UMH - COMPTABILITAT DE SOCIETATS\nNosaltres: COMPTABILITAT DE SOCIETATS\nValoració i registre comptable de determinats fets juridicoeconòmics des de la perspectiva de la societat com a subjecte comptable. Estudi del tractament que el PGC realitza de les relacions internes empresa-socis, així com certs aspectes de les relacions externes. S'analitzaran les normes de registre i valoració referents a les combinacions de negocis i negocis conjunts.\nAl llarg de la seva vida les empreses han d'afrontar certes operacions directament relacionades amb la seva vessant financera. D'altra banda cada vegada són més freqüents els processos de concentració empresarial necessaris per afrontar una economia cada vegada més globalitzada i un entorn de crisi econòmica com l'actual. Crisi que a més ha estat la desencadenant del tancament i liquidació de no poques empreses. A través de la present assignatura l'alumne aprofundirà des d'una perspectiva comptable, entre d'altres, en aquests aspectes tan rellevants donats els temps que corren.\n01Els estudiants seran capaços de diferenciar els diferents tipus d'empreses.\n02Els estudiants seran capaços de registrar en el llibre diari dels fets comptables més freqüents als quals una empresa individual ha de fer front.\n03Els estudiants seran capaços de descriure les principals característiques de les societats anònimes.\n04Els estudiants seran capaços de comptabilitzar la problemàtica relativa a la constitució de les societats anònimes i modificacions del seu capital social.\n05Els estudiants seran capaços de comptabilitzar la problemàtica derivada de l'emissió d'emprèstits.\n06Els estudiants seran capaços de diferenciar els conceptes de dissolució i liquidació. Així mateix seran capaços de comptabilitzar la liquidació d'una societat.\n07Els estudiants seran capaços de comptabilitzar la fusió d'societats.\n08Els estudiants seran capaços de relacionar determinats textos legals (fonamentalment la Llei de societats de capital) amb la comptabilitat de les societats anònimes.\nU3LES SOCIETATS ANÒNIMES.\nL'avaluació s'estructura en dues formes: A. AVALUACIÓ CONTÍNUA. Serà necessària l'assistència continuada a classe. Consta d'PROVES PRÀCTIQUES que es plantejaran al llarg del temari. La participació de l'alumne en la fase d'avaluació contínua, en funció del treball realitzat, pot arribar a aportar fins a un total del 20% de la possible qualificació final. B. EXAMEN FINAL. Un EXAMEN escrit amb una important càrrega pràctica en finalitzar l'assignatura. Els possibles punts que els alumnes aconsegueixin sumar gràcies a l'èxit aconseguit amb la realització de les diferents tasques pràctiques plantejades periòdicament en la fase d'AVALUACIÓ CONTÍNUA se sumaran a la nota del seu examen final per obtenir així la qualificació final de l'assignatura, sempre que la qualificació obtinguda en l'examen final sigui superior a 4 punts (puntuant l'examen final de 0 a 10). La qualificació final de l'alumne que no participa en la fase d'AVALUACIÓ CONTÍNUA s'obtindrà exclusivament en base a l'examen final escrit. Aquest examen, avaluat de 0 a 10, serà eminentment pràctic i constarà de tres o quatre supòsits pràctics i una pregunta de teoria que en tot cas núnca superarà en conjunt el 20% de la puntuació final. En conseqüència la pràctica de l'examen final suposarà entre el 90% i el 80% de la nota de l'alumne.


JORDI DOU I PUIG – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 19è VOLUM. Impuls immobiliari » JORDI DOU I PUIG\nSr. Jordi Dou i Puig\nEl vidre cada cop és més present en el món constructiu, però continua sent un gran desconegut.\nJordi Dou i Puig és director de la Fundació Centre del Vidre de Barcelona, entitat dedicada a la recerca, la formació i la difusió de les arts del vidre. La institució té com a objectiu que l’art, la indústria i els oficis del vidre “es trobin, dialoguin, s’enriqueixin i impulsin un corrent renovador que regeneri aquest sector a casa nostra.”\nPer acomplir aquest repte, els responsables d’aquesta organització han dissenyat un pla estratègic, presentat l’octubre del 2007, en què la formació de futurs tècnics i l’intercanvi constant amb altres professionals vinculats al món de la construcció, com poden ser arquitectes o interioristes, són les dues fites a assolir. “Hi ha molta feina a fer amb relació a la difusió i la divulgació. El vidre és paulatinament més present en el món de la construcció, malgrat que continua sent un gran desconegut, tant per als professionals com per al públic en general.”\nMalgrat aquesta desconeixença, té una llarga tradició en el món de la construcció. “El vidre hi ha estat vinculat des de l’Edat Mitjana, sobretot en l’àmbit eclesiàstic i aristocràtic. Però no fou fins a final del segle xix, amb l’abaratiment dels costos per la utilització del vidre pla, que es feu servir en altres àmbits.”\nEn l’actualitat, gràcies als avenços tecnològics, la presència del vidre en l’edificació té pocs límits, tot i que no tothom coneix les àmplies prestacions d’aquest material: “Pot formar part del conjunt arquitectònic, bé a l’exterior, com per exemple a les façanes, bé a l’interior i als espais públics.”\nLa seva aparença, fràgil i trencadissa, amaga un ampli potencial de resistència i durabilitat: “Avui, una façana de vidre pot oferir les mateixes garanties que qualsevol altra mena de façana. A més, actualment podem fer mobles, estructures i, inclús, terres i sostres de vidre. Moltes persones tindrien por de caminar per un terra de vidre situat a molts metres d’alçada, perquè en desconeix les característiques. Només els cal més informació; en realitat, és completament fiable.”\nLa tecnologia, però, arriba encara més lluny: “Dins de la planxa de vidre ja s’hi poden incorporar una gran diversitat de materials i tecnologia, singularment la il·luminació. Això permet que aquest material pugui canviar de color, textura i aparença, és a dir, pot ser transparent, translúcid o opac depenent de les necessitats. Això té molta utilitat a l’hora de dividir un espai. Per exemple, el dormitori d’una casa pot ser diàfan de dia i opac al vespre.”\nPer donar a conèixer el potencial del vidre, al públic en general, i també als professionals vinculats a l’edificació, la Fundació ha començat a apropar-se al món acadèmic i universitari: “L’any passat signarem un conveni amb la Universitat Politècnica de Catalunya per dur a terme un màster amb una vintena d’alumnes de l’Escola Superior Tècnica d’Arquitectura. No s’ha pretès que aprenguin a treballar el vidre, però sí que puguin aproximar-se a aquest món i que vegin com es comporta i es modifica aquest material, amb el qual poden treballar en un futur. Aquest és un camí que cal continuar i aprofundir.”\nA més dels arquitectes, hi ha altres professions amb les quals la Fundació vol establir un diàleg: “Volem apropar-nos a altres universitats i escoles, per entrar en contacte amb tots els futurs professionals i tècnics vinculats a l’edificació. D’altra banda, pensem que el coneixement d’aquest material s’hauria d’introduir als estudis lligats al món de la construcció. El vidre té moltes característiques positives, com l’ecologia, el reciclatge, la transparència, la seguretat, la resistència o l’aïllament acústic i tèrmic. Però que aquestes prestacions es mantinguin depèn d’una adequada instal·lació i manipulació, fet pel qual és tan important la formació.”\nFormar tècnics del vidre, doncs, és un altre objectiu de la Fundació a curt termini. “Els despatxos d’aparelladors, d’arquitectes, d’interioristes i d’altres professionals del ram de la construcció o del disseny industrial haurien d’incorporar professionals que coneguessin el vidre, per poder-ne aprofitar totes les possibilitats i treure’n el màxim profit quan un projecte l’incorpori o el pugui incorporar.”\nEn aquest sentit, aconseguir que es pugui impartir o obtenir una titulació oficial en diferents especialitats de vidre contribuiria a dignificar aquesta especialitat: “Esperem que esdevingui una realitat per al curs 2008-2009.”\nDe moment, la Fundació ofereix formació ocupacional per a aturats, subvencionada pel Departament de Treball. “Els nostres alumnes surten preparats per treballar a tallers artesans. Aquest any hem aconseguit que vuit alumnes anessin a fer pràctiques i que un parell ho fessin a dues empreses industrials. Crec que aquest és un avenç important: el món artístic s’ha començat a obrir al món industrial.”\nA més, l’entitat, que també compta amb una biblioteca, brinda un ampli ventall de cursos monogràfics, de reciclatge i de perfeccionament, adreçats a professionals, així com tallers oberts al públic en general. “També convidem artistes de renom internacional perquè facin xerrades o tallers i ens mostrin tècniques innovadores i fórmules empresarials d’altres països de les quals podem aprendre. A Catalunya hi ha molt potencial, però encara no hem sabut crear una marca i no l’hem sabut explotar bé, sobretot pel que fa a les creacions de vidre artesanal.”\nLes instal·lacions de la Fundació, un edifici amb un miler de metres quadrats de tallers diàfans de vidre, esdevindran properament una gran aula de tallers i conferències, així com un lloc de trobada, d’intercanvi entre totes les professions relacionades amb la construcció, una perspectiva que engresca el senyor Dou. “Arquitectes, interioristes, aparelladors, dissenyadors, comercialitzadors… Tots aquells professionals que poden prescriure el vidre han de perdre la por i veure les possibilitats, quant a garantia i fiabilitat, que ofereix aquest material. Intentarem fer, amb l’ajuda dels artesans del vidre, un plantejament de reptes conjunts.”\nPrevAnteriorJUAN MARÍA DÍAZ FRAILE\nSiguienteIGNASI PUJOL NUEZNext


