El Prat apropa a la ciutadania la contribució de les dones a la ciència i la tecnologia amb propostes innovadores | Ajuntament del Prat de Llobregat\ndilluns, 19 octubre, 2020 - 11:30\nCicle “Octubre Ada Lovelace” de La Palmira\nEl Prat apropa a la ciutadania la contribució de les dones a la ciència i la tecnologia amb propostes innovadores\nEn algunes de les activitats, es podrà descobrir com funcionen les impressores 3D i com permeten construir pròtesis per a les persones grans. En l’activitat “Kit: Tech 4 the people” es podran descobrir aplicacions de la tecnologia i l’enginyeria per resoldre reptes socials, en matèria de medi ambient o de mobilitat de les persones grans.\nAl “Club de ciència en família”, també es podran fer experiments com extreure ADN de les cèl·lules de les maduixes, fer una cromatografia en guix de suc d'espinacs, fer piruletes de sucre cristal·litzat i molts d’altres.\nAquest mes, l’Ajuntament del Prat vol apropar la contribució de les dones a la ciència i la tecnologia amb un ampli ventall de propostes innovadores i lúdiques per a la ciutadania.\nPer això, se suma a la celebració de la jornada internacional “Ada Lovelace Day”, que deu el seu nom a la primera programadora d’ordinadors de la història, que ja durant la primera meitat del segle XIX va crear un algoritme destinat a ser processat per una màquina molt abans que existissin els ordinadors. A l’entorn d’aquesta data, que es commemora el 13 d’octubre, el Centre Cívic Palmira Domènech del Prat ha organitzat aquest mes el Cicle “Octubre Ada Lovelace”.\nEl cicle va arrencar dimarts passat, coincidint amb l’Ada Lovelace Day, i consta d’una àmplia agenda d’activitats, moltes d’elles adreçades a infants i joves i les seves famílies, durant el mes d’octubre. Les activitats pretenen atraure especialment l’atenció de nenes i noies adolescents, per apropar-les a àmbits històricament masculinitzats. Seran activitats que permetran descobrir els misteris de la ciència i la tecnologia de la mà de dones que treballen en aquest àmbit, per posar un granet de sorra per trencar l'escletxa de gènere que hi ha en aquestes professions.\nLa majoria d’activitats es faran La Palmira i enguany també s’han sumat al cicle els centres cívics Sant Jordi-Ribera Baixa i Jardins de la Pau.\nAprendre a fer servir impressores 3 D o com aplicar-les per fer pròtesis\nDemà mateix, es farà un taller sobre el funcionament d’impressores 3D per aprendre a ser un bon maker, al Centre Cívic Palmira Domènech.\nEl proper dissabte també es podrà descobrir com construir una pròtesi amb una impressora 3D i moltes altres aplicacions de la tecnologia i l’enginyeria per resoldre problemes socials, com la mobilitat de les persones grans o el medi ambient. Aquesta activitat, titulada “Kit: Tech 4 the people”, està organitzada pel Klub Infantil Tecnològic al Centre Cívic Sant Jordi-Ribera Baixa. Es tracta d’una proposta familiar participativa dinamitzada per l’associació d’enginyeres Young IT Girls, que treballen per fomentar la igualtat i per incentivar el canvi de mentalitat, potenciant així les oportunitats de futur d’infants i joves. Està adreçada a infants de 8 a 12 anys, que han d’anar acompanyats cadascun d’una persona adulta del mateix nucli de convivència per participar-hi.\nTambé dissabte tindrà lloc una altra activitat familiar del Club de ciència en família. Durant aquest taller, adreçat a infants de 6 i 8 anys -cadascun acompanyat per un familiar-, es podran fer diversos experiments com explotar un volcà, extreure ADN de les cèl·lules de les maduixes, fer una cromatografia en guix de suc d'espinacs o fer piruletes de sucre cristal·litzat i molts d’altres. L’objectiu és despertar la curiositat de les més petites de la casa per la ciència i, en aquesta sessió, es donarà a conèixer la figura de Rosalind Franklin, la científica que va descobrir l'estructura molecular de l'ADN.\nPregunta a una científica, Xerrada de dones científiques i Linkatardes: les activitats realitzades fins ara\nFins al moment, ja s’han realitzat o iniciat tres tallers del cicle. Dimarts passat, se’n va donar el tret de sortida amb l’activitat “Pregunta a una científica”, que permet a la ciutadania adreçar preguntes a la física del Prat i investigadora del CERN a Suïssa, Ana Ventura, sobre temes diversos (física quàntica, acceleradors de partícules, antimatèria...). L’activitat continuarà al llarg de tot el mes d’octubre, ja que se li poden seguir traslladant preguntes a través de les xarxes de La Palmira (Instagram i Facebook) i per correu electrònic (ccpalmiradomenech@elprat.cat).\nDissabte passat també va tenir un lloc una “Xerrada de dones científiques” a La Palmira per donar a conèixer de forma distesa figures com les científiques Andrea Ghez i Emmanuelle Charpentier, entre d’altres. Durant la tarda del mateix dia, el Centre Cívic Jardins de la Pau va acollir “Linkatardes a Jardins: Ada's Dream”, Una instal·lació interactiva en la qual els participants van poder fer les seves pròpies targetes perforades per crear diverses melodies, animades amb una acolorida màquina virtual.\nTotes les activitats del cicle es realitzen seguint les mesures de seguretat i prevenció necessàries en l’actual context sanitari, que es poden consultar en l’apartat de cadascuna d’elles del web del cicle.


Referència 1552630.U .552\nMitjons al turmell de bambú i viscosa - "puny canalé"\nMitjons de bambú-viscosa al turmell amb puny canalé 3x1. Perfectes per a vestir amb els teus sneakers. Amb tractament deodorant amb efecte antifongs, antibacterià i evita la mala olor de peus. Amb el detall del logo brodat al peu.\nMitjons d'orló curts en canalé 1x1. Disponibles en diferents colors. Amb el detall del logo al peu.\nMitjons d'orló - intarsia\nMitjons d'orló curts amb rombes. Disponibles en diferents colors.\nPrimers dies 6-12 mesos (16-19) 12-24 mesos (19-22) 4 (23-26) 6 (27-31) 8 (32-35) 10 (36-39) 12 (40-42)


Moscou | enciclopèdia.cat\nForma transliterada russa deMoskva (ru)\nVista de la ciutat de Moscou\n© Xevi Varela\nCapital de Rússia i de l’oblast’ homònima.\nÉs travessada pel riu Moskva, a una altitud mitjana de 120 m. Moltes particularitats del relleu són conseqüència dels canvis introduïts per l’activitat de la població al llarg dels segles. El clima és moderadament continental, amb una temperatura mitjana de -10°C (gener) i de 18°C (juliol). La diferència entre la temperatura del centre de la ciutat (més elevada) i la de la perifèria pot arribar, a l’hivern, a 12-10°C. Al Moskva conflueixen el Jauza, que travessa la ciutat pel NE i desemboca al Moskva en el punt més antic de la ciutat, que li donà origen, i el Setun’, per l’extrem oest de la ciutat. La població és composta, en un 89%, de russos, mentre que la resta pertany a les diverses nacionalitats de la CEI. Moscou posseeix una gran concentració industrial. La part corresponent a les construccions mecàniques sobrepassa el 50%, amb predomini de les branques més complexes i qualificades (torns, aparells de precisió, maquinària complexa, automòbils, etc.). Tot i la preeminència de la indústria pesant, Moscou conserva el seu paper de gran productora en la indústria lleugera i alimentària. La indústria química produeix tints, vernissos, medicaments, etc. La indústria pesant és distribuïda a les zones sud i est, prop del ferrocarril de circumval·lació, per on arriben les principals primeres matèries i el combustible.\nEl riu Moskva al seu pas per la ciutat de Moscou\n© Corel Professional Photos\nDe Moscou arrenquen nombroses línies de ferrocarril, que la uneixen amb tots els estats de la CEI; té també comunicació directa, per tren, amb molts altres països. Amb la construcció (1937) del canal Moskva augmentà la importància de la capital com a port fluvial. La construcció del canal Volga-Bàltica facilita la sortida de Moscou a les mars Blanca i Bàltica, i la del canal Volga-Don, a les mars Càspia i Negra. És important també el transport per carretera entre Moscou i moltes repúbliques i ciutats de la CEI. L’autopista de circumval·lació, de 109 km, marca els límits de la ciutat. Moscou disposa de quatre aeroports. En el transport urbà cal destacar el metro, cèlebre per la seva tècnica i per les seves estacions. Seu del govern central de Rússia, establert al Kremlin, és també el principal centre cultural, amb l’Acadèmia de Ciències de Rússia, les acadèmies de medicina, de pedagogia, d’agricultura, d’art i d’arquitectura, amb un gran nombre d’instituts d’investigació i de centres d’ensenyament superior i, sobretot, amb la universitat, que porta el nom del científic Lomonosov. Hi ha també nombroses biblioteques, entre les quals es destaca la Biblioteca Estatal de Rússia, la més gran del món, que aplega fons antigament esparsos en altres biblioteques. Moscou és rica en museus i galeries i en teatres, el més cèlebre dels quals és el Bol’šoj. El 1980 fou seu dels Jocs Olímpics.\nLa Plaça Roja de Moscou\n© Maria Bernal\nEncara que començà a ésser poblada al segle IX, la ciutat no adquirí importància fins al segle XII. El llogaret, adossat a una fortalesa de fusta, a l’emplaçament de l’actual Kremlin, fou incendiat (1237) pels mongols, i posteriorment es convertí en centre d’un dels petits principats fronterers de Suzdal, vassall dels mongols. Moscou, ben situada en un dels afluents de l’Oka i propera a les valls del Don i del Volga, mantingué relacions amb nombroses ciutats. Aïllada, al mig de terres pantanoses, fou refugi privilegiat per als qui fugien dels mongols, que al segle XIII poblaren la ciutat fins al riu Moskva; llavors es distingí la fortalesa, reconstruïda en un turó, i els habitatges al seu voltant. Al segle XIII Alexandre Nevski confià la ciutat al seu fill Daniel i es constituí pròpiament Moscòvia. Els seus prínceps convertiren Moscou en la capital religiosa i política. Un incendi destruí la fortalesa, i el príncep Ivan la reconstruí, de roure (1339); Dimitri Donskoj l’amplià i construí una muralla de pedra (1367). Fou saquejada novament pels mongols (1382), cosa que posà fi al seu apogeu fins a la retirada d’aquests. Embellida per Ivan III (1462-1505), fou un centre més comercial que intel·lectual. La ciutat concentrava i exportava cereals, lli i farratge; la constitució per part dels anglesos d’una companyia de Moscòvia permeté la creació de tallers, que treballaven el cànem. Moscou, convertida en una de les capitals europees més grans, després d’un període d’obscuritat (1584-1613), acusà les influències provinents de l’Europa occidental i central quan pujà la dinastia dels Romanov al tron de Rússia; nombrosos mercaders europeus hi habitaven, en un barri especial, la Sloboda; l’arquitectura es configurà segons la moda barroca. Això no obstant, allunyada de les metròpolis europees perquè es pogués occidentalitzar fàcilment, perdé la seva categoria de capital política i intel·lectual, en profit de Peterburg, fundada per Pere el Gran a la vora de la Bàltica (1703). Dotada d’una universitat (1755), d’un teatre públic (1757) i de nombroses indústries (tèxtil, vidriera, manufactures de porcellana, etc.), Moscou continuà essent la capital religiosa de Rússia. En ésser ocupada per Napoleó (14 de setembre — 19 d’octubre de 1812), la ciutat fou abandonada pels seus habitants i gairebé destruïda per complet; però fou reconstruïda molt ràpidament. Al segle XIX era el primer centre comercial de l’imperi rus, i el 1900 les seves 650 fàbriques (teixits, filatures de cotó i de lli, tints, manufactures de llana i de seda, adoberies, tallers metal·lúrgics, etc.) donaven feina a 45.000 obrers (les tres quartes parts dels quals treballaven a la indústria tèxtil). La població augmentà: passà de 600.000 h en el cens del 1871 a un milió el 1900 (gairebé igual que Peterburg). La universitat (2.000 estudiants) era la segona de Rússia; els principals periòdics populars s’editaven a Moscou, i la vida intel·lectual tornà a ésser molt activa. Els obrers, sotmesos a unes condicions de vida molt penoses, desencadenaren vagues importants (setembre-octubre del 1905), i posteriorment, amb els estudiants, efectuaren una veritable insurrecció (22 de desembre de 1905), que durà més d’una setmana. Per l’octubre del 1917, els bolxevics reeixiren a ocupar la ciutat, després de dues setmanes de lluita, i la convertiren novament en la capital de Rússia (14 de març de 1918) pel fet que Petrograd era massa vulnerable als atacs contrarrevolucionaris. En proclamar-se l’URSS (1922), Moscou n'esdevingué la capital. La ciutat cresqué, encara, a causa de la industrialització. Fou l’objectiu de l’ofensiva principal de l’exèrcit nazi a Rússia. Després de la dissolució de la Unió Soviètica (1991), Moscou passà a ser capital de la Federació Russa.\nL’església de Basili el Benaurat\nDels primitius edificis de fusta no resta gairebé res. No fou fins a la fi del segle XV que es construí el primer edifici de pedra al Kremlin. Al segle XVI artistes europeus, especialment italians, com A. Fioravanti, anaren a Moscou a treballar; influïren sobre els artistes autòctons i crearen un estil on es mesclen elements renaixentistes amb l’estil primitiu bizantinitzant i amb les formes de l’arquitectura lígnia; són d’aquesta època els monestirs de Novodevičij (1524-25) i de Donskoj (1592), l’església de Basili el Benaurat, la de l’Ascensió del Senyor, a Kolmenskoje (1532), i la de Sant Joan Baptista, a D’jakovo (1529). El barroc, arribat a través de Polònia i d’Ucraïna, produí un tipus d’església de tres plantes que es difongué entre 1650-14; en són exemples l’església de la Mare de Déu de Geòrgia (1658), la de Sant Gregori de Neocesarea (1679) i la de la Intercessió de la Mare de Déu. Entre els palaus barrocs cal esmentar el del boiar Volkov i el del boiar Trojekurov. Pere el Gran prohibí a Moscou les construccions de pedra, per la qual cosa hi ha poques restes de la primera meitat del segle XVIII. A partir de Caterina II hom construí edificis de gust classicitzant, com el palau Ostankino (1790-98). Després de l’incendi del 1812, Moscou fou reconstruïda segons els corrents artístics europeus i en gran part per artistes europeus; així, la universitat (1817) és obra de l’italià Gilardi, el teatre Bol’šoj (1921-25) de Beauvais, el museu històric (1875-83) de Sherwood, i l’església del Salvador de l’alemany C.Thon; només la Duma és d’un artista autòcton, Čičakov; també hi fou adoptada l’arquitectura de ferro, com és el cas dels magatzems GUM. Durant els primers anys que seguiren la Revolució Russa foren construïts edificis d’un avançat sentit arquitectònic. Però els anys trenta s’imposà el realisme socialista, amb imitacions dels grans palaus barrocs i neoclàssics, com és el cas d’algunes estacions de metro, o amb obres monumentalistes, com el mausoleu de Lenin. Entre els museus principals de Moscou cal esmentar la galeria Tret'akov, especialitzada en pintura autòctona, el museu de belles arts Puškin, dedicat a l’art occidental, el museu de la Revolució, el museu històric i el museu Lenin.\nPLV / PJB / SJV / RMMR


