El Barça aixeca amb contundència la novena Copa Catalunya - La República Esportiva\nEl Barça aixeca amb contundència la novena Copa Catalunya\nLes blaugrana confirmen el seu domini a la competició amb el sisè títol consecutiu\nL'efectivitat golejadora del Barça ha impedit que l'Espanyol aixequés el cap. Foto: FCF\nLa Copa Catalunya és, per sisè any consecutiu, blaugrana. El Barça ha aconseguit el primer títol de la temporada a Tàrrega després d’una victòria còmode davant l’Espanyol (7-0), qui no ha pogut fer més per trencar l’hegemonia culer a la competició. D’aquesta manera, el conjunt de Fran Sánchez ja suma nou trofeus i les blanc-i-blaves es mantenen com a segon millor equip de Catalunya.\nLa vessant més ofensiva de l’Espanyol, col·locat amb defensa de tres, s’ha deixat veure durant els primers minuts de partit. Inés Juan ha tingut una ocasió molt clara en una rematada de còrner i Cristina Baudet ha desaprofitat una bona acció quan s’ha quedat sola davant la portera Sandra Paños. La pressió de l’equip guiat per Joan Bacardit ha estat bona durant el primer temps, però no ha estat suficient per dominar un Barça que ha desplegat tota la seva artilleria, aconseguint l’avantatge 4-0 abans del descans.\nLa portera Mimi ha aturat un xut de Lieke Martens a la primera part. Foto: FCF\nLa blaugrana Natasa Andonova, autora d’un hat-trick a la semifinal contra el Pardinyes, ha obert el marcador als 11 minuts de joc amb un xut potent des de dins de l’àrea. Poc després, Toni Duggan ha superat la defensa blanc-i-blava i ha col·locat la pilota per l’escaire de la porteria. Lieke Martens ha començat la construcció del tercer gol amb una centrada per Mariona Caldentey, qui l’ha deixat enrere perquè Kheira Hamraoui rematés amb l’esquerra. Tot seguit, Andonova s’ha apuntat la quarta diana amb un gol olímpic.\nLes jugadores de l’Espanyol han mostrat bons detalls tècnics, però no han pogut reaccionar davant d’un Barça sense aturador. La intensitat ha disminuit a la segona part, on l’equip blaugrana ha seguit amb el control del joc i la portera Mimi ha evitat que s’eixamplés més la distància al marcador amb les seves intervencions. Les blanc-i-blaves no han tingut l’opció de crear perill a l’àrea culer, mentre que Hamraoui ha tornat a aparèixer per marcar el cinquè. Duggan no s’ha volgut quedar sense doblet i l’anglesa ha fet sumar el sisè amb una rematada de cap. L’instint golejador de les culers no s’ha calmat i Bárbara Latorre no ha perdonat davant Mimi. Així, el Barça ha protagonitzat la golejada més àmplia en la història de les finals de la Copa Catalunya.


Lideratge per a la millora de l'aprenentatge | Fundacio Bofill\nPublicacions i vídeos > Lideratge per a la millora de l'aprenentatge\nVideo resum del seminari sobre lideratge per als equips impulsors dels centres educatius que participen al programa "Magnet. Aliances per a l'èxit educatiu", realitzat el gener de 2019.\nQualsevol procés d'innovació educativa requereix d'un bon lideratge, però com ha de ser aquest lideratge?\nDes del programa Magnet, acompanyem els centres educatius per fer que el claustre esdevingui una comunitat de pràctica reflexiva. Pensem que el lideratge ha d'estar centrat en l'aprenentatge i en l'èxit educatiu de tot l'alumnat, i que ha de vincular-se amb una planificació estratègica. Per això, ha de ser un lideratge distribuït, en el qual tot l'equip docent se senti compromès amb el procés de canvi.\nAquest seminari va estar dinamitzar per Olga Esteve, doctora en Ciències de l'Educació i professora titular de la UPF fins el 2017.\nOlga Esteve, doctora en Ciències de l'Educació i professora titular de la UPF fins el 2017.


Detingudes tres persones per robar peces de coure en domicilis de Manresa – Castellvilarenc.info\nby Redacció 23/01/2012\nAgents de la Policia de la Generalitat-Mossos d’Esquadra de l’Àrea de Recursos Operatius de la Regió Policial Central han detingut Mihaita C., de 27 anys, nacionalitat romanesa i veí de Manresa, i dos menors d’edat per dos robatoris amb força en domicilis.\nEls fets van passar la tarda del dia 20 de gener quan una dotació de Mossos d’Esquadra va veure unes persones que discutien en un portal del carrer Hospital de Manresa. Una de les persones que hi havia al lloc va informar que, en arribar a casa seva s’havia trobat amb tres persones al seu interior. Aquests joves, que presumptament havien entrat a robar, també es trobaven a l’entrada de l’immoble.\nEls agents van fer comprovacions i van veure que el pany del portal estava forçat, així com la porta d’entrada del domicili del denunciant. Un cop a l’interior de la vivenda van veure que els tubs de coure de la cuina estaven arrencats. Una altra vivenda del mateix edifici també presentava signes de forçament. Posteriorment van observar que la instal·lació elèctrica de l’edifici també havia estat arrencada. El denunciant va trobar una bossa d’eines en una habitació del domicili, suposadament propietats dels lladres. Els mossos van detenir als tres presumptes autors dels robatoris i els van traslladar a la comissaria de Manresa.\nLa propietària de l’altre pis forçat va denunciar posteriorment que li havien sostret el comptador de la llum i part del cablejat elèctric de la instal·lació.\nEls dos detinguts menors d’edat van passar a disposició de Fiscalia de Menors. El senyor Mihaita C. va quedar en llibertat i imputat pels fets, amb l’obligació de presentar-se davant el Jutge quan sigui requerit.


Càritas Lleida, Solsona i Urgell destinen 6,5 MEUR el 2021 per atendre les persones, un milió més que abans de la covid | Ràdio Tàrrega\nCàritas Lleida, Solsona i Urgell destinen 6,5 MEUR el 2021 per atendre les persones, un milió més que abans de la covid\nActualitat Societat 16-06-2022\nEl 57% de les ajudes econòmiques són per habitatge i alerten d'un possible augment el 2022 per la pujada de gas i llum\nLes Càritas Diocesanes de Lleida, Solsona i Urgell han destinat 6.567.844 euros el 2021 per atendre els seus usuaris, un milió d'euros més que l'any 2019, abans de la pandèmia. Pel que fa a les ajudes econòmiques directes, més de 4.000 llars de Ponent i el Pirineu han rebut 650.844 euros per part de les tres Càritas, una xifra similar a la de l'any 2020 i un 25% més que al 2019. Els responsables d'aquestes Càritas Diocesanes alerten que d'aquest import, el 57% ha anat destinat a habitatge i reconeixen estar "preocupats" amb les pujades de subministres com la llum o el gas d'aquest 2022 que podrien fer augmentar aquestes partides. Per tot això, demanen ajuda a les administracions però també a la ciutadania per seguir atenent els usuaris.\nL'any 2021 es van destinar gairebé 200 euros per persona de mitjana a ajudes econòmiques directes, un 30% més del que s'havia aportat a cada una d'elles abans de la pandèmia. L'entitat, però, remarca que els diners destinats a les persones és un mitjà no una finalitat, i avisa que l'acompanyament i l'empoderament són crucials per les persones que pateixen i requereix recursos per dur-ho a terme de forma adequada.\nUna dada que preocupa especialment a les tres Càritas és que, a diferència del que venia sent habitual, actualment un 17% de les persones que hi acudeixen tenen feina (a la diòcesis de Lleida un 19,5%, a Solsona un 15% i a la d'Urgell un 18%). Aquesta tendència a l'alça posa de manifest, per una banda, la precarietat del sistema laboral i, per l'altra, la constatació que un nombre elevat de persones viu en la pobresa, tot i tenir un contracte laboral.\nEn total, l'any 2021, s'han atès més de 7.000 persones en els diversos programes que duu a terme l'entitat.\nEn l'àmbit laboral, tant Càritas Diocesana de Lleida, com les de Solsona i Urgell, a través de les seves empreses d'Inserció (Troballes, Cartaes, Xavier Paules, Volem Feina i Nougrapats) han creat fins a 93 llocs de treball, 13 nous respecte a l'any 2020, suposant un increment del 14%. En aquest sentit, han volgut destacar que, tot i les dificultats agreujades per la pandèmia, aquestes empreses han estat capaces de revertir part de la situació.


Un centenar de persones ha omplit el Castell de Bellver per escoltar el concert oferit per la Capella de Ministrers.\nEls sons mediterranis omplen el Castell de Bellver. La Capella de Ministrers ha oferit aquest dissabte a vespre un concert per commemorar els viatges de Ramon Llull. L’espectacle, titulat ‘Mediterraneum’, ha constat d’una vintena de cançons sacres i trobadoresques.\nUn centenar de persones ha assistit al concert, emmarcat dins els actes de commemoració de l’Any Llull. Entres les cançons més destacades, interpretades de manera magnífica pels set músics que conformen el conjunt, s’hi ha trobat ‘Veri dulcis in tempore’, ‘Dansse Real’ o la cançó sefardita ‘Mikdash’.\nLes diferents músiques han fet un recorregut espiritual per l’entorn de Rocamadour, Santiago de Compostel·la, Barcelona, Montpeller, París, Roma Gènova, Lió, Marsella, Avinyó, Nàpols, així com Xipre, Jerusalem, Armènia Menor i Tunísia. Tots llocs que visità Llull.\nEntre el assistents al concert s’hi han trobat els representants de l’àrea de Cultura de l’Ajuntament de Palma, així com Maria Isabel Ripoll, Comissària Autonòmica de l’Any Llull.


L’Ajuntament de Millars elimina barreres arquitectòniques per a facilitar l’accés als seus edificis municipals – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaInfraestructuresL’Ajuntament de Millars elimina barreres arquitectòniques per a facilitar l’accés als seus edificis municipals\n1 desembre, 2020 Redacción Infraestructures, La Canal de Navarrés, La Comarca, Millars, Secció 0\n“L’Ajuntament de Millars ha eliminat les voreres que hi havia en els dos accessos a l’edifici consistorial i ha canviat la porta d’entrada de l’accés ubicat en la travessia”, tal com ha informat l’alcalde del municipi, Ricardo Pérez.\n“Esta actuació arquitectònica (que complementa a la ja realitzada i consistent en la instal·lació d’un elevador per a salvar l’escala que hi ha en este segon accés) ha sigut possible a través de la concessió d’una ajuda de 13.023,45 euros de la Conselleria de Presidència, destinada a finançar actuacions que faciliten la millora de l’accessibilitat de les cases consistorials per mitjà de l’eliminació de barreres arquitectòniques”, ha afegit l’alcalde.\nL’obra ha sigut executada per la constructora local Laugalena, S.L.\n25 setembre, 2020 Redacción Covid-19, Infraestructures, La Canal de Navarrés, La Comarca, Millars, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoEl Forn Filiberto, tota una institució en Millars no ha tingut més remei que anunciar el seu tancament, ja que divendres passat després de l’inici dels preparatius per a donar la […]\nPost també disponible en: CastellanoEl VIII Circuit Trail València-Cajamar (CTV) ja té calendari oficial. Començarà el 11 de novembre a Cofrents i acabarà el 19 de maig a Gestalgar. Entremig, sis mesos de carreres recorrent […]


El Reus s'estrena com amfitrió a la Copa contra el CP Vic | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'encontre es disputarà a les nou del vespre i tancarà la fase dels quarts de final\n26 de Febrer de 2016, per Clàudia Bonet\nUn partit entre el Reus Deportiu i el CP Vic\nEl Reus Deportiu i el CP Vic (Osona) protagonitzaran l'últim encontre dels quarts de final de la Copa OK. Els reusencs s'estrenaran com a amfitrions a les 9 del vespre al Pavelló Olímpic de Reus. Els jugadors d'Enrico Mariotti intentaran derrotar al vigent campió de la competició per superar l'eliminatòria i classificar-se per a les semifinals.\nUn duel a l'alçada de la cita esportiva. El CP Vic, que es va classificar a la competició com a cap de sèrie, sortirà a defensar el títol per continuar amb la possibilitat de revalidar-lo. Els osonencs, que porten una trajectòria molt bona a la competició domèstica ocupant la segona posició, arriben a la Copa en un bon moment. Al davant, però, es trobaran amb un Reus Deportiu que vol aprofitar que la Copa del Rei es juga a la capital del Baix Camp, per deixar-la a la ciutat.\nEls reusencs no van aconseguir classificar-se a la Copa com a caps de sèrie i la irregularitat els ha acompanyat al llarg d'aquesta temporada, però els jugadors d'Enrico Mariotti volen mostrar la seva millor cara davant els aficionats roig-i-negres, que aprofitant que la competició es disputa al Pavelló Olímpic, s'acostin a donar suport a l'equip. Els reusencs i els osonencs ja s'han enfrontat dues vegades aquesta temporada, on els de Ferran Pujalte s'han acabat imposant. Tot i així, la Copa del Rei és una competició on tot és possible. Els aficionats de l'hoquei que assisteixin al Pavelló Olímpic saben que l'espectacle està assegurat.