Karicies: Alçat per les teues amistats\nAlçat per les teues amistats\nHui dia 17 de maig és el dia internacional contra l'homofòbia i la transfòbia. A Karícies celebrem la diversitat cada dia, però ací deixem un curt irlandés (en anglés) per si a algú se li ha oblidat.\nom podem observar les persones que són diferents són discriminades. No importa que fases, sempre seràs criticat per ser diferent dels demés. Com no sé si el/la protagonista si és un xic transsexual o és una dona, la tractaré com a gènere masculí per com va vestida i la cort de pèl, encare que si coneguera aquesta persona em dirigiria a ell o ella segon el gènere que se sent. Mai no podria tractar tan malament com fan les altres xiques d’aquest vídeo, ja que tots som lliures per elegir que som i elegir el gènere, la vestimenta, l’estil i tot el que volem, perquè mereixem almenys això, ser lliures.\nPodem observar la felicitat que ell/ella sent al principi quan està en la perruqueria, i el trist que se sent quan les xiques el/la tracten d’aqueixa manera tan horrible i desagradable. Aqueixa felicitat que va experimentar al principi haguera de sentir-lo sempre, perquè com he dit, hem de ser lliures, i per a ser lliures hem de deixar arrere aquesta terrible homofòbia. Tots som persones, no importa la raça, l'orientació sexual ni res d’això. El que importe és que som persones i hem de respectar-nos. Tan sols algú ha d'agarrar-te de la mà i mostrar-li al món que ni tu ni ningú està sol, que la crítica són buits i que ningú pot danyar amb els seus comentaris.\nM’ha agradat molt el final d’aquest vídeo on finalitza amb el/la protagonista amb el costum que vol, que encara que aparenta o siga una dona no té per què portar un vestit. I com a sorpresa apareix els seus dos amics vestits igual. Aquest final m’ha agradat perquè simbolitza que la unió fa la força, i junts podem parar aquesta homofòbia.\nEn aquesta publicació veiem un vídeo irlandès que dóna suport al col·lectiu homosexual, bisexual i transsexual. Solament per a posar-nos en situació parlarem una mica del contingut del vídeo. En aquest podem veure la situació d’una xica que es talla el monyo ben curt i comença a patir assetjament per part d’algunes de les seues companyes. Aquestes la critiquen i la criden lesbiana per la seua aparença «no tan femenina». El ball de l’institut està a punt d’arribar i la noia no sap si vol anar i que podria posar-se. Al final del curt veiem com, finalment, sempre hi ha algú al nostre costat que, no solament ens respectarà i acceptarà tal com som, sinó que també ens donarà suport i s'unirà a nosaltres en qualsevol situació. Aquest curt es va publicar a karicies en el dia internacional contra l'homofòbia i la transfòbia (17 de maig).\nAmb aquest vídeo podem reflexionar sobre moltes coses. Primerament, començarem comentat la masculinitat i la feminitat. Què signifiquen realment aquests termes? Ser maculí podria definir-se com ser fort, valent i gran. Ser femení o femenina, per altra banda, podria relacionar-se amb la fragilitat, la delicadesa i la cura. En aquesta societat, el millor vist i a allò al que estem acostumats i acostumades és a què els xics siguen masculins i les xiques femenines. Quan un xic mostra la seua sensibilitat, la seua delicadesa i la seua fragilitat, ha de ser gay. Açò podíem veure-ho molt clar al documental americà «The mask you live in», on es mostrava com des de ben petits, els homes vivien en una terrible masculinitat imposada. Aquesta masculinitat en la qual creixien i s’educaven, aquest sexisme en què aprenien a viure no era gens bo, ni per a ells ni per a la societat.\nPer altra banda, passa exactament el mateix amb les xiques. Quan una noia és més forta, vol ser valenta i no tindre por, quan té iniciativa i és una gran líder, etc, sembla que la feminitat desapareix i la xica ja no és tant de dona com unes altres. Açò significa que aquelles que no segueixen el punt establert i desafien la manera en la qual han de comportar-se, no són bones dones. Cabells curts, no submisa a la que no li agrada maquillar-se? Lesbiana. Per què les persones que no volen ser u clon del model de gènere perfecte han de ser homosexuals? D'igual manera, què hi ha de roí en això si ho són?\nEl que vull fer veure amb aquesta petita reflexió és com de marcats estan els aspectes acceptats per la societat segons el teu gènere. També ens podem adonar, gràcies a això, com s’utilitzen com a insultes els termes gay o lesbiana. Desgraciadament, amb aquestes paraules molta gent vol ferir a diverses persones. Volen fer veure que per ser gay perds tota la teua virilitat i per ser sexual perds tot el teu dret a considerar-te una xica com la resta.\nL’homofòbia està molt present als nostres dies. Jo, que visc en un ambient prou obert i estic rodejada de gent sense prejudicis, no veig tan a sovint situacions com les dl vídeo. Encara així, i gaudint de companyies tan obertes com les meues, m’he topat més d’una vegada amb persones homòfobes, plenes d’odi, de violència i de por. Encara existeixen països on l’homosexualitat és castigada, llocs on mai sentiràs parlar obertament de la sexualitat sense ser assenyalat amb el dit. Inclús països on la bisexualitat és una cosa “que no existeix” i la transsexualitat solament forma part de l’humor i les pel·lícules.\nLa societat avança lentament i encara que alguns ja viuen milers d’anys per davant de la resta, uns altres continuen vivint ancorats en el passat. La transsexualitat és un fet, una realitat que viuen milers de persones. Aquesta és una realitat dura en la qual una persona no està còmoda en la seua pròpia pell. La societat, per la seua part, en compte d’ajudar a totes aquestes persones, els posa pedres al camí i els dificulta la seua transició amb tot tipus de processos. Algunes persones, per desgràcia, són incapaces de ser empàtiques, de posar-se en la pell dels altres i sentir l’angoixa de veure una imatge que no correspon amb la manera en què es veuen per dins.\nL'homosexualitat i/o la bisexualitat està molt més acceptada, encara que no completament i, per descomptat, no de la mateixa forma en tots els llocs. Aquest col·lectiu continua lluitant pels seus drets i per la seua visibilització. És necessari que tot el món entenga que no hi ha cap diferència entre una persona heterosexual i una altra homosexual, llevat la seua inclinació sexual. És aquesta raó suficient per a tractar a uns i a altres de maneres diferents? No aconsegueix entendre com pot continuar existint gent que insulte a les persones simplement per estimar a algú del seu mateix sexe. No m’entra dins del cap com és possible que en aquest món encara siga més fort l’odi que tot l'amor que flueix entre les persones, no importa la raça, l’edat o el sexe.\nCrec que aquesta societat té molt que aprendre. Té molts defectes a solucionar, molts obstacles que saltar i molts prejudicis per eliminar. Encara així, existeix gent que és conscient d’açò i lluita dia a dia per aconseguir aquest objectiu. L’educació és la clau per criar una població lliure, una societat empàtica i sense odi, una comunitat en la qual tothom es mire d’igual a igual. Cal recordar, si de veritat volem aconseguir aquest món de què parle, que tots som diferents i iguals a la mateixa hora. Cal recordar que som milions i milions de persones amb diferents gustos, edats, colors de pell i maneres de pensar. Encara així, cap d’aquestes diferències ha de separar-nos. Hem d’estar junts i units, perquè solament d’aquesta manera aconseguirem que l’odi perda la batalla. L’amor sempre per damunt de Tot. L’amor propi, l’amor pel que som realment, pel que la nostra ànima i la nostra essència ens diu que som. I sobretot, l’amor per les persones, per totes elles, sense importar mai el gènere i mirant més enllà de totes les barreres que la societat ens haja imposat.\nAquest passat dijous dia 17 de maig se celebren 21 anys des de l'eliminació de l'homosexualitat de les llistes de malalties mentals per part de l'Organització Mundial de la Salut, un dia per a recordar i no oblidar la discriminació que es pateix per la transfòbia i bifòbia. Aquest vídeo, titulat “Alçat per les teues amistats”, és una bona iniciativa irlandesa de donar suport a la causa.\nLa protagonista, en fer el seu canvi d’estil, pateix assetjament escolar per part de les seues companyes de classe. Però el gran problema sorgeix quan el ball escolar s’aproxima. Ella no sap que fer, que posar-se, ja que té por de les crítiques. Però amb molta força de voluntat es crea la seua vestimenta, i quan arriba el dia del ball, els seus amics la sorprenen vestir igual, suportant-la.\nLa crítica d’aquest curt és molt important, ja que reflecteix el problema més gros que tenen les persones amb preferències sexuals diferents del que marca el regle imposat per la societat, la discriminació. El no ser acceptat pels teus veïns, companys de classe, família, amics o per tota la societat. En aquest cas els autors o autores volen mostrar la importància que és per a una persona tindre suport de la gent que estima.\nLa societat té lligats uns conceptes els quals marquen el regle de tota la població. Si una persona és diferent de la resta, les altres persones faran que se senta incòmoda i culpable per ser tal com és. Aquest problema succeeix en tots els àmbits de la vida quotidiana, des de la manera en la qual et vistes fins a la teua sexualitat. La identitat imposada pels europeus fa molts anys va ser l’heterosexualitat, que és la relació sexual o romàntica entre dos individus de diferent sexe biològic. Per això, la resta de gent que no s’identifica com marca el regle, com són els homosexuals o els bisexuals entre altres, sofreixen la discriminació.\nD’altra banda, no només està escrit com les persones deuen tindre la seua identitat sexual, sinó que també les persones estan classificades per gèneres i en dos grups, els homes, que deuen ser masculins, i les dones, que deuen ser femenines. Cadascú té unes qualitats amb les quals es deu identificar i seguir. La masculinitat exigeix que els homes siguen violents, poc emotius i sexualment agressius, i la feminitat es relaciona amb la inestabilitat emocional, la irracionalitat, la passivitat, la submissió o la dependència.\nPer això, jo veig clarament on es troba el problema. No és culpa de la societat manejable, sinó de les normes antigues que encara mantenim. Cal trencar els conceptes sexistes i gens igualitari, i crear uns nous. Cal ensenyar a les noves generacions que cada elecció és la correcta, ja que no només existeix una, sinó que la diversitat existeix i que aquesta és una de les coses més boniques que posseïm la raça humana. Educar des del respecte, des de la igualtat i la diversitat, a més a més de frenar la discriminació és la solució.\nCarla Stone y Sara Becker ha dit...\nEl 17 de maig va ser el dia internacional contra l'homofòbia i la transfòbia. per aquest motiu han pujat un vídeo molt característic. Al principi del vídeo apareix una persona a la qual li fan bullying per vestir en roba de “home”, desprès veu un cartell, on posa que es va celebrar un ball a l’institut, però ell no vol anar ja que no estaria agust i perquè no te res per posar-se. quan arriba a una tenda de vestits, es troba als seus amics i li deien que ha de anar al ball però ell els posa l’excusa de que no te res per posar-se. arriba a la seua casa i mira una tela en la que pot fer-se un tratje per anar al ball, al principi li miren malament fins que troba als seus amics i es posa molt feliç de estar en ells.\nNosaltres pensem que no hi hauria que tindre por de mostrar-te com eres i et te que donar lo mateix el que pensen els demès, tu tens que ser com vulgues i sentir-te còmode/ -a amb tu mateix i en ningú més. Si vols anar a un ball vestit com vulgues ves, si sents atracció per algú del mateix sexe que tu no passa res, si et sents que has nascut amb el sexe equivocat no passa res, perquè si tens a gent que et vol per lo que eres i gent que compren que lo important és sentir-te bé i estar rodejat de gent que et beneficia.\nL'entrada "alçat per les teues amistats" té un significat especial per al dia en què fou pujada, el 17 de maig, dia Internacional contra l'homofòbia i la transfòbia. Al vídeo apareix una persona que se sent identificada com un home, i per tant vist tal qual un home i es talla el monyo com un home, però a l'arribar a l'institut comencen a posar-se amb ell. A més, es celebra un ball a l'institut i no està segur d'acudir perquè tal volta seria incomode, però es decideix a anar i va vestit com l'home que és i se sent i els seus dos amics l'animen a entrar al ball i acaba parlant en una xica.\nHem pareix un curt emocionant, que mostra com se sent aquest xic i el seu canvi cap a la persona en la qual se sent identificada. En la meua opinió, és un xic molt valent, i tot el món en el seu lloc deuria deixar-se dur i ser la persona que sent que es, al final, si no ens agradem a nosaltres mateixos, com li anem a agradar a algú? No s'ha de pensar tant en què diran, què pensaran, perquè el que importa és el que penses i vulgues tu, no els altres, i si no saben acceptar-te tal com eres i et sents, són ells els que tenen el problema per no acceptar a una persona valenta i que lluita pel que vol. La gent que realment t'estime, t'acceptarà tal qual eres.\nHola, bona vesprada vinc a parlar sobre està entrada perquè m'ha semblat una entrada emocional, és un curtmetratge pel dia en contra de l'homofòbia i la transfòbia. Abans de començar el comentari volia començar aclarint els dos termes que són cridats en aquest curtmetratge, la transfèbia fa referència a la discriminació, a la por o a les conductes i actituds negatives cap a les persones transgènere o transexuals. I l'homofòbia antipatia o odi cap als homosexuals.\nAçò és un problema que a dia d'avui segueix existint i açò fa que s'impliquen en problemes personals, hi ha hagut gent capaç de suïcidar-se per por del que diran i per por de com podria ser encaixat en la societat. I al meu sincerament aquestes formes m'enerven, no has de perquè sentir-te encaixat perquè no eres una peça de puzle, tots som persones, amb els nostres més i els nostres menys però sempre persones. No has de viure rígid al que els altres pensen o com actuen, has de viure per tu, important-te ben poc el que diran i com se sentiran els teus familiars.\nEm dol el pensar que aquest és un tema que a dia d'avui segueix causant problemes en la societat, perquè vivim en una societat monoparental, i vivim en una societat que per dir que tens dues mares o per dir que la teua orientació sexual és feia una persona del mateix sexe et ratllen de persona "estranya", quan no ho eres. Vas a ser perfecta o perfecte, sent com eres, agradant-te qui t'agrade, somrient com somrius, sent com eres i no pots permetre que ningú t'arrabasse les ganes de seguir lluitant.\nÉs molt estúpid deixar d'estimar a la teua amiga pel simple fet d'haver-se tallat el pel i tindre-lo curt i posar-li l'etiqueta de lesbiana. Hi ha moltes xiques que les queda millor els cabells curts i no tenen perquè voler parèixer ser xics per això.\nAquesta xica que va vindre amb un nou curt de cabells, també va anar diferent de la resta de xiques, anà amb un smocking que s'havia fet ella mateixa. Sincerament em va encantar com va anar a la seua festa perquè estava molt bonica.\nLa reacció de les altres xiques el connecte un poquet amb la societat de ment més tancada, perquè a elles no les agrada pel fet de ser diferent, perquè les coses diferents per a aquesta societat són estranyes i no té per què.\nDe la mateixa manera que posen etiquetes sense saber; una xica que vol tindre el cabell curt no té perquè sentir-se xic o ser un objecte de burla, ni tampoc hauria de ser amb el xics, un xic que té els cabells llargs no té perquè ser gay. Aquestes etiquetes estúpides s'haurien de eliminar.\nEn aquesta entrada trobem un curt irlandés anomenat "Stand up for your friends", el qual tracta de visibilitzar la diversitat sexual. Aquest vídeo ha sigut pujat al blog per a recordar que el dia 17 de maig és el dia internacional en contra de l'homofòbia i la transfòbia. Si ens centrem en la història que es desenvolupa al vídeo, aquest relata la dura experiència d'un xic trans. Aquest jove té que travessar difícils moments a causa del ratxau d'alguns dels seus companys de classe. Afortunadament, el xic obtindrà el suport dels seus amics i es mostrara lliurement enfront dels prejudicis de la societat.\nPrimerament, m'agradaria destacar que el fet que existeixen dies on es visibilitzen fets com aquests, faciliten que la societat accepte la diversitat sexual. No obstant això, opine que hem de lluitar contra l'homofòbia, transfòbia, etc cada dia. Per a mi, una forma de lluita continua consisteix en la participació d'aquest bloc: el fet que puguem informar-nos sobre l'educació sexual que no ens imparteixen a les aules, ens permet desenvolupar-nos com a persones. Comentar i llegir les entrades és una bona manera de prendre consciència sobre el que ens rodeja i poder així, actuar per a millorar els fets negatius.\nEl vídeo “Alçat per les teues amistats” és un curt irlandés que ens parla de l’homofòbia i la transfòbia i la realitat que pateixen aquestes persones al dia a dia. A més, cal destacar que el passat 17 de maig va ser el dia internacional contra l’homofòbia i la transfòbia, de manera que és un bon moment per a reivindicar els drets del col·lectiu així com conéixer un poc mes sobre les situacions que poden arribar a viure.\nAl curt apareix una xica que no es veu contenta amb el seu aspecte físic. Primer, es fa un curt de cabell que li agrada, encara que les seues companyes l’insulten perquè “pareix un xic”. A més a més el ball de l’institut s’aproxima, motiu que preocupa a la protagonista, ja que no sap com anirà vestida. No obstant això, decideix crear la seua pròpia roba a mà i comença a fer-ho fins que arriba el dia, una idea que em pareix molt original. Quan arriba el ball la protagonista porta la roba que vol i que es va fer, el monyo com li agrada i se sent segura amb ella mateixa, sense importar-li les crítiques dels altres. Finalment es troba amb els seus amics, i es dirigeixen al ball tots junts.\nPer a concloure, pense que no hi ha pentinats de “xic” o de “xica”, de la mateixa manera que un vestit, per exemple, no ha de ser únicament per a una dona, o un pantaló i una jaqueta, ha de ser soles per a un xic. La protagonista va tindre la seguretat en si mateixa suficient per a anar al ball com a ella li va agradar i això és el que importa. El que no hem de fer és deixar que la societat ens influïsca, ja que tots som d’una manera o una altra. A més, el final del vídeo m’ha agradat, ja que dóna a entendre que no importa els obstacles que hages de superar a la teua vida, ja que sempre tens algú al teu costat que t'estima de la manera que eres.\nEl dia 17 de maig se celebra el dia contra l’homofòbia i la transfòbia i l’hem rememorat veient un vídeo irlandés, anomenat «Stand Up for Your Friends» on es veu clarament com la gent pot sofrir bullying fàcilment i com els amics ens poden ajudar a superar-lo amb el simple gest d’estar al nostre costat quan més ho necessitem. Aquest vídeo dóna suport a tot el col·lectiu homosexual, bisexual i transsexual.\nEn aquest vídeo hem pogut veure el cas d’una xica que s’acaba de tallar el monyo ben curt i per culpa d’açò comença a patir l’assetjament d’algunes de les seues companyes i aquestes li criden lesbiana i la critiquen per portar el monyo curt i no ser tan femenina com suposadament una xica ho hauria de ser. El ball de l’institut està a punt de ser celebrat, però aquesta xica no sap realment si vol anar, ni que posar-se que li agrade de veritat, quan es troba amb uns amics en el carrer li diuen que vinga al ball, que estarà molt bé, però la noia se’n va trista perquè segueix sense saber que posar-se. Una volta arriba a casa, veu una peça de roba que li agrada i comença a cosir-la perquè se la puga posar a la nit. Finalment veiem com es vesteix, com realment vol i ens adonem que realment els nostres amics sempre estaran ací per poder fer-nos costat en tot el que ells puguen.\nAquest vídeo ens dóna per pensar en algunes qüestions com: Què és la masculinitat i la feminitat?\nDoncs, en aquesta societat el terme masculí s’associa als xics i el femení a les xiques. Perquè així els homes masculins han de ser valents, forts, grans, sense por... En canvi les dones femenines han de ser tot el fet contrari als homes, dèbils, delicades, fràgils... Aquesta societat ja ha acceptat i relacionat aquests dos termes amb el gènere masculí i femení i quan qualsevol persona no encaixa dins d’aquests dos termes de seguida és anomenada gay o lesbiana com un insult, com si dir aquestes dues paraules ferira els sentiments d’algú.\nSi una dona pel que siga no utilitza maquillatge, té el monyo curt, vesteix amb pantalons i americanes i aquestes característiques, de seguida és considerada masculina i per tant lesbiana, i si un home té unes característiques més fràgils, dèbils o no tan «machirules» com els altres també se’l considera ràpidament femení i per tant gay.\nEl que vull recalcar amb aquest comentari és que en aquesta societat els conceptes de ser femení o masculí estan equivocats des del primer moment que comencem a relacionar-los amb els gèneres i quan hi ha algú pel que siga que no compleix eixes característiques de seguida és atacat o atacada amb comentaris homòfobs o trànsfobs.\nLa societat avança molt lentament i hem d’aconseguir que aquests prototips s’eliminen d’una vegada i així cadascú puga viure lliurement de la forma que realment se senta i sense complexos i pors pel que altres li puguen dir o criticar.\nL'entrada “Stand Up for your Friends” es tracta d'un vídeo irlandés contra l'homofòbia i la transfòbia. En aquest vídeo és bé com per bajanades com per exemple un tall de pèl pot desembocar en bullying i com amb una xicoteta ajuda es pot fer que la gent que pateix aquesta situació la puga passar de la millor manera possible.\nEn aquest vídeo es veu a una dona caminant pel carrer, acabat de tallar el pèl, i de sobte acabat de tallar el pèl, i de sobte se troba amb unes xiques que supose que la coneixen i comencen a espentar-la i a dir-li coses relacionades amb el seu pèl, com per exemple que pareix un xic, que és una lesbiana, que és menys femenina que les altres, etc. Ella no volia anar al ball de l'institut que estava a punt de celebrar-se per totes les coses que podien dir-li per la seua roba, però gràcies als seus amics, que li convencen, anirà al ball. Ella es dóna comte que els seus amics de veritat són els que l'apollen i l'ajuden en els moments difícils.\nCrec que la societat està canviant i que ara es veu millor que les dones tinguen el cabell curt, o que vagen sense maquillatge, etc. És veritat que açò està ocorrent d'una forma llenta però crec que s'estan aconseguint coses bones a favor de diversitat sexual que hi ha. Per exemple fa 20 o 30 anys no estava bé que les dones pogueren canviar de sexe o viceversa, i ara en molts països ja està majoritàriament ben vist. Sí que és veritat que passa moltes vegades i sobretot en col·legis i instituts que si un xic/a se eix de què la resta considera “normal” ja és taxat de gay, maricon, nenaza, lesbiana, etc. I això no hauria de ser així però desgraciadament l'és. Tot açò és perquè en la societat en la qual vivim estan establescudes unes “pautes” o un “patró” diferent per a cada sexe, i que si un home ja no sigue aquest patró, és insultat, igual que una dona.\nEls amics són pilars fonamentals a la vida, ja que són les persones amb les que passaràs molt de temps de la teua vida, per tant, has de saber a quins amics tries. El vídeo comença mostrant una escena on una xica està feliç després d'haver-se tallat el pèl i haver canviat de look. El problema és que com ara porta el pèl curt, les persones que es troben en el seu entorn la veuen com una lesbiana i, per aquesta raó, li insulten i li discriminen tan sols pel seu aspecte físic i per la seua vestimenta. La xica es veu sumida en la solitud, cosa per la qual sent que no està integrada. Més tard, malgrat les contínues burles, decideix vestir-se per a una festa de graduació a la seua manera, sense tenir en compte les opinions dels altres.\nQuan arriba a la festa, veu que dues xiques la miren malament i està a punt d’anar-se. De sobte apareixen els seus amics (una parella), que l'elogien i li conviden a passar. D'aquesta forma, l'agafen cavallerosament dels braços i l'acompanyen a passar. Una vegada dins, parla amb una xica que pel que sembla li agrada i per la qual se sent atreta. Ambdues inicien una conversa a més d'una mica més que una amistat.\nAquest curt irlandés és un clar exemple de la importància que tenen els amics a la teua vida, ja que sense el suport que la xica rep d’ells, no hauria tingut la valentia d’entrar a la festa ni tan sols d’anar. A vegades els amics ens donen la seguretat que necessitem per fer coses com les que ens mostren a aquest vídeo. Per aquesta raó, tu també has de recolzar sempre als teus amics.\n"Alçat per les teues amistats "explica la importància que siguen els mateixos alumnes els que també transferisquen i mostren aqueixa mateixa confiança cap a les persones que pateixen assetjament o discriminació per la seua orientació sexual, i és lògic, al meu entendre, si són solament els professors i el personal docent els que mostren el seu suport a aquestes persones i a la seua igualtat es sentirien allunyats posats els que són teòricament més iguals a ells són els mateixos que els estan menyspreant, la qual cosa els pot fer sentir realment lluny de si mateixos i confusos per no entendre a la resta de persones de la seua edat que haurien de ser amics els tracten d'aqueixa manera sense haver fet ells gens mal lloc que una orientació sexual no és millor ni pitjor que una altra i no et fa millor o pitjor persona, el lògic seria jutjar a una persona pels seus actes, ja que pensant-lo de forma raonable és l'única cosa que defineix a algú.\nAquest vídeo irlandés és el que més m'ha agradat de tots. M'he vist molt reflectit en aquesta xica durant el transcurs del vídeo.\nÉs la millor manera d'acceptació d'un mateix, fer el que veritablement es vol i així es reflecteix en el cristall de la perruqueria quan es talla el pèl. Però desgraciadament no tot és tan fàcil, en arribar a l'institut unes xiques es burlen d'ella perquè estèticament el pèl curt és de xic i si ho porta una xica doncs llavors és una bollera.\nQuè poc coneixement i quin poca acceptació i respecte, resulta molt vergonyant que totes les persones que pertanyem al col·lectiu LGTBI+ hàgem de ser reprimida per una societat i unes caselles associades al gènere.\nEncara sort que els amics sempre estan ací per a ajudar-nos. També per a comprendre'ns, i així ho fa la seua amiga portant un vestit, perquè què hi ha més còmode que un vestit? Cal vestir i portar el pèl amb què millor et sentes.\nOblidem les etiquetes d'una vegada. Perquè els millors sentiments són quan t'assegues feliç i amb gust amb tu mateix.\nAquest curt em pareix molt trist, perquè és increïble que hui dia la identitat sexual siga tema de discriminació entre la joventut, que aparentment hauria d'ésser la més connectada i preparada socialment. Últimament veig cóm el moviment reaccionari contra la diversitat i, pel general, tot el que isca dels esquemes tradicionals, està creixent molt. Ja siga per valors familiars, males experiències o majoritàriament per ignorància, molta gent prefereix mantenir ferm una posició conservadora i res inclusiva, enlloc de ser empàtic i cultivar la seua ment a nous coneixements. Nosaltres, joves i majors, no hem de callar-nos davant aquestes situacions. No hem de permetre que la discriminació estiga assignatura pendent a la nostra societat. No ens han de discriminar ni pel sexe, ni pel gènere, ni per cóm vestim o ens peinem. Sí sóm una societat avançada, si sóm al segle XXI, demostrem que els nostres valors també ho són.\nBon dia, aquesta entrada m'ha cridat l'atenció perquè aquest és un tema que parle fa bastant poc. En l'hipotètic cas d'estar amb algun amic o conegut homosexual, bisexual... i algú li diguera alguna cosa per aqueix fet m'agradaria dir que saltaria defensar-ho, però com mai m'ha passat no ho puc saber amb certesa.\nEn la vesprada diversa, un company del meu col·legi, va eixir a dir una experiència seua, la qual li passe en un tren, dos homes li van començar a assetjar, dient-li que si era gai, que si volia un embolic... Cap persona d'aqueix tren va tenir valor de dir gens, o simplement van passar de la seua cara, solament va saltar una amiga seua a defensar-li. La gent s'hauria de sentir més empatia en aquests casos, per que no és alguna cosa agradable de viure.\nNo és terrible que per sentir-se identificat amb un model determinat es puga criticar a una persona? Se'ns ha acostumat a que pel nostre sexe biològic hem de adoptat uns models determinats, però que haja estat fixat així durant molt de temps no vol dir que siga el correcte i tampoc que haja de continuar sempre així. Si són bastants les persones que no es senten identificades amb aquest model serà per algun motiu. Perquè hauríem de tindre una mentalitat tan tancada com per a no acceptar que els canvis i les diferències són possibles?\nEn el vídeo se'ns mostren diferents reaccions davant d'una persona que se'n ix de la norma, una persona trans, que és jutjada i assetjada de manera directa simplement per portar els cabells curts amb comentaris com “Sembles un xic, és que vols parèixer un xic?”, perquè clar, ara els corts de cabells tenen gènere no? Que idea més terriblement absurda que es cenyix a un estereotip ben tradicional. Però no soles que el assetgen per això sinó que també per portar els cabells d'una determinada manera li assignen una determinada sexualitat. Però que tindrà que ver? Que es senta identificat amb el gènere masculí no té perquè significar que li agraden les dones.\nPer altra banda al vídeo se'ns mostra altra reacció davant d'aquesta persona trans, la de acceptació i suport. Els amics i les persones que ens estimen haurien de estar sempre amb nosaltres i tractar d'entendre'ns i ajudar-nos perquè si no són així com podem considerar-los amics?\nEste video que acabo de ver trata de una chica que quiere cambiar de estilo y comienza haciendose un nuevo estilo de pelo que a ella le encanta, pero conforme sale de la peluqueria y pasea por la calle se encuentra un grupo de chicas las cuales comparten escuela empiezan a empujarla y empiezan a reirse de ella diciéndole que parece un chico y con estos comentarios le bajan la autoestima por lo que ella empieza a sentirse mal y abergonzada por lo que no quiere ni juntarse con sus amigos por que ella piensa que no lo entienden.\nEn la escuela hay un baile al que ella quiere asistir. Por lo que empieza a prepararse y a arreglarse la ropa, el peinado al nuevo estilo que luce.\nAl llegar a la fiesta se encuentra con los amigos que habia dejado de juntarse y al pensar que no la entenderian se da media vuelta e intenta irse, pero su amiga se da cuenta que es ella y le llama diencole que valla con ellos porque a ellos no le importaba como fuera vestida, peinada o maquillada. Entonces se cojen del brazo y se entran al baile juntos. Entonces ella no se siente incomoda ni avergonzada por que sabe lo que quiere y estando con gente que te apolla estas mucho mas seguro de ti mismo, por lo que así fue y se acerco a una de las chicas del baile y se pusieron a hablar.\nEste video me gustó bastante por que los que son amigos de verdad y la gente con la que te guntas no te tienen que rechazar ni criticar por tus gustos ni por tu forma de ser o vestir. El video esta en ingles pero yo he interpretado lo que he visto. Pienso que nadie deberia bajarle la autoestima a nadie sabiendo que es lo que quieres en realidad.\nAquest vídeo mostra l'importància que té donar suport a persones marginades o discriminades per la seua orientació sexual respecte a la seua felicitat.\nPer què una persona que no és hetero no és “normal” ? I és que, no són persones amb sentiments?\nPer a mi l'orientació sexual és una opció més de cadascú, com per exemple que color t'agrada o les teues aficions. Obviament és una cosa més important, ja que es tracta d'amor, pero hauria de ser tan normal com les coses mencionades anteriorment.\nLes persones estem marcades per uns estereotips que ens defineixen en conjunt, i si eixim un poquet, ens discriminen. Hauriem de ser totalment lliures de fer el que vulguem amb les nostres vides sense tindre la por de ser discriminats, siga per la nostra orientació sexual o per altres coses com per exemple decidir la quantitat de roba que volem portar en determinats moments sense ser “una puta”.\nHe vist molts casos en que amigues meues o jo mateixa hem patit una mena de discriminació per coses com el tipus de roba, el tipus de fotos que ens fem, ja que es veu molta chicha, el tipus d'actitud davant els xics, etc. Sincerament alguna vegada he sentit que vertaderament estava fent alguna cosa malament, pero va arribar una vegada que vaig decidir començar a fer el que volguera sense importarme l'opinió dels demés per tal de ser feliç.\nJo pense que vertaderament la gent que posa a parir a altres persones que fan el que vulguen, tenen un poc de enveja, ja que són les mateixes que no fan el que vulguen per por.\nNo discriminar és molt dificil perquè estàs acostumbrat o acostumbrada des de que naixes (tristement) però jo crec que amb un poquet d'interés es pot aconseguir.\nHem decidit comentar aquest video perquè ens ha fet empatitzar amb la protagonista del curt. El video tracta sobre una xica que decideix tallar-se el pèl curt i canviar la seua forma de vestir mostrandose així com li agrada, a conseqüència d'açò comença a patir assetjament pels seus companys de l'institut rebent insults despectius comparand-la amb un xic i fent-la sentir diferent. Més tard s'assabenta que hi ha un ball en el seu institut, prinipalment se sent una mica insegura sobre si assistir o no, però finalment es convenç i decideix anar amb un smoking que ella mateixa s'ha fet. En arribar s'adona que les seues companyes de classe li estan mirant d'una manera ofensiva mentre diuen coses a les seues esquenes, i com se sent incomoda es dóna mitja volta per a marxar-se, però per a les seues sorpresa escolta a la seua amiga i al seu amic que li criden al lluny, i quan es gira s'adona que tots dos han assistit al ball amb smoking.\nEn aquest curtmetratge podem veure reflectit un bon exemple de transfobia, és a dir, la por, l'odi, la falta d'acceptació o la incomoditat enfront de les persones transgénere, ja que aquestes persones no s'ajusten als rols de gènere tradicionals i establits per la majoria de la societat. També reflecteix com através dels anys hem associat un tipus de vestimenta a un genere, la qual cosa cal canviar en el pensament de cada persona ja que cadascun pot vestir-se de la manera que millor es senta. A més, en la societat estan molt marcats els aspectes de cada persona respecte a la seua orientació sexual, és a dir, si eres el pèl curt i eres una xica eres lesbiana, si et maquillas i eres un xic eres gay…\nEn definitiva, pensem que tots tenim el dret de ser lliures per açò mateix decidim sempre respecte a les coses que ens fan sentir millor, ja siga nostra orientació sexual, la nostra forma de vestir, la nostra forma de parlar, etc. Però moltes vegades canviem les nostres opinions o decisions enfront d'altres persones solament per a sentir-nos integrats en un grup i no ser assetjats. Pensem que la roba no tendría que tindre genere, tendría que ser una cosa lliure amb el que cadascun es poguera expressar sense rebre insults per altres persones. Cal deixar que cada persona es desenvolupe de la manera que ella trie sense ser jutjat.\nAra comentarem l’entrada al blog anomenada “Alçat per les teues amistats” que és publicat amb motiu el dia internacional contra l'homofòbia i la transfòbia el 17 de maig en el qual veiem un vídeo irlandés que dóna suport al col·lectiu homosexual, bisexual i transsexual.\nEn aquest vídeo podem veure l’evolució d’una persona que naix dona però se sent com un home, es pot observar que la xica comença el seu procés de canvi de gènere quan es fa un tall de cabell molt curt i es vist com un home, el qual provoca que la gent del seu institut li miren malament, la critiquen i l’humilien pel simple fet que siga diferent de les demés xiques i pel fet que sent dona es vista com un home, perquè a ella no l'atrau posar-se faldes, ni maquillar-se, ni res d’això pel simple fet que a ella se sent com un xic i vol tindre la llibertat de poder ser com ella se sent sense que ningú la critique, per això no termina de mostrar el seu costat masculí fins que al ball de final de curs del seu institut i es presenta amb un trage de xic que ella mateixa es modela per poder anar d'una vegada per totes com ella vol, i és aleshores que es troba amb dos molt bons amics seus que hi han volgut recolzar-la en aquesta decisió, ells van posant-se també un trage per acompanyar-la i demostrar que ells van estar amb ell/a sempre recolzant-la en les seues decisions com vertaders amics, ja que si la seua companya és feliç, ells també. Finalment, el/la xic@ arriba al ball i se sent més feliç que mai perquè pot parlar amb la gent sense sentir-se exclosa i a més sent ell/a mateix/a.\nLa nostra opinió sobre el tema que tracta el vídeo i sobre la situació és que simplement, un siga com vol ser, perquè o sinó, quin sentit té la vida si ens basem en l’opinió dels demès?, cap, ja que els altres poden dir mentides i poden inventar-se coses perquè tu et sentes mal, però tu has de ser sempre tu. És veritat que n´hi ha persones que l’únic que es dediquen és a criticar i a jutjar a la gent abans de conèixer-la, una dona que es vesteix amb roba de xic o a la inversa, no té perquè sofrir opinions negatives ni burles, perquè és la seua decisió la que importa.\nPer finalitzar volem deixar clar a tothom que lliga açò, li té que quedar clar que en aquest món en el qual ens ha tocat viure, hem de ser nosaltres mateixos sense importar-nos res més.\nL’homofòbia i el bullying sempre ha estat present en el nostre dia a dia, forma part de la nostra societat i és molt difícil acabar amb ell, però no és impossible i fa falta fer tot el possible perquè situacions com la que es mostra en aquest vídeo acaben d’una vegada per totes.\nEn aquesta entrada ens presenta un vídeo d'una xica que se sent un xic i per tant comença les fases per a aconseguir el que vol. Primer de tot es talla el cabell com un xic i se sent molt feliç i orgullosa del que ha fet i després comença a vestir-se amb roba de xic. Quan arriba a l’institut unes xiques comencen a ficar-se amb ella, a insultar-la i humiliar-la pel fet que s’ha tallat el cabell i fan que se senta avergonyida i trista.\nQueda poc de temps per a un ball que se celebrarà a l’institut i no està molt segura de si anar o no, però finalment decideix que si, que vol anar però vestida com vol, de xic, i per tant es fa un esmòquing ella mateixa i va a la festa, a on es troben els seus amics que la donen suport al màxim i se sent molt segura.\nSituacions com aquestes i pitjors passen dia a dia en tot el món, sempre n'hi ha gent que no donen suport a què vols ser, com et sents i en compte d’acceptar-lo prefereixen humiliar a aquestes persones. N’hi ha moltíssima gent molt forta que no s’ofén amb comentaris homòfobs que li fan, però n’hi ha també molta gent que és molt més sensible i que els comentaris i insults que rep i fan passar-ho verdaderament mal.\nCadascú pot tindre la llibertat de ser el que vulga, d'estimar a la persona que vulga sense que cap persona li diga que està mal, perquè per a açò som persones lliures, i com som lliures hem de tindre llibertat sobre les nostres decisions.


