El curs Diversex sobre sexe i afectivitat per a joves amb discapacitat intel·lectual continua online — Drets Socials, Ciutadania i Igualtat\nEl curs Diversex sobre sexe i afectivitat per a joves amb discapacitat intel·lectual continua online\nEl curs Diversex sobre sexe i afectivitat per a joves amb discapacitat intel·lectual continua online El curs havia quedat aturat temporalment a causa del coronavirus. El contingut s’ha adaptat per treballar també les possibles angoixes i patiments relacionats amb la pandèmia. https://www.sitges.cat/serveis/drets-socials-ciutadania-igualtat/actualitat/noticies/el-curs-diversex-sobre-sexe-i-afectivitat-per-a-joves-amb-discapacitat-intel-lectual-continua-online https://www.sitges.cat/serveis/drets-socials-ciutadania-igualtat/actualitat/noticies/el-curs-diversex-sobre-sexe-i-afectivitat-per-a-joves-amb-discapacitat-intel-lectual-continua-online/@@download/image/WhatsApp Image 2020-05-06 at 11.10.31 (1).jpeg\nEl curs havia quedat aturat temporalment a causa del coronavirus. El contingut s’ha adaptat per treballar també les possibles angoixes i patiments relacionats amb la pandèmia.\nLa regidoria de Drets Socials, Ciutadania i Igualtat ha reconvertit el curs ‘Diversex. Per una sexualitat sana, segura, consensuada i plaent’ a l’entorn online amb l’objectiu de donar-li continuïtat i seguir acompanyant la vintena de joves amb discapacitat intel·lectual que hi estan inscrits. El curs, que es duu a terme per primera vegada a Sitges, s’impartirà fins el mes de juny tal com estava previst i les sessions s’ofereixen, com fins ara, els dijous a la tarda.\nLa formació va néixer amb l’objectiu de donar eines a joves amb discapacitat intel·lectual a nivell cognitiu que els permetessin construir de forma positiva el seu projecte de vida, incloent les relacions sexuals i afectives, en base a les decisions preses de manera informada i lliure. En les darreres setmanes, però, el temari s’ha ampliat per poder encabir-hi el treball de les emocions derivades de la situació d’excepcionalitat provocada pel coronavirus.\nEl curs inclou formació en emocions, autoconeixement personal, autoestima, acceptació, regulació emocional o habilitats socials, així com temes relacionats amb la intimitat, la corporalitat i l’auto-cura i les relacions amoroses i de parella, entre altres.


P4H finalista a la convocatòria dels premis @ASLAN « Bit en primera persona\n« CNIS 2012\nEl Dr.TIC ja s’ha presentat en societat »\nEn aquesta edició de 2012 han concursat un total de 71 Casos d’Èxit de 59 Organismes Públics, entre els que s’han seleccionats 24 finalistes a través d’un procés de votació en el que han participat 635 professionals del sector.\nAra s’obri un nou període de votacions web i presencials, fins dia 20 de març, en el que s’haurà d’escollir al projecte guanyador de cada categoria.\nDia 29 de març, en el marc de la fira i congrés especilitzat en xarxes i tecnologies convergents (SITI/asLAN’2012), es donaran a conèixer els guardonats durant la gala oficial de lliurament de premis. L’acte estarà presidit per Borja Adsuara, Director General de la entitat pública Red.es, pertanyent al Ministeri d’Indústria, Energia i Comerç i contarà amb la presència de representats de diferents Organismes Públics, directius d’empreses associades a @asLAN i mitjans de comunicació.\nSalut P4H, Play for Health, salut, telerehabilitació


ihs | l'homilia del Marc: DONCS JO US DIC\nAra ho veig més clar... però, què lluny queda la plenitud del “manament”! (Lluny de diferència entre la realitat viscuda i l’esperit evangèlic que ens tindria que importar com el que més; però també lluny de distancia a “l’Altre” i també lluny de visualitzar-ho com quelcom assequible, per més que el que importi sigui la “fidelitat de Déu”)\n14 de febrer de 2011 a les 15:45\nGràcies! El dissabte al vespre vaig sortir del Casal Loiola donant gràcies a Déu per tu. I ara aquesta descoberta.\nL'Alexis, que tant t'havia anat fent present, et va cedir 'el seu lloc' a la celebració.(Tot/es tenim 'el nostre lloc'.)\nGràcies també a l'Alexis, que és 'un crack', per fer-ho possible.\n14 de febrer de 2011 a les 16:48\nEm sembla que ens costa molt ser al món i no ser del món. Hem de revisar constantment la nostra escala de valors cristians. Potser no expliquem bé, però, sobretot, no som bons models. Les paraules compten una mica. La nostra vida és la que compta en cada moment.\n14 de febrer de 2011 a les 17:13\nSuposo que qui no ha perseguit fins al final (infinit com la persecució d'Aquil·les i la tortuga) un manament haurà patit poques vegades, haurà viscut tranquil... tot i això -i sé que sóc jove i ignorant- ha estat precisament quan he patit lluitant per l'impossible que he sentit que la felicitat no és només, com acostuma a dir la gent, una suma d'alegries. Encara rai, que Aquil·les, si menys no, cada cop s'hi apropa més, a la tortuga, perquè pel que fa a l'amor als altres, sento que com més ho intento més em demana, i és esgotador (i a mi ningú no em va submergir pels peus en una olla de poció màgica). L'Evangeli és com la paradoxa de Zenó però al revès ;D\n21 de febrer de 2011 a les 1:29\nIgnacio, quan de temps!\nQuina és la paradoxa de Zenó?\nQuè se n'ha fet del teu blog?\nQuè se n'ha fet de tu?\n21 de febrer de 2011 a les 11:16\nMarc! Vaig llegint les teves homilies! El meu bloc... l'he deixat per un temps, de moment.\nLa paradoxa és aquesta: http://www.xatakaciencia.com/matematicas/aquiles-y-la-tortuga\nEl que Zenó volia era quelcom físic: demostrar que el moviment no existeix, però els que no som matemàtics hi podem veure una metàfora de moltes altres coses, de moltes altres persecucions...\n5 de març de 2011 a les 10:37


Hotel Nagisa Oita Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n3-10-10 Kitahama, Beppu, Oita, Japó, 874-0920 - Veure al mapa\nConstruit a l'any 1995, Hotel Nagisa és un extra de distinció per a Beppu i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Nagisa ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , ascensor, màquina venedora.\nL'ambient de Hotel Nagisa es reflexa en cada habitació. connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Bany d'aigua termal calenta, spa de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Hotel Nagisa és una elecció inteligents per a viatgers a Beppu, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (17) Parelles (2) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (3) Grups (3)\nTots els tipus de viatgers (102) Parelles (8) Viatgers en solitari (53) Famílies amb infants petits (17) Famílies amb infants grans (2) Grups (22)


Premi de portada per Macron\nTornem-hi encara més. Emmanuel Macron es va doctorar en el tancament del G-7 de Biarritz. El Mundo és el diari que li atorga la condecoració més notable en portada, atès que el presenta com l’home que va convèncer Donald Trump d’afluixar en les seves baralles amb la Xina i l’Iran. Té molt de mèrit aconseguir que un home tan mercurial com el president nord-americà hagi estalviat al món el numeret Ara-No-Respiro de l’any passat. Macron es mereix aquestes portades que li dediquen, encara que demà qui sap què passarà. La diplomàcia internacional és com una Champions perpètua, on les eliminatòries no acaben mai, o una competició d’esgrima, on ara puntua un i després l’altre. Avui ha guanyat Macron. Demà… vés a saber.\nLa majoria de portades trien la foto del Macron feliç i segur, amb el polze amunt en homenatge a Trump, mentre aquest fa cara de no estar gaire content. Potser els seus instints li diuen que l’han ensarronat, que hi ha mosca en l’arròs. A La Vanguardia, que selecciona una foto més general, es veu el mateix panorama. És gairebé la imatge a l’inrevés de l’any passat: tots els líders ansiosos envoltant un Trump reticent que gaudeix la rebequeria de no voler signar la declaració conjunta.\nPer curiositat i context, els diaris francesos també ovacionen Macron per restaurar aquesta nova grandeur francesa al tauler internacional. “A la conferència de premsa amb Donald Trump, el president francès referma la posició de França en la reunió cara a cara entre Estats Units i l’Iran”, diu Le Monde, el diari liberal progre a la web. Libération, referent de l’esquerra, també s’hi apunta: “Macron: G7 et match”, que en francès sona com “Macron: set i partit”. A més, aquest diari fa una edició dedicada als boscos. El conservador Le Figaro fa sonar una nota de dubte: “Iran: La maniobra de Macron, un cop publicitari o un cop de geni?”.\nNo tothom s’apunta a aplaudir el president francès. L’ABC torna a pujar a la muntanya amb esperit trabucaire per castigar Pedro Sánchez. La Razón et posa al dia de l’embolic jurídic del trasllat de les despulles de Franco. El Punt Avui destaca les corredisses de JxCAT i ERC per dissimular les picabaralles d’aquests dies per tal de no fer mal a la Diada.\ncrisi interna El missatge de Puigdemont a Emmanuel Macron El Nacional