Tremp inaugura el Pirineus Geological Open Museum, un museu de Ciències de la Terra a l’aire lliure\nEl conseller Calvet al Jardí de les Roques de Tremp\nVol apropar conceptes bàsics de la geologia i l'evolució de la Terra a la ciutadania, de manera senzilla i lúdica però amb rigor científic\nEl conseller Calvet al Jardí de les Roques de Tremp | Departament de Territori i Sostenibilitat\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; l’alcaldessa de Tremp, Maria Pilar Cases, i el director de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, Jaume Massó, van inaugurar aquest dissabte el Pirineus Geological Open Museum a la capital del Pallars Jussà. Es tracta d’un museu geològic a l’aire lliure que vol apropar a la ciutadania conceptes bàsics sobre la geologia, amb especial atenció a la pròpia del Pirineu, i sobre l’evolució de la Terra i de la vida. Tot plegat, de manera senzilla i lúdica però sense perdre el rigor científic. El museu és fruit de la col·laboració entre l’ICGC, l’Ajuntament de Tremp, el Gremi d’Àrids i també d’ajuntaments i particulars, que han cedit les roques que s’hi exposen. Les obres van començar tenir lloc durant el 2019 i han tingut un cost de prop de 235.000€, a càrrec de l’ICGC.\nEl museu s’estructura en tres àmbits: el Jardí de les Roques, l’Avinguda dels Temps Geològics i el Far. Així, el Jardí de les Roques s’ubica al Parc del Barranc del Joncar i exposa 13 blocs representatius de roques dels Pirineus corresponents a períodes geològics concrets, com ara columnes de basalt, pissarra o diversos tipus de roca calcària. Cada bloc disposa d’un faristol amb la seva informació bàsica. Aquest és el segon Jardí de Roques existent a Catalunya. El primer es troba al Parc Natural de l’Alt Pirineu, concretament a Rubió. Ambdós es complementen, atès que el situat al Parc Natural il·lustra períodes més antics, des del Cambrià fins al Triàsic, i l’inaugurat avui a Tremp, més recents, des del Triàsic fins a l’actualitat.\nL’avinguda dels Temps Geològics de Tremp | Departament de Territori i Sostenibilitat\nDe la seva banda, l’Avinguda dels Temps Geològics s’ha habilitat al Passeig Pompeu Fabra i reprodueix, mitjançant paviment de diferents colors, la Taula Internacional dels Temps Geològics. Aquesta taula és el marc de referència de les Ciències de la Terra en el qual s’inscriu i s’explica l’evolució del planeta. Combina una escala numèrica per mesurar l’edat de la Terra en milions d’anys i una escala en unitats de temps relatives que permet dividir aquesta edat en eons, com l’Arqueà, o en períodes, com el Cretàcic o el Juràssic, fins a l’actualitat. La Taula es completa amb l’apunt de les principals fites de la vida a la Terra en el seu període corresponent, com pot ser la formació de la Lluna, la desaparició dels dinosaures o l’aparició dels primers humans, entre d’altres. En conjunt, explica 4.600 milions d’anys d’història del nostre planeta. Al Passeig Pompeu Fabra s’ha construït una representació arquitectònica al paviment fent servir planxes de formigó tenyit de diferents colors, fabricades expressament, per identificar els diferents períodes, amb el nom de cadascun i les principals fites gravades en elles. L’inici de cada període es marca amb plaques circulars de bronze. La lluminària encastada en el paviment situa els moments en què es van produir les cinc extincions més importants de la vida a la Terra. Uns faristols informatius ajuden la ciutadania interessada a interpretar el significat de l’Avinguda dels Temps Geològics.\nEl Jardí de les Pedres de Tremp | Departament de Territori i Sostenibilitat\nUn cop fet el recorregut, el conseller Calvet va valorar que “és molt estimulant pensar que anem veient passar èpoques, tota l’evolució de la Terra, i que no és fins el darrer mig pas que apareix la humanitat, amb tot el que això ha significat”. En aquest sentit, va afegir que “aprofito perquè tots reflexionem que en aquesta intervenció humana ens hi juguem molt”. Calvet va recordar que “des del Goverm hem declarat l’emergència climàtica i estem fent accions per mitigar-la i per adaptar-nos-hi, però més enllà d’això n’hem de ser conscient entre tots”. El conseller va alertar que “només amb la nostra actitud com a persones i col·lectivament com a societat serem capaços que la història del nostre planeta no s’acabi en aquest darrer mig pas, quan ha aparegut la humanitat, sinó que pervisqui molts anys”.\nFinalment, el Far és una torre de 6 metres d’alçada i amb il·luminació nocturna, fabricada en acer, amb tres gabions o caixes enreixades omplertes de pedra seca. Se situa a la confluència entre el Jardí de les Roques i l’Avinguda dels Temps Geològics, com a fita que uneix ambdós espais. El museu es troba molt a prop del Centre de Suport Territorial que l’ICGC té a Tremp i complementa una zona que concentra en pocs quilòmetres quadrats un laboratori natural de primer nivell. És una àrea amb un gran valor geològic que permet, entre altres, explicar com es van formar serralades com la dels Pirineus. També s’hi troben altres elements que ajuden a explicar l’evolució de la vida, com per exemple, les restes fòssils dels últims dinosaures que van viure a Europa. El conseller de Territori i Sostenibilitat va posar en valor que tant el projecte del PGOM com la seu de l’ICGC i el projecte del Geoparc, “fa de Tremp la capital geològica del país”. “Tenir aquesta instal·lació de l’ICGC a Tremp ens permet projectar-nos com a país des de la geologia, des del coneixement del terra que trepitgem”.


SERVICIOS | Peronamovilidad\nQuè ofereix EMS, S.L.?\nEMS S.L. ofereix experiència i professionalitat en aspectes relacionats amb la mobilitat sostenible d’empreses i administracions, aportant solucions tècniques, formatives i jurídiques des d’una perspectiva multidisciplinar amb l’objectiu de solucionar els problemes dels nostres clients.\nPlans de mobilitat: implantació de plans de mobilitat i de ISO 39001 per organismes públics i privats.\nRealització de projectes: implantació de plans de Mobilitat Vial per a empreses, aplicant mesures correctores i formatives.\nSeguiment de les accidents de flotes i accions formatives de caràcter preventiu, així com el seguiment de la taxa d’accidents vials de la flota.\nRealització d’estudis sobre la política de vehicles d’empresa en relació a la selecció de la flota, evolució a vehicles eficients i reducció de la petjada de CO2.\nAssessors en seguretat per a agents locals: planificació i desenvolupament de cossos de seguretat, adequació i formació de plantilles, relacions de llocs de treball i tots els aspectes de seguretat adequats a les necessitats dels agents locals.\nFormació institucional: realitzar formació en aspectes de mobilitat, seguretat i en concret, seguretat vial per a institucions públiques i privades.\nPlans de formació per a personal de seguretat: dirigir, implantar i desenvolupar plans de formació per a personal de seguretat pública i privada.\nSeguretat vial laboral: impartit per l’equip d’EMS S.L.\nFormació sobre accidents in itinere i avaluació personalitzada de conductors reincidents.\nFormació de conductors de flota i prevenció d’accidents in mision, realitzant observacions, check and drive, conducció segura i eficient i conduccions en situacions límits i d’accions policials.\nJornades formatives “safety day” i cursos sobre la promoció de la seguretat vial a l’empresa.\nAssessorament i direcció lletrada: assessorament i direcció lletrada en processos judicials. Especialitzats en contenciosos administratius i procediments de reclamació per responsabilitat patrimonial.\nRedacció d’ordenances municipals: assessorament i redacció d’ordenances municipals, informes i dictàmens per a les administracions locals.\nAssistència jurídica: assessorament i defensa especialitzats en personal de seguretat, tant en conflictes d’àmbit personal com professional, amb el degut recolzament psicològic.


Sense fruir de l'estipendi: L'imperi contraataca\nAmb la recent reorganització del grup parlamentari de la CUP s'ha produït la incorporació de Mireia Boya a un dels seients de l'antic polvorí de la Ciutadella de Barcelona. Segurament, es podrien destacar diverses coses de la flamant diputada (i presidenta del grup parlamentari) Boya, tal com es pot intuir d'aquesta breu biografia de què ja disposa a la Viquipèdia, però el que m'interessa més ara és l'aspecte que justament se n'ha destacat més.\nDeclarada occitanista (com si ser occità i occitanista fos una mena de nafra o de manifestació alienígena), Boya mateix ha expressat la voluntat de fer servir l'aranès (la variant de l'occità que es parla a l'Aran) en les seves intervencions parlamentàries. En una situació de normalitat (etiqueta que cal fer servir amb totes les prevencions que calgui) això no hauria de ser notícia: l'occità és una de les llengües oficials de Catalunya segons estableix l'Estatut d'autonomia. Però, no ens enganyem, com que la situació no és normal, que Mireia Boya faci servir l'occità "amb normalitat" al Parlament sí que és notícia. I una notícia que no només ha desencadenat un torrent de comentaris, sinó que la qualitat d'aquests comentaris ens ofereix un exemple pràctic ben ufanós de la visió que l'imperialisme lingüístic hispà dispensa a les llengües minoritàries.\nLes reaccions a les notícies que en parlaven en mitjans digitals són prou eloqüents. Mirem-ne algunes mostres.\n- A La Vanguardia és on van aparèixer els primers símptomes de tolerància lingüística, de respecte i acceptació de l'alteritat: La nueva diputada de la CUP sólo hablará en aranés en la tribuna.\n- També en l'apartat dels comentaris (una gran aportació dels mitjans digitals a l'esperit crític, la correcció i l'enriquiment informatiu, com és sabut) d'aquesta notícia d'El Món, hi havia alguna perla com aquesta d'aquí sota.\n- Un digital espanyol, de perfil moderat, centrista, i tarannà obertament cosmopolita, de nom esdiario, dedicava aquesta peça a la cupaire aranesa, amb un títol tan suggeridor, que no em puc estar de reproduir-lo fotogràficament.\nHi ha altres frases en aquest, diguem-ne, article que convé reproduir tal com han estat perpetrades per prendre mides de la magnitud de la tragèdia (els ressaltats amb negreta són meus): "Por si no hubiera suficiente con el panorama actual, la formación antisistema ha colocado en el Parlament a una firme defensora de una Cataluña independiente con "dos idiomas propios"", "Cuando parecía que ya se había visto todo en el Parlament de Cataluña, un nuevo esperpento amenaza la política catalana más convulsa de los últimos años de la historia española" o "Mireia Boya, se ha colocado en el ojo del huracán al hacerse pública su intención de intervenir en el Parlament ya ni siquiera en catalán, sino en aranés u occitano".\nLa Mireia Boya mateix, per acabar amb aquest apartat il·lustratiu i tan edificant, difonia a través del seu compte de Twitter un nou recull de creatius comentaris motivats per l'anunci de l'ús de l'occità per part de l'ara diputada. Ressalto això darrer: Boya ha anunciat que faria servir l'occità; és a dir, encara no ho ha fet. Tots aquests esgarips es profereixen, per tant, des d'una postura de, podríem dir-ne, imperialisme (lingüístic) preventiu. Una mena de Minority Report supremacista, per entendre'ns.\nSi fem un capmàs de tota aquesta tirallonga de lladrucs imperials, hi trobarem ràpidament tota la nòmina de tòpics que han fet servir els forjadors de la ideologia que ha fet del castellà la llengua dominant. Segons tot el que aquí apareix, no s'hauria de parlar occità perquè és endarrerit (ergo, va contra la modernitat), costa diners, el parla poca gent, és esperpèntic, divideix... No en falta ni un.\nJuan Carlos Moreno Cabrera diu que la ideologia de l'espanyolisme lingüístic "intenta justificar el predominio o hegemonía del castellano a base de una supuesta demostración de que esta lengua es superior a las lenguas con las que convive", demostració que no s'aguanta per enlloc. I rebla que aquesta hegemonia del castellà "tiene que ver con la imposición de esta lengua, no con ninguna propiedad de ella que la haga superior a las demás lenguas con las que está en permanente contacto" (a la presentació de L'imperi de la llengua comuna. Guia de l'imperialisme lingüístic espanyol, cita recollida aquí).\nTot aquesta rècula de disbarats que suren cada vegada que es manifesta una alteritat lingüística a l'estat espanyol és fruit d'aquest punt de partida que presenta una llengua (la castellana) vinculada a un projecte polític nacional (l'espanyol) com a superior i única vàlida per a representar de forma legítima aquest mateix projecte; òbviament, doncs, té un caràcter excloent perquè exclou el que s'allunya del cànon, de l'única forma d'espanyolitat possible. O, per dir-ho en paraules de Xavier Díez, relega les llengües no castellanes i les identitats que hi van associades a la consideració d'heretgies del projecte nacional espanyol.\nAquest caràcter excloent no actua, per altra banda, per omissió: és marcadament etnocida i ha procurat, amb més o menys empeño, de forma més o menys explícita, l'extermini efectiu d'aquestes alteritats lingüístiques, culturals i/o nacionals. I, encara ara, ho sabem prou bé, aquesta ideologia "racista, excloent, imperialista, retrògrada, particularista i que recorre a les manipulacions més barroeres i descarades per assegurar-ne la justificació i acceptació" (de nou, Moreno Cabrera), és prou viva i prou arrelada en capes àmplies de la societat espanyola, i una divisa axiomàtica dels diferents models nacionalistes espanyols, ja sia ultramontà, ja sia més liberal, per fer servir la terminologia de Carlos Taibo. Una altra de les qüestions que ens ha de fer pensar si convé (és un dir) continuar immersos en aquest projecte i si, després d'uns 130 anys de provatures fallides de reforma, val la pena anar-ho intentant una vegada i una altra.\nPer reprendre el fil inicial, convé recordar que també "Catalunya s'ha de prendre l'occità seriosament"\nPublicat per Roger a les 19:49:00\nEtiquetes: Llengua, Nacional, política