“Per a la gent que compleix la llei, les càrregues són una cosa del tot normal” | Marc Canturri | berga | Política | El Punt Avui\nberga - 7 desembre 2017 2.00 h\nJoan A. López Noguera\nNÚMERO 18 DEL PP per BARCELONA I PRESIDENT DEL PARTIT AL BERGUEDÀ\n“Per a la gent que compleix la llei, les càrregues són una cosa normal”\nAmb només 23 anys va assumir la direcció del partit al Berguedà i ja suma 10 anys en el càrrec. És molt crític amb Montse Venturós, a qui titlla de voler ser “la vedet de l’independentisme”\nJoan Antoni López Noguera també és coordinador territorial del Partit Popular a Catalunya M.C.\nDes del març és coordinador territorial del partit a Catalunya. Quines funcions té?\nAra, en campanya, faig de tot. Durant els mandats, m’encarrego de coordinar les feines que es fan en les diferents delegacions repartides pel territori. Intentem detectar problemes i busquem candidats on en calguin.\nPrecisament en les municipals del 2015 el PP no es va poder presentar a Berga per irregularitats a la llista. Com s’ha recuperat el partit des d’aleshores?\nVa ser un cop important. Aconseguir representació a Berga era el gran objectiu de la campanya al Berguedà i pocs dies abans de les eleccions ens van dir que no ens hi podríem presentar. Però vam treballar per intentar esgarrapar algun regidor en altres pobles.\nI ara com està el PP berguedà?\nTenim un projecte a llarg termini. Treballem per tenir el màxim de regidors repartits pel territori i ens reunim cada un o dos mesos per planificar el futur de la formació a la comarca.\nQuants afiliats tenen al Berguedà?\nUna cosa són els afiliats i una altra, els membres actius. Ara per ara, tenim una vintena de membres actius, que participen en les reunions que fem. A banda, però, hi ha gent afiliada que, de moment, es manté al marge de l’activitat.\nQuins errors està veient en la política comarcal durant aquest mandat que viu des de fora?\nA Berga el que ha passat és que l’alcaldessa s’ha dedicat a ser la vedet de l’independentisme, preocupant-se de ser als mitjans de comunicació i ser la més independentista dels independentistes, i deixant de banda la ciutat.\nSí. I és una pena, perquè cada cop que hi ha eleccions parlem dels mateixos projectes, i això vol dir que no s’hi posa fil a l’agulla.\nParlo, per exemple, de l’E-9 que ens connecta a Europa. És moment per parlar-ne perquè la titularitat de la carretera és de la Generalitat i, per tant, és qui ha d’actuar-hi. El desdoblament de la C-16 forma part de l’E-9 i ens acostaria a França encara més. Seria una oportunitat per deixar de ser una comarca de pas. Però hem de posar-nos-hi.\nHa trobat a faltar insistència en aquest sentit en el darrer mandat?\nSí, però això no només és cosa de la Generalitat. Nosaltres també ens hem de moure, i no ho fem. Qualsevol administració rebrà un alcalde. El que passa és que la seva targeta de presentació no pot ser una alcaldessa que no es presenta als jutjats ni un ajuntament que no acata les sentències judicials.\nCreu que el Berguedà ha deixat escapar moltes subvencions?\nNo sabem si han estat moltes o no, però sí que sabem que no s’ha fet l’esforç. Suposo que molts regidors de la CUP deuen suposar que demà ja serem independents i que, per tant, no cal fer aquest tràmit. El Ministeri i la Generalitat et rebran, però hi has d’anar tu.\nQuè creu que passarà el 21-D?\nCrec que les forces independentistes perdran la seva majoria. La gent s’està adonant que tot això del procés era un engany que no va enlloc.\nSeria bona una aliança de forces unionistes?\nCrec que sí. El PP sempre ha defensat el mateix i seguirem treballant per tornar la Generalitat a la legalitat vigent. Una unió de partits amb aquest objectiu seria positiva.\nQuants diputats espera obtenir el 21-D?\nCom a mínim, espero que mantinguem els resultats del 2016.\nOn era vostè pel referèndum?\nPer motius personals, a Barcelona.\nI creu que les càrregues policials de l’1-O els poden haver restat vots a les eleccions?\nNo ho crec. S’havia de fer. Quan impedeixen a la policia fer la seva feina passen aquestes coses. Quan el Barça guanya la lliga i hi ha aldarulls, la policia també carrega. El primer que fan és demanar-te que abandonis els locals públics i, com que no es va fer, van intervenir. Per a la gent que compleix la legalitat, és una cosa normal.\nÉs possible que la gent que, segons vostè, no compleix la legalitat, abandoni el carrer i doni el procés per acabat?\nJo crec que el procés l’ha enterrat el propi govern. Si tu surts al carrer i veus que t’han enganyat, potser tornar a casa et resulta més fàcil.\nHi ha una massa social important que no deixa de fer-ho. Quins arguments li vendran per convèncer-la?\nQue Espanya és la solució per continuar en un projecte dins Europa. Hem de fer pedagogia en aquesta línia.\nEl Punt Avui. Catalunya Central 07-12-2017, Pàgina 48