Guerra dels Deu Anys - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEmbarcament dels voluntaris catalans al port de Barcelona durant la primera guerra de la independència cubana,\nde Ramon Padró i Pedret (1870)\nIndependentistes cubans Regne d'Espanya\nTomás Estrada Palma Francisco Lersundi\nBlas de Villate\n40.000 suport 100.000\nGuerra Chiquita →\nLa Guerra dels Deu Anys o Guerra del 68, o la Guerra Gran (1868 - 1878), fou la primera guerra d'independència cubana contra les forces reialistes espanyoles. La guerra va començar amb el Crit de Yara, en la nit del 9 al 10 d'octubre de 1868, a la finca La Demajagua, que pertanyia a Carlos Manuel de Céspedes. Va acabar deu anys més tard, sense que s'hagués assolit la independència de Cuba.\nAquesta guerra va tenir un caràcter anticolonialista, antiesclavista i d'alliberament nacional. A més des del punt de vista cultural va ajudar que el sentiment de nacionalisme s'afermés. Es va lluitar pel progrés de l'economia i societat, perquè va tenir caràcter contracultural (va procedir d'una subcultura que es va convertir en un moviment contracultural que tractava d'enderrocar una cultura hegemònica que representava una trava per al desenvolupament de Cuba i del món). La guerra comença quan Céspedes dona la llibertat als seus esclaus i llegí la Declaració d'Independència (o manifest del 10 d'octubre), el 10 d'octubre de 1868. En aquest document Céspedes explica les causes de la guerra i els seus objectius.\n1.2 Causes polítiques\nCuba era afectada per les crisis econòmiques dels anys 1857 i 1866\nLes regions occidentals i oriental tenien diferent situació econòmica. La regió occidental era més desenvolupada, tenia més esclaus, major producció i més facilitats de comerç que la zona oriental. Això feia que molts hisendats orientals s'arruïnessin.\nEspanya utilitzava els recursos de l'illa per a assumptes completament aliens a l'interès dels criolls com finançar guerres en el continent (més de la tercera part del pressupost nacional), desenvolupar la colònia de Fernando Poo i altres. Aquestes despeses es feien en un moment que es necessitava un fort projecte inversionista per a modernitzar la indústria sucrera, la qual cosa empitjorava la situació de l'Illa.\nLa comprensió de la necessitat d'introduir el treball assalariat com única via per a fer avançar la indústria sucrera, i això mai s'assoliria sota el domini espanyol.\nFracàs de la junta d'informació de 1887 i amb això l'agudització de les contradiccions colònia-metròpoli unit a la maduració d'un pensament independentista amb figures com Félix Varela, José Antonio Saco i altres.\nExistia l'esclavitud, que a més de ser cruel era un fre per al desenvolupament econòmic de l'illa, car el desenvolupament de la tecnologia cap a imprescindible l'ús d'obrers qualificats.\nEl general Francisco Lersundi Hormaechea governava l'illa a nom d'Isabel II, malgrat que la Revolució de 1868 l'havia destronat. Una junta de notables, entre cubans i espanyols, reunida a palau el 24 d'octubre de 1868, no assolí convèncer-lo què apliques les reformes liberals de la Península a Cuba. Portà la paraula José Manuel Mestre, que el general censurà i donà per acabada la sessió; encara que José Morales Lemus tractava d'aclarir alguns punts, fou interromput per Lersundi, que armà voluntaris i anuncià l'estat de setge.\nS'havia convingut que la insurrecció esclataria a principis de 1869, però es va haver d'avançar la data, per ordres de presó donades contra Carlos Manuel de Céspedes i altres. Els preparatius de la insurrecció havien estat fets feia temps, per les lògies maçòniques i diverses juntes revolucionàries. Céspedes assistí a la junta de delegats de Camagüey i Orient, celebrada en la finca San Miguel de Rompe, sota la presidència de Francisco Vicente Aguilera el 4 d'agost de 1868. Aquesta revolta va tenir lloc en a la finca La Demajagua, d'allà varen passar els revoltats a la hisenda de Palmas Altas i entraren al poble de Yara a les vuit del vespre del 10 d'octubre de 1868. En aquest lloc se'ls uniren molta gent de color. L'arribada d'una columna espanyola els refusà dispersant-los. Reforçats els insurgents per Luis Marcano, oficial de les reserves dominicanes, amb 300 homes, tronaren sobre Yara i d'allí a Bayamo, que capitulà als tres dies de setge.\nVoluntaris catalans a punt d'embarcar cap a Cuba, el Gener de 1869\nLa columna espanyola tingué un encontre amb els insurrectes en el turó de Bonilla, que no fou decisiu, i retirat Valmaseda al poble de San Miguel, a prop de Nuevitas, passà a La Havana per a conferenciat amb el capità general. Mentrestant, presa Bayamo pels insurrectes, s'estengué la lluita per l'Orinet cubà. El 30 d'octubre entraren els insurrectes d'Holguin, després d'haver refusat a el Baire la columna del coronel Quirós, que es replegà a Santiago de Cuba.\nA finals de desembre tornà Valmaseda a Nuevitas amb 3.000 homes, i l'1 de gener de 1869 entrà a les Tunas, el 8 derrotà junt al Salado al cap insurrecte. Donato Mármol, l'11 travessà el riu Cauto, entrant el 15 a Bayamo, que fou incendiada i abandonada pels rebels.\nEl 4 de gener havia arribat altra volta a Cuba el general Domingo Dulce animat per l'esperit de moderació i concòrdia. Oferí el nomenament de diputats a Corts, assimilar l'illa a la metròpoli, suprimí els tribunals militars i la censura, concedint ampla llibertat d'impremta. Aquestes mesures no eren del gust dels voluntaris, que entenien que s'havia de dominar la insurrecció amb severitat, ocorrin per aquest motiu molts desordres a La Havana. Vingué a donar-los la raó el fracàs de les negociacions entaulades amb els insurrectes, que es negaren a cap pacte que no tingués el fonament en la independència de Cuba. Llavors el general canvià de política, establí la censura d'impremta, creà els consells de guerra, desterrà a diversos cubans a l'illa de Fernando Poo i condemnà a mort a Candido Romero, Francisco León i Agustín Medina. Fins aquí era justificable la seva forma de procedir, però amb molt poc de tacte decretà l'embargament dels béns dels independentistes el 16 d'abril, el que dona lloc a algunes revenges i fraus.\nPer altra banda, els insurrectes no s'entenien entre si, tan diverses eren les seves tendències; a Orient, Carlos Manuel de Céspedes assumí el cap, altres dissidents proclamaren dictador a Donato Mármol i el centre de l'illa mancava de direcció. Finalment fou confirmat Céspedes com a cap de l'exèrcit llibertador. Els cubans de la regió, en part per simpatia i en part obligats per la necessitat, secundaren el moviment i al fracàs de les negociacions seguí la revolta de la regió de les Villas el 7 de febrer de 1869. La rebel·lió s'estenia a poc a poc d'Est a Oest, amenaçant envair tota l'illa. Els delegats del Camagüey celebraren conferències amb aquests i amb Céspedes, dant per resultat la Constitució de Guaímaro, proclamada en aquest poble el 10 d'abril de 1869. Els seus signants eren Carlos Manuel de Céspedes, José Maria Izaguirre, Miguel Betancourt, Antonio Alcalà, León Rodriguez, Salvador Cisneros Betancourt, Ignacio Agramonte, Francisco Sanchez Betancourt, Antonio Zambrana, Honorato del Castillo, Miguel Jerónimo Gutiérrez, Eduardo Machado, Antonio Lorda, Tranquilino Valdés i Arcadio García.\nEl juny de 1869 el nou governant Antonio Caballero Fernández de Rodas, arribà amb les mateixes aspiracions conciliadores que el general Dulce, recomanant als diversos comandants que s'abstinguessin de cometre abusos i presons que dificultessin la pacificació. Però la guerra continuava amb més dificultats que mai. Els insurrectes foren derrotats a Las Tunas, punt estratègic entre Camagüey i Oriente que pretenien prendre. A Camagüey la revolució minvava, refugiant-se els revoltats a Oriente. Fets presoners Domingo Goicuria i Gaspar Diego Aguero, quan anaven a embarcar-se cap als Estats Units, amb comissions del govern revolucionari, se'ls passà per les armes. El desembre de 1870 fou anomenat capità general el comte de Valmaseda. El 1871 ho hagué nombroses presentacions d'insurrectes que reduïren la insurrecció al seu últim baluard oriental. Maximo Gomez amb Moncada, Maceo i altres, envaí Guantànamo; Vicente García se sostenia en les Tunas, i Calixto García atacà a Jiguani. El mateix any foren afusellats vuit estudiants de medicina, acusats d'haver profanat el sepulcre de Gonzalo Castañón, fundador del diari La voz de Cuba. Un bell monument fou inaugurat en el temps de la dominació espanyola en honor de d'aquestes víctimes, que foren reconegudes innocents.\nDiversos combats tingueren lloc en el Camagüey, sent mortalment ferit el cap Ignacio Agramonte, conegut amb el malnom de Washington cubà. Agramonte, fou l'heroi cubà per excel·lència; representant elevat dels més purs ideals del poble cubà. La seva mort es considerà com una catàstrofe, i la seva memòria tant venerada com pels cubans com la de Cespedes i Aguilera. Substituït per Maximo Gomez de 1873 en la direcció dels insurrectes, lliurà les més notables accions de la guerra dels Deu Anys. Les seves dues primeres gestes foren l'atac de Nuevitas i la captura d'un dipòsit de municions a Santa Cruz del Sur. Destituít pels seus el president Céspedes, elegiren per a substituir-lo en Francisco Vicente Aguilera, que es trobava a l'estranger. Céspedes morí sorprès pels espanyols el 27 de febrer de 1874i Aguilera també morí fora de Cuba, anomenant-se president de l'anomenada República de Cuba a Salvador Cisneros Betancourt.\nEl 31 d'octubre va sobrevenir l'incident Virginius, quan un vaixell d'aquest nom, va ésser apressat i conduït a Santiago de Cuba. Un consell de guerra jutjà els seus 165 tripulants, dels quals foren afusellats 53 (capita del vapor Fry, generals Bernabé Varona, William O'Ryan i Pedro de Céspedes, coronel Jesús del Sol, etc.,.) abans que les enèrgiques reclamacions de la fragata anglesa Niobe i amenaces dels diplomàtics haguessin obligat els jutges a lliurar al govern dels Estats Units el Virginius i els supervivents revolucionaris.\nMàximo Gomez també es distingí en les accions de la Sacra i Palo Seco, desfavorables als espanyols, i després de la batalla del Naranjo (1874, en què va vèncer als brigadiers Báscones i Armiñán. El 15 de març s'inicià la batalla de les Guásimas, que durà alguns dies, distingint-se també aquest cabdill per la seva perícia. Calixto García continuava lluitant en Oriente fins que va caure presoner el 3 de setembre, sorprès per una guerra espanyola, suïcidant-se d'un tret de pistola. No morí i fou molt ben atès en l'hospital militar de Santiago de Cuba. Restà pres fins que se signà el Conveni de Zanjón. Governava llavors per tercera vegada l'illa el general Concha.\nEl 1875 travessà Màximo Gómez la vereda de Júcaro a Morón, llençant una proclama a la regió de les Villas. Incendià el poble de Jíbaro i portà la lluita per aquest ric país. Desavenències entre el president i els caps d'aquests entre si, feren decaure l'aixecament, fins que fou anomenat en propietat Tomas Estrada Palma (març de 1876) pel càrrec suprem. Els vilarenys no volien per caps ningú que no fos del seu territori i es negaren a obeir als insurrectes camagüeians, pel que, l'octubre el general Gomez resignà com a cap en Carlos Roloff. Els soldats indisciplinats, ja no podien sostenir per més temps la República, i el 19 d'octubre de 1877 el coronel espanyol Mozo Viejo s'apoderà de la persona d'Estrada Palma.\nEl general Arsenio Martínez-Campos Antón, en arribar a Cuba, trobà el terreny preparat per a concertar la pau. Els caps i persones notables de la sedició es reuniren al turó de Sevilla i acordaren sol·licitar del general la suspensió de les hostilitats. Poc temps després (10 de febrer de 1878 s'acceptava per ambdues bandes el Conveni de Zanjón, en que s'atorgava a Cuba les mateixes condicions de què gaudia Puerto Rico i un indult general. Alguns insurrectes d'Oriente protestaren i volien continuar la guerra, fins que el 28 de maig, els informes remesos per Maceo des de Jamaica i la situació desesperada dels insurgents, feu acceptar per tots aquest pacte.\n07–02-1869 Aixecament de LV. al Cafetal González\n1869 Martí publica els periòdics "Diable Cojuelo" i "Patria Libre", on inclou el poema "Abdala"\n1873 Es publica "La República Espanyola davant la Revolució Cubana"\nCarlos Manuel de Céspedes, qui no sols inicipa el conflicte, sinó que va ser un dels més radicals en tot el procés. Ell va ser el primer president de la República en Armes i fou també el primer funcionari cubà destituït d'un càrrec polític. En una ocasió les forces espanyoles van detenir un dels seus fills i ho van amenaçar de matar-lo si no acabava la guerra. Carlos Manuel va respondre amb una negativa que li va costar la vida del seu fill. Aquest fet li va guanyar el títol de "Pare de la Pàtria".\nEl Major Ignacio Agramonte, un aristòcrata de la zona de Camagüey, qui va renunciar a totes les seves riqueses i es va unir als insurgentes i fer famós per diverses accions militars que van demostrar la seva capacitat com a capdavanter i els seus dots com a estrateg.\nDesprés d'aquesta fallida però molt important guerra, hi va haver altres conflictes menors com la "Guerra Chiquita", que tampoc van tenir èxit. Finalment, el 24 de febrer de 1895, amb el Crit de Baire, va començar la Guerra del 95, que va concloure amb l'entrada dels Estats Units d'Amèrica en la guerra en 1898 i la rendició incondicional de les tropes espanyoles davant les forces nord-americanes. Aquesta última part de la guerra se la coneix com la Guerra Hispano-estatunidenca o simplement com la Guerra de Cuba\n↑ «guerra dels Deu Anys». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Guerra dels Deu Anys\nEn guàrdia! 11 - La guerra llarga (català)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Guerra_dels_Deu_Anys&oldid=29539068»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 feb 2022 a les 21:28.