Jordi Solé i Ollé visitarà Benicarló el pròxim dia 12 de març\nEl pròxim dia 12, l’edifici Gòtic acollirà una xerrada de Jordi Solé i Ollé organitzada per Ecologistes en Acció i Ecologistes del Sénia en la qual també col·laboren altres organismes, com ara l’Ajuntament de Benicarló, el col·lectiu Alambor, La Calamanda, Gepec i Plataforma Antifracking de les comarques de Castelló. La xerrada es durà a terme també a La Sénia un dia abans, el dia 11, al Centre Marcel·li Domingo\nCal destacar que Solé és llicenciat en Física per la Universitat de Barcelona en 1996, suficiència investigadora al programa de doctorat de la Universitat Politècnica de Catalunya (departament de Física Aplicada) l’any 1999 i Doctor en el mateix programa de doctorat per la Universitat Politècnica de Catalunya el 2004.\nDe 2000 a 2004 va tenir una posició com a contractat a projecte (BIOHAB) a l’Institut de Ciències del Mar (ICM) de Barcelona, de 2005 a 2007 va ocupar una posició com a postdoc contractat a l’ICM de Barcelona, de 2007 a 2009 va tenir una plaça com a postdoc a l’Institut Mediterrani d’Estudis Avançats (IMEDEA, Mallorca), durant la qual va obtenir una ajuda per a joves investigadors ‘José Castillejo’ del ministeri amb la qual va realitzar una estada als Estats Units (Rutgers University, New Jersey) d’un any, del juliol del 2009 fins gener el 2010 treballà com a postdoc a l’ICM de Barcelona, des del gener del 2010 fins al 2011 obtingué un contracte d’investigador associat a projecte a l’IMEDEA (Illes Balears) i des del 2011 fins a l’actualitat és investigador contractat a l’Institut de Ciències del Mar de Barcelona.\nA més, Solé és especialista en tres àrees principals. Processos físics a l’Oceà:dinàmica de la capa de barreja, inestabilitats i modelització numèrica amb models de circulació regional (ROMS, www.myroms.org). Oceanografia biològica: estudi de les proliferacions algals nocives, modelització numèrica i interaccions física-biologia. Anàlisi de dades: estudi de sèries temporals climàtiques i biològiques, utilitzant tècniques d’anàlisi del senyal i de física estadística.\nDurant la seva carrera científica ha realitzat dues campanyes oceanogràfiques i diverses campanyes de mostrejos periòdics en el port de Barcelona. Ha participat en 11 projectes científics, sent líder de tres d’ells. Ha escrit 23 articles (16 d’ells publicats a revistes del SCI) i altres publicacions i és revisor en 8 revistes internacionals. Ha participat en 42 congressos científics nacionals i internacionals. Ha co-dirigit una tesi doctoral, ha estat membre de tribunals de tesi i DEA i té 11 anys d’experiència docent (a la Universitat Autònoma de Barcelona i en diferents màsters). Des de l’any 2009 dóna xerrades divulgatives sobre la importància dels efectes del pic del petroli en el clima i en la societat, sobre els quals ha publicat diversos articles, molts d’ells en el seu bloc (http://despres-de-tot.blogspot.com.es ). Ha participat en diferents mitjans periodístics (ràdio, televisió i premsa) parlant sobre la crisi energètica, el canvi climàtic i les seves implicacions en la societat.


El propòsit d'aquest Avís Legal, és informar als usuaris de www.coopsalelles.com , domiciliada en, Ctra. Igualada, s/nla raó social del Responsable de tractament és CELLER COOPERATIU DE SALELLES, S.C.C.L. , de quina és la seva política de protecció de la privacitat i confidencialitat de les dades de caràcter personal que els seus usuaris faciliten de forma lliure i voluntària.\nCELLER COOPERATIU DE SALELLES, S.C.C.L. posa en coneixement que disposa de les seves dades de caràcter personal especificats en el corresponent registre d'activitats del tractament de l'empresa denominat Gestió d'Usuaris Web.\nEls destinataris de la informació són tots els departaments, compartiments, locals i entitats associades en els quals s'organitzen CELLER COOPERATIU DE SALELLES, S.C.C.L. . i no seran cedits a cap tercer excepte en els casos que existeix una obligació legal.\nEn tot cas, vostè té dret a obtenir la confirmació sobre si a CELLER COOPERATIU DE SALELLES, S.C.C.L. , estem tractant les seves dades personals per tant té dret a accedir a les seves dades personals, rectificar les dades inexactes o sol·licitar-ne la supressió quan la informació ja no sigui necessaris.\nEls camps del formulari on-line marcats amb un asterisc són d´ obligada complimentació per poder fer efectiva la seva sol·licitud d'informació .\nLa Web www.coopsalelles.com ha adoptat les mesures d'índole tècnica i organitzatives necessàries, segons el nivell de seguretat de protecció de dades que correspongui legalment, per garantir la seguretat del tractament de dades de caràcter personal que constitueix el seu fitxer automatitzat. No obstant això, el usuari ha de ser conscient que en l'actualitat les mesures de seguretat a Internet no són imprevisibles i per tant no està a salvo de possibles intromissions il·legals i improdusades, que no serien responsabilitat de CELLER COOPERATIU DE SALELLES, S.C.C.L. , ja que ha actuat amb la diligència deguda per protegir els dades conforme determina la llei.\nLa Web www.coopsalelles.com utilitza cookies o altres procediments similars amb finalitats merament estadístiques. Aquestes informacions es capturen de forma automàtica i anònima, de manera que no és possible identificar individualment a cap usuari. Els usuaris poden impedir el funcionament de les cookies mitjançant les opcions que tots els navegadors posen a la seva disposició. Es recomana als usuaris que desitgen desactivar les cookies que consulten els sistemes d'ajuda dels navegadors que utilitzen\nLa Web www.coopsalelles.com farà tot el possible perquè la seva informació està sempre actualitzada. No obstant això, la responsabilitat sobre la qualitat de les dades depèn del titular d'ells, d'aquí que si existeix una modificació dels dades, l'usuari de la web els comunicarà al Responsable del Fitxer, declinant tota responsabilitat en cas que omiti el seu obligació de notificar els canvis.


CRITICART: TINC UNA BONA NOTÍCIA I UNA DOLENTA... QUINA EXPLICO PRIMER? ELS PROS I CONTRES EN LA CONSERVACIÓ DEL PATRIMONI ARQUITECTÒNIC DE SITGES\nnoia, cada cop escrius millor...aquest personatge no té vergonya ni l'ha coneguda, tant de bó hi hagués molts més Genís a Sitges i menys nouvinguts sense escrúpuls!\n16 d’octubre de 2011 a les 21:20\nMona Litza Taylor Aka Ana Gioconda ha dit...\nUltimament quan intento deixar un comentari no puc , no se´si es que m'has vetat o si es que escricx coses que no t'agraden... en fi Beli tu a lo tuyo , i una pregunteta d'on la treus aquesta informació, no tindras un topo a la Casa gran oi ?\n17 d’octubre de 2011 a les 18:30\nMona Litza, és conya no? Potser hi ha problemes amb blogger, però jo no censuro cap persona i cap comentari, ja que es publiquen directament sense el meu consentiment previ... Així t'agrairia molt que aquests missatges que no has pogut penjar ho tornis a intentar....i sis segueixes sense poder-los enviar, els fas arribar per mail i jo els penjo.\nAh, i sobre topo a la casa gran, que ho dius, per la casa Gorgas? Doncs no, els propietaris tenen la voluntat de retornar l'estat original a la casa i busquen informació per tal de fer-ho de la millor manera possible..... Si estan dins de la casa gran no són amics... Quan surten ja canvia la cosa....\n17 d’octubre de 2011 a les 19:05\nAnònim, quanta raó que tens.... Si a Sitges hi hagués més gent que s'estimi tant el poble i la seva bellesa com ho fa en Genís tot aniria molt millor. Gràcies a ell s'han conservat molts objectes, papers... que a dia d'avui tenen una gran importància. Persones com ell es mereixen tot el nostre reconeixement, respecte i estimació....\nPer cert el pitjor de tot és que quí va expressar segons quines coses no és nouvingut, tot i que ho sembli.....la seva família materna és sitgetana.... Així doncs que els seus raonaments encara són més tristos....\n17 d’octubre de 2011 a les 19:09


Els herpes en nens i nenes\nL'herpes és una malaltia infecciosa produïda per un virus\nper Pares i Nens 22 de febrer de 2021 22:57\nLes panses o herpes es manifesten en persones de totes les edats, des de nens a adults. Existeixen dos tipus d'herpes, però en essència és una malaltia infecciosa produïda per un virus que es manifesta en les mucoses, llavis i interior del nas, però també a la pell que envolta el llavi, a les parpelles... L'herpes pot ser simple i zòster.\nL'herpes simple sorgeix a qualsevol zona de la pell, provoca picor i coïssor i és contagiós. Si s'observa està format per un conjunt de vesícules que arriben a ser ampolles, que poden arribar a segregar un líquid, que finalment dona peu a unes crostes. Es cura amb una pomada antivírica, encara que normalment inicia i finalitza el seu procés. No deixa cicatrius.\nPel que fa a l'herpes zòster té una forma diferent i es conforma en vesícules agrupades en raïms. Aquest tipus d'herpes surt a la pell seguint un nervi facial, ciàtic o intercostal. Produeix molta picor quan comença a sorgir i qui el pateix pot arribar a experimentar un dolor intens en el trajecte nerviós. Per frenar el seu procés el metge o farmacèutic acostuma a receptar un tractament antivíric tant a nivell local amb cremes, com a nivell oral amb pastilles o comprimits.