Es manté l’ús del certificat per accedir als espais interiors i tancats de la restauració, als gimnasos i a les residències de gent gran, així com per accedir a l’interior o en espais tancats de l’oci nocturn i de les activitats recreatives musicals i culturals amb públic dret i possibilitat de ball\nEl Govern de la Generalitat ha aprovat, en el marc del Procicat, prorrogar durant catorze dies més les actuals mesures vigents per a la contenció de la Covid-19, que entraran en vigor aquest divendres 10 de desembre. D’aquesta manera, es mantindria l’ús necessari del certificat COVID per accedir als espais interiors i tancats de la restauració, als gimnasos i a les residències de gent gran, així com per accedir a l’interior o en espais tancats de l’oci nocturn i de les activitats recreatives musicals i culturals amb públic dret i possibilitat de ball. Aquesta decisió s’enviarà al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, atès que l’ús del certificat COVID requereix l’aval judicial previ.\nAprovada la vacunació als infants de 5 a 11 anys\nLa Comissió de Salut Pública del ministeri ha aprovat la vacunació contra la Covid-19 per als infants entre 5 i 11 anys. A finals de novembre, la vacuna de Pfizer als nens i nenes de menys de 12 anys ja va rebre el vistiplau necessari de l’Agència Europea de Medicaments perquè s'administri.\nEls nens i nenes rebran dues dosis, amb un interval de 8 setmanes. Així ho ha decidit la comissió. Es començarà pels infants més grans, és a dir, d'11 anys.


Catalan Arts: El programa ETEP publica els primers resultats del 2019 amb AKKAN i PAVVLA programats a festivals europeus\nEl programa ETEP publica els primers resultats del 2019 amb AKKAN i PAVVLA programats a festivals europeus\nEl programa europeu ETEP (European Talent Exchange Programme) ha publicat els resultats del primer semestre de 2019 sobre la programació dels festivals que en formen part. Aquestes primeres dades mostren una vegada més com el programa ETEP és una excel·lent iniciativa per la projecció internacional de les bandes que hi participen.\nEls contractes que han obtingut alguns dels artistes catalans que aquest 2019 formen part del programa ETEP en són bons exemples. El duo AKKAN ha estat confirmat al c/o pop Festival Cologne i al Iceland Airwaves, així com l’artista PAVVLA que també actuarà al Iceland Airwaves. A més, el grup Muyayo Rif ha aconseguit gira pels Països Baixos i nombrosos concerts a França, Itàlia i Portugal.\nEls festivals que segons aquests primers resultats més bandes han programat amb suport de l’ETEP són: The Great Escape (25), Iceland Airwaves (12), Sziget (12), Dour (9), Europavox (8), Haldern Pop (8), Les Nuits Botanique (8), by:larm (7), Paleo Festival Nyon (7), Roskilde (6) i Reeperbahn (6).\nEl programa europeu ETEP va sorgir l’any 2003 amb l’objectiu de facilitar l’intercanvi i la circulació d’artistes europeus entre els festivals d’Europa. Actualment hi participen 129 festivals de 37 països diferents. Des de Catalunya hi participen tres festivals: El Primavera Sound, que ha programat l'artista Flohio. El Mercat de Música Viva de Vic (MMVV), que ha programat els grups Michelle David & The Gospel Sessions i Gato Preto i el Festival VIDA, que ha programat el grup Fontaines D.C. Tots aquells en el marc del programa ETEP d'enguany.\nEl festival i mercat Eurosonic, que se celebra al gener a Groningen, Països Baixos, serveix de plataforma per reunir aquests festivals i donar a conèixer les bandes emergents europees que formen part del programa ETEP durant tot l’any. Aquest ha esdevingut un centre d’intercanvi i networking de primer nivell per al sector, i s’hi solen tancar molts dels acords de programació, intercanvis o convenis.\nTant a l’Eurosonic com a l’ETEP també hi participen activament 16 oficines internacionals d’exportació de la música, entre elles l’ICEC - Catalan Arts amb l’objectiu de donar suport als artistes catalans que s’hi presenten ja que és una de les eines més importants a nivell internacional per promocionar el talent emergent.\nA tot això, cal sumar-hi la bona feina dels professionals que assisteixen i treballen durant i després de l’Eurosonic per aconseguir aquests resultats.


Un 3,1%. Aquest és el creixement dels preus del lloguer en els últims 12 mesos a Barcelona i fins a desembre, segons el portal immobiliari Idealista. Per zones, on més es dispara aquest augment interanual és a Ciutat Vella, on es registra una pujada del 17,6%. En aquest sentit, el metre quadrat en aquest districte té un cost de 18,6 euros, mentre que a Nou Barris, amb un augment del 2,3%, és de 12,3 euros.\nCiutat Vella: +17,6% (18,6 €/m2)\nSant Martí: +8,9% (15,6€/m2)\nEixample: +6,7% (16€/m2)\nNou Barris: +2,3% (12,3€/m2)\nLes Corts: +1,3% (14,5€/m2)\nGràcia: +1% (14,9€/m2)\nSant Andreu: +0,9% (13€/m2)\nSants-Montjuïc: +0,1% (14€/m2)\nHorta-Guinardó: +0,1% (12,5€/m2)\nSarrià-Sant Gervasi: -0,1% (16,1€/m2)\nSegons aquest portal immobiliari, la regulació dels lloguers no estaria tenint efecte pel que fa a la contenció de rendes, que és el motiu pel qual la Generalitat va elaborar aquesta llei, amb la implicació del Sindicat de Llogateres.\nLa Generalitat constata un encariment dels lloguers\nLa Generalitat de Catalunya també certifica aquest augment dels preus del lloguer a Barcelona. En concret, durant l’últim trimestre de 2021 el lloguer mitjà s’ha situat en els 932,31 euros, gairebé un 3% més que en els primers mesos de l’any. De totes maneres, la despesa ha continuat sent inferior que al tercer trimestre de 2020, el primer amb la limitació en vigor i encara amb escàs marge d’efecte. En concret, des d’aleshores els lloguers han baixat 47,11 euros, de mitjana.\nQuan es va aprovar la llei, el setembre de 2020, el lloguer a Barcelona se situava en els 979,42 euros. A finals d’any va baixar un 4%, fins als 939,10 euros. El 2021 va seguir la mateixa tendència, amb una reducció del 3,6% (905,39€) durant el primer trimestre. D’abril a juny van seguir baixant, però menys; 2 euros amb 11 cèntims (903,28€). El tercer trimestre, i últim amb dades, mostra un encariment substancialment, fins als 932,31 euros.\nNo sembla que hi hagi una tendència clara a l’hora de quantificar l’efectivitat de la mesura de contenció de rendes. Es desconeix quin efecte ha estat generat efectivament per la regulació i quin pel context de la pandèmia, que ha causat una crisi econòmica a pràcticament tots els sectors econòmics. El que sí que es pot constatar és que no s’han signat menys contractes de lloguer, com pronosticaven alguns actors del mercat immobiliari. Aquest 2021 s’han signat més de 14.000 contractes cada trimestre, mentre que abans de la pandèmia en van ser 11.435, al primer trimestre de 2020.\nIdealista lloguers preus


