins el programa Fruit.Net, la qual cosa demostra l’aposta decidida per aquest projecte i per la projecció al consumidor del que representa”.\nEl conseller ha acabat recordant que, “gràcies a tot plegat, avui gaudim de la poma de Girona amb un valor innegable en tots els àmbits, el productiu, el comercial i el de l’impacte econòmic al territori de l’agricultura gironina. Per això, totes les persones que des de bon començament van lluitar per aquest projecte i que avui continuen fent-lo realitat són mereixedores d’aquest reconeixement.\nLa 2a. edició de l’ SmartFruit, organitzat pel Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, a través de PRODECA, i en col·laboració amb el sector productiu de fruita i els fabricants i comercialitzadors de serveis fitosanitaris, va tancar ahir amb un total de 780 persones inscrites.