Cocentaina estrena pàgina web www.cocentaina.es :: elperiodic.com\n-Cocentaina estrena pàgina web www.cocentaina.es :: elperiodic.com\nCiencia y Tecnología - cocentaina\nCocentaina estrena pàgina web www.cocentaina.es\nL'Ajuntament de Cocentaina ha llançat avui la nova pàgina web del municipi amb una imatge totalment renovada. Amb el disseny d'aquesta web s'ha procurat que la recerca de continguts siga molt més intuïtiva i que l'estructura siga més clara i ordenada, també s'ha treballat perquè el buscador que apareix en la portada de la pàgina siga potent i tinga capacitat perquè siga fàcil trobar el que es busca, a més la web està adaptada als mòbils. El regidor de l'àrea, Toni Hernández afirma sentir-se molt satisfet amb el resultat obtingut i manifesta que «feia falta modernitzar la web de Cocentaina i fer-la més manejable per a tots, ha sigut un treball coordinat amb alcaldia al qual li hem dedicat 5 mesos i que ara dóna els seus fruits. Esperem que a la gent li resulte còmoda i, sobretot, d'utilitat, a banda que li agrade el disseny clar i senzill que hem imprés en ella».\nLa pàgina també està vinculada a portals com el de Turisme, Participació Ciutadana, Fira o a les webs on trobem contingut sobre Cocentaina com la de transparència, que depén del govern d'Espanya, o la seu electrònica que permet a la ciutadania fer tràmits telemàtics.\nL'Ajuntament ha previst fer una formació curta perquè els/es tècnics/es aprenguen a utilitzar-la i vagen introduint i retirant continguts segons la necessitat de l'entitat contestana.


