nen archivos - Quantum Psicologia\nEXCÉS DE MADURESA: La importància de gaudir de la incomoditat\n7 abril, 2020 14 mayo, 2016 por Daniel Borrell\nQuan estem nerviosos, ens sentim vius.\nQuan estem alerta, ho donem tot.\nQuan estem lluny de la nostra zona de confort, creixem.\nNormalment acostumo a reforçar als meus pacients sempre que demostren signes de maduresa, quan són capaços de sobreposar-se a les exigències de les pulsions i els instints que el seu nen interior crida per satisfer; però aquest reforç no sempre és positiu. És fàcil reconèixer el síndrome de Peter Pan en aquells homes que tenen por al compromís o els que no expressen el que senten per por de mostrar-se vulnerables; també en aquelles dones neuròtiques que no aconsegueixen posar-se a la pell dels altres i que viuen una constant muntanya russa emocional.\nLa immaduresa és molt evident.\nPerò què passa amb les persones massa madures? Existeixen. I com en tots els extrems, de sobte troben que no encaixen, alguna cosa falla i no s’ajusta bé, però aquesta vegada d’una manera molt més subtil. L’excés de maduresa pren la forma d’insatisfacció existencial, un malestar sempre present a la perifèria del nostre pensament, anhedònia, sentiments depressius i ansietat al adonar-se que no s’és qui realment voldria ser.\nLes persones excessivament madures que he conegut es preocupen del que les envolta fins al punt d’oblidar-se d’elles mateixes, s’emmotllen a unes rutines perquè és el que convé, el millor a llarg termini; són aquelles persones que fan el que s’ha de fer, el que els manen, el més pràctic ¿el correcte? Tenen les coses clares, massa clares. Potser els molesta perdre el temps, deixar de ser productius, no atendre el suficientment les seves obligacions familiars o decepcionar als amics i coneguts. Qui es pot queixar d’algú sobradament autocrític, comprensiu, educat i reflexiu?\nEl que recomano a aquestes persones és no descuidar al “nen interior” que habitualment acostumem a alliçonar. La part infantil vol jugar i no te por als canvis perquè està en constant moviment, no gaudeix quedant-se en una zona de confort, necessita reptes que la posin a proba i sap que qui no s’arrisca no pisca!\nAquest nen coneix una cosa que molts adults ignorem o hem oblidat: que sentir-nos incòmodes significa que encara hi ha coses per aprendre i que això també pot ser fascinant.\nCategorías Psicologia Etiquetas autoconeixement, autoestima, Autonomia, nen, Psicoteràpia Integrativa\nDESBORDADA: LES TRAMPES DE LA SUPERWOMAN\n7 abril, 2020 28 octubre, 2012 por Soledad Calle\nAhir vaig acabar la feina a dos quart d’una de la matinada. Refeia un projecte a l’ordinador de casa, després de sopar i de que la canalla anés al llit, el tele-treball és un invent del diable perquè la jornada no s’acaba en les parets del despatx sinó que envaeix casa meva. Durant la nit, el Martí ha tingut otitis i els plors han despertat també a la seva germana Andrea. Ni el Joan ni jo hem pogut dormir. Cansada, irritada i amb un fort sentiment de culpa per a sobre voler dormir mentre el meu fill petit es regirava de dolor, he començat el dia corrents i tractant de que algú es pogués quedar amb el Martí, que avui no anirà a l’escola, mentre preparava a l’Andrea. El Joan no pot portar-los al col·legi, als nens. Ha de fitxar a les nou del matí i no acaba la jornada fins a les set i mentre arriba i no arriba a vegades són les nou de la nit.\nA la tarda continuo corrent per poder recollir-los i portar-los a les activitats extraescolars i d’aquestes cap a casa, per fer deures, banyeres i sopar i quan ja s’han dormit dedicar-me a les tasques de la meva feina.\nMés que amb el rellotge, la meva vida sembla guiada per un cronòmetre, en el que les dècimes de segon són vitals.\nQuan els nens juguen i es barallen, o estan cansats, o no em fan cas, perdo els estreps i m’espanto de la meva reacció. I sovint quan per fi arriba el Joan, estic enfadada amb ell, em sento sola davant la tota la feinada de casa i ell em respon que no pot fer-hi res amb el seu horari i que és una avantatge que jo treballi pel meu compte. Quina gran sort la meva! La meva feina m’apassiona i si em despisto em passo hores i hores que trec de la meva son, i sé que van en contra de la meva salut. Quan el meu cos ja no pot més, emmalalteix i no tinc més remei que quedar-me a casa. Però tot i així, no puc aturar-me perquè la resta de temes no s’aturen: els nens necessiten d’algú i al despatx haig de continuant donant resposta.\nVull fer-ho tot i tot d’una manera perfecta\nVull se una bona mare, una bona professional, i una bona esposa…bé això últim ja em dona igual. M’adono com la relació es ressent amb tants fronts oberts, i com he perdut l’interès en el Joan, que em deixa amb la major part de la responsabilitat domèstica sobre les meves espatlles i quan em queixo es posa a la defensiva i és incapaç de donar-me’n suport, diu que sempre m’estic queixant.\nDe tant en tant esgarrapo algunes hores per anar a dinar o fer un cafè amb les amigues. La meva amiga Montse em diu que no puc continuar així, que cauré malalta d’estrès. El passat diumenge vam fer una té juntes, també va venir la Carme i quan em va preguntar com estava, vaig començar a plorar i no podia parar, i quan més m’esforçava per asserenar-me més fort plorava. Em sentia ridícula allà a la cafeteria. La Montse no deia res i només m’agafava la ma, realment era el que necessitava. Quan em vaig calmar una mica, vaig sentir la veu de la Carme, que suaument em preguntava: «de què et pots fer càrrec i de què no?».\nLa Carme no esperava una resposta, però en el meu cap, els pensaments continuaven el seu curs. És veritat, perdo de vista els meus límits i crec que podré amb tot. En algunes ocasions no sé valorar prou bé tota la feina que implica assumir alguna cosa, em costa demanar ajuda, i un cop estic ficada no sé com sortir-me’n. Em sento atrapada en un munt de papers d’obligat compliment, intentant un equilibri cada vegada més precari, sense vida personal, amb nostàlgia d’una vida més simple, amb menys exigències.