Hisenda retornarà aquest any 2.065 milions als contribuents catalans | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nHisenda retornarà aquest any 2.065 milions als contribuents catalans\nL'Agència Tributària preveu ingressar a Catalunya 1.604 milions, un 7,46% més que l'any anterior\nBarcelona 9 ABR 2015 - 12:47\tCEST\nL'Agència Tributària preveu retornar aquest any als contribuents catalans un total de 2.065 milions d'euros de la declaració de la renda corresponent al 2014, la qual cosa suposa un 0,88% menys que en l'exercici anterior.\nPer contra, Hisenda preveu obtenir un resultat a ingressar a Catalunya de 1.604 milions, un 7,46% més, segons les dades que ha presentat en roda de premsa el delegat especial de l'Agència Tributària a Catalunya, Gonzalo David García de Castro.\nEl diferencial entre el resultat a ingressar i a retornar llança un saldo net de 461 milions per als contribuents d'aquesta comunitat, gairebé un 22% més que el 2013.\nPel que fa a l'impost sobre el patrimoni, el Ministeri d'Hisenda, que dirigeix Cristóbal Montoro, estima ingressar a Catalunya 441,2 milions (+1,99%) a través de 75.012 declaracions (+6,38%).\nGarcía de Castro ha explicat que els contribuents catalans han presentat en els dos primers dies de campanya telemàtica de la renda, que va arrencar dimarts, dia 7, un total de 121.569 declaracions, la qual cosa suposa un 53% més que en el mateix període de l'any anterior.\nD'aquesta xifra, que engloba tant els esborranys presentats com les declaracions, l'Agència Tributària ja ha acordat 15.696 devolucions per un import de 10,4 milions d'euros. No obstant això, Hisenda té previst acordar avui 29.784 devolucions per una quantitat de 7 milions d'euros, la qual cosa eleva el gruix de les devolucions en els tres primers dies de campanya a 45.480, per un import de 17,5 milions.\nGarcía de Castro ha comentat que la novetat principal de la campanya d'enguany és la unificació de la data d'inici per a la presentació per Internet tant d'esborranys d'IRPF com de declaracions amb el PADRE i altres programes d'ajuda.\nAquesta unificació de dates implica, a la pràctica, un avançament de dues setmanes en la recepció per Internet de declaracions confeccionades amb el PADRE (l'any passat no es podien presentar fins al 23 d'abril) i els altres programes d'ajuda.\nPer tant, tal com ha subratllat García de Castro, aquest canvi suposa també un avançament en l'inici de les devolucions que els corresponguin a un gran nombre de contribuents.\nEl màxim responsable de l'Agència Tributària a Catalunya ha destacat així mateix l'increment exponencial que ha experimentat la presentació de declaracions via telemàtica en els últims anys. L'any 1999 només 115.000 contribuents van presentar la seva declaració de forma telemàtica i 12,6 milions ho van fer en paper, mentre que el 2013 van ser gairebé 14 milions de persones les que van fer la seva declaració per Internet i només 5,2 milions en el format tradicional.\nA Catalunya, la previsió de declaracions totals és de 3.475.000, de les quals donaran dret a devolució 2.515.000 per un import de 2.065 milions d'euros, mentre que 858.000 sortiran amb resultat a ingressar per import de 1.604 milions.\nEl termini de presentació finalitzarà el 30 de juny, tant per a les declaracions a ingressar com a retornar.


[VÍDEO] Primer dia a la Llotja de la Mercè | Àgata en marxa\nUn primer dia esgotador. Des de primera hora del matí, les sòcies i voluntàries de Grup Àgata s’han posat un cop més rere el taulell amb el mateix objectiu de sempre: sensibilitzar a la gent sobre els efectes del càncer de mama i, a la vegada, informar-la de l’existència d’associacions que, com Àgata, es dediquen a acompanyar les dones i familiars en un dels moments més difícils de les seves vides.\nAquesta vegada, l’escenari és la Plaça Catalunya de Barcelona. En motiu de les celebracions de La Mercè, la patrona de la ciutat, la cèntrica plaça s’ha omplert de casetes ocupades per organitzacions de tota mena. A banda de la missió informativa, al llarg del dia es van fent múltiples activitats, entre d’altres, el taller de musicoteràpia que han organitzat conjuntament Grup Àgata i Oncolliga.\nLes dues associacions han volgut col·laborar una vegada més, tal com van fer a l’stand dels Mundials de Natació o en moltes altres ocasions, per tal d’unir forces i fer-se sentir més fort. A la paradeta, situada a la gran carpa anomenada “La llotja de la mostra”, les sòcies i voluntàries van prenent el relleu per vendre les manualitats que s’han anat fent a l’associació al llarg de tot l’any. Des de samarretes fins a ventalls i passant per arracades. Tot això és el que els visitants han trobat a la paradeta número 32 de la llotja, però tal i com comenten les voluntàries, molta gent mira, però no compra massa a causa dels efectes de la crisi.\nTot i així, Montserrat Domènech, la Presidenta del Grup Àgata, destaca sobretot la informació que s’arriba a donar a totes aquelles afectades que s’apropen i troben en l’Associació una manera de passar la malaltia gràcies a l’ajut i la companyia d’altres dones que també estan o han estat en la seva mateixa situació.\nGrup Àgata estarà a Plaça Catalunya un total de 3 dies: dissabte 21, diumenge 22 i també el dia de la Mercè, dimarts 24 de setembre. Fins llavors, tothom qui s’apropi podrà parlar amb les sòcies, comprar els objectes que, dia a dia, es fan als tallers de manualitats i, sobretot, trobar una nova forma de compartir experiències.\nVisita la galeria fotogràfica d’aquest esdeveniment\nVÍDEO: Testimonis del primer dia de Grup Àgata a la Llotja de la Mercè\nEtiquetes: Barcelona, Càncer de Mama, Grup Àgata, informació, La Mercè, manualitats, Oncolliga, Plaça Catalunya de Barcelona, stand\n← GRUP ÀGATA I ONCOLLIGA S’UNEIXEN PER A DONAR A CONÈIXER LA SEVA CAUSA A LA MOSTRA D’ASSOCIACIONS DE LES FESTES DE LA MERCÈ\nLes sòcies d’Àgata fan un balanç positiu de la seva representació a la Llotja d’entitats de La Mercè →


8 de setembre de 2017 – els científics, per la independència\nNomés cal comparar Espanya amb altres països europeus que es miren la ciència d’una manera ben diferent. Una quantificació, tan imperfecta com vulgueu, podrien ser els premis Nobel. Espanya només n’ha tingut dos de científics. En canvi, a Itàlia n’hi ha hagut 12, a França 36 i al Regne Unit 85. És obvi que alguna cosa no funciona.\nA principis del segle XX, Santiago Ramón y Cajal es queixava de la poca tradició científica que tenia Espanya i feia una sèrie de propostes per canviar la tendència i afegir-se al carro europeu, que cada cop avançava més ràpid. Cent anys després les coses estan sens dubte millor, però Espanya continua tenint un dèficit important en aquest tema. Moltes de les mancances dels temps de Cajal segueixen ben vigents en l’actualitat, i els seus consells sembla que han estat enterrats i oblidats. Els polítics espanyols no consideren que la ciència sigui prioritària perquè no els aporta prou vots, per això no fan gaire per millorar la situació. Al ciutadà mitjà això ja li va bé, perquè tampoc creu que sigui essencial pel futur del país, gràcies a aquesta manca de respecte per la ciència que al llarg dels segles s’ha incorporat a la cultura nacional. Només cal comparar Espanya amb altres països europeus que es miren la ciència d’una manera ben diferent. Una quantificació, tan imperfecta com vulgueu, podrien ser els premis Nobel. Espanya només n’ha tingut dos de científics (i comptant Severo Ochoa som generosos, perquè tenia la nacionalitat americana i va fer la major part de la feina important a l’altra banda de l’Atlàntic). En canvi, a Itàlia n’hi ha hagut 12, a França 36 i al Regne Unit 85. És obvi que alguna cosa no funciona.\nEnmig d’aquest clima estructuralment advers, Catalunya es podria considerar un petit oasi. Els esforços de les darreres dècades han esborrat la llarga nit científica del franquisme i han aconseguit que la ciència que es fa actualment sigui competitiva, tant en quantitat com en qualitat. Malgrat les limitacions, i no comptar amb un suport excessiu de l’Estat, els catalans han aconseguit posar al mapa una sèrie de centres i de grups que no tenen res d’envejar als dels països capdavanters. Tot i això, encara queda molta feina a fer. Cal consolidar el que tenim, cal més massa crítica, cal atraure i mantenir nou talent i cal més difusió entre el públic de la bona feina que s’està fent als laboratoris.\nAmb un Estat que controla els pressupostos i que ha demostrat que no té les mateixes prioritats, això no és una tasca senzilla. Una Catalunya independent seria lliure per acabar d’implementar la seva política científica sense traves i deixar enrere d’un cop la tradició obscurantista del “¡Que inventen ellos!” que tan mal ha fet a la Península. De la mateixa manera que hem de poder gestionar la sanitat, l’educació, el transport, les forces de l’ordre, etc., ens cal poder aplicar la nostra pròpia política científica en total llibertat. Després de molts anys de trucar a les portes equivocades, l’única manera de fer-ho sembla la independència. Som molts els que creiem que, en tots aquests camps, podem sortir-nos-en millor sols que controlats des de Madrid i que el nou país que es generaria amb la ruptura estaria més d’acord amb les nostres aspiracions i la qualitat de vida acabaria sent més elevada.\nPer la nostra història i, sobretot, per la nostra voluntat, ens mereixem l’oportunitat de demostrar-ho. Si més no, de plantejar-nos-ho. Els catalans hem de poder decidir el nostre destí i quins companys de viatge ens interessen més. Si el que tenim ara no ens agrada, hem de poder construir un país millor sense que ens hi posin limitacions. En una societat democràtica, la manera de saber si això és el que realment volem és votant. Encara no he sentit cap argument que contradigui d’una forma raonada una màxima tan essencial. La manera que s’ha triat és el referèndum de l’1-O, i hem de fer tot el possible perquè aquell dia el món sencer senti la nostra veu. Els que vivim a fora no sabem encara si hi podrem participar però molts esperem que aquest octubre farem un pas endavant que ens acabarà portant a un futur millor, un futur on la ciència, per fi, tindrà el lloc que li correspon.\nSalvador Macip (Blanes, 1970) és metge, científic i escriptor. Dirigeix un grup de recerca sobre els mecanismes del càncer i l’envelliment cel•lular a la Universitat de Leicester (Regne Unit), on també és professor del Departament de Biologia Molecular i Cel•lular. Ha publicat una trentena de llibres, entre ells set de divulgació científica, i col•labora regularment a diversos mitjans. www.macip.org\nPublicat el 8 de setembre de 2017 4 de setembre de 2017 Categories General1 comentari a Un pas endavant