A Cops amb la Vida: Reflexions genètiques\nPublicat a les 09:37\nA mi no m'agradaria saber-ho, perquè si ho sabés, tot i que podria aprofitar per viure més la vida, sabria que això tindria data de caducitat. I ja sé que també hi ha data de caducitat sense saber-ho, però no sé, almenys no ho tens al cap el que et passarà i tot això, i molt menys voldria saber si als meus fills els hi passarà això també, seria un doble patiment.\nSi les coses han de passar, doncs que passin, però sense saber-ho jo, almenys en malalties que no tenen solució.\nQue vagi bé Alepsi ;)\nNo cal saber que tens una malaltia incurable per intentar gaudir de la vida, aquesta senyora igual es pensa que patirà de Hungtinton i pot morir d'un infart d'aquí 2 anys o que l'atropelli un autobús la setmana que ve. La fatalitat pot estar a 5 minuts de distància, així que s'ha d'intentar assaborir la vida tot el que es pugui (o ens deixin).\nBenvinguda l'Alepsi dels posts llargs :)**\nque xungo de saber el teu destí!\net condiciona tota la vida, deixaras de fer moltes coses que poder no haguessis fet i en faras d'altres.\nJo prefereixo no saber-lo i encara menys els teus fills.\nUf... Suposo que si no estas en la situació no sé si t'ho pots imaginar... Vull dir que potser per aquesta dona li era millor saber si tindria o no la malaltia que no saber-ho. Per sort, crec que no he de patir per això.\nAra, que com bé diu en pd40, no cal saber que alguna cosa t'impedirà gaudir més endavant per fer-ho ara mateix.\nJo crec que s´ha d´aprofitar la vida perquè per tots té data de caducitat. Jo vaig amb el carnet de donant d´òrgans a sobre però no penso en morir-me demà però la vida té aquestes males jugades i no sabem que ens depara. Per tant aprofitem-la perquè no tindrem una segona oportunitat. Si a aquesta dona li ha ajudat saber-ho per millorar la seva vida doncs em sembla molt bé. Molt bon post!\nMai no sabem el que tenim fins que estem a punt de perdre-ho. Fa anys un fet va trasbalsar la meva vida de dalt a baix i vaig estar a punt de perdre ho tot. Ara podriem dir que ja estic recuperat, però le meves prioritats vam canviar molt.\nLa vida esta per viure, però quan ens en sobra la desaprofitem de mala manera.\nDons a això he arribat jo també, David... que tot i que sabem que tenim data de caducitat, no en som conscients del tot... i sembla que quan tens una malaltia d'aquest tipus se't fica més al cap... ai, no sé...\nÒbviament no cal, Pd40, però és de sobres sabut que molta gent que sap que s'ha de morir aviat respon d'una forma molt positiva i apren a gaudir molt més de la vida... jo al que venia era a dir que l'ideal seria que tots gaudíssim la vida i el dia a dia com si fos l'últim... no? Aix, em poso filosòfica i no hi ha qui em pari... xDDD\nDoncs jo sí el voldria saber, Marina... potser m'agobiaria al principi, molt possiblement, però jo crec que després aprens a relativitzar i... mira, que les coses mai no són tan importants. Que estem aquí per gaudir, cony!!! xDDD\nDoncs sí, Musa, tot això depèn de la persona. Probablement a una altra persona li hagués provocat una depressió enorme i pitjor tot... ai, és molt complicat, ho reconec. xD\nAl meu ex li agafava un calfred cada cop que jo obria el moneder i hi veia el meu carnet de donant d'òrgans... Cris. Jajajaja! De fet jo sempre li deia, que el que passava era que li recordava que tots tenim una data de caducitat... i ell es mig emprenyava... era tot un personatge! xDDD\nA això venia a referir-me, Xiluso, que sovint aquestes coses et fan canviar les teves prioritats... i acabes, per lo general, gaudint més dels petits moments...\nNo sé que respondre't. O sigui que aconsellaré un llibre: Si al atardecer llegara el mensajero de la Soledad Puértolas (d'altres llibres seus no em convencen, però aquest sí). Es planteja que passaria si la gent sabés quan s'ha de morir i... bé, no me'n recordo, però em sembla que s'escau al post.\nJo vull saber-ho tot.\ndepén de si tinc el dia cotilla o no... suposo...\ndepenent del dia no voldria saber res o voldria saber-ho tot...\nperò quina presió més absurda saber els problemes que se't venen al damunt i que són inevitables, no? ja arribaran quan hagin d'arribar, i els fills? també també...\nAixò és mol xungo. Està clar que no mola saber la data de caducitat perque vius pensant que només et queda X temps (com els presos conten els dies que queden de condena, però amb la diferencia que quan el marcador arriba a 0 no hi ha la llibertat). Però clar si saps que és una enfermetat hereditaria al 50% et pases el dia rallat pensant si la tens. I fen-te l'analisisi ho veus.\nNo sé que és pitjor, l'incertesa o saber-ho. És un dels casos en els que no m'agradaria trobar-me.\nRespecte lo dels fills. No ho voldria saber. Em sentiria fatal.\nI ells encara més. Imagina't el dia en que:\nArriba de classe el teu fill/filla amb 16-18 anys i li dius, "vine em de parlar" "tindràs una vida curta i t'anirás posant malalt apartir dels 30" Acabes de traumar els teus fills.\nNo sé tot plegat fa molt yuyu....\nSip Alepsi, les prioritats canvien i et dones compte de que tu vida anterior ha estat un son. Em portes a la memòria la peli "Mi vida sin mi". Em va impactar molt.\nMe l'apunto, Tirai!! Gràcies!\nDona, Candela, tot, tot??? xDDDD\nJa, esteve, jo crec que estaria igual. Depèn del dia que em pillés, però crec que al final acabaria per decidir saber-ho.\nEstà clar que el que hagi d'arribar, arribarà (fills inclosos... xDDD), però si ja t'avisen que quan facis els 60 començaràs a envellir a passes agegantades, vols dir que no aprofitaries més la vida? No sé, eh? És la pregunta que em porto fent des del dia de la classe... xDDDD\nExacte, Ulisses!!! És això! Viure amb la incertesa de si et tocarà o no és el que ha de ser mortal, crec jo. En cas que sàpigues una cosa així, que algun dels teus familiars porta un gen que té el 50% de possibilitats d'haver-te tocat, no sé si es podria viure amb això... suposo que sí... ai, jo què sé.\nEn quant a lo dels nens... jo potser sí que ho voldria saber, és el mateix, la incertesa ha de ser mortal, i si et diuen que no respires tranquila, i si et diuen que sí... en cap cas els hi diria a ells. Els deixaria triar un cop fóssin grans.\nDoncs m'apunto la peli, Xiluso. [Em sap greu si he tocat un tema delicat... :S]\na mi m'agradaria saber-ho, ara be no se com viure la resta de dies\nAlepsi, cap tema es delicat si te'ns saps riure d'ell. Que fariem sense el riure a la vida.\nvoler saber aquestes coses fot un yu-yu de collons!\nPer algú súper racional, com és el meu cas, sens dubte és molt millor saber-ho. Tenir aquesta informació per avançat i no tenir por a la mort és la millor manera d'aprofitar el temps que et quedi per fer allò que realment t'ompli.\nDifícil de dir...d'entrada crec que sí m'agradaria saber a què m'he d'enfrontar per saber fer-ho d'una manera determinada; pero com diu el pd40, el futur no està mai escrit, i demà pot ser un gran dia o el dia últim. Per això, aleshores, millor no pensar-hi i gaudir del que tenim. Ara bé, si mai hem diagnostiquessin una malaltia d'aquest nvell, ho vull saber tot de tot. I més.\nAixò és molt complicat de respondre. Perquè i si no ets prou fort per acceptar el teu destí i enlloc de positivisme caus en una depre de cal déu?\nA vegades l'ignorància és necessària. També és una pena que a la nostra societat no sapiguem "viure" i haguem d'esperar a que ens passi una desgràcia per aprofitar el que tenim. Potser aquí rau un dels grans problemes.\nJo crec que igualment vivim en la incertesa. No sabem que ens depararà el futur.\nTenir una determinada malaltia no vol dir que hagis de morir , tot depèn de la progressió i d'altres circumstàncies.\nTots en definitiva estem predestinats degut a la càrrega genètica. La diabetes , la hipertensió...no són hereditàries però si tenim antecedents, tenim més números... i a cada casa hi ha avis que si el sucre que si la pressió, les malalties cardiovasculars..ningú se n'escapa.\nConclussió: Gaudir de les petites coses mentre tinguem capacitat per decidir, mentre el cap i el cos vagin de bracet, mentre tinguem capacitat per sorprendre'ns , mentre....\n" La vida es una tómbola, tómbola..."\nBon cap de setmana Alepsi!\nCompletament d'acord, Mon!\nDoncs sí, Xiluso, la veritat és que fa temps que vaig aprendre allò de "a las penas, puñalás". xDDDD\nDoncs sí, Clint, i com apunten per aquí a dalt, tot depèn del moment, de la persona i... de la malaltia, afegiria jo... però vaja, el millor és no haver-s'hi de trobar! (què llesta sóc, eh?? xDD)\nVols dir que si tinguéssis aquesta informació per avançat tindries menys por a la mort, Ferran? Jo em considero també súper racional... però això no ho tinc tan clar... Admiro que tinguis tot plegat tan clar! ;)\nExacte, Veí. Jo no pretenc saber el dia de la meva mort, calla, calla, quin yuyu!!!\nPerò és això, amb les malalties d'aquest tipus... jo crec que tota informació és poca!\nJa, annatarambana, aquesta és la vessant perillosa de la informació... que molta et pot fer més "desgraciat"... I sí, aquesta reflexió última és a la que havia arribat jo, que és una pena que hagis de fotre't un cop per aprendre a valorar el què és viure sense mal....\nUna gran reflexió, Joana... de debó, no cal afegir més. :**\nNo, de fet no em caldria tenir aquesta info per no témer la mort. En realitat no em fa cap por ni em dóna cap yuyu, la mort. Suposo que és qüestió de viure la vida mirant de ser el més coherent possible, i ser feliç amb el que tinguis!\nMolta gent sabent lo de la malaltia es deprimiria i s'hi capficaria, aquesta dona, en canvi, s'ho mira pel cantó positiu. És d'admirar!\nSuposo que està bé saber les coses, però fins a cert punt. No crec que sigui necessari saber que en un futur patiras una malaltia molt fotuda per disfrutar de la vida, perquè llavors et condiciona en tot el que fas.\nA mi em va impactar molt la peli de la Isabel Coixet "Mi vida sin mi", que va d'això precisament, d'una dona a la qual li detecten una malaltia i vol viure la seva vida al màxim. A la peli hi surten reflexades les seves emocions i sensacions. Si teniu oportunitat, mireu-la, que val la pena.\nJo prefereixo no saber el que em depara el futur! Bueno, en el cas que sigui una cosa que pogués canviar... però llavors si no la pogués canviar em sentiria malament i llavors... nono! prefereixo no saber res de res!\nmmmmmmm........ no hi ha mainada per aquí, oi?\nsom tots adults?\nval... doncs.... els reis.... són els pares!!!!\npel que fa a saber: si es pot saber, si es pogués saber tot (data de caducitat, forma de morir, desengans a patir....) ho voldria saber tot. Si saps a què t'has d'enfrontar... pots decidir com enfrontar-t'hi, o com fugir. Però la decisió és teva.\npel que fa als fills (jo, que en tinc): si no saps què transmets... és evident que has d'acceptar les conseqüències dels teus actes libidinosos. I ser-ne responsable.\nSi saps, com en el cas que exposes, que les probabilitats matemàtiques són del 50%... jo no tindria cap dubte a fer-me la vasectomia.\nEm sembla totalment injust pels fills condemnar-los sabent-ho, a una malaltia. I em sembla inconscient, irresponsable i abominable, perpetuar una transmissió genètica. Algú podria entendre que un portador o malalt de SIDA concebés un fill, sabent que patiria la malaltia?\nI perdona que m'allargui i enceti, si vols, una variant:\nImagina que ets prou conscient que tens una malaltia hereditària i decideixes no tenir fills biològics. Adoptaries un fill amb una malaltia hereditària, sabent per exemple, que mai arribarà a adult?\n(ja sé que és una putada la pregunta... però tu tampoc t'estàs de res, no?)\napalis........ petons i llepades trasçandents!!!!!!!!!!!!\nDoncs sí, Ferran, trobo que és una forma molt saludable de viure la vida. Però no sempre és fàcil...\nEfetivament, Joan Marc, això pensava jo. Que la dona aquesta em va deixar al·lucinada per la fortalesa que transmetia...\nÒbviament, La Xica, per molt que la persona es sobreposi a la futura malaltia, suposo que allò deu ser un fantasme que et deu torturar tots els dies.... m'apunto la pel·lícula, si puc me la miro! ;)\nPerò si és una cosa que pots... encarar amb "dignitat", ^eMMa^? És complicat, certament...\nHome,Gatot!!! Jajajaja! No cal ser tan dràstic, no caldria una vasectomia, amb una inseminació artificial, seleccionant un espermatozou sa, ja n'hi hauria prou!!! Jajajaja!\nEn el cas de la dona del vídeo, va saber lo de la malaltia després de tenir els fills... ja no tenia volta enrere, amb això. Però sortia una altra parella que ho sabien des del principi i parlaven sobre els dilemes que els suposava quedar-se embarassats. Al final, crec que decidien arriscar-se, en plan loteria, cosa que, sincerament, trobo bastant... lletja... però clar, aquí cadascú és lliure de fer el que vulgui....\nEn quant a la pregunta... bufffff... chungu, eh? A veure, òbviament tots voldríem com a fills als nens dels anuncis. Però si tingués la oportunitat de donar-li a un petitó la possibilitat de viure els seus pocs ans de vida envoltat d'una família que l'estimés... doncs potser m'ho pensava (m'he llevat amb la vena kumba, ja ho sé, ja.... xDDDDD).\nLa vida es com es i poder tens una malaltia que et dona 3 mesos de vida, però demà baixes al carrer i un autobus t'atropella i et mors...llavors que?\nMés val viure el dia a dia, com si fos l'últ dia que passaràs aqui (amb això no vull dir que sexe, drogues i rock'n' roll...que bueno, esta guai, però no sempre).\nDe totes maneres jo si voldria saber-ho, suposo que em pendria les coses d'una altre manera i la poca paciencia que tinc amb algunes persones canviaria, no se, el meu cap avui està per d'altres sentiments, sorry, jejejejeje.\nla mort no saps mai on te la trobaràs. Més val que disfrutis del que fagis sense preocupar-te per quan et cridarà\nDoncs suposo que depén de com siguis està bé saber-ho o no: si ets pessimista de mena, millor que t'ho estalviïn, és clar. Si no ets ni pessimista ni optimista... ostres, és complicat respondre aquesta pregunta.\nJo crec que algú que és capaç d'afrontar així una malaltia és que ha viscut una vida força feliç o que té un punt de vista molt positiu de totes les adversitats. Generalment, les adversitats es veuen com a positives quan es miren des de la distància (però cap al passat, no cap al futur).\nEn teoria, crec que jo també preferiria saber-ho, però com diu en pd40, realment un pot morir de moltes coses diferents i preveure com estaré quan arribi als 70... ara queda tan llunyà (i a vosaltres encara més) :P\nPS Per cert, petonets, Alepsi :***\nDoncs sí, Jo Mateixa, això és l'ideal, viure al dia, i mira si hi ha sexe i rock'n'roll millor que millor (tema drogues no, eh? xDDD)\nSí, Robertinhos... la gràcia està en el camí a fer, més que en l'arribada... de fet l'Efe ho diu bastant millor en el seu últim post... xDDDD\nnur!!!!! Jejeje! Quant de temps! ;)\nDoncs sí... és complicadeta, la cosa, però si més no, fa reflexionar, que ja tocava que se m'estaven quedant les neurones atrofiades! xDDDD\nJudas Mendoza ha dit...\nHome, el coneixement ens farà lliures. Com als milions de malalts de sida(excepte al tercer món, on les coses van com anaven aquí fa 20 anys, és a dir, molt malament) saber-ho és una gran passa per a poder equilibrar la teva vida i viure amb el màxim de qualitat.\njudas mendoza és en grass-shopper. M'he oblidat de tancar el compte de mon pare.\nJo ho deixo tot ne mans del destí... És més dibertit tenir "sopreses" (enkara k no siguin agradables) i et fas mes fort intentant superar els cops k ja saber-ho d'avantmà i mentalitzar-se.\nKin rollo no?\nCARPE DIEM TU!\nm´ha agradat molt aquest post.\nMira per on !\nA mi em va passar una cosa.\nA qui no, oi ? XDDD\n..una vegada, penjat en una paret a la muntanya, em pensava que no m´en sortiria per explicar-ho. Quan estava allà dalt em vaig maleïr els òssos. Primer de tot per haver-hi pujat (ja ho sé, massa tard), i segon, per no haver aprofitat més el temps i gaudir de tot el que ens ofereix la vida quan tocaba de peus a terra.\nFinalment no va ser res, bufffff. Me´n vaig poder sortir jo solet, però cagat a les calces, això sí\nI res, des d´aquell dia que intento disfrutar sempre amb el què faig, i fer disfrutar als altres. Tal com hauria de ser, no ?\n...però a vegades se´ns oblida.\nPer altra banda, no sé fins a quin punt saber el codi genètic (i en aquest cas, el futur) dels teus fills, és apropiar-te de la seva intimitat. I si ells no ho volien saber ? I si volien que ningú més ho sabés ?\nAquí la mare crec que s´ha passat de rosca. A cadescú lo seu, i els fills, quan siguin més grans, ja faran el que voldran. Altra cosa seria si hi hagués un tractament disponible. Llavors si que s´hauria de seqüenciar el gen i d´actuar com abans millor.\nEm sembla a mi, vaja....\nGrass... he flipat amb el nou nom! xDDDD\nEstà clar que saber que tens una malaltia de la que pots paliar-ne els efectes és fantàstic... així no t'agafa per sorpresa, clar... però en aquest cas... és més complicat, perquè no hi ha cap tractament, de moment, que palii els símptomes... ains... què complicat, tu!\nyrun... jo també, clar! Jajajaja! Jo el tema aquest de les boles del futur, passo, eh? xDDD\nPerò clar, a la meva família no hi ha antecedents d'una malaltia genètica d'aquestes característiques (gràcies a Déu, diga-li Déu, diga-li energia), i és més fàcil parlar quan la cosa et passa de lluny... no?\nÉs que quan veus la mort tan a prop, ojoporojo, aprecies més tot plegat... a això venia jo, a fer una crítica sobre la societat actual (sí, ja sé, que ho he fet molt tangencialment), que necessita una hòstia per a ser feliç... (així a grans trets, eh?) xDDD\nOstres, aquest cap de setmana no he mirat els blogs... i aquest post teu és dels que fa pensar, eh? El que volia dir ho ha explicitat millor que ho hauria fet jo el Gatot: conec parelles que s'han arriscat a tenir fills sabent que podrien transmetre'ls una malaltia degenerativa... No sóc ningú per jutjar ningú, però em sembla una temeritat increïblement egoista... per no parlar d'un delicte. Digueu-me radical, però hi ha moltes maneres de tenir fills, i els fills es mereixen, a priori, tenir les mateixes oportunitats que qualsevol altre quan són a la casella de sortida. La vida ja repartirà cartes i serà tan justa o injusta com sigui, però no haurem tret els asos de la baralla a priori.\nPel que fa a la teva pregunta.... sempre dic que sí, que jo ho voldria saber. El que no tinc clar és si saber que la petaria d'aquí a X temps m'obligaria a viure la vida, a gaudir-la, com diu aquella senyora, o bé sentiria una ràbia incontrolable, d'aquelles que et provoquen impotència (de la mental, vull dir), i no et deixa fer res. Difícil pregunta, sí senyora!\nP.S.: Espero en candeletes el teu article científic!\nP.S. 2: Jo també recomano el llibre de la Puértolas, l'única novel·la d'ella que val la pena.