\nSí, simplificar, d’això es tracta\nLa Montse em passa un article sobre Mindfulness.\nParla de com ajuda a calmar la ment, de com centrar-se totalment en una activitat, i de com aquest tipus de presència ens fa afrontar les situacions estresants d’una manera diferent, i com canvia la relació amb els nostres pensaments.\nM’adono que mentre el meu cos fa qualsevol cosa, per exemple, el sopar, estic pensant en l’agenda de demà, sempre un pas després del que estic fent.\nElla ha començat a practicar-ho, diu que no suposa afegir una tasca més a l’agenda, sinó de triar una activitat quotidiana per realitzar-la d’una manera diferent, amb tota l’atenció posada en ella.\nPer exemple, durant 3 cops al dia, tres minuts d’atenció en la respiració. Respirar, sí, ho provaré.\nCategorías Mindfulness, Psicologia Etiquetas Atenció plena, estrès, Gestió Emocional, nen, Quantum\n7 abril, 2020 14 noviembre, 2011 por Daniel Borrell\nCategorías Psicologia Etiquetas Adult, Anàlisi Transaccional, Jo, nen, Pare, Quantum


Montserrat Caelles, Humanhood, ballarins, Many, Govern, l'Estol, Dansa, Reus, COS, Timecode, gest, Generalitat\nPla obert de l'espectacle 'Orbis' al Mercadal de Reus, al Festival COS.\nActualitzada 22/10/2017 a les 17:20\nTitelles, gest, humor, però sobretot dansa és el que s'ha pogut veure aquest cap de setmana Reus. La vintena edició del Festival Internacional de Moviment i Teatre Gestual COS tanca aquest diumenge amb un bon balanç després d'haver atret més públic que en l'edició anterior, tant en teatres –on s'han programat sis espectacles-, com en carrer –se n'han fet vuit. La plaça del Mercadal ha estat aquest diumenge el primer escenari a Catalunya que ha pogut veure 'Orbis', el darrer treball de la companyia catalanoanglesa Humanhood. El públic reusenc també ha pogut veure 'L'Estol' i 'Many', les primeres Produccions Nacionals de Dansa en el marc del Pla d'Impuls de la Dansa de la Generalitat.\nLa vintena edició del COS ha coincidit amb la capitalitat de Reus de la Cultura Catalana i ha servit com a espai de trobada entre artistes, companyies, programadors i públic. A falta de la cloenda, l'organització creu que la xifra de públic serà lleugerament superior a l'any passat, amb 1.500 espectadors en les propostes de carrer i prop de 1.000 en teatres. Amb tot, la regidora de Cultura, Montserrat Caelles, ha admès que la xifra pot ser variable a causa de les inclemències del temps que van perjudicar força la darrera edició. En canvi, en aquesta podria haver afectat la situació política i les concentracions que es van fer dissabte a la tarda, segons Caelles.\nLa dansa ha tornat a ser clau en la programació del festival, i és que des de l'edició passada se li dona un paper especial. Segons la regidora, era necessària «una aposta ferma» per aquesta disciplina «que tant valor té al nostre país i ciutat amb figures de renom internacional». En aquest registre, ha destacat l'espectacle que va donar el tret de sortida a la programació, 'Incógnito', de la companyia de Lali Ayguadé, en què participen els dos ballarins protagonistes de 'Timecode' –Ayguadé i Nicolas Ricchini-, el curtmetratge de l'Escola de Cinema de Reus que s'ha endut diversos guardons i que va ser nominat als premis Oscar. «Enguany tenien la visita obligada a Reus», ha dit Caelles, que ha apuntat que «ja era hora» que els ballarins que han estat en l'objectiu mediàtic a Reus «trepitgessin la ciutat».\nUn dels altres plats forts d'aquest COS ha estat el programa doble integrat per 'L'Estol', de Roser López Espinosa, i 'Many', de Thomas Noone, que constitueixen la primera Producció Nacional de Dansa en el marc del Pla d'Impuls a la Dansa de la Generalitat. Dos muntatges de gran format escènic acabats d'estrenar al Mercat de les Flors de Barcelona el passat 28 de setembre i que només s'ha vist a Olot, i ara, a Reus.\nAl llarg del Festival també s'han pogut veure propostes de gestualitat amb un humor al Teatre Bartrina amb l'espectacle 'Solfatara', a càrrec de la companyia Atresbandes. Els espectacles familiars de sala i de carrer també han ocupat un lloc a la programació amb la companyia basca Marie de Jongh amb l'espectacle '¿Por qué lloras Marie?' i amb les propostes itinerants de dues companyies madrilenyes -Babirusa i Lucio Baglivo- i una de catalana de la companyia Diego Sinniger. La cloenda anirà a càrrec de Jordi Purtí i l'Orquestra l'Empordà, amb 'Concerto a Tempo d'Umore' al Teatre Fortuny, un projecte de còmic de gest i musical amb una banda sonora formada per les peces més conegudes dels autors més reconeguts de la música clàssica.\nIntroduir la dansa als nens\nUn altre dels punts en què el COS treballa és el d'arribar a tots els públics, també l'infantil. Durant la setmana, 330 alumnes de primària han assistit a sessions especials de l'espectacle 'Emociona't', de Souldance. D'altra banda, també s'ha dut a terme una acció als instituts emmarcada al voltant de la Producció Nacional de Dansa i que ha consistit en un assaig obert per a alumnes de batxillerat i cicles formatius. Hi han assistit 77 alumnes i es va fer a l'escenari del Teatre Fortuny. Finalment, pel que fa a les activitats paral·leles s'ha realitzat per primera vegada un taller de fotografia que s'ha centrat en el seguiment dels espectacles de carrer impartit per Elias Aguirre.\nLa regidora de Cultura ha assenyalat que la dansa, així com qualsevol altra manifestació cultural, ha de començar «per l'ensenyament i pels infants». «Això ho tenim molt clar i aquesta és una aposta necessària perquè realment ells són el futur i els que han de forjar els valors de país», ha assegurat.