Beli ranjang pasien murah by Aqsha Medika 222 views\nesto es un treball sobre el ahorro de energia electrica per a no gastar tant\n1. COM ESTALVIARLENERGIA ELECTRICA Natalie Such Esparza 3r D\n2. CEL.LES FOTOVOLTAIQUESSi està dins de les teves possibilitats utilitzaenergies alternatives per a la producciódelectricitat, com cel · les fotovoltaiques perutilitzar lenergia solar, generadors eòlics(moguts per lacció del vent), entre daltres.\n3. LUS DAIRE CONDICIONATSi requereix lús daires condicionats, graduael termòstat a una temperatura suportable,utilitza roba clara i lleugera que li permetireflectir de manera eficient la radiació solar.Cada grau suplementari de laire condicionatrepresenta un 7% més de consumenergètic.\n4. UTILITZA LA LLUM NATURAL. Utilitza al màxim la llum natural, obre lescortines i col · loca lluernes.Així estalviaras un monto de energiaelectrica sense trellat\n5. DESCONECTA ELS ENXUFESDesconnecta tots els aparells elèctrics queno estiguis utilitzant, en estar connectatsconsumeixen energia (encara que noestiguin encesos).\n6. NEVERESConsumeix molta energia. Has de tancar laporta o de contrari consumeix tres vegadesmes i las de netejar cada 3 voltes a lany


FINALISTES DEL PREMI DE NARRATIVA FICCIONS DE LA REVISTA SECUNDÈRIA | Institut Pere Fontdevila\nEs tracta d’un concurs on han participat enguany 1.153 equips, ja que les històries que s’hi presenten han d’estar elaborades per grups de fins a tres alumnes. Els organitzadors proposaven cinc principis, extrets de poemes (de Miquel Martí i Pol) i novel·les conegudes (de Quim Monzó, d’Albert Sánchez Pinyol, Albert Balasch i Montse Banegas) a partir de les quals havia de continuar la història. Les bases establien que s’havien d’elaborar quatre capítols que s’havien de lliurar en quinzenes.\nEl proper 30 de maig es farà el lliurament de premis a l’Espai Jove La Fontana del barri de Gràcia de Barcelona (Carrer Gran de Gràcia, 190 Barcelona) a les 17:00 hores. L’acte comptarà amb la presència de l’honorable conseller del Cultura el Sr. Ferran Mascarell. En aquest acte se sabrà quins han estat els relats guanyadors.\nIrene i Clàudia, felicitats per haver arribat fins a qui i molta sort el proper dilluns!


A més de dinar, es realitzarà el lliurament de guardons a tots els gestors que fan vint-i-cinc i cinquanta anys de vida corporativa. Aquest homenatge és especialment significatiu en els temps que corren, ja que cada vegada és més difícil trobar professionals tan compromesos i que portin tants anys fent gran la seva professió. Només amb el seu treball i el seu saber fer, la gestió administrativa ha pogut arribar on és avui.\nA més, es farà el lliurament de la Medalla al Mèrit a la Professió, que aquest any s’atorgarà al Hble. Sr. Josep Pelegrí, conseller d’Agricultura, Pesca, Ramaderia, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya, per donar suport a la nostra professió, permetent als Gestors esdevenir professionals en l’assessorament i gestió de tràmits en el món rural.\nPer gaudir d’aquesta vetllada només haureu d’abonar 35 euros (IVA no inclòs) per persona. A més comptem amb un servei gratuït d’autocars, per als qui assistiu des de Barcelona i Girona.\nJa teniu disponible el programa de la festa amb tota la informació, que us podeu descarregar aquí.\nPer a confirmar la vostra assistència, contacteu amb Rosa Fernández (Tel. 93.317.06.86).\nRecordeu que la data límit per poder inscriure’s és el dia 9 de maig de 2014.\nFesta Professional COGAC 2014 - Relació d'homenatjats