Avís Legal - Càmping Els Roures\nEls Roures » Avís Legal\nIdentitat: CÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL\nAdreça: Avinguda El mariner, 34-36, 17864 Sant Pau de Segúries\nInscrita al Registre Mercantil de Girona – Llibre 0, Tom 603, Foli 58, Fulla GI-11647, Inscripció 10\nLa totalitat del contingut d’aquest lloc web, ja siguin textos, imatges, sons, marques, logotips o altres elements, així com subestructura, disseny, combinacions de colors o forma de presentació dels materials, estan protegits per drets de propietat industrial i intel·lectual que l’usuari d’aquest lloc web ha de respectar. No és lícita la seva transformació o alteració, comunicació pública o qualsevol altra forma d’explotació per qualsevol procediment sense l’autorització expressa de CÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL.\nEncara que CÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL actua amb la màxima diligència possible, es pot donar el cas que alguna dada o informació no estigui del tot actualitzada en el moment que l’usuari del lloc web el consulti. Per això, les informacions que es presenten en aquesta web tenen una funció orientativa i no obliguen a CÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL.\nCÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL no serà responsable de la informació que es pugui obtenir a través d’enllaços inclosos en la seva web.\nCÀMPING CARAVANING ELS ROURES SL es reserva la facultat de realitzar, en qualsevol moment i sense necessitat de preavís, modificacions o actualitzacions de la informació i de qualsevol dels elements que integrin el disseny i configuració de la pàgina web.


M'agrada (m'encanta) la pel·lícula que XXY és, però encara més m'encanta la que no és. No és la mediocritat convencional que Hollywood hauria perpetrat amb aquest mateix punt de partida. La cosa mereix una reflexió: si la pel·lícula té una idea central és sens dubte la por a ser diferent, a no encaixar en els esquemes sexuals establerts. No cal dir que el cinema de Hollywood o el dels seus imitadors espanyols, francesos, etc. no només ha interioritzat aquesta por sinó que l'ha digerida i el producte d'aquesta digestió és la mediocritat calculada, les pel·lícules fetes per i per a ximples, totes tallades pel mateix patró estil·lístic. M'agradarà una pel·lícula sobre el dret a decidir la pròpia mort quan se'n faci una que escapi a aquests esquemes (no Mar adentro); igualment amb el genocidi de Rwanda, Txetxènia, l'Iraq, la transexualitat o els extraterrestres.\nI ah nois (i noies), on triomfa XXY és on ni aquest ni cap altre blog no podem explicar. Ho sento. Vés a veure-la que tampoc no és tan car el cinema. Perquè els blogs quan fem comentaris de cinema imitem la premsa, i el que hauríem de fer és poesia. Perquè les pel·lícules bones tenen bona poesia, i això és el que no puc explicar. Ho puc insinuar: aquest mar fantàstic que envolta la casa dels protagonistes; la mateixa casa, gairebé una illa; aquestes mirades adolescents que per moments ens podrien transportar a Fucking Åmål (Lukas Moodysson, 1998), tot i que sense les seves rialles i el seu esperit pop (Moodysson encara no s'havia esgarriat); o en un contrapunt perfecte als silencis de La niña santa (Lucrecia Martel, 2004).\nPerò no et recorda res, aquest mar? No hi surt de dins una veu que et convida a endinsar-t'hi? No hem vist abans onades com aquestes trencant a l'Uruguai? És clar que sí, aquella obra mestra del 2004 anomenada Whisky, també passava en terres uruguaianes i en un moment donat ens feia arribar al mar de Piriápolis, Maldonado, Uruguai, on IMDB ens confirma que han estat rodades les dues pel·lícules. És un gran encert. És la millor metàfora possible d'allò que està passant pel cap de la protagonista.\nJuan Pablo Rebella i Pablo Stoll amb Whisky i ara Lucía Puenzo amb XXY han donat a aquest indret un lloc per sempre en la història del cinema.\nPerò no n'hi ha prou amb que els escenaris siguin bons; hi ha infinitat de pel·lícules situades a un bon escenari i que no en saben fer res. Cal donar l'espai i el temps adequat a cada cosa. Som afortunats perquè a Lucía Puenzo sembla que li interessa trobar l'equilibri entre una narrativa més tradicional i la poesia que busquen (i no sempre amb encert) Recha, Guerín o a la seva manera Hal Hartley.\nCom passa a totes les arts hi ha qui es conforma en fer allò que ven, o allò que li han ensenyat, i qui va a buscar camins nous. Amb més o menys talent (penso que Lucía Puenzo, si l'èxit no li puja al cap, ens pot donar moltes coses bones; d'ella només sé que a part d'aquest primer llargmetratge va participar al guió de La puta y la ballena, dirigida pel seu pare Luis Puenzo) però amb el compromís de fer quelcom original, una obra amb personalitat pròpia, i amb la força i l'atractiu d'allò més autèntic. Perquè potser XXY no és tota ella una obra mestra, però té alguns moments perfectes fets de mirades i silencis, on la veritat brilla sense necessitat de ser pronunciada.\nNo m'he aturat encara a comentar les grans interpretacions que trobem a XXY. El gran Ricardo Darín, que està excel·lent com sempre (és cert l'actuació de Ricardo Darín consisteix sempre en ser Ricardo Darín, però també és cert que està molt bé ser Ricardo Darín; em passa com amb Ferran Carvajal), en aquesta pel·lícula fa com Bojan Krkic, que té pocs minuts però intenta aprofitar-los el millor possible. Una menció especial mereix l'adolescent Martín Piroyansky, una excel·lent tria per al noi que queda fascinat (comprensiblement) per la vitalitat i la sensualitat d'Álex. I no una menció sinó un llibre sencer mereixeria Inés Efrón. Mai no agrairem prou l'elecció feta per a aquesta protagonista. Amb pocs segons en té prou (el notable guió hi ajuda, és clar) per fer-nos conèixer aquest pou de turbulències que és Álex, i al cap de poc ja estem convençuts que l'estimaríem tal i com està, que no fa falta canviar-li res. Jo t'estimo si véns i si vas, si puges i si baixes i no estàs segura del que sents, de què vols escollir o de si cal escollir res.\n Una associació de gent amb la síndrome de Klinefelter o síndrome XXY ha criticat el títol de la pel·lícula perquè duu a la confusió: les persones que pateixen l'anomalia cromosomàtica amb aquest nom no presenten trets físics femenins com sí que ho fa la protagonista; i simètricament, les persones intersexuals normalment ho són sense anomalia cromosomàtica, és a dir, que la seva composició cromosomàtica és o bé XX o bé XY. Naturalment l'associació té la raó científica, però no cal ser Einstein per adonar-se que el títol és una metàfora artística, no una diagnosi mèdica.\n2008 Cinema Lucía Puenzo


Joc Carnaval: Hidden Alphabet en línia. Juga gratis\nJoc Carnaval: Hidden Alphabet en línia\nJocs Jocs de lògica Jocs per nens Cerca material Lloc buscant Pantalla tàctil html5 androide\nCarnaval: Hidden Alphabet\nEn aquesta imatge acolorida mostra de dues bufó a l'elegant abric de molts colors que van desaparèixer en algun lloc les lletres de l'alfabet anglès. Tingueu molta cura per trobar-los i tornar al lloc en l'alfabet. Va treure el cap a la imatge, potser un parell de lletres que es troben en les copes de carnaval i el bukovki resta es troba al llarg del perímetre d'una cara de pallasso alegre. Totes les lletres són de color original, que no es repeteix. Executar ràpidament les recerques, ja que el temps és molt limitat - a la recerca donat només uns minuts.