Colau diu que Barcelona “posarà totes les facilitats” per votar | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL'alcaldessa assegura que donarà suport tant a una mobilització com a un referèndum efectiu\nBarcelona 10 JUL 2017 - 22:44\tCEST\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, aquest dilluns. MÍRIAM LÁZARO.\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha assegurat aquest dilluns que Barcelona és una ciutat compromesa amb el dret a decidir i “posarà totes les facilitats perquè aquesta mobilització es produeixi amb el màxim èxit possible, com ha fet sempre, en les Diades o el 9-N”. “Qui pot dubtar que Barcelona és una ciutat compromesa amb el dret a decidir?”, ha afirmat quan li han preguntat si l'Ajuntament facilitarà la votació. Colau, que en la seva resposta ha evitat les paraules urnes, col·legis electorals o legalitat/il·legalitat de la convocatòria, ha assegurat que la ciutat participarà “en el que sigui, tant si és una mobilització pel dret a decidir com si s'aconsegueix un referèndum que sigui efectiu”.\nColau ha respost de forma genèrica i sense concretar. No ha parlat d'urnes, ni de col·legis electorals, ni de si la convocatòria és legal o il·legal ni del paper dels funcionaris. I no ha baixat al detall escudant-se precisament en què no hi ha concreció per part del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ni convocatòria oficial del referèndum, ni cap requeriment a l'Ajuntament.\nL'alcaldessa tampoc ha respost explícitament quan se li ha preguntat si aniria a votar. Ha defensat que la seva “predisposició a participar en convocatòries és de sobres coneguda i claríssima”. I ha assenyalat que ha participat en mobilitzacions pel dret a decidir en la Diada i que va acudir a votar el 9-N.\nColau ha interromput la seva baixa de maternitat per participar en la presentació de l'Observatori Metropolità de l'Habitatge, on ha respost sobre les crítiques al seu partit, Catalunya en Comú, després de fixar el seu posicionament davant del referèndum aquest cap de setmana. Dissabte el partit va aprovar la seva participació en l'1-O, perquè el consideren una mobilització més a favor del dret a decidir, però va assenyalar que no el consideren un referèndum vinculant.\nL'alcaldessa ha defensat l'argument del seu partit de tenir dubtes davant del referèndum que impulsa la Generalitat: “Hi donarem suport perquè cal donar respostes democràtiques, però expressant dubtes sobre si serà un referèndum efectiu, que animi tota la ciutadania a votar i no només una part”.\nColau ha assenyalat que els espais de Catalunya en Comú són “sobiranistes”, que sempre han defensat mobilitzar-se pel dret a decidir. “No ens hem mogut ni un mil·límetre, Catalunya necessita un referèndum efectiu i amb aquest compromís treballem. Simplement hem dit que amb la informació que hi ha tenim dubtes que pugui ser un referèndum efectiu”. Per aquest motiu el posicionament actual del seu partit és una “opinió provisional”.\nAlguns dels caps visibles de Catalunya en Comú s'han posicionat, a títol personal, a favor del referèndum independentista anunciat per a l'1 d'octubre. El coordinador general, Xavier Domènech, la portaveu Elisenda Alamany i Joan Josep Nuet, membre de la comissió executiva, han manifestat avui dilluns la seva intenció d'anar a votar en el referèndum, tot i que han coincidit a apuntar que no és el tipus de consulta que voldrien. “Convidem que la gent hi participi, però no ens enganyem: l'1-O no hi ha un referèndum en les condicions que reclamem”, ha apuntat Nuet a la Cadena SER.\nLa direcció de Catalunya en Comú, reunida dissabte a Terrassa, va decidir no fer una crida a votar als seus militants el proper 1-O perquè no el consideren un referèndum, tot i que sí que li donaran suport si s'entén com una mobilització popular. En aquest sentit, Domènech s'ha mostrat segur que la convocatòria del referèndum serà suspesa pel Tribunal Constitucional, així que si, malgrat tot, es dugués a terme algun tipus de votació, “s'assemblarà molt al 9-N, però amb la diferència que la confrontació contra l'Estat serà més elevada”.\nDavant la pluja de crítiques que està caient sobre els comuns per la seva indefinició sobre el referèndum, Domènech ha defensat avui a RAC1 que en la confluència hi ha molta “diversitat interna” i que “hi ha gent que hi participarà i gent que no”. “La nostra posició reflecteix l'esperit del país, hi ha moltes incògnites”, ha afegit el coordinador general, que ha optat per posar en relleu “les declaracions contradictòries” que s'han fet des de les files dels partits sobiranistes, en referència a la presidenta de la Diputació de Barcelona, Mercè Conesa, i a alguns membres del Govern.\nAquest dilluns a la nit, Colau també ha intentat contestar aquestes crítiques. L'alcaldessa, a través de la seva pàgina de Facebook, ha lamentat que l'1 d'octubre tingui “tota la pinta de ser una consulta feta amb presses” i ha acusat els seus promotors d'“enganyar la gent, presentant com a senzill allò que objectivament és complex i difícil d'aconseguir”. “És legítim dubtar. És legítim no acceptar plantejaments binaris. A mi no em preocupa que el ‘referèndum’ sigui ‘unilateral’ pel que fa al Govern del PP, però sí que em preocupa que sigui unilateral respecte a la meitat del poble que ‘té dret a decidir”, ha sostingut l'alcaldessa.\nDomènech ha apuntat que els comuns decidiran al setembre la seva posició sobre si participaran en la campanya pel referèndum. “Fins que Junts pel Sí no ens digui a què estem sotmesos l'1 d'octubre, nosaltres no prendrem cap decisió”, ha expressat Alamany a Catalunya Ràdio. La confluència d'esquerres prefereix així esperar a veure què passa quan el Constitucional suspengui, amb tota probabilitat, la llei del referèndum, que segons Domènech planteja uns punts “dubtosos jurídicament”.\nXavier Domènech també ha criticat que aquesta llei no fixi un percentatge mínim de participació en el referèndum. "Portant-ho a l'extrem podria passar que només anessin tres persones a votar i es declarés la independència", ha dit per exemplificar-ho. No obstant això, la Comissió de Venècia –organisme que marca les directrius per solucionar conflictes referendaris i a la qual els comuns apel·len constantment al Parlament– és partidària de no establir cap mínim per no afavorir els contraris de la celebració d'un referèndum.\nEl líder de Podem optarà pel no\nUn altre líder que s'ha afegit a la llista de votants per l'1-O és Albano Dante Fachin, secretari general de Podem, formació no integrada a Catalunya en Comú, encara que ambdues conflueixen en l'Ajuntament de Barcelona, al Parlament o al Congrés. Fachin ha assegurat que anirà a votar en el referèndum i "molt probablement" ho faria pel no perquè no és independentista. Fa prop d'un mes la bases de Podem van votar recolzar el referèndum, encara que només com a mobilització en favor del “dret a decidir”, sense considerar el resultat com a vinculant. La posició de Fachin és oposada al líder nacional de Podem, Pablo Iglesias, que fa uns dies va assegurar que, si fos català, no participaria a la consulta.


Dia 23/10/2021 - Pàgina 2 - Activitats familiars - Agenda - Àrea de Cultura, Ajuntament de Vic\nL'hora del conte " On s'amaga el monstre del carrer?"\nLa Maia sempre havia estat una nena valenta i forta, però s'ha fet gran, li han començat les pors i no vol sortir de casa. Sort que un dia descobreix que buscar el mosntre del carrer pot ser MOLT divertit!\nConte sobre les pors i les emocions que ha pogut generar la pandèmia en els més menuts.\nDins del programa "Temps de contes a les biblioteques d'Osona" i "Osona amb la salut mental".\nFesta de cloenda del Festival Internacional de Cinema de Crítica Social. La novena edició del Protesta reflexiona sobre el gènere, una temàtica complexa i d’actualitat. La festa portarà un espectacle amb actuacions musicals, arts escèniques, lliurament de premis i la intervenció dels membres del jurat.\n+ info: https://latlantidavic.cat/ca/cloenda-del-festival-protesta_114491


El Festival Internacional del Cante de las Minas porta el millor flamenc aquest dissabte al Música al Port\nLes actuacions tindran lloc a partir de les 22 hores en els jardins del Casino Vell, en l'avinguda 9 d' Octubre\nAntonio Muñoz, guitarrista oficial de Cante de las Minas\nLa programació del festival Música al Port continuarà aquest dissabte, 2 de juliol, amb la prova selectiva del 56º Festival Internacional del Cante de las Minas. Les actuacions tindran lloc a partir de les 22 hores en els jardins del Casino Vell, en l'avinguda 9 d' Octubre.\nEn la modalitat de cante participaran la malaguenya Isabel Fátima Guerrero Alarcón, la madrilenya Amalia Andújar Gallego i Esther Merino Pilo, natural de Badajoz. En l'especialitat de guitarra concursarà el sevillà José Marco Serrato Gómez i en ball, la valenciana Asunción de Martos i el malagueny David Martín Domínguez.\nEl guitarrista oficial serà Antonio Muñoz, el jurat estarà compost per José Cros Zaplana i Francisco Pedro Severo Pérez i l'esdeveniment estarà coordinat per Manuel José Navarro Jiménez.


Educació Infantil | FP INSRONDA Lleida\nGRAU SUPERIOR D’EDUCACIÓ INFANTIL, #FORMACIÓPROFESSIONAL.\nEXPERIÈNCIES EN FORMACIÓ DUAL\nL’Ana Tiffon Borrell, alumna d’Educació Infantil ens explica la seva experiència.\nEn el nostre centre hi ha l’opció de la Formació Professional (FP) dual, que és la modalitat de formació professional en la qual l’estudiant esdevé aprenent i, alhora, combina la formació en el centre educatiu amb l’activitat a l’empresa. En el cas del cicle d’educació infantil (TEI) la practica és molt important, podríem dir que es realment en la practica quan reconeixes i veus tota la teoria que et donen el primer curs de cicle. Per tant, la oportunitat de fer dual, ens ha permés, tant a mi com als/les meves companyes, de ficar en practica els conceptes adquirits.\nEn el meu cas, em trobo a l’escol a Jesuïtes Claver Lleida, en el curs de P5. El meu dia a dia a l’escola, resumidament, es basa en formar part de l’equip de docents, i realment, em tracten com una més. I per tant, alhora que aprenc, ensenyo, guio, jugo i creo amb els infants de l’aula.\nLa majoria d’activitats que implementem en els centres de les practiques durant el curs, són les que es dissenyen pel Projecte. A més a més, en els mòduls de ‘’El joc infantil i la seva metodologia’’ i el mòdul de ‘’Expressió i comunicació’’ es duen a terme activitats practiques en centres externs d’educació infantil o d’atenció a la infància, que es preparen prèviament en el centre educatiu. En el cas del mòdul de ’El joc infantil i la seva metodologia’’ hem anat al CRAE Llars infantils Torre Vicens a implementar un circuit sensorial adreçat a infants menors d’un any. D’altra banda, en ‘’Expressió i comunicació’’ hem anat a contar contes, utilitzant diversos recursos, a dos centres de la ciutat de Lleida, ‘’l’Escola Camps Elisis’’ i la ‘’Llar d’infants de Pardinyes’’.\nPersonalment, estic adquirint competències i habilitats, que penso que amb pràctiques no duals no les adquiriria. Entre aquestes habilitats i competències trobem; la responsabilitat que has d’assumir, una organització personal, la importància del treball en equip en la\nfeina que fas, adquireixes molts hàbits i rutines dins de l’escola, ates que estàs un curs sencer.\nAlguna implementació que voldria destacar ha estat el disseny i organització qu e estic realitzant del treball per racons amb material reciclat, que es dura a terme durant dues setmanes en l’aula de P5.\nAlguns racons que hi ha són; el racó d’un mini-món de la ciutat, el racó dels vaixells, el racó de l’escriptura i el racó del laberint.\nDestaco aquesta proposta per la importància que se li dona en ella a la reutilització de material quotidià, de la consciencia ambiental i del foment de la creativitat, a més a més de l’interés que ha despertat la proposta en els infants.\nAnna Tiffon Borrell\nPublicat dins de FORMACIÓ DUAL TEI, General\t| Deixa un comentari\nL’Alumnat de 1r d’Educació Infantil, del torn de tarda, dins el mòdul de “Desenvo lupament cognitiu”, hem creat un racó amb diferents objectes i joguines.\nUnes d’elles són els blocs de construcció, amb els quals hem fet diferents figures i formes.\nPodeu veure un exemple d’escola bressol aquí\nPublicat dins de Educació Infantil, General, MÒDULS PROFESSIONALS TEI\t| Deixa un comentari\nRols de gènere i estereotips\nPublicat el 1 de febrer de 2020 per FP InsRonda\nAlumnes de 1r d’Educació Infantil (Tarda), dins del Mòdul de Desenvolupament Socioafectiu, hem dut a terme uns vídeos per treballar i conscienciar sobre els rols de gènere i els estereotips.\nUs presentem aquest vídeo perquè aquest tema, està poc tractat, donem a veure que ja tenim molt assumit que el color rosa, les nines, les cuinetes… són per les nenes; però en canvi, els cotxes, el futbol, les màquines… són per nens.\nEs tendeix a marcar unes diferències socials òbvies, causant molts problemes, tant a nivell de convivència social com a nivell personal; tot generant inseguretat a un infant, perquè no està jugant amb el que “en teoria” li pertocaria pel seu gènere.\nUs deixem el vídeo a sota\nPremeu aquí sinó hi podeu accedir per veure el vídeo que hem realitzat\nAnem a contar CONTES!\nLes alumnes de 2n d’Educació Infantil Dual, va anar a implementar diferents contes treballats en el mòdul d’Expressió i comunicació.\nEl contes són una gran eina per treballar els valors en els infants i la gestió d’emocions.\nVan realitzar l’escenificació dels contes a l‘Escola Camps Elisis de Lleida.\n"Quin gust té la Lluna"\nPublicat dins de Educació Infantil, FORMACIÓ DUAL TEI, General, MÒDULS PROFESSIONALS TEI\t| Deixa un comentari\nPublicat el 15 de gener de 2020 per FP InsRonda\nEls alumnes d’Educació Infantil de matí i tarda, dins el Mòdul de desenvolupament cognitiu i motriu, dins el tema “Estimulació dels sentits” vam anar, durant el mes de desembre, a la Sala Multisensorial Snoezelen; ubicada a una sala a la Universitat de Lleida (UDL) destinada a la relaxació i estimulació multisensorial d’infants.\nEs tracta d’una sala amb molts tipus de llums, colors, llit d’aigua, àudios de sons relaxants…\nAdjuntem vídeo promocional. Fes clic aquí per veure-ho\nEn el funcionament de l’aula també vam poder veure que treballen amb material reciclat i domèstic per la seva decoració. Van canviant l’estructura de la sala i material durant els mesos .


Menina Farm Verga Kalamata Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Verga Kalamata.\nMenina Messinias, Verga Kalamata, Verga Kalamata, Grècia, 24100 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Verga Kalamata, Menina Farm és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Menina Farm, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, ventilador a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Menina Farm és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Verga Kalamata.\nTots els tipus de viatgers (33) Parelles (14) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (8) Grups (5)\nAllotjaments a Verga Kalamata


Peffer Lodge Strathpeffer Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStrathpeffer, Strathpeffer, Regne Unit - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Peffer Lodge està situat idealment a Strathpeffer; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Strathpeffer. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí, sala de jocs. Peffer Lodge és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Strathpeffer.