Christie's celebrarà una subhasta d'art a benefici dels damnificats de Llorca\nLa iniciativa forma part del programa "Llorca. Cultura i Solidaritat", i la filial espanyola de la casa de subhastes londinenca prestarà els seus serveis de forma gratuïta.\nLlorcaLa casa de subhastes Christie's organitzarà una subhasta d'art contemporani a benefici dels damnificats pels terratrèmols de l'11 de maig a Llorca, en el marc d'un sopar en què es vendran al millor postor obres d'artistes nacionals i internacionals.\nLa filial espanyola de la casa de subhastes londinenca prestarà els seus serveis de forma gratuïta i portarà a la seva cartera de clients a l'esdeveniment, que serà "una de les més importants subhastes d'art contemporani que se celebrin durant aquest any a Espanya ", ha afirmat el conseller de Cultura de Múrcia, Pedro Alberto Cruz.\nAquesta iniciativa forma part del programa d'actuacions coordinades per la taula de treball "Llorca. Cultura i Solidaritat" creada després dels sismes pel Govern regional, l'Ajuntament de Llorca i l'associació local d'hostalers, juntament amb diversos agents socials i culturals.\nLa taula "tracta de capitalitzar tots els esforços que des del món de la cultura s'estan fent per ajudar solidàriament a la reconstrucció de Llorca", ha precisat el conseller Creu. La subhasta, la data de la qual està pendent de confirmació, se celebrarà en el transcurs d'un sopar i ha estat organitzada pel centre d'art contemporani La Conservera i la galeria T-20, i es constituïrà un comitè d'honor integrat per il·lustres personalitats del món de l'art per coordinar-la.


7 consells de moda realment importants per a homes amb cuixes grosses - Guia D’Estil\n'No et fiquis la camisa'. 'Aneu per dos plecs'. 'Ignora els texans flacs'. 'Utilitzeu les escombraries'. Són molts suggeriments, home. Tanmateix, en realitat, només uns quants solucionarien idealment el vostre problema i us faran brillar el dia. Entre els milions d’inseguretats corporals, els homes indis viuen diàriament amb cuixes grosses o ‘cuixes de tro’ a la part superior de moltes llistes. Malauradament, això es deu al fet que el 'dia de les cames' no és sagrat per a la majoria dels nois del món o probablement és el resultat de gens / hormones. Però no perdeu l’esperança. Per a tots aquells que respireu 'optimisme' cada dia, és possible que tinguem algunes solucions per a vosaltres, que en realitat funcionaran i us ofereixen il·lusions de vestir en excés.\nHomes amb cuixes grans / musculoses, això és el que cal fer perquè el 'gran' sembli 'petit':\nLa idea és simple: treballar per fer que les cames apareguin més llargues. I atès que els patrons lineals com les ratlles haurien de fer-ho exactament per vosaltres, estalvieu-vos. Us estiraran verticalment amb l'ajut d'una il·lusió visual, sense que us preocupeu. Pro-Tip: Mantingueu-vos al minimalisme a la meitat superior quan porteu fons de ratlles. Com que les seves cuixes no fossin suficients, no voleu fer un pas fals a continuació.\nTot i que sou el propietari de cent peces de mezclilla, potser 2/100 us amagaria la mida de la cuixa. Un d’ells és: texans elàstics. Són relaxats, ajustats i prou estirables per moure’s al voltant de les proporcions del cos. Sembla un partit fet al cel? Simplement esplèndid per als cossos que requereixen espai addicional per a les cuixes.\n3. Instruccions al sastre.\nEl que potser no trobareu a les botigues al detall és potser un parell estret de genolls, però amb prou espai per respirar per a les cuixes. Està bé, les marques no es van obrir per resoldre els vostres problemes. Tot i això, el vostre sastre va néixer per fer-ho per vosaltres. Compreu aquest parell disponible de totes maneres, però modifiqueu-lo segons el vostre sastre.\n4. Només cinturons prims i prims.\nSi voleu trobar un mitjà per evitar les grans cuixes, no espereu que hi hagi un cinturó gran que us ajudi en la causa. Al contrari, aportarà tot el focus incòmode a les cuixes, fins i tot si porteu la roba adequada. Resultat: un tu molt més ampli. Si us dediqueu als accessoris, opteu per accessoris per a la mà / sunnies.\n5. Pantalons d'entrenament amb punys\nCom que els pantalons d'entrenament estan fets per a 'entrenaments', la peça té molta capacitat d'estirament, de totes maneres: panells elàstics exclusius, cremalleres com a punts de venda, etc. Aquesta és una altra peça fantàstica per a tu, i alguna cosa que fins i tot pots ploure. la desfilada de l'era de 'Athleisure'. Mantingueu-vos allunyat de les ratlles horitzontals de la superfície i s’adapti perfectament.\n6. Les vores no es poden agrupar.\nDe totes maneres, un pecat cardinal a la moda és que els hemlines s’acoblin com una biblioteca de teixits. I ara, si s'introdueix el concepte de cuixes grans, això només empitjorarà la situació. Bàsicament, mantingueu els pantalons retallats i invertiu en pantalons texans que acabin al turmell (no cap baix).\n7. Plecs prims.\nTot i que pot haver-hi un milió de maneres de plegar (o enrotllar-se) els pantalons texans, mantenir les coses dins dels límits és la regla núm. 1. Els plecs grans i gegantins no s’aparellaran bé amb les cuixes. En lloc d’això, només escurçareu la longitud de les glorioses cames, donant com a resultat un enfocament addicional a la circumferència de les cuixes. No ho voleu.\nYuvraj Singh, provant cornrows amb els cabells llargs, és el valent estilògraf que tots necessitàvem\nHauríeu d’utilitzar pesos pesats quan treballeu en aixecaments laterals d’espatlla?\nLEGO em va ajudar a trobar el meu costat creatiu quan era un nen i el seu llançament oficial a l’Índia ens ha emocionat\nper què els còmics de DC són millors que meravellar-se\nla millor aplicació de GPS de senderisme fora de línia\nmenjars fàcils per acampar amb la família\ncoses que fan els nois quan tenen un enamorament\nfer la carn de vaca a un deshidratador


Simulacre de bomba a l'hospital Trueta de Girona - El Gerió Digital\nSimulacre de bomba a l'hospital Trueta de Girona\nDurant l'exercici, han transportat material radioactiu a un lloc segur i han desallotjat pacients i professionals\nDilluns, 1 de juliol de 2013 17:41h\nDurant el simulacre, han desallotjat pacients i treballadors © ACN\nSimulacre de bomba a l'hospital Trueta de Girona. A les 4 de la tarda el telèfon de la centraleta ha rebut una trucada alertant que hi havia una bomba que esclataria al cap de tres hores.\nImmediatament han activat el protocol de seguretat que ha consistit, primer, en avisar els serveis d'emergències per, a continuació, desallotjar tots els pacients i professionals per traslladar-los al punt de trobada, a un aparcament que hi ha a uns 300 metres.\nEl personal del Trueta també s'ha encarregat d'endur-se el material radioactiu a un lloc segur i acompanyar els agents per inspeccionar l'edifici, juntament amb la unitat canina per detectar si hi havia explosius. La bomba simulada era en un passadís.\nEl simulacre de bomba s'ha fet a l'edifici de l'Institut Català d'Oncologia (ICO) de l'hospital universitari Josep Trueta de Girona. En aquestes instal·lacions també hi ha el servei de medicina nuclear, gestionada per l'Institut de Diagnòstic per la Imatge (IDI). L'objectiu del simulacre és posar a provar el pla d'autoprotecció de les tres institucions en cas d'emergència intrahospitalària.\nEl simulacre ha servit també com a exercici de coordinació empresarial entre l'hospital Trueta i l'ICO, responsables de la gestió de les instal·lacions on s'ha fet l'exercici. Els plans d'autoprotecció defineixen com s'ha d'actuar en cas d'emergència ocorreguda dins el mateix centre. Els exercicis es fan en compliment de la normativa vigent i serveix per analitzar els punts febles i buscar solucions de cara a situacions d'emergència reals.\nL'exercici ha començat a les 4 de la tarda i només ha afectat als treballadors de torn de tarda de l'edifici amenaçat, una trentena de professionals de l'ICO i de l'IDI, i als pacients que hi havia en aquells moments. El simulacre ha partit d'una suposada amenaça de bomba que també podria arribar a afectar un espai on hi ha una petita quantitat de material radioactiu de molt baixa intensitat.\nSeguint el protocol específic del pla d'autoprotecció, els treballadors de l'hospital han retirat aquest material de forma temporal de l'edifici. El trasllat fins a zona segura s'ha fet prenent les màximes garanties, ja que estava perfectament encapsulat amb les proteccions reglamentari.\nPer desenvolupar el simulacre com si aquest fos una amenaça real, des de l'hospital han seguit el pla d'autoprotecció i han alertat a la Policia Municipal de Girona, als Bombers, als Mossos d'Esquadra i a l'Ajuntament. Una vegada finalitzat el simulacre han fet una reunió del Comitè d'autoprotecció que aquesta vegada també ha comptat amb la participació de membres de l'ICO i de l'IDI per analitzar els resultats.


[ Espai Claudàtor ]: Antropomorfisme de Jana: estima, VIII\nPublicado por Príncep de les milotxes en 16:33\nQuina desfeta! :)\n15 de febrer de 2010 a les 16:39\nS'ha de mesurar el fet a la vista de la llei de compensacions. ¿Què pesa més a la balança?\n17 de febrer de 2010 a les 14:14\n17 de febrer de 2010 a les 22:39\nOlga es nota que ets una gateta bella; l'experiència t'afegeix un plus més de bellesa...\n17 de febrer de 2010 a les 22:41\nSimplement dic: bellesa. Gràcies per besar el cel amb les teues flors fetes paraula.\n19 de febrer de 2010 a les 23:49


El nou protó arcteryx reivindica una durabilitat de 60x en una jaqueta lleugera i transpirable - Roba\nArcteryx va refer la caputxa Proton LT amb la possibilitat d’escalar. Però la capa aïllada intel·ligentment pot ser el multitasker final per a qualsevol activitat a l'aire lliure exigent en temps més frescos.\nArcteryx va millorar el Proton LT en tots els sentits.La sudadera amb caputxa Proton LT, renovada, apunta a aventures d’alta producció.\n'L'he portat de senderisme, ciclisme, pesca, càmping, escalada i esquí', va dir Brylee Geddis, el dissenyador de peces de vestir d'Arcteryx, un visionari darrere de la jaqueta actualitzada. 'És perfecte per a temps lleugerament més freds quan treballeu de valent, però necessiteu calor i protecció'.\n'La característica destacada de Protons lleugers és la seva capacitat de respirar i, per tant, mantenir-se en marxa', va continuar.\n“No haver d’aturar-se a vessar capes en un terreny difícil pot ser un salvavides. Amb els intermedis no transpirables, acabes suant per aproximar-te o per fer el seguiment, exigint-vos que es descarregueu. Esperem que aquesta peça elimini la necessitat de suar, congelar, encendre, apagar, situar-se en la seva bossa ”.\nEl seu equip de disseny va actualitzar el protó per dins i per fora. 'No es tracta del primer pas en un aïllament transpirable', va dir Geddis.\nArcteryx va introduir les seves jaquetes de primera generació Proton LT (lleugera) i AR (tot arreu) el 2016. Però el feedback va ser que les dues peces eren massa similars. Així, l'equip va escollir el més versàtil 80g LT per tirar endavant.\nLa jaqueta Arcteryx té com a objectiu la millor durabilitat a la classe i la permeabilitat de l’aire\nLa caputxa Arcteryx Proton LT està fabricada amb un aïllament sintètic lleuger conegut com a Coreloft Compact 80. 'Al canviar, vam poder reduir la migració de fibres alhora que oferíem un traçat a quatre vies i una gran retenció de loft', va dir Geddis.\nAixò significa que aquesta capa de força de treball proporciona una calor sòlida de la base, un gran flux d’aire per a esforços suats i un perfil ultralleuger que no impedeix el moviment. La dona petita pesa 12,3 unces; el mitjà per a homes és de poc més de 14 unces.\nTot i això, és notablement el caputxó ultralleuger Proton LT que també és resistent, fins i tot en condicions extremes. Per satisfer els seus futurs usuaris moviments dinàmics i rendiments elevats, la jaqueta necessitava un material exterior per mantenir l'estructura i bloquejar els elements, tot en acció.\nAixí doncs, Arcteryx va dissenyar un nou teixit facial. La tecnologia de materials, anomenada Fortius Air 20, és una barreja de 84 per cent de niló i 16 per cent d'elastà.\n'La durabilitat és clau, especialment per a una peça que puja', va dir Geddis. 'En comparació amb altres peces aïllades transpirables que hi ha, aquesta és la millor categoria per a la durabilitat i la permeabilitat a l'aire'. De fet, en proves de la marca, el Proton LT va resultar 60 vegades més resistent a l’abrasió que l’estàndard de la indústria.\nI ens vam preguntar com.\nProves de desgast amb caputxa de protó LT\n'Comencem amb el nostre material i validem abans de dissenyar', va dir Geddis. Arcteryx va treballar tant amb venedors de teixits com amb un equip de desenvolupament intern per crear 17 proves de desgast diferents, analitzant diferents assajos i combinacions de materials per aconseguir l’equilibri i la durabilitat adequats.\nArcteryx va utilitzar la prova de Martindale per mesurar la durabilitat del Proton LTs. Geddis va explicar: 'Aquest procés simula el desgast natural ja que el material es frega sobre una superfície abrasiva estàndard amb una força específica. I a Arcteryx, fem una prova modificada, que augmenta la falla tèxtil '.\nSimultàniament, van enviar el teixit al camp per veure com es duia de forma natural als seus entorns previstos. 'En última instància, vam poder millorar la comoditat, la permeabilitat a l'aire i allargar-nos de la generació anterior', va dir Geddis.\nArcteryx Proton LT: Detalls de disseny dels escaladors de roca\nA més de la transpiració al forn i un teixit resistent per a elements exteriors, el Proton LT inclou alguns detalls atentos que els escaladors i totes les persones actives poden apreciar. Tant a la caputxa com a la caputxa compatible amb el casc, l’ajustament de corda de perfil baix permet un agitació senzilla contra el vent.\nLa butxaca és l’element de disseny preferit de Geddis. 'Com a dona, estic molt afectat per tenir una butxaca al pit en aquesta jaqueta. És fàcilment accessible mentre es porta un arnès o una motxilla. Vaig mantenir quatre reunions amb diverses dones per clavar la mida i la forma adequades. Potser sigui un petit detall, però aquesta butxaca significa molt! va exclamar ella.\ndièsel rebel de moltó\nA més, a la moda Arcteryx estàndard, el proton LT amb caputxa té uns colors elegants i moderns. Aquestes capes multiús són algunes en alguns colors exclusius i al detall per 299 dòlars a REI.\nConsulteu la dessuadora amb caputxa Proton LT per a homes. Consulteu la dessuadora amb caputxa Proton LT per a dones\nAquest article està patrocinat per REI. Doneu un cop d’ull a la samarreta de la marca Arcteryx LT, només a REI.