Moren unes 25 persones més en enfrontaments intercomunitaris al nord-oest del Sudan del Sud\nPublicat 06/01/2022 15:38CET\nRIC FRANCIS / ZUMA PRESS / CONTACTOPHOTO - Archivo\nAproximadament 25 persones han mort en enfrontaments intercomunitaris registrats durant els últims dies a l'estat sudsudanès de Bahr el Ghazal Nord (nord-oest), segons han confirmat les autoritats del país africà.\nEl ministre d'Informació de l'estat, William Anyuon Kuol, ha indicat que membres de la comunitat han dut a terme diversos atacs contra llogarets a l'estat d'Aweil Oriental, cosa que ha desencadenat uns combats que s'han estès fins dimecres.\nLes autoritats de Bahr el Ghazal Nord han condemnat els reiterats atacs contra civils i han reclamat al Govern central que actuï per resoldre la crisi i les tensions intercomunitàries, tal com ha recollit l'emissora sudsudanesa Eye Radio.\n"Demanem al Govern que posi fi a aquests repetits atacs d'homes armats de la comunitat missiria", ha dit Kuol. Els missiria, una comunitat àrab nòmada, han protagonitzat enfrontaments amb altres grups en altres zones del Sudan del Sud i a la regió d'Abyei, en disputa amb el Sudan.\nAquests enfrontaments solen estar motivats pel robatori de bestiar i les disputes entre pastors i agricultors a les zones més fèrtils del país, especialment a causa de l'augment de la desertificació i el desplaçament de poblacions.\nEl president del Sudan del Sud, Salva Kiir, va fer a finals de desembre del 2020 una crida per posar fi a aquests enfrontaments per aconseguir restaurar la pau al país africà després de l'acord del 2018 entre el president i l'antic líder rebel Riek Machar. "No hi ha espai per al tribalisme", va destacar.


Novel·la Infantil – Biblioteca de Moià\njuny 7, 2021\nRecomanació infantil: “Canvi climàtic”\nCanvi climàtic de Yayo Herrero, María González i Berta Páramo Albuixech: Litera, 2019 Canvi climàtic és un llibre infantil, però de lectura molt recomanable per als adults. Com ja indica el seu títol, el tema principal és una situació que preocupa molt darrerament i sobre […]\nfebrer 13, 2021\nIl·lustrador del mes: Sebastià Serra\nSebastià Serra és l’il·lustrador d’aquest mes de febrer. Nascut el 1966 a Vilanova i la Geltrú. Estudià Belles Arts a Barcelona. Ha il·lustrat més d’una setantena de llibres infantils publicats a Catalunya, Espanya, Itàlia, França, Portugal, Regne Unit, Estats Units… També ha participat com a […]\ngener 15, 2021\nL’il·lustrador del mes: Oliver Jeffers\nUs presentem a un dels nostres il·lustradors preferits, Oliver Jeffers. Nascut a Austràlia el 1977, es va criar a Belfast (Irlanda del Nord) i actualment resideix a Brooklyn (Estats Units). Estudià Comunicació Visual a Irlanda. S’ha dedicat a la pintura, instal·lacions, il·lustració; tot i que […]\nNovetat infantil: “El gran llibre dels esports”\nEl gran llibre dels esports de Silvia Cavenaghi Barcelona: Vvkids, 2019 T’agrada l’esport? Si la teva resposta és un sí aquest meravellós llibre és perfecte per a tu. En les seves pàgines trobaràs curiositats sobre els esports, els seus orígens, els esportistes més cèlebres de […]\nRecomanació eBiblio, còmic: Astèrix\nLa setmana passada ens va deixar Albert Uderzo (1927-2020) a l’edat de 92 anys, un dels dos creadors d’Astèrix. Per això, sembla convenient recomanar i recordar les històries d’aquest mític personatge de còmic. De fet, les aventures del llogarret gal que resisteix a la ocupació […]\nCinema i sèries, Còmic, Novel·la Infantil\nfebrer 21, 2019\nNovetat àlbum il·lustrat: “La increïble història d’una dictadura oblidada”\nFrank. La increïble història d’una dictadura oblidada de Ximo Abadía Madrid: Dibbuks, 2018 “A vegades és molt complicat poder explicar a les criatures com va ser una època històrica determinada”. I ens agradaria explicar-los-ho amb totes les nostres forces, perquè hi ha èpoques que van ser […]\ngener 10, 2019\nNovetat infantil: “El mur”\nEl Mur text de Javier Sobrino i il·lustracions de Nathalie Novi Barcelona: Joventut, 2015 Aquest conte ens parla d’una història dels animals de la vall d’Okavango (un riu al sud de l’Àfrica). Durant l’estació seca, a la vall, el menjar escasseja i apareixen disputes entre […]\nNovetat música infantil: Ballant damunt la lluna\nBallant damunt la lluna de The Penguins – Reggae per Xics Barcelona: Buenritmo, 2018 Amb Ballant damunt la lluna, The Penguins / Reggae per Xics estrenen el seu quart disc i enceten una nova aventura, que amb el combustible dels ritmes jamaicans farà viatjar el […]\nNovetat Infantil: “Què és la guerra”\nQuè és la guerra d’Eduard Altarriba Barcelona: Bang, 2018 Sempre fa goig recomanar un llibre d’un autor local; i més si val tant la pena com aquest. Ciceró va definir la guerra com l’afirmació per la força. Dos mil anys més tard i l’endemà del […]\nagost 10, 2018\nEl protagonista d’aquesta història és un llop, però no un llop ferotge i afamat com acostumen a aparèixer a molts contes infantils; aquí tenim un llop innocent i una mica calçasses a qui tots els animals aconsegueixen enredar. El conill blanc s’adona que el llop […]\nInfantils, Novel·la Infantil


Manifestació contra la repressió 29 de setembre a Barcelona - Rojo y Negro\nManifestació contra la repressió 29 de setembre a Barcelona\n29 Setembre Manifestació : La repressió mai ens tallarà les ales.\n…tornem a sortir al carrer per la llibertat d’expressió i manifestació. Després del segrest de la manifestació que durant tres hores van protagonitzar els mossos d’esquadra en la convocatòria del 17 de juny convocada per diferents col·lectius Antirepressius, que precisament exigien la llibertat d’expressió, manifestació i acció, i denunciaven la reiterada repressió envers els moviments socials i la dissidència política. Anunciem una nova convocatòria : 29 de Setembre a les 17h a la plaça Universitat de Barcelona.\nCom ja sabeu el passat diumenge 17 de juny diferents col·lectius antirepressius vam convocar una manifestació sota el lema “La repressió no ens tallarà les ales”. Aquesta manifestació, així com els parlaments i les exposicions, tenien com a intenció reivindicar la llibertat de manifestació com element bàsic de protesta contra tota mena d’abús d’autoritat. Ser presents al carrer és pel conjunt de moviments socials i polítics una necessitat bàsica i irrenunciable que cal que defensem d’una forma activa.