Quatre joguines per a gossos fets amb roba vella | Consumer\nQuatre joguines per a gossos fets amb roba vella\nUna manera senzilla i gratuïta de fabricar a casa joguines canines, com a ninots i mordedores, és utilitzar roba vella per a la seva confecció\nLes joguines són necessàries perquè un gos sigui feliç i desenvolupi la seva intel·ligència. A més, les joguines canines permeten enfortir la relació de l’amo amb el seu pelut amic mentre que espanten el temut avorriment. No obstant això, aconseguir accessoris entretinguts i estimulants no té per què ser car. Els següents que es descriuen a continuació en aquest article són quatre joguines per a gossos poden construir-se a casa d’una manera senzilla, ràpid i gratis. Solament fa mancada roba vella, com a mitjons, jerséis o tovalloles, per confeccionar mordedores o diferents ninots.\nFabricar amb un mitjó una joguina canina amb forma d’os/os\nLes joguines per a gossos fets a casa amb roba vella poden transformar-se en ninots i fins a en un útil mordedor caní\nLa primera proposta per crear gratis una joguina canina a casa amb el qual acaronar al pelut company és senzilla i molt ràpida. Solament és necessari comptar amb un mitjó desemparellat o un jersei vell que pugui transformar-se en una suau joguina casolana per a gossos amb forma d’os/os, com proposa el blog CraftStylish.\nLa idea és crear un patró o motlle d’os/os , dibuixar la forma un parell de vegades sobre la roba vella, retallar, cosir tot menys un buit i emplenar l’os/os amb més retales de roba vella a través del forat deixat per a aquesta fi. Així tindrem una joguina canina gratuïta, senzill i molt tendre.\nFer un mordedor per al gos amb tovalloles o una samarreta\nAls gossos els agrada mossegar. Per a ells, utilitzar les dents és un comportament natural que els ajuda a explorar el món i a alliberar-se de l’estrès. Els mordedores per a cans no tenen per què comprar-se, ja que poden fer-se a casa d’una manera molt simple i, sobretot, molt econòmic.\nUna proposta per fabricar un mordedor per a gossos amb roba vella és la que proposa la bitàcola Craft bits: retallar entre 10 i 20 tires llargues d’una samarreta vella, nuar amb força un extrem, enrotllar la resta de les tires i, al final, nuar de nou l’extrem oposat.\nLa segona alternativa per fabricar aquesta útil joguina per al pelut amic és utilitzar tovalloles velles per crear el mordedor caní.\nRealitzar `amb roba un cor de joguina per a gossos\nVol demostrar al seu gos quant li vol? Les mostres d’amor caní són moltes, però una manera senzilla d’acaronar al pelut jugón és regalar-li un cor de joguina per a gossos fet a casa amb roba vella.\nEls passos per fabricar aquesta amorosa joguina canina són molt fàcils, com recull el blog Irresistible pets. Primer, s’agafa una samarreta, pantalons o tovallola vella del color desitjat (vermell, blau, etc). I després, cal dibuixar un cor a la meitat de la peça plegada per la meitat (perquè quedi doble) i retallar tires al voltant del cor. D’aquesta manera, podrem emplenar el cor amb altres robes velles i tancar-ho i sense necessitat de cosir: n’hi ha prou amb nuar les tires perquè la joguina estigui llesta.\nConfeccionar amb teles un anell olímpic propietari per a gossos inquiets\nL’última proposta per fabricar una joguina per al gos amb tela és molt simple, però ofereix grans possibilitats de joc per a la mascota. La idea és crear un anell olímpic per al ca amb teles velles.\nEl procediment per fabricar aquesta joguina és molt similar a l’explicat pels mordedores de tela. L’única diferència és que les diferents cadenes de roba vella nuada s’uneixen entre si, com si dels anells olímpics es tractés.\nLes possibilitats que ofereix aquesta econòmica joguina canina construït a casa són moltes: serveix com mordedor per al gos, però també pot llançar-se i fins a penjar-se del pom d’una porta per ser utilitzat pel pelut amic com ell vulgui.\nUna última recomanació per a totes aquestes joguines: és important que les peces de roba vella estiguin netes i supervisar el joc del gos amb la finalitat d’evitar accidents innecessaris.\nFeliç joc saludable, amics gossos!\nConeix alguna idea més per crear joguines per a gossos amb roba vella? Pot incloure les seves propostes en els comentaris d’aquest article.\nmascotes gatos-ca jugar con gatos-ca jugar con perros-ca juguetes para animales hechos en casa-ca juguetes para mascotas-ca juguetes para perros baratos-ca juguetes para perros caseros-ca juguetes para perros con ropa vieja-ca juguetes para perros fabricados en casa-ca juguetes para perros gratuitos-ca juguetes para perros hechos en casa-ca juguetes para perros-ca mordedores-ca perros-ca


P4 | Escola Pere Vila\nAquí teniu l’enllaç per poder veure els vídeos que van fer els vostres fills i filles al mes de desembre’ 20\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària concert, música, nadal 0\nHem fet cagar el Tió a Infantil!\nPodeu veure el vídeo que us hem preparat clicant AQUÍ\nGeneral, Infantil, P3, P4, P5, Portada Educació Infantil, nadal, tió 0\nWe learn English in P4\nDuring these months, P4 kids have reviewed the feelings and the colours. They have learnt about Halloween by playing games and singing a song and they have stamped bats using sponges. They have also learnt the animals and the body parts by playing games and… Llegeix més»\nPrimers mesos a P4\nAquests primers mesos ens hem conegut entre tots i totes! Hem triat el nom de la classe, som la classe dels Pastissos, els Cuiners i les Cuineres i els Dracs i les Dragones.\nHem iniciat les rutines, hem experimentat amb les fruites de la tardor,… Hem… Llegeix més»\nPer celebrar SANT JORDI junts, mestres i famílies de l’escola hem col·laborat en un recull de contes, fotografies, manualitats… sobre aquesta meravellosa DIADA que no podem gaudir als carrers. Mireu, escolteu i llegiu…… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària contes, sant jordi 0\nDes de l’escola us volem fer un regal a totes i tots!… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària confinament, ens veiem aviat, us trobem a faltar 0\nBon dia i bon dilluns, famílies!Avui és dilluns, sí, però és un dilluns diferent. Des de l’escola, volem que aquests dies puguin anar passant de la millor manera possible.… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària 3\nEl dia 24 de Gener vam anar a l’Aquàrium de Barcelona. Com que som la classe dels peixos i amb el projecte vem aprendre tantes coses, ja era hora d’anar a veure en directe tot el que haviem parlat. Quina sorpresa vam tenir quan un… Llegeix més»\nDINANTIA, l’APP per comunicar-nos\nComencem a utilitzar aquesta aplicació per estalviar paper!… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària Dinantia, escola verda 2\nJa estan aquí els vídeos de les dues magnífiques CANTATES D’HIVERN! Per tots aquells que no vareu poder venir i aquells que volen reviure les emocions del directe, aquí les teniu.… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària cantata hivern, concert 0


Can Recasens: bona teca en un celler modernista del Poble Nou | Bcn Last Call\nVoleu fer content a aquell amic que sempre us demana que no el porteu a sopar a llocs “exòtics” perquè allò que realment el fa feliç és un bon pa amb tomàquet acompanyat d’una fusta d’embotits i de formatges? Porteu-lo a CAN RECASENS: us farà un monument.\nCan Recasens fa cinc generacions que va plantar les arrels al número 102 de la Rambla del Poble Nou en un edifici de marcat estil modernista. Ho va fer primerament a través d’una carnisseria-cansaladeria, fundada l’any 1906, passant a ser, anys més tard, una xarcuteria i formatgeria. Finalment, l’any 2003, es va convertir en el màgic celler-degustació que ara coneixem.\nSituat en un xamfrà del Poble Nou, Can Recasens és tot un referent al barri. Sempre està ple, per tant, resulta molt aconsellable (necessari) reservar si hi voleu anar un grupet. Altrament us quedareu a les portes d’un restaurant que us farà sentir com a casa i on menjareu embotits i formatges “per un tub” (sí, fa goig que et portin plats d’aquells que no “claregen”…).\nAquest restaurant cuida moltíssim els detalls de la decoració. De fet totes les fruites i verdures que serveixen per adornar l’entrada, les escales i cadascun dels racons del restaurant són fresques!!! Més autèntic que el Bosc de les Fades… 🙂\nParlem de la teca: podreu triar entre un ampli assortiment de taules d’embotits (ibèrics o catalans), de formatges (francesos, catalans, mesclats…), de patés; torrades (de sobrassada amb formatge de maó, de tres formatges, de fuet de Vic, d’escalivada amb anxoves, de pernil ibèric de gla, de llonganissa de pagès de Vic…); fondues; amanides (de bolets, de taronja, de pernil d’ànec); carpaccios i provolones (preparats amb ingredients variats).\nLa selecció de vins és força completa. El vi escollit per a acompanyar el repertori d’embotits i formatges va ser Llàgrimes de Tardor, negre (D.O. Terra Alta). La única (però sòlida) referència que en tenia era que el meu pare sempre en sol tenir alguna ampolla a casa ;-).\nA nivell de la qualitat del menjar no tinc absolutament res a dir. Si hagués de dir un parell de detalls que són millorables, senyalaria que (i) és un mica sorollós i (ii) que a vegades els cambrers tarden una micona en portar les “segones comandes”. En tot cas són “defectes” atribuibles a la quantitat de gent que hi va cada dia.\nTot i aquest parell de detalls jo el recomanaria amb els ulls tancats. Val la pena desplaçar-se a aquesta zona de la ciutat i canviar una mica d’ambient (ah! i deixar de pagar com un beneït per plats esquifits…). A més, després de sopar podeu anar a prendre una copa en un dels nombrosos bars /terrassetes que hi ha al llarg de la Rambla del Poble Nou.\nDos vegades al mes (el primer i el tercer dimecres de cada mes) hi ha concert de música jazz en directe: la nota perfecta per a un restaurant que toca molt bé les seves tecles.\nAdreça (restaurant): Rambla del Poble Nou, 102 // botiga: Carrer Llull, 201\nTelèfon (restaurant): 93.300.81.23 // botiga: 93.485.40.74\nHorari: De dilluns a dissabte: 21h a 23h (primer torn) i de 23h a 01h (segon torn); cal esperar a que toquin la campaneta per a poder entrar: momentàs!! // Diumenge tancat\n7 comments on “Can Recasens: bona teca en un celler modernista del Poble Nou”\nRetroenllaç: Isidro: Cosmetic Shop (Poblenou) | Bcn Last Call\nEl servei que ofereixen es totalment lamentable. Tenint reserva, ens van tratar com si fossim una merda.\nMoltes gràcies pel teu comentari. Pel que expliques vas tenir una molt mala experiència. Ostres quin greu. Jo les dues vegades que hi he anat (amb reserva també i amb grups nombrosos) ens van tractar força bé inclús recordo que ens van demanar disculpes quan, una de les vegades que hi vaig anar, un parell de plats van arribar més tard.\nPotser els podries escriure explicant la teva vetllada, ja que sent tan desastrosa com m’expliques trobo que et mereixes una disculpa si més no. Salutacions cordials,\nHe expressat la meva experiència en el seu facebook i s’han limitat a unes simples disculpes.\nEm van donar hora per les 11 de la nit i en arribar em diuen que la meva reserva no existeix. Després de mirar em diuen que si, però que tanquen a les 12. Al ser tan tard accedim a sopar però ens comenten que ja només fan fustes, amanides i entrants no que es tard. Demanem i tota l’estona passaven i ens miraven ficant-nos pressa. Mentre’s sopàvem es van posar a escombrar i rentar tot el local. En cap moment cap disculpa, sino al revés. Semblava que ens feien un favor deixant-nos sopar.\nEstava celebrant el cinquè aniversari amb la meva parella i el que havia de ser una bona nit es va convertir en una experiència molt desagradable.\nPel que he observat, no sóc l’únic que es queixa del servei. Últimament estan rebent moltes crítiques.\nAmb tota l’oferta gastronòmica que hi ha a Barcelona, no tornaré a aquest local.\nSalutacions i gràcies per deixar-me compartir la meva experiència\nMolt bé Rafa, cal expressar tot tipus d’experiències, siguin bones o dolentes. Salutacions cordials! Núria\nBueno en primer lloc vec que no soc el unic amb males experiences amb el servei.\nDissabte 6 de Febrer despues de fer gestions a la zona la meva parella, em proposa de dinar al restaurant a on ja aviem estat.\nReserve en persona a les 13:30 li dieun que obren a les 2 a les 2:05 en presentem i en encargat ens demana si tenim reserva a lo que li contesta que ha parlat amb un altre camarer fa una estona i que si lo que confirma un altre camarer darrera la barra.\nA lo que ens diu, en plan “Divo” de la bandeja, que no sap si ens podra donar dinar perque se li acaba de posar malal un camarer, i tardarie molt.\nA lo que li argumento que essen principi de servei no vec el problema.\nResposta tinc 10 taules mes que arriben tots ara.Devan tanta tonteria li vaig dir que si no volie treballar u digues, i no feie falta tanta tonteria que no es un restaurant de cuina de autor perque sembli que estem en el hundimieto del Titanic perque falta un camarer.\nPer tant ja perden la paciencia devant talabsurditat li vaig que ya marxava com volia i que dedicaria un rato a compartir la experiaencia subrealista a totes les guies que consulto.A lo que em va contestar que a ell li importaba una merda.\nNomes vull dir que us poseu en la meva situacio i penseu a lo que us podeu trobar si opteu per anar a dinar o a sopar.\nTotes maneres vull deixar un mail perque la propietat si u desitga vol contactar amb mi en viu i directe per que el i digui lo que penso\nOstres quin greu Lluís, a mi m’han tractat estupendament les vegades que hi he anat. Ais a veure si tens més sort una altra vegada! Salutacions i gràcies per deixar un comentari 😉 bon cap de setmana!\nRespon a Lluis MORÉ Cancel·la la resposta\nThis entry was posted on Octubre 1, 2014 by Bcn Last Call in (G)astronomia and tagged Can Recasens, cuina casolana, cuina catalana, cuina tradicional, Poble Nou, restaurants a bon preu Barcelona, restaurants amb encant, restaurants Poble Nou.