Ripoll, una vila turística - latira\nlatira / Comarca / Història i país / Ripoll, una vila turística\nRipoll, una vila turística\nPublicat el 18 d'abril de 2022\nRipoll començà a ser un lloc de repòs i d’estiueig des de mitjan del segle XIX. Bona prova d’això en són les dues cases, conegudes popularment com les Torres, que Jaume Torrents i Eudald Illa van fer edificar a la carretera de Barcelona entre el 1850 i el 1856.\nL’embranzida definitiva, però, va coincidir amb l’arribada del ferrocarril el 1880, la construcció de la carretera de Vic i la restauració de l’església i el claustre del monestir (1886-1893). El cenobi esdevingué l’element propagandístic de Ripoll per excel·lència, fent que artistes, literats, músics i polítics coneguessin alhora altres atractius de la vila, principalment les fonts i els passejos. Davant d’aquests al·licients, no és estrany que hi hagués qui creia, l’any 1887, que Ripoll podia convertir-se en un petit Lourdes.\nFins a la Guerra Civil Espanyola, la població va ser freqüentada a l’estiu per membres de la burgesia barcelonina, com era el cas, per exemple, de les famílies Amatller, Curto o Ducloux. Les famílies Alòs-Dou i Siqués van construir-hi sengles cases d’estil modernista. Un altre col·lectiu que també feia estada a Ripoll eren els familiars dels industrials forans que hi tenien establerta la fàbrica tèxtil.\nUns turistes davant la portalada romànica entre el 1900 i el 1910. Autor desconegut. Col·lecció Agustí Dalmau.\nA més, venien nens de Barcelona per a participar en la colònia escolar que anualment organitzava l’Ajuntament d’aquella ciutat. El principal motiu de l’estada era fer salut, i per això realitzaven sortides a les fonts i a altres paratges. També prenien part en activitats culturals. Els anys deu van ser el moment àlgid de les colònies.\nEl juny de 1932 es constituí el Sindicat d’Iniciativa per al Foment del Turisme, amb el propòsit de potenciar el turisme a la vila i recuperar les fonts més emblemàtiques. Alhora, Ripoll havia de ser una de les seus d’una futura estructura turística de Catalunya. Malauradament, aquests plantejaments es van estroncar en esclatar la guerra.\nNo va ser fins al principi dels anys cinquanta quan tornà a haver-hi un interès per promoure Ripoll. El juliol de 1954 l’església i el claustre del monestir tingueren prop d’un miler de visitants de diverses nacionalitats. Si bé venien turistes, no existia un pla d’actuació consensuat per donar a conèixer els atractius locals.\nPer tal de solucionar-ho, el setmanari El Ripollés proposà, l’any 1956, la creació d’una junta local de turisme i també que es fessin gestions a nivell estatal per tal que Ripoll fos declarat punt d’interès turístic. Els resultats no van ser, però, immediats.\nRipoll entre el 1906 i el 1911. Autor: Jesús Mauri. Col·lecció Agustí Dalmau.\nL’any 1962, Josep M. Anglada i d’Abadal —un vigatà resident a Ripoll—, tenia en ment crear un patronat ripollès d’iniciatives culturals i turístiques que, entre altres objectius, havia de posar en valor el potencial de la comarca. El vessant turístic no va reeixir i l’entitat, sota el nom d’Agrupació Ripollesa d’Iniciatives Culturals (ARIC), se centrà únicament a programar activitats culturals. El 1967 se celebrà el fòrum Ripoll i el turisme, Ripoll i els turistes, i dos dels seus membres impulsaren la fundació, aquell mateix any, del Centre d’Iniciatives i Turisme (CIT).\nAquesta entitat organitzà diverses accions per donar a conèixer el nom de la vila: una fira de plantes i flors naturals, un concurs de guarniments florals, un concurs musical i la Festa Nacional de la Llana. El 1968 començà a funcionar el servei de teleguia, essent Ripoll el primer lloc de l’Estat espanyol on es va instaurar. El Casament a Pagès s’incorporà a la Festa de la Llana l’any 1971.\nA partir de 1968, el CIT convertí la marca Ripoll, Bressol de Catalunya, basada en el passat medieval de la vila, en un reclam turístic.\nEl Centre d’Iniciatives i Turisme (CIT) es troba, avui, a l’antic edifici del Museu Etnogràfic de Ripoll, a l’Església de Sant Pere.\nQuan era cambrera de Masters…\n25 qüestions a… Maria Roura i Jesús Ballesteros, de Can Roura


Els antiavortistes decideixen constituir-se en associació\nEl grup ProVida té suficients afiliats per engegar i ja prepara els estatuts\nL’anunci de la creació de l’associació ha fet que persones contràries a l’avortament hagin manifestat la voluntat de participar-hi\nUna manifestació reivindicant el dret a la vida en totes les seves fases.\nActualitzada 29/01/2019 a les 12:44\nAdnorra la Vella\nAL’associació ProVida tira endavant en haver aconseguit un nombre suficient de persones que s’han mostrat interessades que es creï. L’anunci respecte que s’estava negociant la possibilitat d’organitzar un grup antiavortista, fet pel Diari, va derivar en el fet que diverses persones es posessin en contacte per donar suport a la iniciativa. Els impulsors, segons va explicar l’ex-conseller general Simó Duró, s’han marcat com a primer objectiu el desenvolupament de la part legal i administrativa. El primer pas és la creació dels estatuts de l’associació. Un cop estigui enllestida tota la part de tràmits es passarà a engegar la fundació de l’associació amb una assemblea en què, segons altres fonts, hi hauria el grup de persones que s’ha manifestat i al mateix temps es convidaria qualsevol ciutadà pro vida perquè s’hi afegís. Els impulsors volen deixar clar que no és una associació vinculada amb l’Església, sinó que agrupa gent favorable a mantenir el precepte constitucional de defensar la vida en totes les seves fases.\nSimó Duró va ser molt crític ahir amb el comportament dels liberals envers Alfons Clavera per ser antiavortista. L’exconseller va qualificar l’interrogatori a Clavera sobre les seves creences com a “inquisitorial i propi del segle XII”. Cal recordar que Clavera va dimitir com a president del comitè liberal d’Escaldes després que se li comuniqués que amb la seva ideologia pro vida no podia tenir un paper destacat en les eleccions, perquè xocava amb el posicionament obertament avortista del Partit Socialdemòcrata, amb el qual els liberals van junts a les eleccions. El pressing va anar més enllà amb preguntes respecte a si es mantindria contrari a l’avortament si la seva filla es quedés embarassada després d’una violació. Clavera va haver de respondre a aquest exemple aplicat als altres dos supòsits: malformacions del fetus i risc per a la mare. El partit, segons el desenvolupament dels fets, ha fixat que els membres que siguin pro vida no poden formar part de la llista de precandidats per evitar que durant la campanya es facin evidents les contradiccions en aquest tema entre part dels afiliats liberals i la posició oficial socialdemòcrata.\nMés ganes de tirar endavant\nSimó Duró va indicar que l’episodi de Clavera els ha donat encara més ganes de tirar endavant l’associació en defensa de la vida en totes les seves fases. L’exconseller va remarcar que no es plegaran a una espècie de dictadura del pensament unidireccional i que estan perfectament legitimats per defensar un dels preceptes claus de la Constitució andorrana. Alfons Clavera també és un dels promotors de l’associació ProVida des del primer moment i mai no ha amagat en els vint anys de carrera política la seva oposició a l’avortament. Els liberals havien intentat descobrir si l’advocat era un dels impulsors perquè consideraven que si aquest fet es fes públic durant la campanya electoral provocaria un problema important amb els socialdemòcrates. Sent el president del comitè liberal d’Escaldes i impulsor de l’associació ProVida s’entraria en una contradicció amb els socis socialdemòcrates i per tant se’l va forçar, amb el qüestionament de les seves creences, a presentar la dimissió.\nCOMUNICAT LIBERAL FIRMAT PER CLAVERA\nLiberals d’Andorra va enviar ahir al vespre un comunicat signat per Jordi Gallardo i també per Alfons Clavera en què s’explicitava que la renúncia d’aquest últim a presidir el comitè liberal d’Escaldes “ha estat una decisió personal que en cap cas ha estat imposada pels càrrecs del partit”. Un comunicat que, segons ha pogut saber el Diari, partia d’una reunió a la qual Jordi Gallardo i el conseller liberal al comú escaldenc Marc Magallón havien convocat Clavera. Gallardo i Magallón li van demanar de signar el document (li haurien presentat dues versions) i Clavera hauria accedit per tancar la polèmica. Però abans els va expressar les queixes per les formes com els companys l’havien tractat pel seu posicionament pro vida.\nL'ASSOCIACIÓ VOL QUE ELS PARTITS DIGUIN CLAR QUE AMB AVORTAMENT NO HI HA COPRINCIPAT\nEl grup ProVida té com un dels objectius aconseguir que els partits polítics que es presentin es posicionin clarament sobre quina és la seva postura envers l’avortament i què pensen fer en cas que guanyin. El grup creu que és obligatori que totes les formacions que concorrin als comicis es posicionin en un dels debats claus de la campanya. En la mateixa línia, el grup pretén que no es menteixi a l’electorat amb afirmacions com la que ha fet el Partit Socialdemòcrata respecte que és possible despenalitzar l’avortament i mantenir el Coprincipat. El grup ProVida instarà tots els partits que diguin la veritat i expliquin a la ciutadania que aprovar l’avortament comportarà la renúncia –tal com ha comunicat diverses vegades el Vaticà– al Coprincipat episcopal i per tant desapareixeran les figures dels caps d’Estat perquè formen part d’una institució indivisa.\nL’associació considera que els electors han de tenir tots els elements per decidir el seu vot coneixent l’escenari en cas que guanyi una formació o una altra. Respecte dels liberals, el grup també pretendria que expliquin què passaria en cas que al referèndum que proposen sobre l’avortament guanyés l’opció de la despenalització. El grup incideix que el resultat seria el mateix: desaparició de la institució del Coprincipat i del model d’Estat. I haurien de dir quin model volen.\ni aquesta foto d'aquest grup de bledes d'on ha sortit, això no es andorra !!! buff,!!!no es pot caure mes baix!!\nHardcore rape va dir..És alliberament matar? És alliberament acabar amb la vida d'un ésser humà? Enganyar la dona indicant-li que l'avortament és "el seu dret" és violència perquè se li menteix, se li indueix a cometre un crim, a portar el pes de la seva decisió per a tota la vida. Això no és llibertat, és coacció.\nés legitim prohibir,castigar i posar en perill la vida de les dones per una qüestió de fe?\nEing....? va dir..Algú entén alguna cosa ....? fins als animals defensen als seus cries, fins i tot amb la seva pròpia vida .....\nAixò que dius no és cert.\nAlgú entén alguna cosa ....? fins als animals defensen als seus cries, fins i tot amb la seva pròpia vida .....\nPer un costat, pretenem que "qualsevol" ens representi com a Cap de Govern i per l'altre, parlem de dret a la vida, família, cristianisme, pràctica catòlica i valors tradicionals. El primer que s'ha de ser a la vida, és conseqüent amb un mateix i el diable no ens pot continuar donant el sermó, encara que ens pagui bé!. Venuts!.\n#26 TRAMVIA BLAU\nA vegades penso que el mòn sencer necessita un reset.Un reinici com un ordinador.\nEstic al.lucinant! Que bona gent q sou tots! Q bé defensar la vida! Espero q els vostres comportaments diaris vagin acord amb els vostres pensaments. Que sou tots uns hipòcrites! Uns cop neixen els nens us importa tot una m...! Fanàtics és el que sou! Homes decidint sobre el cos de les dones... aquest país no entrara nai a la UE amb aquesta mentalitat.\n#24 Hardcore rape\nÉs alliberament matar? És alliberament acabar amb la vida d'un ésser humà? Enganyar la dona indicant-li que l'avortament és "el seu dret" és violència perquè se li menteix, se li indueix a cometre un crim, a portar el pes de la seva decisió per a tota la vida. Això no és llibertat, és coacció.\n#23 karlitos (The clod i shoping time.)\nThe subject of abortion in Andorra is an off-topic and has no place in the Andorran constitution, a topic that can lose the privileges of a Principato where education is funded by Spain and France. If they want to abort, they go to countries where it is legal.\nÉs un debat hipòcrita, acceptem la pildora de l'endemà, que és un abortament quimic, i el Govern ho aprova, el bisbe també, i els provida no es queixen. I en canvi, si la vida de la mare està en perill o ha sigut violada, o el fetus te malformacions, ah no! Ara no toca!


Hotel Stadt Coblenz Fachbach Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Fachbach\nHotel Stadt Coblenz\nVeure tots els 2 allotjaments a Fachbach.\nKoblenzerstrasse 16, Fachbach, Fachbach, Alemanya, 56133 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nBasada en 275 comentarisVeure el que han dit els hostes\nTransport públic a 710 m\nComfort Double Room with Waterbed and Balcony\nMés informació sobre Hotel Stadt Coblenz\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Stadt Coblenz és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Fachbach. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Stadt Coblenz també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Fachbach. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com express check-in/check-out, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, premsa, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Camp de golf (a 3 km), pesca, massatge, esports d'aigua (no motoritzats) de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Fachbach, faci de Hotel Stadt Coblenz la vostra llar.\nCal que informeu el Hotel Stadt Coblenz de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


El Dr. Jordi Vilaró rep el Premi June Nystrom 2017 | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nEs tracta del màxim reconeixement del Col·legi Oficial, i ha estat atorgat al Dr.Vilaró per la seva trajectòria professional. La cerimònia de lliurament va tenir lloc el passat 15 de setembre en el marc dels actes de la Nit de la Fisioteràpia.\nEl Dr. Jordi Vilaró és fisioterapeuta, professor titular de Fisioteràpia Cardiorespiratòria a la Facultat de Ciències de la Salut Blanquerna-URL i està acreditat com a professor investigador per l'AQU. LA seva trajectòria professional està estretament vinculada a les malalties respiratòries i cardíaques, essencialment en programes d’entrenament i activitat física per a malalties cròniques. És autor de nombroses publicacions científiques nacionals i internacionals.