\nEn el començament dels parlaments i la plantada de les exposicions i durant tota la manifestació va haver un fort dispositiu policial que va intimidar a totes les persones que allà es trobaven : identificacions, registres, detencions etc. Quan va començar la marxa es va produir el segrest de la mateixa impedint a les manifestants sortir del cordó policial que les envoltava. Aquesta situació es va perllongar durant més de tres hores.\nVolem que aquest procés sigui el més col·lectiu possible ja que és una situació que ens afecta a totes i és per això que trobem molt necessària la vostra participació. Aquí us dibuixem algunes de les coses que considerem serien molt útils i ajudarien a fer de la campanya una cosa de totes :\nDifusió de la convocatòria de la manifestació : encartellant els cartells de la manifestació, a internet, amb pancartes etc.\nLlegint el manifest a totes les festes majors de viles, ciutats i barris.\nAdherir-vos al manifest com a col·lectius i individualitats.\nParticipant en l’acte de presentació de la querella.\nPer la llibertat de manifestació i d’expressió !\nLa llibertat d’expressió i de manifestació està amenaçada i és obligació de tots i de totes defensar-la !\nDarrerament hem constatat pràctiques que restringeixen clarament aquest dret elemental. Pràctiques il·legals que pretenen minar de mica en mica la capacitat mobilitzadora dels sectors més actius i compromesos del nostre país : fotografies i gravacions en vídeo il·legals (no autoritzades per cap òrgan administratiu i que són font per a fitxes polítiques policials), presència desmesurada d’agents antidisturbis (estigmatitzant qualsevol marxa transmetent falsos missatge de perillositat i d’alarma social), identificacions i escorcolls corporals indiscriminats i sense justificació (a manifestants i a veïns i veïnes), encerclaments i segrestos de mobilitzacions (transgredint d’arrel el dret de manifestació i d’expressió), insults, amenaces, cops, càrregues policials…\nEls col·lectius sotasignants, davant d’aquesta preocupant tendència repressiva proclamem que :\nPerquè la repressió mai ens tallarà les ales !


Els canons comencen a innivar les pistes del Pas de la Casa - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls canons comencen a innivar les pistes del Pas de la Casa\nEncara que no hi ha una data certa per posar en marxa les estacions, és clar que sabent que en principi com a mínim per Nadal podran arribar turistes amb certa normalitat els camps de neu es posen en marxa\n20/11/2020 (10:28 CET)\nCanons en funcionament aquest matí al Pas de la Casa.\nL’anunci de la Generalitat que a partir del 21 de desembre, si la situació sanitària no es desmarxa, s’aixecaran les restriccions de mobilitat, han portat un bri d’esperança i llum al Principat, amb molta cautela, això sí, després de la galleda d’aigua glaçada que va suposar que dimarts es filtrés un document que no preveia cap obertura fins al 18 de gener. Malgrat que encara no està clar quan es posaran en marxa les estacions, en el cas de Saetde, per exemple, ja ha començat a treballar per preparar les pistes. Al Pas de la Casa els canons ja estan en marxa.\nDe fet, en una compareixença-debat a la CEA, el conseller delegat de Saetde, Joan Viladomat, ja va explicar que encara que fos de manera dimensionada a la situació es volia mirar de tenir en marxa l’estació almenys pel pont de la Puríssima perquè, com a mínim, pogués esquiar la gent del país. És clar que Andorra podrà rebre turistes d’aquelles comunitats autònomes espanyoles que no han decretat un confinament perimetral. Les que tenen més relació amb Andorra que, per ara, no estan tancades serien, per exemple, Madrid -respecte de la qual Grandvalira ja estava fent un esforç per atraure visitants- i Galícia.\nPer arribar a principi de mes vinent en condicions de tenir alguns dels sectors oberts s’ha de fer un treball previ de preparació del terreny. I com que les precipitacions naturals de moment no hi són i tampoc s’esperen -potser a final de la setmana vinent, però tot està encara molt en l’aire- s’han de posar en marxa els mecanismes artificials. Més encara quan, això sí, amb la baixada de les temperatures i l’increment de la humitat la situació ja és factible.


el bloc d'un pobre bomber: de juny 2013\nA més de les diferents versions sobre si esta tot previst, s'havia construït on es devia o no... (aquí us deixo un post que he trobat molt interessant: planificar el risc), hi ha l'actuació estratègica bomberil que mereix un petit anàlisis.\nPer començar he de recordar que a nivell del personal de bombers s'ha decidit des de fa poques setmanes no fer hores extres per a cobrir els parcs (o sigui no fer hores al parc quan hi ha serveis que deixarien el parc sense efectius), o sigui, cada cop que hi ha un servei de mitja durada o més llarg.\nPer aquesta raó i perquè la Regió de Lleida sol té 8 parcs de professionals, la majoria al pla, els comandament van decidir que als serveis de la Vall d'Aran i les conques de la Noguera Pallaresa hi anessin els parcs de bombers voluntaris (que en aquest cas n'hi ha 33 a triar). És evident que els 3 parcs de la Vall havien de sortir, així com tots els que hi ha de Sort en amunt i a la vall de Cardós. Curiosament Sort, que estava al mig del merder es va quedar al parc. I van enviar parcs llunyans com Almenar i Almacelles.\nEs pot entendre, que des del punt de vista del comandament de Regió es pugui buscar la manera d'enviar efectius sense que et quedi descoberta la zona (tot i que això genera hores de voluntaris, que segueixen sent hores que un dia o altre es pagaran), un altra cosa és que a nivell reivindicatiu del col·lectiu dels bombers prefessionals ens deixi a un segon terme i per tant ens "molesti" a la majoria.\nPerò és que això no va ser així a tot arreu. Algú em pot explicar que hi feien parcs com Amposta, Reus o Terrassa a la Vall d'Aran? Vaja, si el criteri de la RELL era no descobrir les zones més habitades (cobertes pels professionals), llavors que fa Sala central descobrint altres zones de Catalunya?\nEn realitat, i ho explico, ja que últimament estic descobrint que la gent no sap interpretar el que llegeix... és que la resta de regions hi ha zones amb parcs suficients com per permetre's el luxe de deixar parcs descoberts, o tancats (com va passar a REG fa poques setmanes), al contrari de Lleida. A més que a excepció del primer dia, la resta de la massiva presència bomberil sol era una qüestió política, ja que treballar no van treballar, sols els grups de rescat especialitzats. I s'han generat un grapat de viatges amunt i avall amb Pathfinder (compteu el gasoil que s'ha gastat en aquests relleus)\nPer tant, la meva conclusió és que aquest estiu ens trobarem que a la RELL els parcs de voluntaris es faran un fart de treballar als incendis grans i els de professionals ens limitarem als serveis de la nostra comarca.