Iniciativa Urbana Camp Redó 2007-2013 | “Aprendiendo a …educar”\nEscrit per social ⋅ abril 23, 2013 ⋅ Impimir aquesta entrada ⋅ Post a comment\nEls propers dies 4 de maig i 9 de maig Mundo Clases, centres especialitzats en ensenyament personalitzat, ubicada a l’àmbit territorial de la nostra zona d’intervenció, organitza i imparteix una escola de pares “Aprendiendo a Educar”.\nAquesta activitat compta amb la col.laboració del servei de cessió d’espai que ofereix el Consorci RIBA a la tercera planta del Mercat del Camp Redó i al Casal de Joves.\nEs tracta de dues sessións d’unes 2 hores de duració, gratuïtes i independents, on l’objectiu és donar a conéixer algunes temàtiques que poden contribuir a un millor rendiment dels fills i ajudar als pares a identificar les seves necessitats de cara a actuar en conseqüència y conéixer com desenvolupar millor la labor com a pare/mare.\nUna sessió es dura a terme al local de Mundo Clases i l’altre a les depend’encies del Consorci RIBA.\nPer a més informació i inscripcions dirigir-se a:\nTelef: 871 712 640\nSense comentaris per ““Aprendiendo a …educar””


Arriben els Premis Respon.cat: el reconeixement al compromís de les empreses amb la societat – Respon.cat\nArriben els Premis Respon.cat: el reconeixement al compromís de les empreses amb la societat 20/11/2015\nEs lliuraran per primer cop els Premis Respon.cat, convocats amb el suport de les Cambres de Comerç i la Generalitat de Catalunya i la col·laboració de diferents organismes empresarials i socials.\nL'acte pretén mostrar els valors de la Responsabilitat Social i divulgar-los entre el teixit empresarial\nEn el marc de la iniciativa Respon.cat per al desenvolupament de la Responsabilitat Social a Catalunya, s'han creat els premis anuals de la Responsabilitat Social Empresarial a Catalunya amb el suport del Consell de Cambres de Comerç de Catalunya i de la Generalitat de Catalunya.\nSegons les bases de la convocatòria, els Premis Respon.cat a la trajectòria s'atorgaran a dues empreses -una pime i una empresa gran- i també es reconeixeran un programa de voluntariat d’empresa, un programa empresarial ambiental, i un territori socialment responsable.\nDiferents entitats col·laboradores han fet les propostes de les candidatures per als Premis Respon.cat, contribuint a generar un marc de compartit de reconeixement i projecció de l’RSE a Catalunya: Foment del Treball, Pimec, Cecot, AIJEC, FEMCAT, ADEPG, ACRA, AEDIPE Catalunya, Col·legi d’Ambientòlegs de Catalunya, Col·legi de Censors Jurats de Comptes de Catalunya, Consell de Cambres de Comerç de Catalunya, Fundació Corresponsables, i la Taula d’Entitats del Tercer Sector. Per altra banda, les candidatures per als reconeixements han estat presentades per tres comissions tècniques integrades per representants del Consell de Cambres, empreses membres de Respon.cat, la Generalitat de Catalunya, i experts en cada matèria.\nEl Jurat ha estat composat pel Sr. Narcís Bosch, gerent del Consell de Cambres de Comerç de Catalunya, el Sr. Xavier López, director general d'Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom del Departament d'Empresa i Ocupació, la Sra. Marta Subirà, directora general de Polítiques Ambientals del Departament de Territori i Sostenibilitat, el Sr. Ramon Terrassa, director general d'Acció Cívica i Comunitària del Departament de Benestar Social i Família, el Sr. Josep Maria Lozano, en qualitat d’expert en RSE, i el Dr. Josep Santacreu, president de l’associació Respon.cat. El Sr. Josep Maria Canyelles, coordinador de Respon.cat, ha actuat com a secretari del Jurat.\nProclama de l'Ideari\nEn el transcurs de l'acte de lliurament de Premis Respon.cat es proclamarà un ideari de l'RSE promogut per l'associació. Es tracta d'un document en format cartell que pretén ser inspirador dels valors que haurien de formar part de les empreses. Amb aquesta acció es pretén reforçar que l'esdeveniment serveixi per a mostrar els valors de la Responsabilitat Social i divulgar-los entre el teixit empresarial.\nActe de lliurament de Premis Respon.cat 2015\nAnterior Respon.cat ha intervingut sobre la diversitat com a part de l'RSE en el seminari d'immigració a Europa de l'ACSAR\nSegüent Invitació a l'Acte de lliurament de Premis Respon.cat


Hi ha anuncis publicitaris més efectius en altres idiomes? - Okodia\n13 Mar Hi ha anuncis publicitaris més efectius en altres idiomes?\nPosted at 19:30h en General\tpor\tRocío González\nComunicar en altres idiomes no és fàcil, però comunicar per vendre en altres idiomes de vegades es converteix en una missió… impossible (amb BSO inclosa, és clar). Hi ha anuncis publicitaris més efectius en uns idiomes que en altres? Per què? En què influeix l’idioma en el missatge? Si t’agrada la publicitat persuasiva, comunicar en altres idiomes i xafardejar a la rebotiga de la traducció publicitària, segueix llegint.\nProducte: Renault Clio\nEl pots veure a: https://www.youtube.com/watch?v=GHiCLNWO8JE\nComencem la selecció d’Okodia amb un dels millors anuncis de cotxes de la història: el mític Yerapa, una peculiar traducció publicitària de la tornada get up de la cançó “Sex Machine” del gran James Brown. L’anunci és ben simple però extremadament eficaç i amb aquest regust dels anys 90 de videoclips i lluentons que va marcar tota una generació de nous consumidors. Malgrat ser un xic tronat, el Yerapa de Renault Clio segueix sent un dels anuncis publicitaris més efectius en altres idiomes que hem vist a Okodia en les últimes dècades.\nLema: Un missatge de pau.\nEl pots veure a: https://vimeo.com/95561000\nL’agència publicitària McCann-Erickson ha creat per a Coca-Cola alguns dels anuncis més perdurables de la història de la publicitat, missatges que, fins i tot, s’han convertit en grans èxits musicals que cantussegen els consumidors de tots els credos i religions. És el cas del tercer anunci que hem seleccionat des d’Okodia per a tu: “Un missatge de pau…” de Coca-Cola, un dels jingles més coneguts del món i, per descomptat, una de les sintonies publicitàries més conegudes de la història de la traducció publicitària.\nProducte: BMW X3\nLema: Be water my friend.\nEl pots veure a: https://www.youtube.com/watch?v=GAkkhX7iggw\nNo se sap ben bé per què, però alguns dels anuncis publicitaris més efectius de la història de la traducció publicitària són espots de cotxes, missatges tan potents que romanen anys i anys en l’imaginari popular i, per què no, en els ordinadors dels professors de comunicació publicitària de totes les universitats del món. El tercer anunci que hem seleccionat des d’Okodia és, potser, el millor exemple de com adaptar un missatge publicitari per comunicar en altres idiomes fent servir subtítols. Alguna cosa així podia funcionar a Espanya, un país que culturalment odia els subtítols? I tant que sí.\nPer assolir l’èxit, els creatius de l’agència SCPF responsables de l’espot BMW X3 no només van rescatar un fragment en blanc i negre de 1971 del gran Bruce Lee en què parlava de ser tan flexible com l’aigua; també van fer un símil entre aquesta flexibilitat i la capacitat d’adaptació a la carretera d’aquest model de cotxe i, el millor de tot, es van atrevir a no doblar-lo a l’espanyol, sinó que li van posar subtítols. El resultat? Un augment de més del 73 % de les vendes a Espanya. Es diu ràpid, oi?\nQuè et semblen aquests tres exemples d’anuncis de text per comunicar en altres idiomes? Vols aportar algun exemple més de traducció publicitària que, pel que sigui, t’ha cridat l’atenció? A Okodia ens encantaria llegir la teva opinió…


VÍDEO La policia espanyola carrega a Madrid contra una manifestació contrària a la sentència | NacióDigital\nCentenars de persones han ocupat el centre de la capital espanyola\nper NacióDigital, 19 d'octubre de 2019 a les 21:21 |\nLa Policia Nacional ha carregat aquest dissabte contra un grup que s'estava manifestant contra la sentència del Tribunal Suprem al carrer Gran Via de Madrid, a la zona més cèntrica de la capital espanyola.\nEls agents s'han portat detingut a la plaça de Callao a un jove que vestia una samarreta i una bufanda del Girona. A les 18.00 hores estava convocada a la capital una manifestació per protestar contra la sentència que condemna a 99 anys de presó als presos polítics. El recorregut estava marcat entre Atocha i la Puerta del Sol.\nA la convocatòria independentista han acudit 4.000 persones, segons dades de Policia Nacional facilitades a Europa Press per la Delegació del Govern.\nPolítica, sentència Tribunal Suprem, Madrid\nQue trist tenir un parent uniformat , oi ?\nPer Aureli 1 el 19 d'octubre de 2019 a les 22:02\nAquesta escòria és !a culpable dels aldarulls allà on actua . Després es queixaran de mirades d'oci i dels insults . Aquí els vam obsequiar amb clavells i ens ho van agrair amb hòsties .


Piso Girona 400 €\npis de 40m2 moblat, amb 1 habitació doble, menjador, cuina amb passa plats, 1 bany amb banyera i ascensor. ref.: p-514 finques sèquia c/ maluquer salvador, 30 17002 girona tel. 972 41 67 43 info@finquessequia.com\npis de 50m2 moblat, amb una habitació doble, menjador, cuina independent, un bany amb plat de dutxa, primer pis sense ascensor. ref.: p-489 finques sèquia c/ maluquer salvador, 30 17002 girona tel. 972 41 67 43 info@finquessequia.com\nPiso Girona 350 €\npis moblat de 45m2 amb 1 habitació doble, menjador/cuina amb accés al balcó, un bany amb plat de dutxa, primer sense ascensor, amb gran terrassa comunitària i amb bomba de calor. ref.: p-473 finques sèquia c/ maluquer salvador, 30 17002 girona tel. 972 41 67 43 info@finque\npis de 65m2, de 1 habitació, un menjador gran amb un petit espai d’estudi, cuina independent i un bany. pis moblat amb calefacció. ref.:p-341 finques sèquia c/ maluquer salvador, 30 17002 girona tel. 972 41 67 43 info@finquessequia.com\nPiso Blanes 400 €\npiso centro pueblo, recién reformado:parquet nuevo en todo el piso y cocina nueva a estrenar.a 50 mts.estación renfe y al lado del paseo marítimo y del puerto.zona tranquila.