Hotel Montemezzi Vigasio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n92 Verona Street, Vigasio, Vigasio, Itàlia, 37068 - Veure al mapa\nAl visitar Vigasio, vosté es sentirà com a casa a Hotel Montemezzi, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. A només 11 km, aquest hotel de 4-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vigasio. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nEls clients poden triar d'entre 95 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de centre esportiu. Hotel Montemezzi és una elecció inteligents per a viatgers a Vigasio, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (35) Viatger de Negocis (8) Parelles (12) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (5) Grups (2)\nTots els tipus de viatgers (960) Parelles (424) Viatgers en solitari (193) Famílies amb infants petits (198) Famílies amb infants grans (31) Grups (138)\nSANGGUN, Corea del Sud


PÍNDOLA SOBRE EL MAPA DE SUBVENCIONS PER A PROJECTES D’ARTS ESCÈNIQUES\nNecessites finançament per a un projecte d’arts escèniques i no coneixes els ajuts que pots sol·licitar a les administracions?\nData: dimarts 17 de desembre de 2019\nSessió gratuïta per a persones sòcies!\nEl pròxim 17 de desembre informarem de les principals subvencions que s’atorguen des de la Generalitat de Catalunya, el Ministeri de Cultura i l’Ajuntament de Barcelona per ajudar a companyies i artistes a fer realitat els seus projectes de teatre, dansa i circ. La formació està organitzada per les associacions de professionals de les arts escèniques AADPC, APdC, TTP, APCC i l’Associació de Professionals de la Gestió Cultural a Catalunya APGCC.\nL’objectiu d'aquesta sessió és fer un repàs per totes les subvencions que atorga la Generalitat de Catalunya a través de l’Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC) i l’Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural (OSIC) i també l’Institut Ramon Llull i s’explicarà quin tipus d’entitat les pot demanar. A més, també s’explicaran els ajuts que ofereix per una banda l’Ajuntament de Barcelona i per l’altra el Ministeri de Cultura a través de l’Institut Nacional de les Arts Escèniques i la Música i Acción Cultural Española.


Erika Serra López – Hridaya\nM’he format com a instructora de yoga a l’escola Sanathana Dharma de Cestona (San Sebastián), on s’hi troba el Mestre Madhava, deixeble de Swami Vishnu Devananda i continuador de la tradició Guru-Kala que es transmet de Mestre a deixeble des de fa milers d’anys. La seva ensenyança es caracteritza per trencar vells tòpics, erròniament relacionats amb el yoga, creant un sistema de treball que s’integra plenament a la societat i vida quotidiana actual. El seu esforç ha estat fusionar l’antiga saviesa oriental amb el coneixement occidental.\nLes classes - les assanes, la respiració conscient o relaxació -, són al final eines per acostar-nos a aquella essència nostra que ens proporcionarà pau, serenor i ens acostarà al mestre interior. Aquestes eines ens preparen per la meditació, construint la pau interior: " Fes-te amo del teu cos físic, mental i emocional, i cultiva la pau i la felicitat en tú ".\nA les meves classes hi ha dues coses molt importants: Una d’elles és entendre com aplicar el que fem a classe a la vida quotidiana. Com la ment, les emocions i el cos físic ens dominen, i de quina manera podem actuar perquè això no sigui així. I l’altra és la presència. Estar present, i portar la ment de manera constant al present, és com la podrem dominar, i començar a fer passos pel camí del Yoga, que es troba en el nostre interior, just on comença, o acaba el món exterior.\n“La meditació és la única tècnica de Yoga, ja que és a través d’ella que arribem al Yoga, a la unió conscient amb l’essència d’un mateix”. <br/>


Necessitem voluntaris per als SPECIAL OLYMPICS 14\nDel 30 d'octubre al 2 de novembre se celebren a Calella els Special Olympics.\nEls Jocs Special Olympics no podrien ser mai el que són sense l'ajut desinteressat dels voluntaris. Més de 500 persones aportaran el seu inestimable ajut per tal de col·laborar en què els somnis dels atletes amb discapacitat intel·lectual es facin realitat. Realitzen tota mena de tasques: des d'acompanyament dels esportistes a protocol passant per avituallament, seguretat o informació. Oferiran la seva feina i s'emportaran a casa un seguit de sentiments i emocions que els acompanyaran de per vida. Si vols ser un d'ells només cal que t'inscriguis com a voluntari en el següent enllaç.\nClasse de ball gratuïta a la Pista Jardí\nDivendres 19 de setembre, a les 7 de la tarda a la Pista Jardí hi haurà una classe gratuïta de ball de saló i salsa. vine a provar tu sol o amb la teva parella 1 classe totalment gratuïta de ball..\nEscola de Música: comença el curs!\nA partir d'aquest setembre ja comença el nou curs de l'Escola de Música de Maçanet. Tot i que les inscripcions resten obertes durant tot l'any el curs comença oficialment el 15 de setembre: L'escola te 3 grans eixos;\nMÚSICA EN GRUP\nPer consultar els cursos cliqueu el següent enllaç o la fotografia\nComencen les inscripcions al Centre Cívic!\nEl Centre Cívic Can Trincheria és l'espai de referència que ofereix el municipi a les persones interessades a continuar la seva formació i ampliar els seus coneixements. Des del curs passat ha obert les portes als nens amb classes d'anglès i tallers de manualitats i dibuix. També es continuen programant cursos de diverses llengües, informàtica, fotografia, cuina i reforç acadèmic per a joves i adults.\nLes inscripcions ja estàn obertes, l'horari és de l'1 al 18 de setembre 16h a 20h de dilluns a divendres.\nDescarregueu-vos el llibret clicant aquí o a la imatge\nEls dies 30 i 31 d'agost tindran lloc a Maçanet diversos actes en commemoració del Tricentenari. La programació engloba diverses activitats per a tots els públics: exposicions, mostres florals, concerts, cercavila, parades diverses i molt més.\nProgramació "Actes del Tricentenari"\nFITAG a Maçanet!\nEl dissabte 30 d'agost Maçanet acull el XIV Festival Internacional de Teatre Amateur de Girona.\nCia. Gata Teatro (Roquetas de Mar)\nA La Societat, a les 21h.\nPreu de l'entrada: 3€ (anticipada) i 5€ (taquilla). La venda anticipada d'entrada es farà a l'Ajuntament de 9 a 15h.\nEspai Jove FM 2014\nESPAI JOVE FESTA MAJOR 2014\nVine a gaudir de l'Espai Jove. Un espai fet a la teva mida!!!!!\nDijous 7 a les 23.30h\nBRAMS + TAPEO SOUND SYSTEM\nDijous 8 a les 23.00h\nTRAM'S + EL ULTIMO KE ZIERRE + EBRI KNIGHT\nDissabte 9 a les 00.00h\nLA PEGATINA + ZULÚ 9.30 + THE PINK GOATS\nDiumenge 10 a les 00.00h\nITINERANT FESTIVAL & FESTA FLAIX FM\nDisfruta d'aquests dies... Seran ÈPICS!!!!\nFesta Major de Maçanet de la Selva 2014\nSom-hi ... Ja la tenim aquí! Els dies 7, 8, 9, 10 i 11 d'agost no et pots perdre la millor Festa Major de l'any. DOS ESPAIS, DOS AMBIENTS!!!\nDijous 7 reivindica amb BRAMS\nDivendres 8 balla amb l'Orquestra Maravella i deixa sortir el costat més salvatge amb EL ÚLTIMO KE CIERRE\nDissabte 9 disfruta amb Sabor Sabor i rumbeja amb LA PEGATINA\nDiumenge 10 gaudeix amb l'orquestra Selvatana, la nit de la pubilla i l'hereu i allibera't amb la música de l'Itinerant Festival.\nDilluns 11 Fi de festa amb el sopar a la Plaça de l'Església i ball amb l'orquestra Montecarlo\nNo te la pots perdre!!!!!\nCartell Pista Jardi\nEl sol pot deixar una empremta inesborrable a la teva pell\nCampanya de protecció solar a Maçanet de la Selva.\nEl dimecres, 16 de juliol, amb motiu del mercat setmanal a Maçanet de la Selva, voluntaris i voluntàries de l'aecc-Catalunya contra el Càncer Girona lliuraran els díptics editats per la campanya de difusió i informació massiva per prevenir els efectes del sol als banyistes i les persones que, per motius de treball o de lleure, s'exposen als raigs en horaris punta, de 12:00 a 16:00 hores, i on els efectes són molt nocius. Aquest material s'ha publicat amb l'eslògan genèric "el sol pot deixar una empremta inesborrable a la teva pell"\nCanta si Vols\nJa estan a la venda les entrades del CANTA SI VOLS al Teatre La Societat (Av. Catalunya, 10) de dimarts a divendres de 17 a 21h.\nAquí teniu el vídeo promocional de la venda d'entrades perquè animeu a tothom a venir a la gala: cantasivols.com\nRecordeu que les entrades són limitades i se'n vendran fins que s'esgotin, així que aviseu a la vostra gent que s'afanyin per no quedar-se'n sense!\nNo us el podeu perdre!!!!!\nDIUMNGE 13 : MULLA’T PER L’ESCLEROSI MÚLTIPLE\nAquest diumenge es desenvoluparà el dia de "Mulla't per l'esclerosi múltiple". A les 12h es produirà el tradicional gest de llançar-se a l'aigua. Al llarg del dia tindran lloc diverses activitats a la piscina municipal i, a més, el diumenge al matí hi haurà una parada en la qual es donarà tota la informació necessària per tal de conèixer aquesta malaltia.\nL'esclerosi múltiple és una malaltia en la qual el sistema immunològic ataca sense advertència el seu propi teixit. La substància atacada és la mielina.\nLa Fundació Esclerosi Múltiple, entitat promotora d'aquesta activitat, és una entitat que treballa amb l'objectiu de millorar la qualitat de vida de les persones afectades d'esclerosi múltiple.\nNota informativa sobre la plusvàlua, la dació en pagament, i les execucions hipotecaries i judicials\nBenedicció de Sant Cristòfol\n8è Mercat dels Sentits\nTeatre a La Societat: L'avar