\nAixò si, sempre hi ha els il·luminats dels sindicats, que a la primera de canvi diuen que ja es poden fer hores extres, per responsabilitat... ja, i a qui ho has preguntat? És que aquesta gent no s'ha assabentat que les coses ja no funcionen com fins ara? per sort, la gent va decidir seguir sense fer hores.\nUn altra dia ja parlaré de si aquesta mesura funciona o no, i és que ja veieu que la RELL és diferent. I la distribució de parcs així ho posa de manifest.\nSi voleu més informació de primera mà, aquí us deixo l'enllaç del Pompièrs de Les i el seu bloc en aranès: Pompiers Les\nSovint em plantejo si en alguns dels serveis als que anem cal anar-hi amb camió i amb 4 bombers, i alguns cops, a més, surt el Sergent. Em costa entendre que per anar a tallar una branca s'hi han de desplaçar 4 bombers o per tancar una petita fuita d'aigua.\nCertament després d'un petit servei d'assistència tècnica et poden enviar a un servei dels de veritat, i aquí és on es suporta la teoria de que quan es surt amb el camió cal fer-ho amb la dotació complerta. Per tant rarament veurem un camió d'un parc de bombers professional ´(sobretot dels grans) amb 2 o 3 bombers. Intentem anar 4, per qüestions d'espai i comoditat. Sols anem 5 o 6 quan hi ha els forestals en els incendis de vegetació.\nAquesta mateixa teoria que et recomana anar 4 o més a un servei per poder donar resposta en cas de necessitat és curiosament contraposada al que succeeix als parcs de bombers voluntaris. Cada cop més sovint ens trobem que ens envien un camió de reforç procedent d'un parc voluntari. Amb tot el respecte per la gent que surt i la seva voluntat de servei, però en un incendi de vegetació necessitem gent per estirar mànegues i camions amb aigua. Per construir una estratègia d'extinció raonable es necessita disposar de personal i també de vehicles. La gent es distribuirà en tantes linies com son necessàries o es poden muntar per desenvolupament del propi incendi. I els vehicles s'emplacen i d'altres fan rotació, captació i distribució d'aigua a la resta.\nPerò això sol funciona si tots els vehicles porten suficient personal. I massa sovint ens arriben camions amb 2 bombers, llavors l'estratègia plantejada se'n va a norris. Als focs de sembrat o de ribera de riu cal afrontar l'extinció construint dues o més línies i això sols es fa amb suficient dotació de gent per poder atrapar amb velocitat el cap del foc. Actualment ningú ens avisa que el vehicle de reforç està venint amb dos, però sembla com si des de Control o el responsable de la guàrdia no sàpiga la gent que ens està enviant, o que cregui que sol volem aigua.\nQue hi hagi 2 bombers en una línia sol fa que augmentar la inseguretat a l'incendi i que aquests hagin de fer un sobre esforç portant mànegues, arrossegant línia i fent la pròpia extinció. Vaja, que un dels dos va de cul!\nTambé es podria pensar que cal repartir la gent dels dos vehicles... 4 + 2 també son 3 + 3. Però si un d'ells és caporal ha de mirar més enllà de la "manguera". Ha de controlar cap on va el foc, si se'ns acabarà escapant, buscar l'estratègia per quan arribi un tercer o un quart vehicle, etc.\nEls camions queden molt bonics a l'estadística, però els incendis s'apaguen amb la feina de les persones, uns a la línia, altres al camió anant a buscar aigua i altres pensant i distribuint recursos. A veure si és veritat.\nPublicat per Alfons Tormo Vilà 10 comentaris:\nJa fa algunes setmanes que en vaig parlar, però cal reconèixer que hi ha gent que s'ho curra. I crec que cal reconèixer el mèrit als qui se'l mereixem.\nAquest any hem conegut que hi ha un "nou" grup de gent (i d'animals també) que apareixen als serveis per tal de donar-nos un cop de ma (o de nas, millor dit) en la recerca de gent. És el GCR, Grup Caní de Recerca, integrat per bombers professionals i voluntaris que amb el seu propi gos exerceixen la seva afició en pro de la gent que pot necessitar la seva habilitat i experiència.\nEls hem vist fent pràctiques de recerca en allaus, també fent pràctiques es rius i estanys, o simplement fent exercicis rutinaris al parc i els voltants, també han assistit a simulacres d'ensorrament. I el més important és que els veiem cada cop més sovint a un grapat important de serveis. Evidentment assisteixen a les recerques de persones perdudes (alguns son avis que marxen de la residència o han sortit de casa) i on potser és més espectacular veure'ls, és als ensorraments d'habitatge.\nDesprés però, cal provar coses noves... algú ha estat provant de fer recerca de "cadàvers" sota l'aigua, també hi ha qui practica que el gos pugi i baixi per l'autoescala, en un exercici de molta paciència i sobretot constància (en aquest cas us puc donar fe d'això). Porto des de la tardor veient com un d'aquests gossos puja i baixa els esglaons un parell de cops cada guàrdia. FA poques setmanes, als actes del patró de Bombers, ens van oferir una petita exhibició (que no vol dir que fos fàcil ni senzilla) en la recerca de gent que s'havia amagat dins unes caixes de fusta.\nPerò com que cal anar superant el llistó i si hi ha voluntat (i els bombers en tenim), si no hi ha camps de pràctica ens els muntem nosaltres mateixos. A Lleida s'està muntant un camp de pràctiques totalment casolà, fet amb material recuperat i trobat pels propis bombers, per tal de disposar de fosses i forats on amagar-se i poder realitzar la majoria d'exercicis. Però com que quan algú comença hi ha gent que hi veu noves possibilitats doncs ja ha aparegut la idea de fer-hi un "simulador" de patrons de crema (evidentment proposat pel GRAF Lleida) i segurament no serà l'última proposta de millora o d'ampliació. La veritat és que tot plegat pinta molt be. Aquest diumenge pel matí, vaig veure al Lluís, el responsable del GRC que venia des de Tarragona per provar aquest nou camp. Encara no està acabat, ni molt menys, però ja pot començar a ser operatiu. I això sol és el començament. A falta de pressupost cal imaginació i aquesta als bombers no ens en falta.\nEn tot cas aquí us deixo algunes imatges més que crec val la pena recordar (moltes ja les heu vist).