Els grans sindicats catalans demanen un nou model productiu i més recursos per a polítiques socials - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls grans sindicats catalans demanen un nou model productiu i més recursos per a polítiques socials\nCCOO i UGT alerten de la precarització del treball i de la situació de pobresa cronificada\nEls grans sindicats catalans demanen un nou model productiu i més recursos per a polítiques socials Regió7\nCCOO i UGT de Catalunya van reclamar ahir un nou model productiu basat en l'ocupació de qualitat i estable, així com destinar més recursos a polítiques actives d'ocupació, prestacions socials i a la Renda Garantida de Ciutadania, han explicat en sengles comunicats.\nTots dos sindicats van reaccionar així després de conèixer les dades de l'atur del desembre.\nAixí, CCOO Catalunya ha alertat que el 2018 ha tancat amb treballs més precaris i el 12,2% de persones que, malgrat treballar, es troben en situació de pobresa, com a resposta a les dades de desocupació d'aquest últim any. En un comunicat, el sindicat va assenyalar que, malgrat la reducció de l'atur del 6% respecte del 2017, continua havent-hi 392.000 persones «que busquen feina sense èxit» i que «la falta de confiança al mercat de treball fa que una part de la població treballadora deixi de buscar feina i passi a la inactivitat per desgast i desànim». CCOO denuncia que la recuperació del mercat de treball es dona «amb evidents desigualtats d'accés al treball entre homes i dones, ja que són elles les que redueixen l'atur a un ritme molt inferior» (el nombre d'homes a l'atur s'ha reduït el 7,6%, mentre que les dones ho han fet el 4,7%).\nPer la seva banda, el secretari general de la UGT de Catalunya, Camil Ros, va denunciar que encara que l'atur registrat es va reduir en 25.000 persones el 2018 a Catalunya, «es cronifica la precarietat laboral i la pobresa». El balanç de l'atur del 2018 llança «unes quantes contradiccions brutals», segons Ros, que alerta que Catalunya té el mateix nombre d'afiliats ara que el 2007, això és, 3,3 milions, malgrat que el nivell de desocupats ha crescut dels 265.000 als 392.000. Ros ha afirmat també que la taxa de temporalitat en l'ocupació segueix creixent i que les prestacions cobrien el 2007 el 86% dels aturats, i ara sols ho fan al 61% dels desocupats.\nPer la seva banda, la patronal catalana de la petita i la mitjana empresa, Pimec, va valorar ahir positivament la reducció de l'atur i va insistir que perquè l'economia generi llocs de treball seria bo aprovar els Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) i els comptes catalans.\nPimec també demana que la reforma laboral que hi ha prevista no freni les expectatives per continuar generant ocupació.\nLa Catalunya Central tanca el 2018 retallant el 4,53% el nombre d'aturats. Economia


Un diumenge de sol amb un matí esplèndid\nTenim una climatologia variable en quant a temperatures. Una setmana d'aquelles on les veiem de tots els colors. Tenim sol, bona temperatura, fred amb gelades, fort vent i lleugera pluja. La neu va caient al Pirineu com feia anys no ho feia. I les previsions pels propers dies ... pinten similars als anteriors. Una setmana més, d'aquelles on el neguit aglutinat per romandre quiets, és pràcticament difícil de pair. Els treballs de fisioteràpia van funcionant lentament. Massa i tot, si ens trobem davant un "bicho" inquiet i ansiós per recobrar la normalitat física a velocitats de vertigen. Els companys de grupetta els tenim al peu del canó. Amb els seus entrenaments, objectius i metes. Amb aquella Marató de Barcelona que els espera amb els braços oberts d'aquí unes setmanetes. I sense cap mena de dubte les ganes d'incorporar-nos en ells; són altament desbordants!!! Aquests glutis ens la tenen jurada i prometem guerra per aniquilar batalla i sortir més motivats. Tanquem setmana amb un dia de natació i un altre de run. Tornem a la gambada després de 31dies sense fer-ho. És evident que el rovell ha dit la seva, però content de tornar a reprendre el trotar fondon oblidat. Aquest cap de setmana poques noticies dels "compis" de mil batalles. El nen és queda a unes dècimes de la mínima dels 1500 mtrs pel Campionat d'Espanya de Pista Coberta i caldrà esperar a la repesca. De totes maneres un 4'14,61''; un ritme de locos (a 2'49''/km) i força exigent pels mortals. I l'amic Trepa el tenim en plena faràndula amb això dels Carnavals. Li tocava participar a la Duatló de Sant Llorenç de Mongai i ni tant sols els jutges l'han permés sortir. No ha estat precisament la indumentària, però si amb les rodes i acoples del manillar. Massa Ironmens ens el deixen alterat a l'hora de les reglamentacions! Avui un video dels Aerosmith amb el tema; Jaded.\nkagon los glutis estos colibrí....haurem d pujar allí on va començar tot k fijo k trobem el remei...\n11 de febrer de 2013, a les 15:48\nAh mare! El remei per aquests glutis no existeix me penso ... Ara que tut ets capaç de llogar l'armari aquell de dos metres per anar donant per darrere! MAMÓ!!!\n11 de febrer de 2013, a les 21:57


FRAMENORS_CAPUTXINS_Catalunya i Balears |FRANCESC D'ASSÍS_________\nQUI SOM (+ informació)\nQuan Francesc es decidí a fer de l’Evangeli la més bella i la més urgent de les utopies a realitzar, no s’imaginava la revolució que provocaria en moltes consciències. Creix el nombre dels qui volen fer com ell, dels que el volen seguir. Es presenta la necessitat d’un mínim de reglamentació; però també és veritat que s’amunteguen els dubtes: si l’Evangeli es pren al peu de la lletra ¿no n’hi ha prou? Quan es decideix a donar la Regla, aquesta no és res més que un enfilall de fragments de l’Evangeli. Deixa llibertat d’interpretació a uns homes que ell suposa seduits per Jesús de Natzaret.\nSant Martí de Montnege, lloc de recés\nD’aquí que l’orde franciscà es fa hereu de tots els contrastos que nien en l’esperit del geni d’Assís: són els contrastos que posteriorment donen origen a iniciatives diverses en nombre i fisonomia, iniciatives que apel·len totes a la personalitat multiforme del Poverel·lo. Aquesta diversitat, que apunta ja en vida de Francesc i que es podria tipificar en dues personalitats per ell molt estimades, el místic Bernat i l’activista Elies, es viurà al llarg dels segles amb tensió, emulació i fins i tot divisió. De fet, quan Francesc mor, ja hi ha entre els seus seguidors dues tendències ben marcades: la dels qui volen seguir la Regla sense glossa, sense rebaixar-la en les seves exigències\nevangèliques de pobresa, oració i donació, i la dels qui creuen que la Regla deixada pel místic de la Verna és una utopia no reduïble a la realitat i que per això necessita ser rebaixada. Una síntesi de fidelitat a l’esperit del Pobrissó i de realisme humà i cristià reeixirà a obrir-se pas gràcies a un pensador, místic i home de govern, com fou Bonaventura.\nPerò, com sempre sol passar, per a alguns realisme significa aburgesament, traïció a les exigències més nobles de l’ideal originari. És el que en vocabulari monàstic i religiós se’n diu “relaxació”. Aquesta havia guanyat terreny a començaments del segle XIV. Però com el franciscanisme porta en si una vida molt més vigorosa que la dels individus, fou també en aquest segle que dos homes transparents, Joan de la Vall i Gentil de Spello, es retiraren als eremitoris, no com a sectaris que freturen tancar-se en la grandesa de l’ascesi, sinó com a creients que cerquen la pregària purificadora, creadora d’autenticitat: aquella pregària que havia fet de Francesc l’home lliure i alliberador del seu segle i que li havia permès tornar al poble sense donar-li els productes adulterats de cercar-se a si mateix, d’una acció sense contingut, d’una extroversió delirant. A aquest moviment de reforma, de retorn als orígens, se li donà un nom potser ingenu, però ben explícit: Observança. Els seus seguidors foren anomenats observants, per distingir-los dels grup que no s’hi allistà, els conventuals.\nFent el ruc\nPelegrinatge a Núria\nL’orde caputxí neix de l’ideal eremític dins del grup dels anomenats observants. Es pot dir que el seu cap, Mateo de Bassi, inicià la reforma el 1525 amb l`intent de fer de la pregària i de la pobresa les dues grans forces de testimoniatge evangèlic. La llarga caputxa de la seva indumentària dóna nom a aquest moviment reformista: orde caputxí. La riquesa de l’herència franciscana no s’acaba amb aquesta reforma, n’han vingut i en vindran d’altres. Totes se senten germanes bo i esguardant la pedra d’on han estat tallades.\nEl 30 de març de 1578 els caputxins trepitjaven la península ibèrica per primera vegada i fou precisament Barcelona la primera ciutat on arribaren. L’ anomenat Desert de Sarrià es converteix en la seva primera residència. Allí reben les primeres i nombroses vocacions, i des d’allí recorren les terres de Catalunya, Espanya i Portugal, amarades ben aviat per un nou estil de testimoniatge evangèlic, que reeixí a donar fisonomia pròpia a l’Església de Catalunya. Són els trets ben individuats per l’escriptor Josep Maria Capdevila quan diu que els caputxins han fet cristiana l’ànima de Catalunya.\nAcompanyament de nois\nAvui, l’orde caputxí a Catalunya cerca ser fidel a la crida llançada pel Vaticà II de redescobrir l’esperit original del fundador i de ser atent als signes dels temps. Els seus religiosos, repartits en diferents comunitats a Catalunya i Mallorca, cerquen un nou esperit de vida que les apropi a les necessitats més concretes del nostre temps. Alguns religiosos es dediquen més a l’estudi, altres a l’apostolat; però tots se senten cridats a una major fidelitat a l’ideal de pobresa i oració. Hi ha caputxins catalans treballant a Amèrica Llatina en tasques d’evangelització i treballant també des d’aquí per estrènyer els llaços de comunió i col·laboració.


Dos nens de 8 i 12 anys venien la marihuana que plantaven els seus pares quan es quedaven sols a casa | NacióDigital\nLa policia ha desmantellat tres laboratoris de marihuana i ha detingut els progenitors\nper NacióDigital , 17 de juny de 2019 a les 17:22 |\nEl cos de la Policia Nacional ha descobert que dos menors de vuit i dotze anys suposadament venien la droga que els seus pares cultivaven al domicili familiar, quan els adults s'absentaven. Els nens lliuraven als compradors la droga i fins i tot la pesaven i distribuïen en bossetes per a la seva venda. Els fets han tingut lloc a València.\nEls seus pares, un home de 32 anys i una dona de 27, han estat detinguts com a presumptes autors d'un delicte de tràfic de drogues i un altre de defraudació de fluid elèctric, informa la Direcció Superior en un comunicat.\nEn aquesta operació, la policia ha desmantellat tres laboratoris de marihuana, situats tant a l'habitatge dels detinguts com en una planta baixa. La porta d'accés a la droga estava camuflada després d'un gran cartró i diversos objectes, el que dificultava la seva localització.\nLa planta baixa també estava connectada mitjançant un butró amb una altra confrontant on també guardaven estupefaents. En total, 243 plantes de marihuana i 30 bosses amb cabdells disposades per a la seva venda, així com ventiladors, focus i transformadors destinats al cultiu, entre d'altres efectes. Després de les indagacions, els investigadors han confirmat que els fills menors de la parella també venien droga al domicili familiar quan s'absentaven els pares.\nVenda de droga... en moto\nD'altra banda, un correu anònim enviat al web del cos de la Policia Nacional ha permès la detenció d'una altra parella a València, un home de 36 anys i una dona de 31, com a presumptes autors d'un delicte de tràfic de drogues.\nAquests sospitosos presumptament venien la droga traslladant-se en una motocicleta. Les investigacions van possibilitar la localització en el seu domicili d'aproximadament 225 grams de cocaïna, mig gram d'haixix i 540 euros en metàl·lic.\nUn cultiu en un armari\nEn un tercer cas, la policia ha detingut a València un home de 24 anys després de localitzar un hivernacle artificial destinat al cultiu de marihuana a l'interior d'un armari prefabricat que tenia en un baix.\nEl jove guardava 13 plantes de marihuana de metre i mig d'altura, així com llums infraroges, ventiladors i mesuradors d'humitat. Tenia preparades un total de 46 bosses de plàstic per a la distribució del a droga.\nEn conjunt, han estat detingudes cinc persones per tràfic de drogues en tres operacions durant els últims dies, amb la confiscació d'un total de 256 plantes de marihuana, 225 grams de cocaïna i mig gram d'haixix, entre altres efectes, i tres laboratoris desmantellats.\nPaís Valencià, menors, marihuana, droga, tràfic, joves