setembre 8, 2021 Cinema Truffaut\nDirecció: Albert Dupont\nIntèrprets: Virginie Efira, Albert Dupontel, Nicolas Marié, Adèle Galloy, Grégoire Ludig, Michel Vuillermoz, Kyan Khojandi, Jackie Berroyer, Bastien Ughetto, David Marsais, Philippe Uchan, Terry Gilliam\nQuan Suze Trappet s’assabenta als quaranta-tres anys que està greument malalta, decideix anar a la recerca del fill a qui es va veure obligada a abandonar quan ella tenia quinze anys. La seva recerca administrativa li farà conèixer a JB, un home de cinquanta anys en plena depressió, i al senyor Blin, un arxiver cec amb un entusiasme impressionant. Els tres s’embarquen en una recerca tan espectacular com improbable.\nTota mena de perplexitats\nActor que va debutar al cinema fent de brètol a La bande des quatre, de Jacques Rivette, i que ha treballat amb Michel Deville, Gaspar Noé (la controvertida Irreversible) i Jacques Audiard, entre altres, Albert Dupontel també és un director que, en general, ha aconseguit un enorme èxit de públic a França (on, a més, ha sigut reconegut pels premis Cèsar, de manera particular pel que fa a Adieu les cons/Adeu, idiotes) amb els seus films, que, tanmateix, han tingut una escassa projecció internacional, de manera que pràcticament és un desconegut entre nosaltres. Altres pel·lícules seves, que també acostuma a protagonitzar, són: Le créateur (1999), en què un escriptor, en començar a escriure la seva nova obra, s’adona que ha oblidat com escriure; Enfermés deshors (2005), amb un indigent que, després de trobar un uniforme de policia, s’alimenta a les cantines policials; Le Vilain (2008), sobre un atracador de bancs que, perseguit per la policia, es refugia a casa de la seva mare mantenint-hi una gran discussió; i 9 mois fermé, en la qual una dona ignora com ha pogut quedar embarassada d’un criminal. Pel·lícules diverses entre elles, amb elements que volen enganxar clarament al públic, però a la vegada dotades d’una certa raresa.\nEl primer llargmetratge que va dirigir, l’any 1996, és Bernie, títol que correspon al nom del seu protagonista, que, interpretat pel mateix Dupontel, és un jove neuròtic i desconnectat del món que, amb trenta anys, surt der l’orfenat amb la idea d’anar a la recerca dels seus orígens desconeguts. Passats vint-i-cinc anys, amb Adieu les cons, presenta una recerca a la inversa: una dona (Suze Trappet, encarnada per la sempre encantadora Virginie Efra) es proposa contactar amb el seu fill desconegut (que va tenir als quinze anys i que, en no voler avortar, va haver de donar en adopció obligada pels seus pares) després que un metge li faci suposar que té els dies comptats: els esprais usats com a perruquera li han destrossat els pulmons. Paral·lelament, un informàtic (anomenat JB, el mateix Dupontel) que treballa pel ministeri de Sanitat és “informat” que serà substituït per algú més jove, cosa que li sembla un menyspreu inadmissible, de manera que intenta suïcidar-se al mateix lloc de treball just en el moment en què Suze es baralla amb un funcionari que no està disposat a fer res per trobar el fill de la dona. L’informàtic, però, erra en voler suïcidar-se i fereix el funcionari inepte, a més de destrossar part de l’edifici. Enmig de la confusió, Suze segresta l’informàtic aleshores inconscient pels efectes del sinistre (i se’n endú el seu ordinador, en què hi ha la prova que volia suïcidar-se i no atemptar contra res i ningú) dient-li que testimoniarà a favor seu sempre que l’ajudi a buscar el fill. Després d’un estira-i-arronsa, JB accepta i, mentre és objecte d’una persecució policial, comença la recerca, a la qual s’afegirà un arxiver (Nicolas Marie) que ha perdut la vista, però que amb els “ulls de la memòria” recorda llocs (com ara el carrer, que ja ha deixat d’existir, on vivia la família adoptiva del fill de Suze) i coses que han desaparegut a París.\nAmb aquests personatges, que per les seves diferents circumstàncies se situen en un lloc marginal, Albert Dupontel construeix una pel·lícula entre la comèdia i el drama, amb elements d’humor negre (abordant qüestions delicades, com ara una malaltia en fase terminal, la “discapacitat”, l’Alzheimer, els embarassos no desitjats) i d’altres que s’acosten descaradament al sentimentalisme. Apunta una crítica a la deshumanització en la societat moderna tecnològica i burocràtica, mentre que s’hi mostra la brutalitat policial, i a la vegada té un punt de nihilisme. Adieu les cons està dedicada a Terry Jones, que devia morir mentre es realitzava la pel·lícula, i compta amb la presència fugaç de Terry Gilliam, com a venedor d’armes, però costa percebre-hi la influència dels Monty Phyton. La mena d’humor i de fantasia, així com un cert abarrocament formal, més aviat ha dut a relacionar-la amb el Jean-Pierre Jeunet de Delicatessen i Amèlie. Podria ser. En tot cas, com totes les de Dupontel, una pel·lícula inclassificable que pot provocar tota mena de perplexitats.\nCol·lectiu de Critics de Cinema de Girona


Arxius de Europa Atlàntica - Històries d'Europa\nBulgària, estat satèl·lit durant la Guerra Freda\nInici Europa Atlàntica\nHistòries de la història de l’Europa Atlàntica\nEls orígens del nacionalisme gallec\nJordi Bonvehí - oct. 7, 2017\nEl “Requerimiento” en el genocidi americà\nCèsar Sànchez - nov. 2, 2019\nUn viatge amb tramvia\nJordi Bonvehí - abr. 7, 2014\nEugeni Junyent - abr. 26, 2016\nCèsar Sànchez - nov. 20, 2016\nCom els castellans van fulminar el regne de Lleó\nCèsar Sànchez - jul. 29, 2017 0\nEl regne de Lleó va existir entre 910 i 1230, amb un parell de rebrots. Lleó va ser la primera víctima de l'ànsia expansiva...\nEl centralisme de Machado\nEugeni Junyent - oct. 21, 2017 0\n“En España, de cada diez cabezas, nueve embisten y una piensa” Aquesta frase no l’escrigué un líder independentista sediciós, sinó una de les figures més...\nPer què el color taronja del partit polític “Ciutadans”?\nCèsar Sànchez - set. 29, 2015 1\nEls colors són un llenguatge identificatiu dels aliats i de les intencions polítiques. Més o menys tothom coneix el vermell comunista, el negre anarquista...\nEl Decret de Guerra a Mort\nCèsar Sànchez - set. 11, 2018 0\nLa majora d'estats actuals sud-americans van independitzar-se de la corona espanyola. La majoria aprofitant el període d'ocupació napoleònic de la península. Aquestes independències van...\nLa tupinada d’eleccions del 1977\nCèsar Sànchez - maig 13, 2017 0\nEnguany farà 40 anys de les mal anomenades "primeres eleccions democràtiques". Una efemèride de la qual segurament en sentirem a parlar. Massa. La tupinada...\nEl paper de l’exèrcit durant la dictadura i la transició\nCèsar Sànchez - febr. 7, 2018 0\nEl passat 5 de gener va fer set anys de la mort del professor d'Història Gabriel Cardona (1938 - 2011). Cardona va generar molta...\nBobby Sands, parlamentari britànic durant 25 dies\nVictor - nov. 15, 2015 2\nRobert Gerard Sands, conegut popularment com a Bobby Sands, va ser un dels líders de l'IRA provisional (Exèrcit Republicà Irlandès). L'IRA va ser un...\nJordi Bonvehí - abr. 8, 2017 2\nLa dictadura franquista estava tan vinculada al catolicisme tradicional que no hi havia marge per aplicar les doctrines de caràcter discriminatori i racista nazis....\nLa Gran Bretanya d’entreguerres\nJordi Bonvehí - oct. 12, 2013 0\nEl Regne Unit de la Gran Bretanya d'entreguerres fou l’estat que amb major decisió i rigor va encarar una política deflacionista per recuperar el...


Els grans reptes de l'humanitat - Josep Maria Castells - Territoris.cat - Diari digital de proximitat\nLa política i l'actual democràcia està en el punt de mira de la humanitat, que demana una regeneració constant i també reclama més drets humans dins d'una societat que aparentment no sap on va, amb polítics que retroalimenten la confrontació\npolítica reptes humanitat societat\nCrec que amb una pandèmia que ens ha enfortit per caminar cap a l'optimisme, terme que no estava gaire present en la política hem de fer possible un món millor. Si els nostres governants canviessin de tarannà, fossin optimistes i s'obrissin més a la societat evitarien que l'elitocràcia s'imposés arreu del món.\nEls governants que tenim, que també podem anomenar-los com els nostres gestors públics són ben pocs els que pensem que són vocacionals i ben valorats en el cas de ser-ne. Hi ha persones molt ben preparades, de bons sentiments que passen desapercebudes i van al final de les llistes electorals dels partits o simplement són apartades dels partits perquè dins d'aquest sistema hi ha massa interessos o estratègies en benefici dels mateixos de sempre. I per aquest motiu veig necessari de canviar el sistema i el funcionament del planeta i atorgar més poder als drets humans de l'ONU per evitar guerres i altres catàstrofes. Hem de cuidar el planeta i les nostres ciutats. Hi som a temps per preservar el planeta terra.\nCrec profundament que tard o d'hora una gran majoria de la gent despertarà i s'adonarà de les múltiples estratègies que es fan servir dins d'aquest sistema, independentment de si són catalans, independentistes, espanyols o ambdues coses.\nA més ens adonarem (alguns ja ens n'hem adonat) que ni la dreta, ni l'esquerra, com tampoc el centre dona les solucions d'una societat que està empobrida, mancada de valors i plena d'estigmes i barreres que no cohesionen.\nSi hem d'anar a votar i pagar tributs i el govern no ens vol atorgar habitatge bonificat al 50% i no et garantitza una paga incondicional de 940 euros mensuals per cada persona no ho trobo just.\nA més, si jo tingués potestat pujaria el SMI a 1.500 euros i implantaria la renta bàsica universal incondicional de 940 euros per tota la ciutadania excepte les grans fortunes que no són ni 1% de la població.\nA ple 2022 i després d'una pandèmia que ha estat notícia arreu del món és el moment idoni per canviar moltes coses dins del nostre sistema (pujada del SMI, RBUI, triplicar el nombre de professionals de l'area de salut mental fent-la més accessible a totes les persones, amb més temps i de millor qualitat, crear noves tecnologies, implantar la domòtica, etc).\nUn dels reptes més importants que té la societat és aconseguir acabar amb malalties com el SIDA, la malaria o el parkinson, però també les malalties mentals que han anat creixent a mesura que la pandèmia s'ha imposat. Crec que amb sistemes com Neuralink aconseguirem acabar amb elles en menys d'una dècada.\nFaig una crida a l'optimisme. Sí, hem de ser optimistes i pensar que al 2030 amb la ciència que tindrem arribarem a curar la gran majoria d'enfermetats, futures pandèmies i viurem dins un món tecnològic, amorós, d'oci, de l'entreteniment on el treball serà gairebé innecessari perquè hi hauran mecanismes per sobreviure i viure dignament. No obstant penso que sempre hi haurà necessitat de tenir personal qualificat en determinats camps professionals i fins el 2069 hi haurà ocupació, tal i com pronostica el catedràtic Santiago Niño-Becerra, el que va pronosticar el crash de l'economia fa més d'una dècada.\nLes inversions innecessàries en medicaments per pensionistes o persones amb malalties cròniques es podrien fer servir per equilibrar i millorar econòmicament la situació de les persones que vivim en un sistema caduc, que cal reformular, implantant la renta bàsica universal incondicional que estaria al llindar del miler d'euros. No sé si seran polítics vocacionals, tecnòcrates o elitocrates els qui ho podran fer possible però l'esperança meva hi és, i espero que la societat faci un gir a millor, sense confrontació abans del 2023. Ens convé més humanitat i drets com a persones. No podem ser esclaus del sistema. Nosaltres som els protagonistes d'aquesta nova aventura i hem de poder-nos pronunciar al respecte de tot plegat.


Portugal – Sabadell Negoci Internacional\nOportunitats per a l’empresa espanyola a Portugal\nMillora de la competitivitat gràcies a profundes reformes estructurals (sector bancari, pensions, mercat de treball).\nGrans empreses amb presència internacional.\nBon rendiment en alguns sectors industrials i innovadors.\nCreixement de l’economia.\nReducció de l’atur.\nMillora del ràting país – grau d’inversió BBB-.\nInfraestructures modernes i d’alta qualitat.\nInici de la diversificació sectorial i geogràfica de les exportacions.\nCapacitats de recerca i innovació.\nMenors costos laborals i reformes implementades que milloren la competitivitat del país.\nAlt deute públic i privat, malgrat els esforços de consolidació fiscal.\nSistema bancari dèbil que impedeix el finançament de l’economia.\nSistema legal de funcionament lent.\nMida limitada de la seva indústria manufacturera, especialització en àrees de valor agregat baix i mitjà (combustibles, productes alimentaris, productes químics, vehicles, roba i metalls).\nTurisme amb el pla del govern “Estratègia Turisme”.\nEl sector de tecnologia o indústria amb alta tecnologia.\nPla Portugal 2020, que recull incentius sectorials per a la inversió.\nRevisió a l’alça de les previsions de creixement.\nPotencial augment de la productivitat.\nAvantatges fiscals per a la inversió estrangera.\nBanc Sabadell a Portugal\nBanc Sabadell ha tingut presència a Portugal des de 1994. Va obrir la seva primera oficina operativa a Lisboa i, posteriorment, el 1997 en va obrir una altra a Porto. Des de l’any 2000 fins al març de 2017, es va formalitzar un acord estratègic i comercial amb un banc corresponsal portuguès.\nDes d’abril de 2018, Banc Sabadell ha tornat a tenir presència pròpia a Lisboa, al centre de la capital, per donar servei a les empreses portugueses i espanyoles amb presència i/o interessos comercials en el país, a través d’una àmplia cartera de productes i serveis bancaris.\nObertura de comptes corrents, dipòsits, banca online, transferències domèstiques i internacionals.\nFinançament de la inversió i del circulant a través de diversos productes financers.\nOperativa de comerç exterior (cartes de crèdit documentari, avals, remeses, etc.).\nMitjans de pagament i tresoreria.\nFinançament estructurat (finançament d’adquisicions, finançament d’infraestructures, finançament de projectes d’energia renovable, emissions de paper comercial, etc.).