\nHe tingut problemes per posar el video aquí, però obriu l'enllaç que val molt la pena.\nNO VOLEM HORES EXTRA\nVOLEM MÉS BOMBERS\nIndependentment de que pugui anar o no a les manis (segur que en alguna m'hi veureu), en la mesura que em sigui possible aniré fent un resum de com va evolucionant tot aquest procés.\nUs he de dir que estic gratament sorprès per la quantitat de gent que hi havia a la primera manifestació (29/5/13).\nAquesta concentració, que ja està feta en plena era digital, disposarà d'un bon recull de fotografies i vídeos que podrem ensenyar al proper gran conflicte bomberil (es repeteixen cada 10-15 anys). Actualment hi ha molt poques imatges (fotos) de les manis del 98 i per tant hem de tirar de memòria. El que succeeixi en aquesta quedarà gravat no sol als nostres caps sinó als correus, als documents Word, Excels i el més important: el Youtube!\nAllí podrem veure com un gran nombre de bombers professionals. Que de 2400 hi hagi uns 700-800 en una manifestació és un gran nombre!, més els 700 que aproximadament deuen estar de guàrdia o d'oficina. Ens indica que menys del del 40% de col·lectiu estava a casa, els altres estaven treballant o a la mani.\nLa concentració va començar davant la Conselleria d'Interior, al Carrer Diputació de Barcelona. Allí, i al llarg de tot el recorregut fins al Parlament, els operaris havien anat inutilitzant les boques d'incendi, per evitar que es pogués fer escuma.\nMentre el Conseller donava a conèixer oficialment els detalls de la Campanya Forestal de 2013, des del carrer es van cridar consignes que demanaven més recursos humans durant la campanya i una redistribució més coherent dels recursos materials i tènics que es disposa, a més de tenir en compte la opinió dels tècnics de bombers i forestals alhora de planificar la campanya forestal.\nDavant la conselleria d'Interior es van cremar un parell de taüts, sense incidents, acordant amb els mossos que s'apagarien definitivament un cop estiguessin pràcticament auto-extingits. Així es va fer.\nLa manifestació/concentració es va traslladar al Parlament, en un recorregut a peu també sense incidents.\nUn cop allí l'operatiu policial preparat era més gran que a Diputació. Es van cremar altres dos taüts, però aquest cop a la policia li molestava la nostra acció, i per això van intentar apartar-los, però quan ja cremaven l'escalfor els va fer tirar enrere. Això els va encrespar i poc a poc hi va haver més tensió. Se'ls va recordar que nosaltres l'apagaríem, però algú tenia pressa i un policia va voler utilitzar un extintor. Els bombers van intentar evitar-ho i va començar la esbatussada entre els dos cossos. Imatges n'hi ha moltes i crec que cap d'ells és bonica de veure. Però és la realitat. Nosaltres estem manifestant-nos i "ells" estan fent la seva feina de contenció.\nHi ha maneres i maneres.\nPer la nostra part no hi havia cap consigna de fer res estrany. De fet, els delegats sindicals anaven avisant que en poca estona acabaria la concentració... quan de sobte va haver l'incident amb l'extintor i la detenció del més dèbil.\nDes del nostre punt de vista ens sembla que ens han tractat de delinqüents. Hi havia un negociador dels Mossos, un operatiu de la BRIMO amagat, preparat per entrar, i un altre comboi de la BRIMO, de reforç que també va aparèixer al cap de poca estona.\nEvidentment nosaltres també treballem amb tàctiques i tècniques organitzatives als incendis, que son les que mouen tot un gran operatiu i dispositiu tant de personal com tècnic. Mirem l'entorn, analitzem i aprenem. Que ningú es pensi que a la propera ens sorprendran amb tècniques de provocació ni que jugaran amb nosaltres. Si busquen la imatge d'un bomber agredint a un policia no la trobaran. De fet cap bomber portava porres ni pedres, per això no pot haver cap agent ferit, una altra cosa és que ho diguin. I sí, es van tirar alguns ous (no gaires, no fotem) i això no és cap arma, sol embruta.\nL'endemà, 30/5/2013 una trentena de Bombers de la Generalitat de Catalunya han fet una concentració de protesta davant les portes de l'Ajuntament de Calella, on s'hi estava celebrant la Junta Local de Seguretat amb la presència del Conseller d'Interior del govern català, Ramon Espadaler.\nquatre comentaris sobre les inundacions a la Vall ...


Synusia. Una llibreria associativa, al Vapor Albinyana - Diari de Terrassa\nSynusia. Una llibreria associativa, al Vapor Albinyana\nInterior de la llibreria Synusia Nebridi Aróztegui\nEl nom d´aquesta llibreria ubicada al carrer de Montserrat, 136, respon a una paraula grega que significa "acte de compartir el coneixement". Un terme que ve com l´anell al dit a una tenda única a Terrassa, que pertany a la xarxa de llibreries associatives i que està vinculada a l´Ateneu Candela.\n"A través del llibre volíem parlar d´allò que ens interessa", comenta la Maria, que juntament amb l´Alcira i l´Elena porten la gestió d´un comerç molt enfocat al tema de pensament i assaig polítics, la narrativa i la literatura infantil. "Fem una selecció acurada i mirem molt bé els continguts per als nens. Som conscients que un conte és una finestra oberta al món. Tenim des de llibres de roba fins als juvenils de 16 anys."\nA Synusia defugen dels best-sellers i aposten per les petites editorials independents, a més de temàtiques com el món àrab, l´Àfrica, el pensament polític, l´economia social, la història o la comunicació, entre d´altres. "Funcionem molt bé per comandes i els nostres clients busquen més temàtica, autors i editorials que no pas un bon preu", afegeix. Venen llibres i ofereixen assessorament amb l´esperit de recuperar el concepte de llibreter de confiança. "A vegades, ve un client, seu al teu costat i estàs xerrant amb ell durant estona..."\nNo obstant això, el funcionament topa amb el finançament. "Per ajudar a fer sostenible el projecte oferim a la gent que s´hi associï per 5 o 10 euros al mes. Som pocs, però tirem endavant", assenyala la Maria. Són lectors conscienciats per una tasca que també inclou una programació estable d´activitats (cicles, poesia, presentacions, lectures...) i on les infantils tenen un pes específic. "Fins a 170 persones van venir un dissabte a la tarda a veure un espectacle infantil!.. A més oferim la taquilla inversa on l´espectador paga la quantitat que considera després de veure l´obra, que acostuma a ser teatre i contacontes."\nSynusia obre de dimarts a divendres, de 10h a 13.30h i de dilluns a divendres, de 18h a 21h.