El Sant Andreu-Atlético es disputarà dissabte 7 de desembre a les 16:00 – UE Sant Andreu\nEl Sant Andreu-Atlético es disputarà dissabte 7 de desembre a les 16:00\nAquest migdia s’han conegut els horaris dels partits d’anada de 1/16 de final de la Copa del Rei. El duel entre quadribarrats i colchoneros al Narcís Sala serà el dia 7 a les 16:00, en directe per Canal+Liga i GolT.\nTots aquells que estaven esperant conèixer data i horari per adquirir l’entrada del Sant Andreu-Atlético, ja poden fer-ho. El fet que la jornada de Copa es jugui en dies festius, 6, 7 i 8, d’octubre, ha fet que les televisions hagin distribuit tots els partits en diferents franges horàries per tal de no fer-los coincidir entre sí. En el cas andreuenc, la data triada és dissabte 7 de desembre a les 16:00 de la tarda.\nAquest partit tindrà afectació en el Sant Andreu-Ontinyent de la jornada 17, que s’havia de disputar el mateix cap de setmana. La RFEF dóna de marge al club fins el 28 de març per la disputa d’aquest enfrontament que s’haurà d’ajornar.


Actes de la Diada Nacional de Catalunya - Palau-Solità i Plegamans\nDiumenge, 10.9.2017 17:45h\nOfrena floral d'ERC\nEns trobem en una cruïlla històrica en la que caldrà ser molt presents a tot arreu on puguem per defensar la democràcia i les institucions polítiques catalanes. En el marc d'aquesta mobilització constant de cara al referèndum d'autodeterminació de l'1 d'octubre, hem de ser-hi molts per deixar clar que no accepten intimidacions de cap tipus.\nEsquerra Republicana de Palau-solità i Plegamans anima a tothom a participar dels actes que tindran lloc amb motiu de la Diada Nacional de l'11 de Setembre, i especialment a la Diada del Sí, la gran mobilització massiva en defensa del Referèndum d’autodeterminació legal i vinculant convocat per l’1 d’octubre, i en defensa de les nostres institucions i representants polítics, amenaçats per l’Estat simplement per treballar per donar la veu a la ciutadania.\nCom cada any i com és tradicional, des de la secció local participem en l'ofrena floral al monument de Rafael de Casanova (a la plaça de l'onze de setembre). Aquest esdeveniment tindrà lloc a les 11h.


Lï¿½UEA Magazine: Premi a la Millor Revista Associativa Espanyola 2009 - UEA\nLï¿½UEA Magazine, la revista econòmica i empresarial de la Comarca de lï¿½Anoia, que edita i publica la Unió Empresarial de lï¿½Anoia, va rebre el passat dimarts 16 de juny el premi a la millor revista associativa espanyola de lï¿½any 2009.\nEl premi va ser atorgat en el marc del II Congrés KORAZZA per a associacions empresarials que va tenir lloc a lï¿½Hotel Hesperia Tower, i on hi va col·laborar la patronal Foment del Treball Nacional.\nLï¿½UEA Magazine ha rebut el premi a la millor REVISTA ASSOCIATIVA per la seva claredat, nivell estilístic, amenitat i per la seva eficàcia informativa.\nLa Unió Empresarial de lï¿½Anoia va publicar el primer número de la revista el setembre de lï¿½any 2002 amb el nom dï¿½Anoia Empresarial , posteriorment al setembre de 2005, coincidint amb el canvi de local de la UEA es va es va fer un canvi radical a la revista en quan a format i continguts, amb una imatge molt més moderna i sota el nom dï¿½UEA Magazine. La revista té un periodicitat trimestral i conté informació de les activitats que realitza la UEA, entrevistes a personatges dï¿½actualitat, informació de les empreses associades, reportatges sobre lï¿½economia comarcal, opinions dï¿½experts i notícies dï¿½interès empresarial.\nActualment publiquem més de 4000 exemplars que repartim gratuïtament al conjunt dï¿½empreses de la Comarca i comarques veïnes. També es fa arribar a les entitats empresarials territorials comarcals de Catalunya.\nDes de la UEA estem molt orgullosos dï¿½aquest reconeixement i des dï¿½aquí volem donar la nostra més cordial felicitació a tots els que formen part de lï¿½equip de lï¿½UEA Magazine: redacció, publicitat, disseny i correcció.


Ampolles de boca ampla estandaritzada - Ampolles - Deltalab\nDeltaLab Productes 11. Envasos industrials Ampolles d'emmagatzematge Ampolles cilíndriques Ampolles de boca ampla estandaritzada\nAmpolles de boca ampla estandaritzada\nAmpolles de boca ampla en polietilè (no autoclavable).\nCossos i taps en color natural.\nTaps molt fàcils d’obrir i tancar gràcies a la seva gran grandària. Estriats, facilitant el seu ús amb guants.\nGraduació de motlle: l’ampolla de 100 ml està graduada cada 20 ml, la de 250 ml, cada 25 ml, i les de 500 ml, 1.000 ml i 2.000 ml, cada 100 ml.\n191610 100 ml 24 mm GL32 48 mm 103 mm 25,7 g 100 2,78 0,036\n191612 250 ml 38 mm GL45 60 mm 140 mm 39,2 g 5X50 2,06 0,180\n191614 500 ml 38 mm GL45 75 mm 168 mm 55,9 g 5X25 9,30 0,180\n191616 1000 ml 55 mm GL63 95 mm 206 mm 109,3 g 68 9,30 0,180\n191618 2000 ml 55 mm GL63 120 mm 249 mm 145,2 g 30 6,30 0,180


Tot sovint somiem amb vides de pel·lícula... un amor de pel·lícula que mirant-nos als ulls intensament ens digui: "siempre nos quedará Paris".\nO un grup d'amigues de pel·lícula, com les de la sèrie "Sex in the city", que no s'enfaden mai i sopen en restaurants espectaculars. O feines de pel·lícula, com aquella en què ets l'ajudant d'una directora d'una revista famosíssima de moda. O viatges de cine, com aquell en què -sense saber com- acabes engrescada en una aventura per descobrir un tresor antiquíssim amagat.\nI llavors.... Passen coses com aquesta que ens està passant ara i t'adones que, el més valuós són les coses normals. L'últim viatge a una illa italiana amb la teva millor amiga: vam suar de valent i vam riure encara més! Una feina on puguis anar cada dia, saludar amb un somriure als companys i gaudir del que fas. Els dinars al voltant d'una paella amb el teu grup d'amics, amb qui has sobreviscut a les majors tristeses del -nostre-món. Els fills d'una amiga cantant una cançó que han compost per tu. I les seves trucades, de converses normals, rient de coses normals i que s'acaben amb un "jo més".\nI és que... si alguna cosa ens salvarà aquests dies, seran les coses,,, normals!\nopinio panorama pensaments


AFA Escola Nadal: La colla de timbalers i la gegantona de l'escola a les Festes de Primavera\nLa colla de timbalers i la gegantona de l'escola a les Festes de Primavera\nLa colla de timbalers i l'Àvia Joana, la gegantona de l'escola, participaran a les Festes de Primavera que es celebren aquest cap de setmana a Sant Feliu.\nDissabte 13 de maig a les 10.30 h participaran en la cercavila de colles de les AMPA i AFA de les escoles de la ciutat. El recorregut començarà a la plaça de la Vila, seguirà pels carrers Rectoria, passeig Nadal i plaça de l'Estació i acabarà al Parc Nadal, on a partir de les 11 h es farà el Firajoc, el tradicional festival d'activitats lúdiques per a infants.\nAl Firajoc podreu visitar la carpa de les AMPA i AFA on podreu gaudir d'una masterclass de percussió i d'un taller per a infants.\nEl mateix dissabte a les 18 h la colla de timbalers participarà en una cercavila pels carrers del recite firal amb la resta de colles de timbalers d'altres AMPA i AFA. El punt final del recorregut serà la plaça de l'Estació on les colles escolars passaran el relleu a les colles de percussió participants en el correfoc infantil.\nAcompanyeu els timbalers i l'Àvia Joana a les Festes de Primavera! Gaudiu d'un cap de setmana ple de festa i roses!\nCliqueu en la imatge per veure el programa complet de les Festes de Primavera.


05-12-2017 | 15:01hs\nLa cocció dels calçots es fa tallant les arrels i puntes, i col·locant-los sobre una graella posada sobre un foc de sarments\nEl calçot és una ceba tendra originària de la comarca tarragonina de l'Alt Camp, calçant o colgant amb terra dues o tres vegades durant el seu conreu grills de ceba vella, a fi que quedin llarguers. Actualment es venen arreu, i es fan a la planxa, al forn, arrebossats i formen part també de la cuina d'autor. Se'n fan, igualment, gelats, dolós i licors. La típica calçotada se celebra a l'aire lliure durant els mesos d'hivern, que, actualment, atès l'èxit esclatant d'aquest menjar, s'allarga una mica.\nLa cocció dels calçots es fa tallant les arrels i puntes, i col·locant-los sobre una graella posada sobre un foc de sarments. Solen comptar-se de 20 a 25 calçots per persona. Es van girant fins que quedin tous i de color negre. Se sap prement-los amb el tou dels dits. Un cop els traieu de la graella els emboliqueu amb un sac o un paper de diari; així queden estovats. Poseu-los en una caixa, o bé en una teula, com es feia tradicionalment. És fàcil tacar-se quan es mengen i per això cada comensal es col·loca una espècie de pitet llarg a fi d'evitar-ho. Naturalment, això es fa al camp, i és motiu d'una popular festa, la calçotada.\nCal agafar el calçot amb la mà esquerra pel tany, i amb la dreta se li treu la primera camisa, que és negrosa i cremada pel foc, i s'unta amb una salsa continguda en una cassoleta —dita simplement salsa per a calçots—; per a alguns és un romesco o una salbitxada, feta amb nyores, pa fregit, ametlles, avellanes, tomacó, bitxo, all, oli i vinagre. La calçotada sol anar acompanyada de carn a la brasa.\nUn altre sistema per coure'ls a la graella (que sol ser d'una tela metàl·lica força espessa) és anar-los enfilant per la part oposada a l'arrel en un filferro; després uniu les puntes del filferro, i seran fàcils de manipular.