L’explosió del Black Power\nL’assassinat de King va impulsar el moviment en defensa dels drets dels negres\n4 min. Nova York 01/04/2018 20:51\n651x438 Angela Davis, professora de filosofia, detinguda el 1970 per pertànyer als Panteres Negres / KEYSTONE / GETTY . FRANCE PRESS Angela Davis, professora de filosofia, detinguda el 1970 per pertànyer als Panteres Negres / KEYSTONE / GETTY . FRANCE PRESS\nL’assassinat de Martin Luther King va provocar aldarulls en més d’un centenar de ciutats nord-americanes. Les prèdiques sobre la resistència pacífica que el reverend baptista va fer en vida van ser ignorades. El descontentament violent va durar dies, fins i tot setmanes en algunes parts del país, i es va saldar amb 39 morts, més de 2.600 ferits i desenes de milers de detinguts. Els Estats Units no havien viscut una onada d’inquietud social tan generalitzada des de la guerra civil.\nLa mort de King va intensificar el Black Power [Poder Negre], un moviment de mitjans dels 60 i principis dels 70 que posava en relleu l’orgull racial dels negres i defensava els seus drets i interessos. Els activistes consideraven que les protestes no-violentes no eren suficients per combatre el racisme. I un dels seus dirigents, Stokely Carmichael, va afirmar que l’assassinat del reverend marcava la fi de l’ús de la desobediència civil no-violenta com a estratègia per al canvi social. Tot i que King havia criticat aquest missatge, el moviment aviat va tenir força als carrers de l’Amèrica urbana, on hi havia molt de ressentiment per les desigualtats racials.\nEls joves negres van començar a celebrar la cultura afroamericana i molts es van vestir amb colors i roba tradicional africana, i el cabell a l’estil afro es va popularitzar. “Hem de deixar d’avergonyir-nos de ser negres. Un nas ample, uns llavis gruixuts i un cabell arrissat són bonics per a nosaltres i ho seran els agradi o no als blancs”, havia assegurat Carmichael el 1966, segons recull l’escriptor William Van Deburg, autor del llibre New day in Babylon -que explica l’ascens i la caiguda del Black Power.\nA finals d’aquell any fatídic, que va veure la mort no només de King sinó també de Robert Kennedy, el cantant de soul i de rock James Brown publicava el seu àlbum Say it loud: I’m black and I’m proud [Digue-ho ben alt: soc negre i n’estic orgullós]. La nit després de l’assassinat de King, Brown, que llavors evitava ser una icona del moviment dels drets civils, “va salvar” Boston. La seva decisió de tirar endavant el concert que tenia programat per a aquell dia va calmar els ànims de la comunitat afroamericana de la ciutat i va evitar mals majors.\nUna Nina Simone més combativa, en canvi, també va fer llavors una actuació a Staten Island, Nova York, on va assegurar que els seus conciutadans negres no es podrien permetre més pèrdues. “Ens estan matant un a un”, va afirmar després que toqués amb el seu grup una nova cançó dedicada a King: Why? (The king of love is dead). Un any abans de la transformació de Brown, s’havia produït la revolució del soul, amb la cançó Respect d’Aretha Franklin. “Les llavors del soul van ser plantades per artistes com Ray Charles i Solomon Burke, però no van donar fruit fins que va arribar l’Aretha”, segons David Ritz, biògraf de la considerada Reina del Soul. Aquells anys van ser els de l’efervescència de la Motown amb artistes com The Supremes, The Temptations, Stevie Wonder i Marvin Gaye. I, més tard, Brown donaria pas al funk, una fusió de jazz, soul i ritmes llatins.\nEl moviment del poder negre va impactar també en l’art i el cinema. Van començar a sorgir pel·lícules escrites, dirigides i protagonitzades per negres com Shaft i Sweet Sweet back’s Baadasssss Song. D’altra banda, va arrencar el Moviment d’Art Negre (MAN), fundat a Harlem per l’escriptor Everett LeRoy Jones.\nEls Panteres Negres\nEls canvis culturals van ser conseqüència d’aquest nou orgull racial que, sobretot, buscava l’autonomia dels negres. El Black Power, un eslògan polític, englobava diverses ideologies -algunes a favor del nacionalisme negre o del separatisme- i grups polítics. El Partit Pantera Negra d’Autodefensa, creat el 1966 a Califòrnia per Huey Newton i Bobby Seale, no era nacionalista, bevia de la ideologia marxista i no considerava tots els blancs com a enemics, només els que mantenien les estructura de segregació racial. Això sí, anaven armats i creien que calia prendre el control dels seus barris i ajudar les seves comunitats a resistir la brutalitat policial. Els Panteres Negres van arribar a tenir 2.000 membres. Vestits amb boines i jaquetes de pell, es van convertir en una de les icones del Black Power juntament amb els atletes afroamericans Tommie Smith i John Carlos, que als Jocs Olímpics de Mèxic van alçar el puny amb un guant negre des del pòdium mentre sonava l’himne dels Estats Units.\nMés enllà del somni de Martin Luther King\nLuther King, un pacifista en temps de guerra\nEl racisme subtil (o no tant) que perviu a Catalunya\nMartin Luther King en 18 grans frases per pensar


2.903 estudiants participen en el concurs 'Ficcions' de l'AMIC\nRedacció\t| Actualitzat el 09 Març 2017 a les 19:34\nLa novena edició del concurs literari Ficcions, l'aventura de crear històries, impulsat per l'Associació de Mitjans d'Informació i Comunicació (AMIC), ha rebut la participació de 2.903 alumnes de 341 centres educatius dels Països Catalans. Es tracta de la segona xifra més alta, només superada pels 3.204 participants de l'any passat. Del total de participants, 2.039 són de Catalunya (un increment de l'11,8% respecte l'any passat), 524 del País Valencià (-44,3%) i 340 de les Illes Balears (-21,1%).\nFiccions, l'aventura de crear històries es dirigeix a estudiants de 14 a 18 anys que cursin segon cicle d'ESO, Batxillerat o Cicles Formatius. La iniciativa busca impulsar l'ús de la llengua catalana i a la vegada incentivar la creativitat i la imaginació dels joves.\nEnguany, els participants han d'escriure un relat dividit en tres capítols seguint un calendari d'entrega, prenent com a punt de partida els inicis de cinc novel·les: Olor de colònia, de Sílvia Alcàntara; L'aniversari, d'Imma Monsó; El nom del vent, de Patrick Rothfuss; L'aire que respires, de Care Santos, i L'altre costat de l'infern de Jordi Sierra i Fabra.\nA partir del 18 d'abril, últim dia per entregar la darrera part del relat, un jurat format per persones vinculades al món literari i de l'educació s'encarregarà d'escollir els guanyadors i els finalistes. Amb motiu del 20è aniversari de l'AMIC, el veredicte es farà públic en un acte a La Pedrera de Barcelona el 25 de maig.


Un dels detinguts va causar un incendi a la cuina dels seus pares - CATzona\nUn dels detinguts va causar un incendi a la cuina dels seus pares\nLa Guàrdia Civil investiga la relació d’un dels detinguts a Sabadell (Vallès Occidental) amb un incendi que va haver-hi fa mesos a la cuina de la casa dels seus pares. Les flames, que van necessitar la intervenció dels bombers, van accelerar la investigació. La tesi dels investigadors és que va ser provocat mentre estava fent proves amb material inflamable. Això va alertar els serveis d’incendi i, de retruc, als serveis d’informació de la Guàrdia Civil perquè no és normal fer proves d’aquestes en un domicili particular. L’operació s’ha saldat, de moment, amb quatre detencions a Sabadell, un a Mollet del Vallès, una a Cerdanyola del Vallès, una a Santa Perpètua de Mogoda, una a Sant Pere de Torelló i una a Sant Fost de Campsentelles. Dos dels detinguts han sortit, de moment, en llibertat amb càrrecs La Fiscalia els acusa dels delictes de terrorisme, rebel·lió i tinença d’explosius en el marc d’una investigació que va començar fa més d’un any. La Guàrdia Civil també tindria escoltes telefòniques. En els escorcolls s’han trobat òxid de ferro i nitrat amònic, materials que servirien per fabricar explosius casolans. Els investigadors també haurien trobat un plànol amb la ubicació de la caserna de la Guàrdia Civil a Canovelles, d’un edifici oficial de l’Estat, d’infraestructures crítiques, que no han concretat, i anotacions sobre components de l’explosiu goma-2. Anar a la font – e-noticies\nCom ha quedat el pàrking del Prat\nPresentadors de TV3 diuen que reincidiran\nEl Govern anima els manifestants i després els Mossos els peguen\nTorra ja només demana l’autodeterminació\nCampanya internacional del Govern per difondre la seva visió de la sentència\nLa defensa de Cuixart creu que el president d’Òmnium no serà a casa per Nadal\n“Tota obra és inacabada perquè el carrer està viu”\nManifestacions i carreteres tallades ara a Catalunya després de la sentència del procés Mapa\nEs convoquen protestes contra la sentència a la Catalunya Nord\nEls manifestants treuen el ferit de l'aeroport en taxi


Agevo de Granollers: 04/06/13\nAnna Maria Piera va parlar sobre el PANORAMA MUSICAL A CATALUNYA A PRINCIPIS DEL SEGLE XX, dimarts dia 9 d'abril.\nAnna Maria Piera, nascuda a Granollers, començà els seus estudis musicals al conservatori de la seva ciutat sota la direcció de Josep M. Roger, i va finalitzar els seus estudis professionals de piano i música de cambra sota el mestratge del pianista Àngel Soler. Magister per la UAB, amb una tesis sobre la persona i l’obra musical del mestre Ruera, actualment compagina la seva tasca professional (professora i cap d’estudis de l’Escola Municipal de Música de Granollers), amb diversos treballs d’investigació sobre el paper de la dona en el panorama musical de la Catalunya de principis del s. XX\nAmb el començament del 1900 el corrent cultural català agafa una gran embranzida .Els músics i compositors, emmirallant-se en els corrents culturals de Paris, segueixen les seves tendències, composant les seves obres amb el llenguatge musical propi del nostre país mediterrani.\nEl naixement de les “Associacions” donarà força i continuïtat a les entitats i a les persones per treballar en conjunt per un mateix fi. Aquesta tasca de les “Associacions” donarà a Catalunya un renom cultural, dins i fora de l’Estat. Així neixen l’Associació Wagneriana, l’Orquestra Simfònica de Barcelona, l’Associació de Música de Càmera de Barcelona, l’Orquestra de Pau Casals, l’Orfeó Català i l’Orfeó Gracienc entre d’altres.\nLa pedagogia musical va ser impartida per dos centres importants, el Conservatori de Liceu i l’Escola Municipal de Música de Barcelona. També per diverses Acadèmies com la Granados i la Marshall especialitzades en el instrument de piano i l’Arnaud en violí. Joan Llongueres amb el “Mètode del cos” de Suïssa, es dedica a la formació integral per a nens i joves amb la gimnàstica rítmica i les cançons escolars amb l’expressió del cant i del gest. Aquests musics i compositors son coneguts mundialment: Issac Albèniz, Enric Granados, Joan Lamotte de Grignon, Antoni Nicolau, Pau Casals -que tenia com a fita oferir concerts a un preu molt mòdic per fer arribat a tot el públic obrer la música selecta- Juli Garreta, Enric Morera, Eduard Toldrà, Jaume Pahissa, Frederic Mompou, Manel Blancaflor...\nEn 1936, queda truncada la cultura del nostra país. Els músics que sobreviuran aquesta tragèdia els anomenaran “la generació perduda”. Resum Aurora Masat, fotografia Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 4/06/2013 Cap comentari:


El Carnestoltes del Grau tindrà lloc els dies 21, 22 i 23 de febrer i arriba carregat de novetats. Una de les principals és el canvi del recorregut de la desfilada principal del dissabte a la vesprada, que recorrerà els carrers Churruca, Canalejas, Gravina, Passeig Bonavista i Treballadors de la Mar per a acabar en el port, on s’instal·larà la carpa de Carnestoltes. Una carpa que habitualment es col·locava al parc de la Panderola i el Casal Jove però que enguany es trasllada al port amb l’objectiu d’evitar molèsties per les activitats musicals previstes per a la nit.\nA més, l’animació es reforçarà enguany i les activitats infantils es realitzaran en un escenari renovat, el parc de la Panderola, les obres de remodelació de la qual ja estaran finalitzades per al cap de setmana de Carnestoltes.\nEl tinent d’Alcaldia del Grau, Rafa Simó, ha posat en valor “l’esforç d’aquests últims anys per a potenciar l’atractiu d’una festa que guanya cada vegada més públic al Grau i estem convençuts que continuarà creixent per la implicació de col·lectius, associacions i particulars i pel suport que brindem a una celebració singular a la nostra ciutat i a la qual volem dotar de major atractiu turístic”. Una festa que s’impulsa també des de la Regidoria de Festes que dirigeix Pilar Escuder.\nLa Cridà infantil des del parc de la Panderola arrancarà oficialment la programació el divendres 21 de febrer a les 18.30 hores, amb un públic infantil al qual també anirà dirigit l’espectacle La Música és la festa, de la companyia Drac Màgic Teatre. Pitakumba Batukada recollirà el testimoni per a animar i ambientar la vesprada-nit grauera amb un cercavila que partirà a les 19.30 hores des del parc de la Panderola fins a arribar a la tinença d’alcaldia, on a les 20.00 hores, se celebrarà la recepció del Rei Carnestoltes i el lliurament simbòlic de la vara de comandament a la seua majestat, amb espectacle de llum i música creat per la companyia de teatre La Fam. Seguidament, la festa continuarà amb sopar de pa i porta i música en la carpa, amb el Showman del Serrucho i Decajón.\nEls actes centrals arribaran el dissabte, 22 de febrer, amb la desfilada infantil a les 12.00 hores, seguit de l’espectacle d’animació Píxels, de la Banda del Drac al parc de la Panderola; i un taller de màgia i l’espectacle Magia a Dos a les 17.15 hores i 18.00 hores, respectivament. A les 19.00 hores donarà inici la gran desfilada, amb la participació del Rei Carnestoltes, comparses, carrosses, les xarangues Mags del Ritme i Llenya al Bombo, Rebatukem Rebatukada, la companyia Drac Màgic Teatre amb l’espectacle Cosmonautas, la companyia Projecte Caravana, amb Dracs i Peludes i la companyia La Fam, amb el seguici del rei. I a la nit, la festa seguirà en la carpa, amb Rafa Ventura DJ, Patxi Ojana i un Remember Festival.\nJa el diumenge 23 de febrer se celebrarà l’espectacle El baül de contes, de la companyia Projecte Caravana, a les 12.30 hores, i la Vetla de la Sardina al parc de la Panderola a partir de les 18.00 hores. A continuació tindran lloc els Versots de Botafocs. La Desfilada de la Sardina, amb l’acompanyament de Botafocs i la Unió Musical del Grau, posarà punt i final a aquesta edició.\nPer a participar en els concursos de disfresses serà necessari inscriure’s abans del 20 de febrer en la tinença d’alcaldia del Grau i el termini per a presentar la sol·licitud de carrossa finalitza el 14 de febrer.\nCastelló torna a potenciar el transport públic davant la celebració del Carnestoltes del Grau, amb servei especial de TRAM el divendres 21 de febrer, que funcionarà fins a les 3.00 hores de la matinada, amb freqüència de 60 minuts; i el dissabte 22 de febrer, amb servei fins a les 6.00 hores, amb freqüència de 30 minuts. El regidor de Mobilitat Sostenible, Jorge Ribes, ha destacat “l’aposta del govern municipal per potenciar el transport públic i reforçar el servei coincidint amb dates assenyalades”. Així, a convidat a la ciutadania “a optar pel transport públic per a gaudir d’un Carnestoltes que es consolida any rere any com a referent d’aquestes celebracions”.\nTemas: Carnestoltes del GrauCastellóRafa Simó\nSe incendia un asador de pollos en Requena


L’Aurora aposta pel microteatre amb 5 espectacles inèdits per la Festa Major d’Igualada - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesL’Aurora aposta pel microteatre amb 5 espectacles inèdits per la Festa Major d’Igualada\nL’Aurora aposta pel microteatre amb 5 espectacles inèdits per la Festa Major d’Igualada\nAmb el títol de “Xiques”, el Teatre de l’Aurora s’endinsa dins el món del microteatre i ha presentat la seva proposta per la Festa Major d’Igualada. Es programaran cinc espectacles curts, amb una durada màxima d’un quart d’hora cada un, que es representaran de manera simultània. Es podran veure els dies 21, 22 i 23 d’agost de dos quarts de 7 de la tarda a dos quarts de 10 de la nit.\nLa posada en escena anirà a càrrec d’una vintena d’actors de la ciutat i la comarca com, per exemple, Pep Farrés de Farrés Brothers, Montserrat Valentí de Gralla, Víctor Borràs de Teatre Nu o Munseta Pelfort de Ka Teatre. Una de les particularitats del “Xiques” és que les representacions simultànies dels cinc espectacles es faran en cinc espais diferents del Teatre de l’Aurora on normalment no s’hi pot veure teatre com són els camerinos, el vestíbul, el bar, les golfes o la sala d’assaig de la Coral la Llàntia.\nEls títols de les cinc obres de microteatre són “En venda”, “Molta merda”, Llirep Der: les golfes del lament”, “Suite, escollint renúncies” i “La fregona”. Recordem que el conjunt dels espectacles es podrà veure els dies 21, 22 i 23 d’agost durant la Festa Major d’Igualada al Teatre de l’Aurora.\nL’entitat poblatana MPS celebrarà 15 anys amb una gala benèfica per conscienciar sobre les malalties minoritàries\nNeix la delegació de Catalunya en Comú a Igualada\nLa segona fira Agro Alta Segarra de Calaf es consolida com l’aparador de maquinària agrícola del centre de Catalunya\nPensat per a tu – 27-2-20\nInfo Taronja 9-3-20\nIgualada i l’Anoia se sumen a les concentracions en repulsa de l’actuació policial contra l’1-O\nLa Guàrdia Civil s’emporta 2,5 milions de paperetes d’un magatzem del polígon de les Comes d’Igualada\nCanal Taronja Anoia se suma a la celebració dels 25 anys dels Moixiganguers i diumenge reemet el Concurs de Castells de 2018\nEspelmes anoienques per demanar la llibertat de Sánchez i Cuixart\nL’Aliança per la Conca es reunirà dilluns per analitzar quines són les necessitats del territori per pal·liar la crisi de la COVID-19\nERC demana que el PDECat trenqui votacions i pactes amb el PSC i el PP a l’Anoia\nIgualada Som-hi lamenta que Torra no hagi anunciat cap mesura social


Notes de circulació - Afectacions de trànsit a carrers del Centre Històric per un rodatge de Netflix, dijous\nAfectacions de trànsit a carrers del Centre Històric per un rodatge de Netflix, dijous\nEs comunica que, el proper dijous 7 de novembre de 18 h a 01 h de divendres, amb motiu de l’esdeveniment: “Rodatge de la pel·lícula XTREMO per a Netflix” que realitzarà la Productora SHOWRUNNER ENTERTAINMENT FILM SL, es produiran diverses afectacions a la mobilitat a alguns carrers del Centre Històric de la ciutat, en concret:\nCarrer Vallfonollosa – Baixada de la Seu – carrer del Bisbe: es tallarà puntualment el trànsit de vehicles de carrer Santa Llúcia des de pl. Sant Ignasi, i la Baixada del Pòpul des de Plaça Major.\nCarrer Pedregar – escales de pl. St. Ignasi Malalt: es tallarà puntualment el trànsit de vehicles de carrer Pedregar en direcció a plaça del Carme.\nPlaça Llisach – carrer Piques: es tallarà puntualment el trànsit de vehicles de carrer Piques des de plana de l’Om i des de Plaça d’en Creus. Es retiraran provisionalment els contenidors de l’àrea de recollida de residus de pl. Llisach i del carrer de les Piques.\nPlaça Gispert – carrer Talamanca: es tallarà puntualment el trànsit de vehicles de plaça Gispert des de carrer Barreres (mantenint circulació en direcció carrers Santa Maria i Sant Francesc) i de carrer Vilanova des de Plana de l’Om.\nAquestes afectacions es realitzaran de manera consecutiva. Per tant, un cop finalitzats els treballs en un punt l’equip de rodatge es dirigirà al següent.