L'Ajuntament de Borriana destina 13 mil euros per a projectes d'associacions i entitats socials | Castelló Extra\nL'Ajuntament de Borriana destina 13 mil euros per a projectes d'associacions i entitats socials\nEl consistori convoca les subvencions per a donar suport a les accions de promoció personal i social de sectors vulnerables de la població\nL’Ajuntament de Borriana destina un total de 13.000 euros a la concessió de subvencions públiques per a projectes de promoció personal i social que desenvolupen associacions i entitats socials sense ànim lucratiu dirigides a sectors vulnerables de la població. La convocatòria i les bases d’aquestes subvencions que es concedeixen en règim de concurrència competitiva s’han publicat en l’apartat de seu electrònica de la pàgina web municipal.\nA més, els programes han d’estar enfocats a sectors de la població relacionats amb l’atenció a famílies, menors d’edat en situació de risc o desprotecció, dones, persones majors, persones amb diversitat funcional, minories ètniques, malalts crònics, persones immigrants, transeünts, refugiats, asilats, o qualsevol altre sector vulnerable. Només podrà presentar-se un projecte per associació o entitat i s’exclouen els projectes o programes d’inserció de malalts mentals per existir ja una altra convocatòria específica.\nPer a la concessió de les subvencions s’aplicaran diferents criteris entre els quals es valorarà la qualitat del projecte a través de la descripció, la seua fonamentació, objectius, beneficiaris, activitats, temporització, recursos propis, adequació i interés de l’objectiu del projecte amb relació a la realitat social del municipi i les necessitats que presenta.\nIgualment, en l’adjudicació es tindrà en compte la incidència del projecte en persones residents de la localitat per a la qual cosa s’haurà de quantificar el nombre de persones a què atendrà el projecte residents de la ciutat i quina proporció suposa aquesta quantitat del nombre total de persones ateses per l’associació o entitat social. A més, es prioritzarà que la població beneficiària de les actuacions siguen col·lectius en risc d’exclusió. També es tindrà en compte l’experiència acreditada de l’entitat i el caràcter innovador del projecte.\nLes sol·licituds es presentaran en el Registre electrònic de l’Ajuntament de Borriana a través del tràmit electrònic adequat o, si no és possible, el d'”Instància General” adjuntant els models normalitzats establits i que figuren com a annexos en les bases. La convocatòria i annexos es poden trobar i consultar en https://burriana.sedelectronica.es/board/\nEl termini de presentació de sol·licituds serà de quinze dies hàbils, a comptar des de l’endemà de la publicació de l’extracte de la convocatòria en el Butlletí Oficial de la Província, és a dir, finalitza el 25 d’agost.


Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments Huddersfield Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWellington Mills, 70 Plover Road, Lindley, Lindley, Huddersfield, Regne Unit, HD3 3HR - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments\nAl visitar Huddersfield, vosté es sentirà com a casa a Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Instal.lacions per a minusvàl.lids, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, habitació familiar, restaurant són només algunes de les comoditats que fan que Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de centre esportiu, sauna, spa, massatge. Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments és una elecció inteligents per a viatgers a Huddersfield, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Heritage Serviced Suites - Serviced Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nApartament Estudi Petit\nLovely rooms, contemporary, comfy


Bob Odenkirk - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nactor i humorista estatunidenc\nBob Odenkirk (Berwyn, Illinois, 22 d'octubre de 1962) és un actor, humorista, escriptor, director i productor estatunidenc. És conegut principalment per la seva interpretació de l'advocat Saul Goodman a les sèries de televisió Breaking Bad i Better Call Saul, d'AMC, i per la sèrie d'esquetxos Mr. Show with Bob and David, d'HBO.\n22 octubre 1962 (58 anys)\nactor, director de televisió, productor de televisió, actor de televisió, actor de cinema, guionista, comediant, escriptor, productor de cinema, director de cinema, actor de veu\n(2014) Premi del Sindicat d'Actors de Cinema al millor repartiment en una sèrie dramàtica, per l'obra Breaking Bad\n(1993) Premi Emmy pel millor guió d'una sèrie de varietats, per l'obra The Ben Stiller Show (en)\nEls anys vuitanta i noranta, Odenkirk va treballar de guionista per als programes de televisió Saturday Night Live i The Ben Stiller Show, i va guanyar dos premis Emmy per la seva feina. També va escriure per a Late Night with Conan O'Brien i Get a Life, i va actuar a The Larry Sanders Show. A principis dels 2000, Odenkirk descobrí el duet còmic Tim & Eric i els produí les sèries de televisió Tom Goes to the Mayor i Tim and Eric Awesome Show, Great Job! Va dirigir tres pel·lícules: Melvin Goes to Dinner (2003), Let's Go to Prison (2006) i The Brothers Solomon (2007). També va ser productor executiu del programa d'humor The Birthday Boys.\nL'èxit de Breaking Bad i Better Call Saul el va fer participar en projectes de més volada, com el film Nebraska d'Alexander Payne, Fargo, Els arxius del Pentàgon, Els increïbles 2, Little Women i Nobody.\n↑ Hubbard, Brodie F. «Bob Odenkirk Interview». Modest Proposal: Comedy for Our Target Demographic, febrer 2004. Arxivat de l'original el 14 juliol 2011. [Consulta: 4 març 2015].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bob_Odenkirk&oldid=27266482»\nDarrera modificació: 21 maig 2021 a les 22:59\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 maig 2021 a les 22:59.