Romeva: «Sánchez ha assumit que no pot derrotar-nos»\nL'exconseller apunta que «l'important és la solució política, no es tracta de resoldre la situació penitenciària d'uns quants»\nAfirma que, després de les pròximes eleccions, els pactes han de basar-se «en la voluntat compartida d'avançar cap a» la independència\nCP Lledoners (Sant Joan de Vilatorrada) 15 de de març del 2020. 11:52\nUna reixa estreta, ideada per passar fulls de paper, serveix, una vegada obert el forrellat, perquè la veu de Raül Romeva (Madrid, 1971) arribi a l’altre costat dels tres centímetres de metacrilat alta i fort. Sempre sota la disciplina penitenciària de temps i visites, l’exconseller va puntualitzar en persona el que ja havia respost en un qüestionari escrit.\n¿Què li suposa poder sortir unes hores alguns dies per anar a treballar?\nNo és un permís. És l’aplicació del reglament. En cap cas és llibertat. Surto a treballar unes hores, de manera totalment restringida i limitada. Tot i així, em motiva molt.\n¿La reducció de la pena del delicte de sedició és la manera pragmàtica d’assolir la llibertat dels presos?\nL’important és la solució al conflicte polític. La presó n’és només una conseqüència. Sempre l’he considerat una manera de continuar fent política i no hi renunciaré, tot i que hi hagi qui ens vulgui silenciats. Repeteixo: posar l’èmfasi en la situació penitenciària és perdre de vista la veritable dimensió de l’assumpte. No es tracta de resoldre la situació de presó d’uns quants, sinó d’acabar amb la repressió i posar sobre la taula una solució política.\nLa petició d’amnistia, ja que el Govern s’hi oposa i que no està recollida a la Constitució, ¿és una exigència estèril?\nL’amnistia serveix per afrontar problemes de naturalesa política. Si s’accepta que aquest és un problema polític, i que la judicialització i la presó han sigut les conseqüències d’aquest conflicte, cal trobar una solució política. Això no va de lleis, sinó de venjances. El PP va utilitzar la justícia com el seu braç executor.\n¿Què li sembla que la UGT demani l’indult per a Dolors Bassa i ella s’hi mostri d’acord?\nÉs un plantejament legítim que ella cregui que el seu paper és treballar des de fora de la presó. Però la solució al problema no és l’indult.\n¿Què suposaria la inhabilitació definitiva de Quim Torra?\nJurídicament, un abús més. De nou, la pena imposada no és proporcional ni s’ajusta als fets. És una sobreactuació més del poder judicial amb relació al pensament independentista. A més, recordem que la inhabilitació va ser promoguda per la Junta Electoral, on s’ha demostrat que partits com Cs i el PP tenien membres a sou. En un país veritablement democràtic, hi hauria hagut cessaments i dimissions.\nMalgrat les òbvies males relacions entre ERC i JxCat, ¿el més normal és que després de les pròximes eleccions hi hagi un nou pacte entre tots dos?\nCom en totes les relacions entre actors diferents, hi ha debats, fins i tot discrepàncies de fons i estratègiques. És normal. El que no comparteixo és la magnificació que es fa d’aquests debats. És evident que, malgrat les discrepàncies, les diferents ànimes de l’independentisme s’han d’entendre entre elles. El referèndum i la república són dues coses en què aquestes forces majoritàries estan d’acord. I no és un consens menor. Quant a pactes, per a mi és obvi que aquests s’han de basar en la voluntat compartida d’avançar cap a la república catalana.\n¿En què canviaria una Generalitat presidida per ERC, amb JxCat al Govern, respecte a l’actual?\nERC fa temps que ha establert les coordenades al seu GPS polític: la república catalana. Basar-se en un GPS, en lloc d’encadenar-se a un full de ruta, té diversos avantatges. Davant dels imprevistos que apareixen contínuament al camí, el GPS recalcula la ruta i permet continuar avançant per rutes transitables. Del que es tracta és d’arribar a destinació, no de fer-ho, sí o sí, per una ruta predeterminada. ERC va decidir que en lloc de quedar-nos aturats i lamentar-nos havíem de continuar avançant. Per això havíem de construir noves vies. ERC té un projecte clar i creïble.\n¿És impossible un pacte amb el PSC?\nPere Aragonès i Marta Rovira ja han dit que un govern amb ells és un escenari impossible. El PSC sap bé que el referèndum és la solució que posa d’acord el 80% de la població a Catalunya, com fins fa poc també defensaven, especialment Miquel Iceta. Un Iceta que recordem davant del TC en aquesta foto amb PP i Cs. Mentre que el PSOE ha sigut una mica més valent, el PSC, promotor també del 155, arrossega els peus.\n¿L’acte de Perpinyà demostra que la solució al conflicte ha de passar, també, per Carles Puigdemont?\nAquí no sobra ningú. Aquesta causa és massa important per anar prescindint de capital humà a base de confrontacions estèrils. Això no va d’una lluita entre dos partits.\nEn la dimissió d’Alfred Bosch, ¿hi ha hagut electoralisme per part dels seus socis?\nSi algú fa partidisme d’un tema tan seriós com aquest, ja s’ho trobarà. La decisió de Bosch l’honra perquè no va anteposar la seva salvació personal. I ERC ha posat el llistó en l’exigència màxima.\n¿JxCat hauria de prendre nota per la imputació de Laura Borràs per malversació?\nJxCat ha de decidir si és al mateix nivell d’autoexigència que ERC. No es pot demanar als altres l’autoexigència que un no té. M’agradarà veure el que fan altres partits.\n¿Vostès són el ‘poli bo del separatisme’ a Madrid?\nEn democràcia, cal fer política. ERC sempre ha defensat el diàleg i la negociació com a prioritat. El problema és que fins ara no hi ha hagut ningú a l’altre costat de la taula. Li toca a Pedro Sánchez demostrar si té el coratge i el lideratge necessaris per abandonar la via judicial i repressiva, i per avançar. Això sí, que ningú pretengui que oblidem el que ha passat aquests anys: les porres, la persecució judicial, les manipulacions mediàtiques...\n¿La taula de negociació és una «enganyifa»?\nÉs una oportunitat que, per cert, ha costat molt, i a què s’ha arribat per la constància i la perseverança d’ERC. Sense l’1-O no hi hauria aquesta taula. Només el fet que existeixi ja és una enorme victòria. Com també ho és que, per primera vegada, es reconegui la naturalesa política del conflicte. És clar que pot fracassar. Però si passa això continuarem treballant, perquè tenim clar l’objectiu. El sobiranisme mai havia arribat tan lluny. Sánchez s’ha assegut a negociar per la força, la dels vots. L’important és que passi, tot i que sigui forçat.\n¿Té opcions de ser eficaç qualsevol acord que no inclogui el PP?\nEl problema de la dreta a Espanya és que és la menys europea, moderna i democràtica que existeix. El PP s’ha situat en l’espanyolisme hipercentralista i uniformista que va promoure Cs i que va propiciar el creixement de Vox. I malgrat tot això, és evident que en algun moment aquesta dreta haurà d’assumir que el projecte republicà a Catalunya no desapareixerà. Ve de lluny, i va encara més lluny.\n¿Creu que s’ha d’acceptar la consulta que proposi el Govern central, que de segur no serà sobre l’autodeterminació, ni que sigui per votar que no, com va dir Gabriel Rufián?\nNo sabem quin serà el resultat de la taula. Nosaltres hi vam acudir sense renunciar a res, i amb la nostra posició clara. El problema entre l’Estat espanyol i Catalunya és de reconeixement mutu. A Catalunya hi ha una majoria constant i creixent a favor de resoldre la qüestió votant, a través d’un referèndum. Negar-lo només pot demorar-ne l’arribada. De fet, l’exigència del referèndum ja és, en si mateixa, una cessió. Estem disposats a perdre, perquè som demòcrates. Però no estem disposats que se’ns digui que no podem votar perquè no és cert que el dret internacional prohibeixi el dret a l’autodeterminació. Crec que Sánchez ha assumit que no pot derrotar-nos i que ningú s’ha imposat a ningú, que hi ha un empat tècnic. I això assenyala que cal parlar.\nRaül Romeva ERC


Programes d’inserció laboral, autoocupació i consolidació empresarial a Alcàsser - Nou Horta\nProgrames d’inserció laboral, autoocupació i consolidació empresarial a Alcàsser\nDivendres, 13 abril 2018 10:59\tEscrit per Redacció Publicat en Alcàsser-VAL Vist 806 vegades\nEl passat 28 de març al Centre Social es van reunir 35 persones, totes elles aturades del municipi, que han conegut, de primera mà el programa d’inserció laboral que s’ha posat en marxa per als municipis de l’Horta Sud a través de l’Acord Comarcal per la Creació d’Ocupació (ACCO) en la seua edició de 2018 que també s’està duent a terme en altres municipis de la comarca de l’horta Sud.\nAquest programa està destinat a persones en l’atur majors de 45 anys, amb l’objectiu de millorar les seues competències per accedir al mercat de treball. Aquest programa inclou la participació activa tant en les sessions individuals i grupals planificades durant els 2 propers mesos.\nD’altra banda, també realitzaran tallers d’informàtica de diversos nivells, per a poder obtindre un digitalització bàsica i intermèdia. A més, l’us de xarxes socials per a la cerca d’ocupació.\nEn breu s’iniciarà un projecte per a oferir ferramentes a les persones emprenedores per a iniciar una nova activitat econòmica i, d’una altra, donar a les empreses ja creades uns serveis basats en l’anàlisi de la situació actual i la posterior elaboració d’uns itineraris que s’han de seguir per millorar l’empresa.\nLes persones interessats cal dirigir-se a l’oficina ADL fins el 13 d’abril.\nTant els serveis d’inserció laboral, autoocupació i consolidació empresarial es presten en les aules del Centre Social d’Alcàsser i de forma gratuïta per professionals, gràcies a la col·laboració entre diverses entitats com la Mancomunitat de l´ Horta Sud, el SERVEF, l’ADL, la Regidoria d’Ocupació de l’Ajuntament de Alcàsser.\nModificat el Divendres, 13 abril 2018 11:02\nMés en esta categoria: « L’Ajuntament d'Alcàsser rep dos ajudes de l’IVACE\tSom Valencians promou la declaració de Be d'Interés Local la festa dels Bous al carrer en Alcàsser »


Crema de porro ECO |\nCrema de porro ECO\nAvui us presentem una recepta ben senzilla amb la nostra crema de porro ecològica combinada amb cloïsses, un plat deliciós ideal pels dies de fred.\n1 cullerada de cibulet picat (cebollino)\n1 cullerada de sal grossa\nPosem les cloïsses en un bol cobertes d’aigua freda amb sal grossa durant 15 minuts per a que treguin l’arena.\nLes rentem amb aigua freda, les escorrem i les posem en una cassola amb el vi blanc, ho tapem i quan s’obrin les traiem i els hi separem la closca.\nRepartim la crema ben calenta a les tasses i hi afegim les cloïsses pel damunt decorades amb cibulet picat.\nExtret i adaptat de: http://ow.ly/XMDod\nOn podeu trobar la nostra crema de porro?\nIngredients: aigua de cocció, porro*, patata*, oli d’oliva verge extra* i sal marina.\nConsells: Aquesta crema és ideal com a entrant o primer plat.\nFormat: 500 ml / 1 L\nReceptes amb crema de porro ECO


La Clotxa: Emotiva retirada\nDia trist per tots els seguidors del Futbol Sala a la població de Flix. Un dels més il·lustres cracks flixancos com Gerard Terré abandona l'equip ebrenc.\nSeguint l'estela de jugadors com Maradona, Pelé o Cruyff, Terré ha decidit penjar les botes a la fatigosa edat dels 20 anys. A la seva esquena queden 2 temporades, un títol de copa i 3 gols.\nLa sortida de Terré de l'equip ha conmocionat al gruix de l'afició rogiblanca que veu com perd un dels seus il·lustres ídols. Gerard Terré havia estat sempre el preferit de l'afició i només ell va aconseguir crear una posició al camp, la coneguda posició Gerard Terré: banqueta - patada - targeta - banqueta.\nL'idol flixanco ha atribuit la seva retirada per motius d'stress en no poder aguantar l'esgotador ritme de joc davant els equips de la categoria. Afirma que el seu joc es restringirà només als partidillos patxangueros al poli i a les 24 hores de futbol sala amb Forn de Pa Montserrat, on precisament ocupa també la posició de Gerard Terré.\nFoto: Festes Majors '06. La cara rugosa del jove Terré expressa clares tendències homosexuals.\nes bastan llordet, si\n4 d’agost de 2007, a les 14:59\nAra que estave apunt de ser seleccionat per catalunya,va i plegue,collons,collons.\n6 d’agost de 2007, a les 14:22\nlo que no sabeu es el motiu real de la retirada de terré, i el motiu es que te planejat montar un equip ell mateix, on les demarcacions serán les següents\nAl banquillo trobem a 4 terrés mes.\nL'entrenador es GT\nP.D. L'unic inconvenient que te aquest equip es que el porter te tendencia a deixar pasar la pilota, i que la delantera es fluixa de cara a porteria, també destaquen les orgies a la sala de dutxes.\n9 d’agost de 2007, a les 21:36\nal comentari anterior les demarcacions es refereixen a:\ndefensa dret i defensa esquerre\n9 d’agost de 2007, a les 21:37


L’Ajuntament de Mollerussa reprèn des d’avui l’activitat de la piscina coberta i dels pavellons poliesportius amb cita prèvia – Mollerussa Televisió\nL’Ajuntament de Mollerussa reprèn des d’avui l’activitat de la piscina coberta i dels pavellons poliesportius amb cita prèvia\nL’Ajuntament ha reprès avui l’activitat de la piscina municipal coberta i també dels pavellons esportius amb cita prèvia i només per a ús esportiu. També s’ha activat el Camp Municipal d’Esports però, en aquest cas per a fer ús les oficines i no per activitat esportiva que no està prevista que es reprengui fins a finals de mes. Així mateix, s’està treballant per definir les condicions d’apertura del recinte de les piscines d’estiu en els pròxims dies, en una data que encara falta concretar i que es comunicarà degudament.\nPel que fa a la piscina coberta, s’ha obert en l’horari habitual però sempre amb cita prèvia trucant al telèfon 973-710143 amb 48 hores d’antelació. L’aforament permès màxim és de 15 persones cada hora, motiu per al qual s’establiran franges d’ús d’una hora d’estada al recinte per evitar aglomeracions a les entrades i sortides. Així mateix, només es pot fer ús de les dutxes a l’entrada a la piscina però no a la sortida, els vestidors es poden utilitzar per canviar-se però s’ha habilitat un espai per deixar les bosses i els objectes personals i així deixar lliures els vestidors perquè que es puguin fer les pertinents desinfeccions. Tampoc es presta material sinó que cal portar-lo de casa. L’horari d’apertura d’aquest equipament és de dilluns a divendres de dos quarts de 7 de la nit a dos quarts d’11 de la nit de dilluns a divendres mentre que dissabte és de 8 a 2 del matí i diumenge de 9 a 2.\nQuant als pavellons municipals, l’horari d’apertura és de les 4 a les 8 de la tarda de dilluns a divendres i també amb cita prèvia que els clubs esportius usuaris de les instal·lacions acordaran directament amb la regidoria d’Esports. Els grups màxims seran de 15 persones alhora complint la normativa i no es podrà fer ús ni de les dutxes ni dels canviadors.\nAquesta ha estat una de les novetats que s’han posat de manifest en la reunió del Comitè d’Emergència d’avui que també ha servit per actualitzar les dades sanitàries de l’efecte de la pandèmia a Mollerussa, on a hores d’ara hi ha 77 persones que computen com a positives. La xifra de persones que han perdut la vida per la malaltia en manté en 10 mentre que les curacions ja són 25, segons dades facilitades pel CAP.\nTambé s’han donat a conèixer les darreres dades del programa Ajude(M)ollerussa a través del qual ja s’han dut a terme un total de 563 trucades que han derivat en 558 actuacions directes. Així mateix, s’ha comunicat que des de dijous la Policia Local ha aixecat una acta per no respectar les mesures de confinament.