La veu de Whitman, mort per cert el 26 de març de 1892 —ara fa cent anys— és jove, directa, vigorosa. Fulles d'herba, de 1855, és una mostra de saba jovial, en una cultura nova i en un país que està en el seu trenc d'alba. La veu de Whitman —vigorosa, càndida, apassionada— cerca traduir unes experiències ben directes. Car la seua poesia no sols deixa de costat la mètrica i la rima, sinó també la càrrega de tradició literària (de retòrica, de referències mitològiques i culturalistes) [...].\nA Fulles d'herba trobem una poesia emfàtica sense ser retòrica. Whitman, per escriure, tan sols necessitava mirar al seu entorn, els fets grans i menuts de la vida humana, jaure sobre l'herba i sentir, a frec de pell, els efluvis tel·lúrics d'on naixen els sentiments pregons, car descobreixen la bondat fonamental del cosmos. El poeta nord-americà passa, sovint, de l'evocació de sensacions físiques i morals individuals a episodis històrics perquè els seus versos són un cant, així mateix, a la jove democràcia americana, a la «massa», a la promesa de l'home nou que contenia el país, aquelles terres d'esperances primigènies.\nPocs autors, occidentals o orientals, han escrit, com ell ho fa, amb una presència d'unitat de l'ésser tan ferma. Pocs autors fan el seu «jo» una font inexhaurible de meditació i de benestar. El poeta americà reïx a expressar tot això amb una dicció tan directa que sembla producte d'un contacte físic: la seua veu ressona a frec de llavis. Tot i prendre, sovint, el posat solemne del clam o amerarar-se amb la màgia i amb la força de la pregària: «Crec en la carn i en el desig, / veure, sentir i tocar són miracles, i cada una de les parts i apèndixs de / mi són un miracle».\nLa seua sensualitat i la seua oralitat antiretòriques són, sens dubte, motius ben revolucionaris per a la poesia en una data com és la de 1855. Per un altre costat, Whitman atrau per la força del seu atavisme, mestre de la llambregada acerada és, en principi, certament, el poeta irònic, com quan celebra la pudor de les aixelles o evoc les soles de les sabates. Però sobretot Whitman és la capacitat de recollir, amb simplicitat, la imatge en un estat naixent, el sentit del ser, del caminar, del mirar, del respirar... És un cant a la vida diària, a la vida quotidiana, una mena de celebració personal de l'home al qual no li manca cap artilugi per a la felicitat més enllà del seu propi ésser, mirar la natura i mirar-se com a creació bella i perfecta que quasi és.\n(De "Whitman: contra la literatura, la vida", dins del llibre Paper reciclat. València: Universitat de València - Jaume I de Castelló - Universitat d'Alacant, 1995, p. 51-52)\nDels múltiples aspectes de l'obra de Manent relacionables amb l'imago mundi oriental, especialment taoista, se'n destaca el sentiment còsmic. El poeta, en els seus poemes, però sobretot en els seus dietaris, és un ésser lliurat a la contemplació, amb una atenció per la natura, en molts moments, parangonable amb el sentiment d'interioritat taoista i budista. L'autor sembla abocat a fer participar la totalitat del seu ésser (i no sols els sentits) en aquest contacte. El sentiment del cosmos, abans de qualsevol altra cosa, és una experiència existencial vista com un organisme viu. Manent observa la natura des d'una atenció magnètica, sense fer-ne cap símbol (ni buscar-hi altre missatge) que no siga el de reflectir un encontre energitzant.\nEn donar compte de la natura, Manent més que un torsimany sembla un fotògraf, més que un impressionista (a la recerca d'efectes espectaculars) trobem un contemplador fidel bé que sensual. En la mirada de l'autor hi ha placidesa i no paroxismes, fulgors delicats i fràgils i no intensitats absolutes.\nLa Naturalesa, des del taoisme, no és un espai simplement estètic, sinó que és fonamentalment un centre creatiu, un recordatori de les forces motrius de la terra i dels cicles de les estacions: el naixement, la maduresa, la decadència, la mort, el renaixement. Al capdavall, com ja hem dit, les forces existents en l'univers amb les quals s'estableix una connexió pregona.\nHom diu que mentre a Occident «l'home està en la naturalesa», l'oriental proclama que «l'home és la natura». No hi ha diferència ni frontera entre el subjecte i el món, ja que un dels objectius de les filosofies orientals, com ja hem vist, és superar la dualitat jo-món. Manent, se'n fa ressò en l'article «Maritain i la intuïció creadora» (recollit en Llibres d'ara i d'antany), on recorda que la consciència còsmica dels orientals fa veure l'individu en una unitat amb l'entorn: les coses, la matèria, les muntanyes o els rius.\n(De "Taoisme i altres aromes orientals en l'obra de Marià Manent", dins del llibre Ressonàncies orientals (Budisme, taoisme i literatura). València: Edicions 3 i 4, 1999, p. 114-116)\nLlig un llibre recent sobre Gauguin: s'hi repassa la seua obra i els gestos més destacats de la seua vida. Gauguin va deixar la seua faena de corredor de borsa per dedicar-se, en cos i ànima, a la pintura. Arriscar-se ser artista —en aquella època com en la d'ara— delata un temperament voluntariós, una passió decidida i un tarannà idealista.\nGauguin ho era —idealista, vull dir. Sentia un afany impetuós, una necessitat d'expressar la seua visió de les coses: un esperit de rebel·lia l'enfrontava al món filisteu sense concessions ni pactes. I no sols per això cau simpàtic Gauguin. També per autèntic i coherent, per tenaç, per candorós, per sensual... La imatge del pintor exhala una frugalitat espiritual i un desafiu constant a l'ordre productiu. Un dels seus quadres: «No treballar» —en l'idioma de Tahití és més rotund: «Eiaha ohipa»— diagrama un dels pilars del seu credo. I, comptat i debatut, no hi ha cap doctrina d'alliberamet si deixa intacta la mitologia productiva. La religió del treball, siga capitalista, siga comunista, siga de tecnòcrates postmoderns, ha bloquejat qualsevol regeneració social del paradigma judeocristià.\n(De "Els paradisos de Gauguin", dins del llibre Fulls de ruta. Alacant: Institut Juan Gil-Albert, 2002, p. 61-62)\nLa Mort i la Donzella escenifica un dels traumes més dolorosos del final de segle en països "civilitzats" (les cometes són imprescindibles). Es tracta dels eufemísticament anomenats "desapareguts" per les dictadures sud-americanes en la dècada dels setanta i vuitanta. Els fets, però, tenen una dimensió transnacional (atès el grau d'implicació o de complicitat d'altres països i l'actitud de la comunitat internacional). Tot porta a veure un remake d'Auschwitz i afins, durant la II Guerra Mundial.\nLes novetats d'aquesta repressió brutal, els signes peculiars, foren no només detencions arbitràries, tortures i empresonaments, sinó que una bona part dels detinguts foren assassinats i llençats al mar (en el cas de l'Argentina). Bona part dels fills foren segrestats per famílies dels torturadors i adoptats com a fills propis. Davant d'aquests fets, s'instal·là el silenci més ostentós., Ningú no donava compte dels empresonats, havien estat assassinats? desapareguts? havien estat, pròpiament, detinguts? El drama d'Antígona (donar sepultura als morts) és només l'epíleg d'una peripècia que cal situar en el paroxisme de la crueltat.\nL'obra d'Ariel Dorfman pren aquesta realitat com a teló de fons i ens presenta una situació on una torturada, temps després de la repressió, es troba amb el seu torturador.\nL'eixida de les dictadures sud-americanes fou pactada en el sentit d'assegurar-se el silenci del passat. No remoure la història recent. Però és possible aquesta impunitat? Es pot guarir la ferida deixada per una repressió sanguinolenta? Són preguntes totes difícils de contestar. Dorfman les planteja, les reflexiona i quasi —diríem— les serveix en un plat perquè el receptor reaccione emocionalment.\n(De "Però ell posava Schubert...", dins del llibre Contra la modernitat i altres quimeres. Nou assaigs sobre el segle XX. Lleida: Pagès Editors, 2002, p. 93-94).\nEl paisatge urbà —i el preurbà— s'ha poblat de grans superfícies comercials amb plantes de supermercat, tendes de revelar fotos, d'esport, de bricolatge, de roba, d'electrodomèstics, amb restaurants, perruqueries, agències de viatge, cinemes, pàrquings. És un micromón, un organisme autorsuficient. Alhora, l'aspecte exterior de les ciutats està puntuat per autopistes, autovies, carreteres de circumval·lació, rotondes. Una capa espessa de pol·lució les acompanya. Els hipermercats, juntament amb les autopistes i els parcs temàtics, són les icones de la societat dels nostres dies.\nVivim embolcallats de targetes de crèdit, caixers automàtics, pagaments a terminis, trucades de telèfon fent-nos partícips d'ofertes i premis, promocions que empren tota mena de ressorts publicitaris, fulls que s'agombolen en la bústia. Tot això forma part del paisatge de cada dia (i no sé si ja del nostre organisme). Si fa no fa, mirem el món a través de catàlegs lluminosos, amb fotos en color delirants i atractives. No és d'estranyar el que li ocorre a un personatge en un pel·lícula de Woody Allen quan, a punt de morir-se, es planteja a quina religió acollir-se: fer-se d'Hare Krixna? Budista? Catòlic? Jueu? Com que el món s'ha organitzat en forma de supermercat, tot sembla estar regulat per l'oferta i la demanda.\nEl comerç ho envaeix tot. S'industrialitza l'amor, el sexe, el menjar, l'espiritualitat, la salut, la cultura, l'art... Es fabrica un producte, es publicita i es ven. El consumidor ha de prendre la píndola corresponent. Hem deixat de ser homo sapiens per a esdevenir homo consumans ('dilapidador'). Entre altres coses, perquè és més fàcil viure així. Més còmode. La\nnostra vida ens du a automatitzar-nos.\n(De "El món com a mercat", dins del llibre La totalitat impossible. València: Biblioteca Valenciana - Generalitat Valenciana, 2006, p. 21-22)


HBO diu que no ha autoritzat l'ús de 'Joc de trons' de la campanya de Cs\nEl partit taronja va difondre un fotomuntatge d'Inés Arrimadas convertida en 'Khaleesi', un personatge principal de la sèrie\nLa cadena de televisió HBO ha precisat que no ha autoritzat l’ús de la imatge de ‘Joc de Trons’ de la campanya electoral de Ciutadans. El partit va difondre fa uns dies a les xarxes socials un fotomuntatge de la candidata per Barcelona el 28-A, Inés Arrimadas, convertida en Daenerys Targaryen, un personatge principal de la saga. A través de Twitter i com a resposta a la pregunta d’un usuari que adjuntava el cartell electoral de Cs i plantejava si la plataforma denunciaria l’ús de la seva propietat intel·lectual, HBO ha dit: ‘Som conscients que ‘Joc de trons’ desperta passions però no hem autoritzat l’ús de la nostra propietat intel·lectual per a campanyes polítiques de cap mena’. El cartell de Ciutadans reprodueix objectes i vestimenta de la sèrie així com la tipografia del títol de la sèrie. A banda, hi afegeix ‘estrena 28 d’abril’ amb ‘Inés Arrimadas vice-presidenta del govern’ i ‘Espanya en joc’.\nCiutadans no és l’únic partit que ha utilitzat el reclam de ‘Joc de trons’. El PP va llançar un vídeo inspirat en la sèrie amb el missatge: ‘Espanya no és “Joc de trons”. És un país modern que no necessita més guerres’.


GARNATXA: Cicle de Literatura argentina\nEl dijous 30 de setembre la llibreria Bertrand de Barcelona inaugura un cicle de literatura argentina de 3 dies amb la presencia de poetes, escriptors, crítics i editors argentins organitzat per Tarahumana Libros.\nL'inici del cicle està previst pel dijous a les 18h i s'inaugurarà amb la participació de Jorge Alemán, agregat cultural de l’Embaixada Argentina, Hugo Sigman, director de l’editorial Capital Intelectual, i Nora Catelli, escriptora i crítica literària.\nEl divendres, 1 d'octubre a les 19h tindrà lloc una trobada poètica amb la participació dels poetes Osías Stutman i Edgardo Dobry amb la presentació i moderació de l'acte a càrrec de l'escriptor Andrés Ehrenhaus, escriptor.\nEl darrer dia, a la mateixa hora l'escriptora i crítica literària Nora Catelli moderarà l'acte que porta el títol de Narradors argentins d’avui.\nTemes Activitats, Autors/es, Editorials, Literatura, Llibreries


Tipus de Rectificats: Rectificats Tangencials\nA Rectificats Serra comptem amb un ampli equip de màquines de rectificat industrial amb les quals realitzem diversos tipus de rectificat que moltes vegades són complementaris entre si. Contemplem totes les solucions dins del rectificat en superfície plana, rectificat tangencial, rectificat vertical, rectificat centerless i rectificat amb sistema de control CNC… des de poc material a eliminar a grans desbastaments i en diferents dureses i qualitats. Les dimensions de les peces a rectificar són variables, per la qual cosa els tipus de rectificat també varien.\n¿Què és y com funciona els rectificats tangencials?\nEl rectificat de peces per abrasió és un dels tres processos que eliminen material d’una peça per a donar-li forma i modelar-la. Es tracta més aviat d’un procés d’acabat de peces i l’eina que s’empra per a això és un queixal abrasiu que rectifica les peces.\nLes màquines que es fan servir en el rectificat es coneixen com a màquines rectificadores i ja que existeixen diversos tipus diferents de rectificat, també existeixen diferents tipus de rectificadores adaptades a cada necessitat.\nAquestes màquines de rectificat industrial de superfícies planes són les més senzilles d’utilitzar, ja que consten solament d’un carro longitudinal que dóna el moviment de translació a la peça i el queixal, que imprimeix el moviment de rotació en el procés de rectificat.\nEn el Rectificat Tangencial, el queixal gira sobre una claveguera horitzontal, treballa de cant sobre la peça i es desplaça amb un moviment circular i pendular. S’utilitzen per a rectificats d’alta precisió en superfícies planes senzilles, superfícies inclinades, ranures, superfícies planes pròximes a coll, superfícies encastades i perfils.


Neuròtics rep un dels premis ‘Ovidi Montllor 2008’ - VilaWeb\nDimecres 25.06.2008 20:03\nNeuròtics rep un dels premis ‘Ovidi Montllor 2008’\nEl grup Neuròtics, format per tres joves albaidins, va rebre la distinció d’Escola Valenciana en el lliurament dels Premis Ovidi Montllor 2008 de música en valencià. Els músics premiats en aquesta convocatòria reberen els guardons durant una gal·la celebrada al Paranimf de la Universitat Politècnica de València el passat 17 de juny. Es va destacar per part de tots l’alt nivell de les 70 propostes musicals incloses de la present edició.\nClara Andrés va ser la guanyadora de dos dels premis, en les categories de Millor Cançó i Millors Arranjaments i Orquestració, amb el seu treball ‘Dies i Dies’, convertint-se en una de les protagonistes indiscutibles de la nit. Remigi Palmero va ser distingit amb el premi a la Millor Lletra per ‘He de seguir’, del seu treball ‘Sense comentaris’. La resta de premis van recaure en Miquel Gil, premiat per ‘Eixos’ amb el Millor Disc de Folk. Pau Alabajos amb ‘Teoria del Caos’, va rebre la distinció a Millor Disc de Cançó d'Autor. Finalment, Orxata Sound System rebia el premi a Millor Disc de Pop-Rock pel seu treball ‘1.0’.\nEl jurat, estava integrat per Eduard Guillot, Gemma Pasqual, Joan Cerveró, Josep Vicent Frechina i Juanma Játiva.\nEnguany, el Col·lectiu de Cantants i Músics en Valencià va decidir atorgar un premi de reconeixement a la Trajectòria Artístia a Joan Manuel Serrat, que va declarar ‘estar emocionat amb el premi que porta el nom d’un gran amic’. La vetlada, també va servir per retre un sentit homenatge a dos figures de la cultura i identitats valencianes recentment desapareguts, Josep Vicent Marqués i Gonçal Anaya.\nEn l’apartat dels reconeixements, la sala Ca Revolta de València va ser distingida amb un guardó pel seu suport decidit a la música feta en valencià. Finalment, en l’apartat de millors maquetes, Si+no va rebre el premi atorgat per la SGAE i Neuròtics la distinció atorgada per Escola Valenciana. Per la seua banda, es va fer entrega a Bakanal del premi decidit per votació popular dels lectors de L’Avanç.