Restriccions de circulació amb motiu de la Mitja Marató — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Seguretat Ciutadana › Notícies › Notícies 2021 › Restriccions de circulació amb motiu de la Mitja Marató\nRestriccions de circulació amb motiu de la Mitja Marató\nEl diumenge 28 de novembre es realitzaran diferents talls de trànsit, especialment als barris de Ponent\nAmb motiu de la 30a edició de la Mitja Marató + 10k “Ciutat de Tarragona” el proper diumenge 28 de novembre, tindran lloc diversos talls de trànsit en la N-340 que afectaran l’accessibilitat dels barris de Ponent, atès que l’Anella Mediterrània concentrarà la sortida i arribada de la prova atlètica.\nSortida dels barris de Ponent\nEntre 9 i les 10.15 h, es desviarà el transit des dels barris de Bonavista, la Granja, Riu Clar, Torreforta, Campclar i Icomar, pels accessos cap a la T-11, per les diferents sortides habilitades (direcció Canonja, camí de la Partió, carrer Francolí o accés barri de Riu Clar)\nA partir de les 10.15 - 10.17 h ja podran circular direcció Tarragona per la N-340 o per l’avinguda Tarradellas.\nAccés als barris de Ponent\nAtès el tall de la N-340, l’accés als barris de la Granja, Riu Clar, Torreforta, Icomar, es podran efectuar des de les diverses entrades de la T-11, a excepció de Campclar que es durà a terme a través de Torreforta.\nAccés cap a Bonavista, donat el tall de les obres de la zona PP10, s’haurà d’efectuar per la Canonja tant per la T-11, o des de l’autovia A7 sortida 1156.\nS’habilitarà un itinerari alternatiu mitjançant l’Empresa Municipal de Transports (EMT), per tal d’assegurar i minimitzar l’impacte a l’accessibilitat al mercat de Bonavista.\nL’horari de la prova esportiva serà des de les 10 h amb sortida del primer corredor, fins a les 12.30 h, amb l’arribada del darrer corredor.\nEn aquesta edició l’Ajuntament de Tarragona i el Patronat Municipal d’Esports, se sumen al Manifest del Món de l’Esport 25N 2021, proclamant un NO a la violència masclista i integrant la cursa dins actuacions emmarcades en el Programa Dones i Esport.


AMICS DEL VENT: de gener 2014\nFEM UNA TANCA PER L'HORT!\nVam anar a la Llar d'Infants i vam esmorzar només arribar. Després ens vam dividir ens dos grups, uns vam anar al pati i uns altres a l'hort. Els que vam anar a l'hort vam posar una tanca de fusta perquè cap nen o nena trepitgi les plantes, mentre que els que van estar al pati van estar jugant amb ells. En Víctor es va inventar un joc amb ells. Després del pati, cadascú va estar a la classe que li pertoca ajudant-los a menjar. Finalment, els vam preparar per fer la migdiada.\nSEGUIM PRESENTANT EL NOSTRE PROJECTE!!\nL' 11 de desembre va visitar l’escola bressol la Sr. Eulália Ramos Romagosa, directora dels centres educatius municipals, per a conèixer la nostra experiència. Li vam explicar que significa per a nosaltres aquest projecte i tot el que en ell realitzem. Després de parlar amb ella vam entregar la decoració de Nadal i els vam presentar el bloc de l’escola.\nPublicat per Escola Mare de Déu de Montserrat a 16:23 1 comentari:\nEl 20 de desembre el personal de l'escola bressol ens va convidar a dinar i celebrar amb ells la festa de Nadal.\nA la nostra escola vam celebrar l'arribada del nadal fins a les 13h i després cadascú va anar pel seu compte fins l'escola bressol.\nQuan vam arribar, l'Enric ens va rebre i ens va portar fins a la sala de reunions on estava tota la taula preparada.\nVam menjar sopa de galets, pollastre amb pinyons i turrons. Després vam parlar amb ells, vam anar a veure als nens, els vam despertar i vam estar jugant. Més tard vam fer cagar el tió, a nosaltres ens va cagar una llibreta amb una dedicatòria i un boli, als nens grans unes titelles i als petits uns ninos mossegadors. També es van endur cap a casa els dibuixos de nadal amb la seva foto que els hi havíem fet. Al final vam celebrar la festa amb un pica pica i música. Vam gaudir molt de la festa i vam marxar cap a casa.\nPublicat per Escola Mare de Déu de Montserrat a 16:33 Cap comentari:


Apta per al transport horitzontal i l'apilament en magatzems, centres de distribució i empreses de logística, la sèrie BT Reflex de potents carretons retràctils ofereix l'elevada acceleració i excepcional facilitat de conducció que requereix un òptim moviment de palets. Amb altures d'elevació de fins a 12,5 metres i capacitats de càrrega de 1,2-2,7 tones, la sèrie BT Reflex ofereix models de carretons idònies per l'apilament en blocs, l'emmagatzematge compacte i la manipulació de càrregues llargues. Igualment eficaços en entorns de magatzems frigorífics, les nostres carretons retràctils d'alt rendiment són fàcilment programables i estan equipades amb característiques de seguretat úniques que milloren la manipulació de la càrrega i l'ergonomia del conductor.\nCarretons retràctils construïdes per operacions segures i eficients\nSimplicitat d'ús i una alta eficiència, són els principals beneficis de la utilització dels nous models de la BT Reflex sèrie B. Aquestes carretons retràctils són fiables en oferir als operadors l'alta qualitat i la postura còmoda que fa un treball segur i agradable . Construït amb una alçada de sòl, controls i seient ajustables, espaiosa cabina, així com les palanques de control amb la punta dels dits, la RRE120B, RRE140B i RRE160B són suaus, precises i altament maniobrables en ús.\n· Capacitat de càrrega de 1.6 tones a 600 mm del centre de càrrega\n· Alçada d'elevació de fins a 8.5 m\n· Codi PIN de posada en marxa\n· Forquilles inclinables\nBT Reflex B Environmental declaration\nCarretó retractile de gran elevació amb opció de cabina oscilante per manipulació de càrregues pesades\nIdònia per a operacions d'intensitat elevada, la gamma BT Reflex sèrie R i E consta de cinc models de carretó retràctil amb capacitats de càrrega que oscil·len entre 1,4 i 2,5 tones i altures d'elevació de fins a 12,5 metres. Amb control d'elevació transicional (TLC), les nostres carretons retràctils de la sèrie R ofereixen una elevació i descens sense impactes, fins i tot a màxima velocitat, per evitar danys a la càrrega. La baixa altura d'accés, el seient ajustable i una excel·lent visibilitat perifèrica milloren l'ergonomia del conductor i garanteixen la seguretat del funcionament. Amb els nostres models de la sèrie E, un exclusiu sistema de cabina inclinable permet la col·locació de la forquilla de forma més ràpida i precisa, la qual cosa augmenta la productivitat i provoca menys riscos de tensió per al conductor.\n· Altures d'elevació de fins a 12,5 m\n· Velocitat de desplaçament de fins a 14 km per hora\n· Exclusiu control d'elevació transicional\n· Versió de cabina inclinable\n· Excel·lent visibilitat perifèrica\nModel Capacitat màx. elevació Alçada max. elevació (m) Alçada max. Bateria (Ah) Màx. velocitat (km / h)\nFacts about Tilting cabs\nFacts about TLC\nVisit our minisite, explora el BT Reflex highlights\nCarretó retràctil de hasis estret per apilat en espais reduïts\nIdònia per a operacions d'intensitat mitjana, la gamma BT Reflex sèrie N de xassís estret inclou tres models de carretó retràctil amb capacitats de càrrega que oscil·len entre 1,2 i 1,6 tones i altures d'elevació de fins a 8,5 metres. Equipades amb tecnologia d'impulsió de corrent altern (CA), que redueix la necessitat de manteniment, i amb canvi lateral de la bateria per a aplicacions que requereixin diversos torns de treball, els carretons elevadors de la sèrie N generen baixos costos de funcionament. Aquests carretons retràctils ofereixen funció d'accés amb codi PIN, que garanteix que només personal autoritzat pugui utilitzar el carretó i que millora la productivitat en permetre configuracions específiques per a cada operador.\n· Altures d'elevació de fins a 8,5 m\nCarretó retràctil multidireccional per manipulació de mercaderies llargues\nAmb seient del conductor que mira al front i extensor de forquilla hidràulica com a equipament estàndard, els carretons retràctils BT Reflex sèrie F estan dissenyades per manipular càrregues llargues amb facilitat. La tecnologia de CA i el canvi lateral de la bateria milloren la durabilitat i el rendiment durant les operacions amb càrrega pesada, mentre que l'espaiosa cabina i la capacitat de manipulació en les quatre direccions augmenten la comoditat i mobilitat del conductor. Amb la major capacitat de càrrega de la seva gamma, fins a 2,7 tones, les nostres carretons retràctils de la sèrie F són una opció ideal tant per a la manipulació de càrregues llargues com per l'apilament de càrregues pesades.\n· Capacitat de càrrega de fins a 2,7 tones a 600 mm del centre de càrrega\n· Altures d'elevació de fins a 8 m\n· Forquilla hidràulica que s'estén fins 2,22 m\n· Posició del conductor assegut mirant al capdavant amb capacitat de manipulació en les quatre direccions\nCapacitat de càrrega de fins a 2,7 tones a 600 mm del centre de càrrega\nAltures d'elevació de fins a 8 m\nForquilla hidràulica que s'estén fins 2,22 m\nPosició del conductor assegut mirant al capdavant amb capacitat de manipulació en les quatre direccions\nAdequades per a ús interior i exterior, els carretons retràctils BT Reflex sèrie O, estan equipades amb rodes súper elàstiques amples. Tenen una alçada de 145 mm, el que els permet treballar en superfícies irregulars, mentre que els seus pneumàtics súper-elàstics asseguren l'adherència en superfícies mullades o irregulars fins i tot sobre asfalt calent. La caixa de canvis d'alta resistència està adaptada per encaixar amb la configuració de roda revisada i la frenada de tres rodes completa el paquet, garantint confiança i seguretat. Les nostres carretons BT Reflex sèrie O, també estan disponibles amb tres diferents opcions de protecció enfront del clima: finestres de policarbonat en Tejadillo i un o més costats de la cabina. La tercera versió també ofereix portes i calefacció. El carretó retràctil BT Reflex sèrie O, és una solució per a una varietat de necessitats diferents.\n· Capacitat de càrrega des 1.6 tons fins a 600 mm centre de càrrega\n· Alçada d'elevació fins a 7.5 m\n· Control d'Elevació Transicional Exclusiu\n· Rodes Súper-Elàstics\nCapacitat de càrrega des 1.6 tons fins a 600 mm centre de càrrega\nAlçada d'elevació fins a 7.5 m\nControl d'Elevació Transicional Exclusiu


Tania, escort Barcelona amb telèfon 604354611 (604-354-611)\nHola, em dic Tania i sóc una preciosa noia catalana de trets exòtics, donat el meu origen tailandès. Com pots veure, estic dotada d'un meravellós cos teen, de pell suau i deliciós pit natural. Sóc una amant que gaudeix de l'sexe sense cap tipus de tabús, ja que m'encanten tots els serveis, tenint especial predilecció pel sexe anal. El meu lliurament és completa i la meva luxúria t'atraparà des del primer moment. A què esperes per conèixer-me?\nmesures: 88 - 65 - 98\nGirlsBarcelona presenta a Tania, una escort independent a Barcelona amb telèfon 604354611 (604-354-611) i que realitza els següents serveis: Atenció a parelles, GFE, Lèsbic, Dúplex, Trios, BDSM, Petons a la boca, Petó negre, Cubana, Disfresses i fetitxisme, Ejaculació corporal, Ejaculació facial, Fantasies, Joguines eròtiques, Sexe oral natural, Sexe anal, Pluja daurada, Massatges, Sado, Striptease, Tantra... Tania és una escort d'ulls marrons, cabell castany, pits petits, mesures 88-65-98, pell blanca, alçada normal i una edat de 21 anys. La seva nacionalitat és Tailandesa i no ens facilita el correu electrònic de contacte. Atén a: apartament propi, apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.