Treballem amb xifres\nAutor: Sònia Castillejo i Granero (recurs publicat a la revista Estris 189)\nDurada: 5 minuts (temps de revisió de la graella), un dia o una setmana (segons l'infant, per assolir la fita proposada)\nDinàmica per treballar conductes amb infants amb TDAH. Es fa una graella per a cada infant que en tingui la necessitat. Podrà ser de la setmana o d’un dia en concret. Caldrà fer-la de doble entrada, una per als dies de la setmana i l’altra per a la conducta o acció que esperem faci l’infant.\nReforçar positivament la conducta adient de l’infant.\nRegular el comportament de l’infant perquè esdevingui adequat.\nEs plantegen diferents objectius molt concrets i a curt termini.\nEs confecciona una llista de “premis” (no materials), en la qual figuri quants punts es necessiten per aconseguir-los. O també es pot posar un premi concret per a una conducta determinada. La segona opció és més immediata, no cal esperar una setmana. Dependrà de l’infant.\nEls punts poden ser gomets o cares dibuixades. Els anirem posant en una graella setmanal o del dia, en la qual també haurem posat els objectius a aconseguir (no més de 3), dels quals se n’haurà parlat amb l’infant.\nEl dia previst per començar amb la dinàmica es penja la graella feta en lloc visible amb l’infant. Des d’aquell moment s’observarà si la conducta que volem modificar es va regulant.\nÉs molt important fer reforç positiu verbal quan l’infant és capaç de tenir la conducta esperada.\nEn acabar el dia o l’activitat es valora amb una cara contenta/trista o un gomet bonic, quin ha sigut el seu comportament. I ho posarem a la graella.\nEn acabar la setmana o dia, si hi ha majoria de cares contentes o gomets fantàstics, l’infant rep un premi (tenir un càrrec que sabem que li agrada, ser acompanyant d’algun monitor en una activitat concreta, pintar un dibuix que li agrada, fer una activitat que a ell li agrada… No ha de ser un premi material).\nÉs una eina adient que funciona si els objectius plantejats són concretats i negociats amb l’infant.\nEn una setmana es veuen els canvis, per això, perseverar més d’una setmana implicarà tornar a negociar la conducta i se li demanarà mantenir-la per més temps per tal d’aconseguir els mateixos punts (gomets).\nHa d’haver un moment en què l’infant referma la conducta i el reforç amb punts (aquesta dinàmica) s’extingeix de mica en mica.\nTambé pot passar que l’infant tingui moments de retrocés i de cerca, novament, dels límits. Per això és important mantenir-se ferm en allò que hem negociat.\nEls punts guanyats per una bona conducta, no poden treure’s per una altra conducta poc adient.


Obert al trànsit la CV-700 entre Benimarfull i Planes després de reparar els desperfectes ocasionats pel temporal - Diari Valencià\nPortada » Actualitat » Obert al trànsit la CV-700 entre Benimarfull i Planes després de reparar els desperfectes ocasionats pel temporal\nLes fortes pluges d’aquest hivern van produir un lliscament de part d’un dels carrils, així com l’enfonsament de l’obra de drenatge que creua la via en un dels seus punts\nS’ha aprofitat el tall de carretera per a sanejar dos punts, on, entre altres actuacions, s’ha restituït el ferm i la senyalització horitzontal\nLa Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori ha obert al trànsit la carretera CV-700 entre Bnimarfull i Planes, després de finalitzar les obres de reparació dels desperfectes ocasionats pel temporal del passat hivern.\nLes pluges esdevingudes durant els mesos de desembre del 2016 i gener del 2017 van produir un lliscament de part d’un dels carrils d’aquesta carretera, així com l’enfonsament de l’obra de drenatge que creua la via dels seus punts (PK 22+500).\nAixí, el departament que dirigeix María José Salvador ha procedit a executar un mur d’escullera per a la reconstrucció del carril arrossegat per les pluges i a la reconstrucció del drenatge de la carretera.\nA més, s’ha aprofitat que el tram estava tallat per a sanejar dos punts, on s’ha restituït el ferm i la senyalització horitzontal, així com s’ha col·locat una barrera bionda i s’han construït cunetes de seguretat en alguns trams afectats per les obres.\nLa Conselleria d’Obres Públiques va consensuar amb l’Ajuntament de Planes la data per a l’inici d’aquestes obres i es va valorar que era més convenient començar-la després del pas de les vacances de Setmana Santa.\nBenimarfull Carreteres Comtat Planes\nLa Diputació inverteix més d’1,3 milions d’euros a Castell de Cabres per a millorar les comunicacions a l’interior de Castelló\nAlbiol recorda que el parany està prohibit per Europa i no es poden acceptar subterfugis per saltar-se la llei


Be Barcelona Eixample Arco del Triunfo Barcelona Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAusias March, 125, Eixample, Barcelona, Espanya, 08009 - Veure al mapa\nMés informació sobre Be Barcelona Eixample Arco del Triunfo\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Be Barcelona Eixample Arco del Triunfo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBe Barcelona Eixample Arco del Triunfo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions per a minusvàl.lids, servei de cangur, habitació familiar, lloguer de cotxes, visites turístiques.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, telèfon, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Barcelona, el Be Barcelona Eixample Arco del Triunfo és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nNúmero de Identificación Fiscal: HUTB-004190\nCal que informeu el Be Barcelona Eixample Arco del Triunfo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: HUTB-004190


Ofertas de la empresa axxon en Sant joan les fonts - Jobeeper\nOfertas de la empresa axxon en Sant joan les fonts\n¿Quieres recibir las nuevas ofertas de la empresa axxon en sant joan les fonts directamente en tu móvil? Utiliza jobeeper app\nRESPONSABLE MANTENIMENT ELÈCTRIC - AXXON\nHace 1193 días 21 horas\nSant Joan les Fonts / Girona\nSeleccionem per a reconeguda empresa industrial ubicada a Sant Joan Les Fonts un/a RESPONSABLE ELÈCTRIC En dependència del Responsable de Manteniment, assumiria la responsabilitat de les àrees d'Electrònica, Electricitat i Pneumàtica de Control de l'empresa: - Planificació i supervisió del manteniment elèctric, electrònic i control de les instal·lacions i maquinària. - Proposar millores i noves inversions. - Elaboració i control del pressupost de l'àrea. - Supervisió dels proveïdors dels equips i mà d'obra.\nOPERARI/A ELÈCTRIC INDUSTRIAL - AXXON\nHace 1439 días 12 horas\nSeleccionem per a reconeguda empresa industrial ubicada a Sant Joan Les Fonts un/a OPERARI/A ELÈCTRIC INDUSTRIAL En dependència de l'Encarregat elèctric assumiria les següents funcions - Manteniment preventiu i correctiu elèctric de les instal·lacions i maquinària. - Programació dels PLC's SIEMENS, sistemes SCADA i variadors de freqüència.\nRESPONSABLE ELÈCTRIC INDUSTRIAL - AXXON\nENCARREGAT/DA TALLER MECÀNIC INDUSTRIAL - AXXON\nSeleccionem per a reconeguda empresa industrial ubicada a Sant Joan Les Fonts, un/a ENCARREGAT/DA TALLER MECÀNIC En dependència del Responsable mecànic assumiria les següents tasques i responsabilitats: - Manteniment preventiu i correctiu mecànic de les instal·lacions i maquinària de l'empresa. - Gestió de l'equip d'entorn a 10-15 Mecànics de manteniment planificant i delegant tasques, i supervisant la correcta realització de les mateixes. - Supervisió de l'equip de personal extern principalment tubers. - Aportar Solucions de millores de la maquinària i instal·lacions.


Lacueva | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / Lacueva\nLacueva, feliç amb el número 1.397 de la revista ‘Cavall Fort’ i el seu conte, ‘La dalla’.\nLudmilla Lacueva s’estrena al número d’octubre de la històrica revista infantil amb ‘La dalla’, conte amb toc màgic i la reglamentària lliçó de (bona) vida. L’escaldenca té al calaix una novel·la destinada al públic juvenil i ja prepara la tercera entrega del comissari Llop, Cerni Llop.\nLlegir més sobre Jo també he escrit a ‘Cavall Fort’\nL'encampadana Núria Gras, que va guanyar l'últim Fiter i Rossell amb ‘Paradís d’ombres’, en firmarà exemplars el 8 de setembre.\nDj., 30/08/2018 - 22:25\nEl Dia dels Pirineus de la Setmana, el 8 de setembre i amb Villatoro com a amfitrió\nEl Dia dels Pirineus de la 36a Setmana del Llibre en Català tindrà lloc aquest any el 8 de setembre, amb l’escriptor i periodista Vicenç Villatoro com a amfitrió.\nLlegir més sobre El Dia dels Pirineus de la Setmana, el 8 de setembre i amb Villatoro com a amfitrió


La mecanògrafa - Toni Güell Ayza\nToni Güell Ayza\n"La mecanògrafa hi era o no hi era? Jo crec que no", deia enriolada, fa una setmana, l'escriptora i traductora Simona Škrabec mentre li posaven el micròfon al set de gravació del Debat sobre [la] cultura catalana a la Vil·la Joana, la casa-museu de Verdaguer a Vallvidrera. Škrabec parlava del llibre homònim Debat sobre [la] cultura catalana, publicat enguany per l'Avenç i que transcriu la conversa que cinc intel·lectuals homes (Josep Maria Castellet, Josep Ferrater Mora, Joan Fuster, Joaquim Molas i Baltasar Porcel) van tenir fa 50 anys en una altra casa de Vallvidrera, la de Porcel. La publicació del llibre serveix com a pretext per actualitzar la conversa, mig segle després, aquest cop amb cinc intel·lectuals dones (Maria Bohigas, Najat El Hachmi, Àngels Margarit, Mercè Picornell i la mateixa Simona Škrabec), que fa una setmana es trobaven a la Vil·la Joana davant dels mecanògrafs d'un equip de gravació format gairebé íntegrament per homes. Dilluns, dia 9, tindran la conversa en públic al CCCB.\nDebatre sobre la cultura és pensar quines veus ens hem perdut, quines ens estem perdent i per què\nEl cas és que, al llibre, en moments comptats, els cinc homenots interpel·len una "mecanògrafa". I Škrabec insisteix: "Jo crec que en realitat parlaven a una gravadora de casset. La mecanògrafa va transcriure el diàleg després". Té raó? Segurament tant és. Fa una setmana, de matí, a pocs minuts de l'inici del debat entre ella i quatre dones més, l'observació no podia ser més oportuna. I de fet, en sentir-la, alguns dels presents van interrompre la contemplació, a través de la vidriera de l'estudi de Verdaguer, de Montserrat emergint entre un mantell de núvols al lluny, per girar-se i contemplar en les paraules de Škrabec l'existència incerta, quasi literària, de la mecanògrafa potser inventada per una broma de cinc homes eminents. La imatge es corresponia amb delicada exactitud amb la posició evanescent que les dones han ocupat en la història de la cultura, parcialment o totalment ocultes –o espoliades– segons el caprici dels homes.\nDebatre sobre la cultura és pensar quines veus ens hem perdut, quines ens estem perdent i per què. I, també, preguntar-se qui decideix quines són les patums del país. I plantejar si l'univers simbòlic que es promou des de les institucions contribueix prou a eixamplar el perímetre de la cultura catalana o si, en canvi, empetiteix un país físicament petit. Quantes persones hi ha a Catalunya que no es veuen reflectides en la representació cultural i que de resultes d'això no hi dialoguen, sinó que hi entaulen la no-relació dels estranys? Quants catalans de procedència forana podrien estar, avui, exercint d'agents internacionalitzadors de la cultura i per quines raons no ho estan fent?\nSón algunes de les qüestions que van sorgir fa una setmana a la Vil·la Joana. La cultura, i més encara la cultura catalana, és percebuda a vegades com un paviment relliscós: ves amb compte, a veure què en sabràs dir i a qui molestaràs. El llibre de l'Avenç i la taula rodona de dilluns al CCCB són en aquest sentit una oportunitat per apropiar-se d'un debat i dir, totes, amb contundència, què va bé i què malament.\nCultura Catalana CCCB Simona Skrabec Najat El Hachmi Maria Bohigas Àngels Margarit Mercè Picornell