Dins d'aquest maletí t'esperen un munt de personatges! A la seva superfície magnètica podràs deixar volar la teva imaginació i crear tots el que se't passin pel cap! Cares somrients o sorpreses, ninots que corren, salten o ballen, ... tot és possible amb aquest trencaclosques magnètic!\nPuzzle Magnètic Geoninot. Juguem-hi!\nObre el maletí de fusta per descobrir les seves 35 peces, mira, remira i prova a veure que se t'ocorre! Si no estàs inspirat o et ve de gust provar amb un repte, el joc inclou també 20 targetes amb diferents propostes per crear personatges i cares d'allò més variat.\nPuzzle Magnètic Geoninot, Ens agrada perquè...\nconvida a desenvolupar la imaginació i la creativitat, les seves 35 peces magnètiques obren un món de possibilitats. A més en el seu pràctic maletí de fusta queda tot ben recollit i és fàcil de transportar.


El Congrés del Partit Popular\n06 maig 2021 18:59\nCada cop entenc menys els polítics, em recorden els jesuïtes de Bazin, criat d'Aramis, quan deia, ... m'han ensenyat els dignes pares jesuïtes que és lícit mentir, quan el fi és just; és clar que Dumas era un anticlerical declarat, però l'exemple ens serveix per il·lustrar la figura dels polítics, el que fan i el que diuen, en època electoral i de congressos, és el faceu el que jo dic però no el que jo faig. Estam parlant de l'esperit de la contradicció per arribar, sigui així com sigui, al poder. L'exemple és el darrer congrés del Partit Popular, el confit per a l'analista, és el comportament de l'actual president del partit, Jaume Matas. Ell, que encaixava com ningú en el retrat del darrer article titulat l'home gris, dilapida un capital polític important per llançar-se en braços de la botifarreria illenca, aquella que no va saber conservar el Círculo " tots a Ciutat sabem perquè" avui convertit en el nostre Parlament. Aquesta gent que amb un complex d'inferioritat o de superioritat classista, parlaven a casa seva en castellà, per diferenciar-se de la xusma que era el poble, poble que mantenia les tradicions de la llengua i la nostra cultura, poble on la classe mitjana era la capdavantera d'aquest moviment que, després del boom turístic, on els terratinents varen perdre la seva hegemonia dins la economia illenca, va destinar una part del benefici a formar les futures generacions i cultivar-les i així va sortir una societat que va passar de les figues seques i pa eixut a saber estimar i cultivar els vins de la terra com a un producte de qualitat. Una societat més culte que es veu orfe de representació i representants.\nL'operació mediàtica de maquillatge ha fracassat ja que les aliances han dut el senyor Matas i Palou a caure en mans d'allò que ell no és i no pot representar perquè no és un dels seus. El missatge dels partits centristes s'ha de moure dins la defensa de les capes més àmplies de la societat i utilitzar un llenguatge més planer, no de tecnòcrata de tercer ordre, que no ha arribat a passar unes oposicions de subinspector d'Hisenda. Els temes culturals i d'identitat són prou clars com per veure que entre Extremadura i aquí hi ha petites diferències..., grans diferències i el que uns no vulguin veure-les és problema seu, no obstant això, no és pot enganyar la gent tot el temps amb discursos demagògics que al final es tornaran en contra del que els ha fet. Fa falta que s'aprofundeixi en l'estudi del que vol el nostre poble, de quines són les seves necessitats reals i per què ha de treballar i cap on l'Administració Pública, regida pels polítics, per tal de satisfer aquestes necessitats i no, crear com a l'Índia castes de poder amb gent que no ha fet altra cosa en la seva vida que estar en llocs importants de l'Administració com a polític sense haver fet res més en la seva vida i que serien capaços de matar la seva mare" és una metàfora" per mantenir-se en el poder i així assegurar el sou.\nD'altra banda, apareixen els immobilistes, aquells dinosaures que han tingut el poder en les seves mans per molt de temps i no han estat capaços de formar els seus cadells en les transformacions de la societat i preparar-los per als nous temps que vivim. Aquesta barreja és avui el resultat del congrés del PP, i la presidenta d'Unió Mallorquina pegant bots d'alegria veient com la calça es desfà i ella és la gran beneficiària d'aquesta política erràtica que ha conduït una gran part de la nostra societat a no sentir-se bé i a pensar que el millor, elecció rere elecció, és quedar-se a casa seva gaudint de la família o de la bellesa de la nostra terra i de la nostra gent. És a dir, cada cop més la societat civil dóna l'esquena a la política i als polítics ja que no creuen que siguin els seus representants sinó que solament es representen a ells mateixos i els seus interessos.\nEstimat Jaume, moltes vegades val més guanyar pel cinquanta-un per cent que no guanyar per falses majories aclaparadores que l'únic que fan es confondre més el ciutadà en general i el militant en particular. La por és el pitjor enemic que un líder polític pot demostrar i vos ho heu demostrat.


Escaldes pot mantenir la mútua mentre el TS no resol el recurs - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimecres, 13 de juny de 2018 | 02:30 h\nUn agent de circulació controla un pas de vianants a Escaldes-Engordany. | TONY LARA\nEl Comú d’Escaldes-Engordany podrà mantenir vigent la mútua dels agents de circulació mentre el Tribunal Superior (TS) no resol l’incident de nul·litat que la corporació va presentar contra la darrera sentència d’aquest tribunal. Segons va informar el comú escaldenc, el TS ha acordat suspendre cautelarment l’execució de la sentència en relació a la mútua, ja que entén que l’execució immediata podria comportar «perjudicis desmesurats».\nL’administració local havia demanat la mesura cautelar després de rebre, el 24 de maig passat, una sentència del TS que estimava el recurs d’apel·lació dels agents de circulació i obligava la corporació local a anul·lar la mútua creada per donar cobertura complementària en els casos de baixes per accidents laborals o malalties professionals.\nEn l’incident de nul·litat plantejat pel comú s’argumentava, entre d’altres, que mentre transcorria el procés de contractació pública d’una pòlissa d’assegurança era necessari continuar efectuant les retencions previstes a l’Ordinació de la mútua per tal de garantir als agents el manteniment i continuïtat de l’assegurança complementària. I el tribunal ha accedit a la petició. Tal com s’indica en el comunicat que va enviar el comú, el TS argumenta que «és evident que l’execució immediata d’aquesta sentència podria comportar uns perjudicis desmesurats i de difícil reparació per a la corporació comunal, atès que s’haurà procedit a la dissolució de la mútua abans d’adoptar una decisió definitiva sobre la seva procedència». Per això accedeix a la suspensió cautelar fins que no hi hagi la resolució definitiva del procés incidental de nul·litat d’actuacions. Un pas previ i obligat si la corporació vol presentar un recurs d’empara al TC.\nDes de la corporació no es van voler fer declaracions i es van remetre al comunicat, en el qual s’explica que d’acord amb la decisió judicial es mantindrà en vigor la mútua. Cal recordar que a més del litigi judicial que segueix en curs, la corporació també ha volgut involucrar el Consell General en l’afer. Tal com va explicar la cònsol major d’Escaldes, Trini Marín, s’ha fet arribar tota la documentació sobre la qüestió a la Sindicatura perquè la remeti als grups parlamentaris i aquests decideixin si cal canviar la Llei dels Agents de Circulació, ja que al seu entendre l’article 36, que fa referència a la protecció social dels urbans, no seria constitucional.\nLa situació no deixa d’embolicar una mica més un serial que fa temps que s’arrossega i que va acabar enfrontant el TS amb el TC, sense que s’hagi aclarit encara la constitucionalitat de l’article 36.


Imprimir Ajuda'ns a millorar Presentació i història\nInici / Conèixer / El poble / Presentació i història\nCentelles és un municipi ubicat a la Catalunya Central , a 52 quilòmetres de Barcelona i a 17 km de Vic. La seva altitud és de 498 m. Està limitada pel Montseny a l'Est, la serra de la Guàrdia amb el Puigsagordi i el Turó de les Onze Hores a l'Oest i Sant Martí, el Pla de la Garga i Tagamanent al Sud.\nEs tracta d'un municipi amb més de 1100 anys d'història que es reflecteixen en nombrosos testimonis: Pels voltants del municipi es troben restes de l'antiguitat com la toma de l'Ollic - dolmen funerari - o bé trams de la via romana que anava de Barcelona a Vic i també s'han trobat elements íbers. També tenim empremtes a l'entorn de l'església - amb la sagrera i tots els carrers que l'envolent - al palau dels comtes i al Portal, on en aquest moment hi ha ubicat l'Ajuntament, i també a la casa de pagès de Vinyoles. Tots aquests testimoniatges mostren un sòlid passat que s'ha anat conformant al llarg de tots aquests segles.\nActualment, la població de centelles és dinàmica i la prova més fefaent del dinamisme de centellencs i centellenques s'expressa amb les múltiples entitats culturals, esportives i socials, amb l'activitat cultural i comercial, amb els centres educatius i amb totes les instal·lacions i els equipaments que tenim per oferir una millor qualitat de vida per a tots els ciutadans i ciutadanes.\n*Dades de 2021\nSuperfície del terme municipal: 15,18 km²\nPart d’Osona a la qual pertany: Osona Sud-Alt Congost\nDensitat (hab/km²): 487,8\nPoblació: 7.595 (3.736 homes i 3.859 dones)\nMés estadístiques a Idescat\nLa primera referència històrica del topònim Centelles apareix l'any 898. Aquest nom va ser adoptat pels senyors del castell de Sant Esteve (Sant Martí) que el segle XIV es van convertir en barons. El poble va néixer al voltant de la sagrera de l'esgésia de Santa Coloma de Pujolric, que posteriorment va passar a anomenar-se Santa Coloma de Vinyoles. El segle XV els barons van traslladar la seva residència del castell a la sagrera i un segle després la baronía esdevingué comtat del Castell de Centelles. El comtat tenia 85 km2 i incloïa els termes actuals de Balenyà, Sant Martí de Centelles i Sant Quirze de Safaja. El segle XVI, el baró Lĺuís I va convertir el nucli en una vila emmurallada que prengué el nom de Santa Coloma de Centelles. El recinte comptava amb tres portals: els de Sant Antoni, el d'Amunt o de Sant Martí i el Nou, l'únic que s'ha conservat.\nEntre 1688 i 1690 es va produir la revolta dels Barretines que es va iniciar a Centelles pel malestar que hi havia entre els pagesos per una devastadora plaga de llagostes, el perllongat allotjament de tropes i el pagament de censos. El moviment es va escampar pel territori i els pagesos van arribar a assetjar Barcelona. En la guerra de Successió (1705-1714) Centelles va donar suport a Felip d'Anjou i va ser assaltada per les tropes autriacistes el 28 de febrer de 1714. Per la seva adhesió, Felip V li va concedir el títol de fidelíssima Villa de Centelles, atorgant-li diversos privilegis. Un segle després, les tropes franceses que van ocupar la vida durant la Guerra de la independència (1808-1812) van desvastar part del nucli urbà.\nJa en el segle XX, tot i continuar essent una vila imminentment agrícola, Centelles tenia un considerable desenvolupament comercial i industrial, sobretot en els sectors d'alimentació i tèxtil, i també d'estiuegi per l'impuls que suposava el pas del ferrocarril pel poble. Els anys de tensió viscuts per la duplicitat de subministres d'energia elèctrica es resolgueren amb la municipalització del servei i la fundació de l'Electra Municipal el 1926.\nDesprés de la Guerra Civil, Centelles no va conèixer una època de relativa prosperitat fins a la dècada dels 60. L'augment de la població, tant per la natalitat com per la immigració; l'expansió i la diversificació de la indústria (tèxtil, filatura, embotits, construcció, pells adobades, avicultura ...); l'expansió urbanística i la revifalia de la vida cultura van ser alguns trets d'aquest creixement.\nA principis del segle XXI, Centelles va viure importants canvis que es van traduir en una profunda transformació urbanística i un creisement demogràfic que va portar la vila a superar els 6.000 habitants l'any 2002. La inauguració de diversos equipaments i la vitalitat econòmica, industrial i cultral van fer de Centelles una vila preparada per afrontar els reptes del segle XXI.\nDarrera actualització: 17 de març de 2022