CDC pressiona Jordi Pujol perquè doni explicacions al Parlament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCDC pressiona Jordi Pujol perquè doni explicacions al Parlament\nEl coordinador de Règim Intern i Comunicació del partit es reuneix amb l'expresident de la Generalitat a Queralbs\nefe | prada de conflent 21.08.2014 | 07:38\nJordi Pujol, a la seva casa d´estiueig de Queralbs, fa dues setmanes Robin Townsend/efe\nEl coordinador general de CDC, Josep Rull, va assegurar ahir que el seu partit va traslladar dimarts a l'expresident Jordi Pujol la "necessitat" que comparegui al Parlament, i va qualificar de decisió "estrictament privada" la querella de la família Pujol per vulneració del secret bancari.\nEn declaracions als mitjans a la Universitat Catalana d'Estiu a Prada de Conflent, Rull va explicar que el coordinador de Règim Intern i Comunicació de CDC, Francesc Sánchez, va desplaçar-se a la residència de Pujol a Queralbs. La decisió que fos Sánchez qui anés a la trobada es va prendre perquè el dirigent de CDC estiueja a Ribes de Freser, a prop de Queralbs, segons va explicar Rull. Però com que Sánchez, a més de coordinador de Règim Intern, és responsable d'allò relatiu a representació del partit en assumptes judicials, Rull va voler deixar clar que la reunió es va cenyir a l'àmbit "estrictament polític", i en cap cas es van tractar qüestions judicials.\n"És una persona que forma part de la direcció del partit. Que li ha traslladat la seva consideració sobre la necessitat que comparegui al Parlament? Sí, ho hem fet, no podem negar que ha estat així. Però res a veure amb un element jurídic, és estrictament polític", va insistir Rull. Així, va relatar que Sánchez "va anar-hi amb aquesta idea de veure'l i traslladar-li en termes estrictament polítics el que el partit creu que ha de fer", encara que en tot cas va matisar que ha de ser l'expresident el que prengui la decisió. "No hem demanat la compareixença, però en la mesura que hi ha una majoria que ho vol, cal ser respectuós i valdrà la pena que aquestes explicacions es puguin fer".\nRull va ser preguntat d'una altra banda sobre la decisió de la família de Jordi Pujol de presentar a Andorra una querella per vulneració del secret bancari i un recurs contra la comissió rogatòria del jutge de l'Audiència Nacional Pablo Ruz sobre els fons de la família al principat. "No tenim coneixement d'aquesta estratègia, més enllà del que ha sortit en els mitjans. És una decisió de la seva família, i no farem cap valoració. Hem iniciat un procés intern de refundació i no ens correspon valorar estratègies judicials de persones concretes. No participem de l'estratègia, és un tema estrictament particular", va reiterar.\nPer la seva banda, el secretari general d'UDC, Josep Maria Pelegrí, no va voler comentar la querella que la família Pujol-Ferrusola havia presentat a Andorra. El secretari general d'Unió va considerar que aquesta estratègia de defensa "és una decisió personal que forma part de l'esfera privada de la família". Quant a la possible compareixença de Pujol al Parlament de Catalunya, va considerar que és una decisió personal però també que "un polític ha de donar explicacions".


IB3N | Demanen 47 anys de presó per a la banda que assaltava xalets de luxe a Mallorca\nIB3 Notícies > societat > Demanen 47 anys de presó per a la banda que assaltava xalets de luxe a Mallorca\nDemanen 47 anys de presó per a la banda que assaltava xalets de luxe a Mallorca\nEls lladres actuaven de nit, mentre els propietaris dormien\nLa Fiscalia manté la petició de 47 anys de presó per als 5 membres de la banda que durant dos estius es va dedicar a assaltar xalets de luxe a Mallorca. Alguns dels acusats, d’origen albanokosovar, varen ser excarcerats aquest dimecres per acudir a l’Audiència de Palma. Es va celebrar una vista en què varen intentar, sense èxit, tancar un pacte amb la Fiscalia.\nActuaven mentre els propietaris dormien\nEls integrants de la coneguda com a ‘banda de la perforadora’ varen perpetrar prop de 50 robatoris a habitatges de luxe de diferents municipis de l’illa entre els anys 2018 i 2019. Actuaven de nit, mentre els propietaris dormien i, a localitats com Valldemossa, es va crear una gran alarma social. Dos dels acusats varen ser detinguts a l’abril de 2019, en el marc de l’operació Grey Lion. Però la banda va continuar activa fins a l’estiu de 2019, quan va ser totalment desarticulada. Segons la Fiscalia, havien robat joies, aparells electrònics i vehicles per un valor superior al mig milió d’euros. A tots els acusats els imputen delictes de robatori i pertinença a grup criminal i alguns d’ells també estan acusats per falsedat i lesions. N’hi ha 4 que estan en presó preventiva des de fa més d’un any. I una dona, que era complice de la banda, està en crida i cerca.


Camacho: no hi haurà cap diàleg - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 9 de Gener de 2014. 10:32h.\n"La sobirania nacional d'Espanya no és negociable"\nCamacho, amb Rajoy\nLa presidenta del PPC, Alícia Sánchez-Camacho, en declaracions a El Matí de Catalunya Ràdio, ha assenyalat que "el joc de les paraules és molt perillós. El president Rajoy ja ha dit que no hi ha res a parlar sobre la consulta". En aquest sentit ha deixat clar que "no hi haurà cap diàleg ni negociació sobre la consulta".\nLa líder popular ha lamentat que "Mas només es vol reunir amb Rajoy per parlar de la consulta". "La sobirania nacional d'Espanya no és negociable. Li vaig demanar a Rajoy que el debat sobre això es faci en públic", ha reconegut, a més d'apuntar que "si a Mas li demanessin que tornés la competència d'Educació no seuria a negociar".\nD'altra banda, la presidenta del PPC -que ha agraït l'entrevista a Terribas "malgrat la disparitat de criteris"- ha considerat que "és una realitat que l'actuació internacional de Mas ha fracassat".\n#14 BEJOTA, BCN, 11/01/2014 - 13:24\n#13 angel, catalunya, 11/01/2014 - 00:35\nSi no hi ha diàleg es perque no teniu cervell i teniu el nivell -10 d'intel-ligència\n#11 qvic, Barcelona, 10/01/2014 - 17:23\nAquesta dona s'ha criat entre les parets de "Todo por la patria", filla de guàrdia civil. I es creu que la sobirania espanyola és una cosa sagrada per gràcia divina...i dret de conquesta. Innegociable, intocable i eterna. Així li han ensenyat tota la vida entre les parets de "Todo por la patria"\n#10 qvic, Barcelona, 10/01/2014 - 17:18\n"si a Mas li demanessin que tornés la competència d'Educació no seuria a negociar"...clar que no, perquè és catalana, no espanyola. Igual que la sobirania, encara que es pensi que l'hagin segrestat per dret de conquesta. Es nota com li ha menjat el cervell els seu pare, guàrdia civil.\n#9 ADIOS PEDRO CALBO I AGRAMUNT, IGUALADA, 10/01/2014 - 08:27\n"no hi haurà cap diàleg"\nPERO HI HAURA INDEPENDENCIA


‘No hi havia a València...’, de Mercè Climent - La Veu dels Llibres\n‘No hi havia a València...’, de Mercè Climent\nMercè Climent ha publicat No hi havia a València... (Sembra Llibres) i en pocs mesos ha exhaurit la primera edició. És coneguda per obres infantils i juvenils, com ara Marta i elsminairons (Aila) o Lina Panxolina (Bullent), i com a poetessa, amb el recull Arxipèlag. I també com a editora en Lletra Impresa.\nLa primera cosa que em va cridar l’atenció de No hi havia a València és la portada i el títol. La portada és encertadíssima i agradívola, obra de l’artista Ame Soler (Tres Voltes Rebel) i el títol suggerent i engrescador. Amb aquestes dues promeses, ens endinsem en la lectura.\nEn segon lloc, he d’advertir que som davant d’una història d’amor. D’històries d’amor n’hi ha moltes, en la literatura. Per tant, és un gènere arriscat, perquè o encertes i sedueixes el lector o t’enfonses en la repetició i l’ensopiment. A més, es tracta d’un amor adolescent, o almenys en la frontera entre l’adolescència i la descoberta del camí adult. Això la converteix en una novel·la iniciàtica. La protagonista s’enamora. I l’enamorament la farà començar una etapa de descobriment de la personalitat i de la identitat.\nl’enamorament des de la intriga. La protagonista descobreix unes cartes davall del pupitre del seu institut, quan fa 2n de BAT. En l’era de l’omnipresència dels mòbils, es tot un gest de romanticisme\nÉs difícil ressenyar una novel·la com aquesta perquè no és pot desvetllar l’argument. No hi havia a València enfoca el motiu de l’enamorament des de la intriga. La protagonista descobreix unes cartes davall del pupitre del seu institut, quan fa 2n de BAT. En l’era de l’omnipresència dels mòbils, es tot un gest de romanticisme i una declaració d’intencions que Mercè Climent aposte per una relació epistolar. El cas és que s’estableix una comunicació per cartes entre la protagonista i la persona misteriosa i desconeguda que li deixa escrits de tant en tant, davall del pupitre. La primera part de la novel·la narra aquest procés. I a partir de la segona part, canvia la veu narrativa i descobrim de qui s’ha enamorat.\nper haver aconseguit crear una atmosfera d’incertesa duradora en el temps, per presentar-nos uns personatges redons i versemblants, la novel·la ja pagaria la pena de llegir\nCliment aconsegueix atrapar-nos enmig de la incertesa d’aquesta relació epistolar. Com a lectors, ens sentim amb el cor en un pessic, pendents de com evolucionarà la història. Només per això, per haver aconseguit crear una atmosfera d’incertesa duradora en el temps, per presentar-nos uns personatges redons i versemblants, la novel·la ja pagaria la pena de llegir. El repte de la història, però, rau a literaturitzar un amor diferent, distint del convencional. Perquè No hi havia a València narra una relació entre persones, aparentment, del mateix sexe. Un tema considerat tabú, durant molt de temps, tant en la literatura com en la societat, que Mercè Climent encerta a tractar i presentar-nos amb la major naturalitat: dues persones que s’enamoren i es van coneixent.\nLa naturalitat i la fluïdesa narrativa trobe que són dos dels grans encerts de la novel·la, els quals permeten que siga una obra pont, llegidora tant per joves com per persones adultes. La trama és rica en referències intertextuals, musicals i, sobretot, cinematogràfiques, una altra de les passions de l’autora.\nAl capdavall, la bona literatura ha d’aspirar a ser transgressora i defugir els convencionalismes. Ha de tractar aquells temes que interessen, inquieten o sotraguen la societat. I sobretot, amb la frescor i, alhora, bon ofici que Mercè Climent demostra en No hi havia a València...