Obert el període d’inscripcions per als nous cursos gratuïts de formació professional a Palamós\nPalamós.- L’Àrea de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Palamós ha obert el període d’inscripcions per a poder participar a dos cursos de formació professional que s’iniciaran a partir de la setmana que ve al municipi.\nEs tracta concretament d’un curs especialitzat en peixateria i d’un altre destinat a la formació d’auxiliars de manteniment nàutic. Aquests cursos, totalment gratuïts, inclouen tant la part teòrica de la formació com la pràctica, que es realitza en les empreses i organismes col·laboradors.\nEl curs d’especialista en peix s’iniciarà el proper dijous 23 de gener, en 18 sessions teorico-pràctiques i 15 més de pràctiques a l’empresa, que tindran lloc en horari de matí, de 9 a 13 hores. El curs d’auxiliar de manteniment nàutic s’iniciarà el 9 de març, també en horari de 9 a 13 hores, i amb el mateix número de sessions que el primer.\nPel que fa al programa d’activitats d’informàtica per a la recerca de feina (nivell inicial, mig o avançat), s’iniciarà el mes de febrer, amb data a concretar, en horari de matins de 9.30 a 13 hores.\nLes persones interessades a participar en algun d’aquests cursos, han de ser majors de 16 anys, estar empadronades a Palamós i inscrites al Servei d’Ocupació de Catalunya. Poden fer la seva inscripció a l’Àrea de Promoció Econòmica, de dilluns a divendres de 10 a 14 hores, a la Casa Montaner, situada al Parc dels Països Catalans, 3. Per a més informació, poden trucar al 972600380 o enviar un correu electrònic a: orientacioprofessional@palamos.cat.\nAquesta activitat formativa forma part del projecte “Treball als barris” i compta amb el suport del Departament d’Empresa i Ocupació de la Generalitat.\nArxivat com a: Baix Empordà, Comerç, Serveis, Societat Etiquetat com a: ajuntament de Palamós, atur, cursos, formació, ocupació, palamós, serveis, societat, treball


Les comissions per l'ús de targetes de dèbit s'encareixen un 18% en l'últim any | Consumer\nLes comissions per l’ús de targetes de dèbit s’encareixen un 18% en l’últim any\nLes de crèdit experimenten una pujada del 10,3% en el mateix període\nLes comissions que cobren els bancs i caixes d’estalvis espanyols als seus clients per les targetes de dèbit es van elevar a l’agost respecte al mateix període de 2010 un 18,1% de mitjana, mentre que les de crèdit van experimentar una pujada del 10,3%.\nLes dades del Banc d’Espanya reflecteixen que la quota mitjana que pagaven a la fi de l’agost passat els clients per tenir una targeta de dèbit va aconseguir els 19,89 euros, enfront dels 16,84 d’un any abans. Pel que fa a juliol de 2011, la quota mitjana que pagaven els clients per una targeta de crèdit no ha tingut variació (19,89 euros). Per la seva banda, la comissió mitjana de les targetes de crèdit va ser a la fi d’agost de 36,93 euros, superior als 33,48 euros que es pagava en el mateix mes de 2010.\nNo obstant això, no totes les entitats apliquen els mateixos preus als seus clients, ja que la comissió màxima en les targetes de dèbit va aconseguir els 30 euros i la mínima es va fixar 4,51 euros. La comissió màxima en les targetes de crèdit va aconseguir els 52 euros i la mínima va arribar als 13,52 euros.\nEncara que resulta gratis disposar d’efectiu amb una targeta de dèbit en els caixers de la mateixa entitat, fer-ho en els de una altra companyia de la mateixa xarxa va suposar una mitjana d’1,33 euros. Si es disposa de diners en un caixer d’una altra xarxa, la quantia mitjana aconsegueix els 3,95 euros, alguna cosa inferior que si es fa a l’estranger, quan va aconseguir els 3,98 euros. En el cas de les targetes de crèdit, retirar diners d’un caixer de la pròpia entitat va ascendir a 3,27 euros mitjana, i en el cas que anessin de la mateixa xarxa, a 4,27 euros. Si la disposició de l’efectiu es va fer a través de targetes de crèdit en caixers d’altres xarxes, el recàrrec va ser de 4,61 euros, una quantitat que va aconseguir els 4,64 euros si l’operació es va realitzar des de l’estranger.\nEl Banc d’Espanya també ha publicat que les comissions mitjanes que les entitats financeres cobren als seus clients pel manteniment dels comptes corrents es van elevar a l’agost de 2011el 18,6%, fins als 25,80 euros, enfront dels 21,75 euros del mateix període de 2010. Les comissions que cobren les entitats per les targetes d’estalvi també es van incrementar el 19%, fins als 25,16 euros, enfront dels 21,11 euros de fa un any. Per la seva banda, les comissions per realitzar transferències realitzades sobre altres entitats van aconseguir un valor mitjà de 4,26 euros.\nTambé l’obertura de crèdits hipotecaris va aconseguir de mitjana a l’agost el 2,76% del valor total del préstec i el 4,07% per la cancel·lació anticipada. Quant a les comissions que cobren les entitats per ingressar xecs en la seva pròpia entitat, la mitjana va ser de 2,92 euros al maig, mentre que si va ser d’una altra va suposar 3,10 euros.\ncomissions crèdit dèbit pujada targeta


El PS demana pels recursos d'Afers Socials per afrontar les conseqüències de la COVID-19 - FÒRUM.ad\nEl PS demana pels recursos d’Afers Socials per afrontar les conseqüències de la COVID-19\nEl 08/06/20 18:49\nCarles Sánchez, conseller General del Partit Socialdemòcrata (Foto PS)\nEl Conseller General del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, Carles Sánchez, ha tramitat una pregunta aquest matí per conèixer, per una banda, amb quins recursos humans compta el Ministeri d’Afers socials, Habitatge i Joventut per a la gestió dels casos que atén.\nPer l’altra, Sánchez vol saber amb quins recursos econòmics es compta per a l’execució dels ajuts. Ens trobem en una situació excepcional que fa que un dels ministeris que agafa més rellevància sigui el d’Afers Socials, Habitatge i Joventut. Preguntem pels recursos humans i econòmics, el seu funcionament i les disfuncions que puguin existir, doncs entenem que és un dels principals ministeris a hores d’ara”, ha explicat el Conseller General del Partit Socialdemòcrata, Carles Sánchez”.\nEl Grup Parlamentari Socialdemòcrata recorda que les mesures extraordinàries preses a arran de l’emergència sanitària propiciada per la Covid-19 impliquen un augment de les situacions de risc pel que fa a la recepció dels ingressos de les famílies. En aquest sentit, les lleis aprovades a tal efecte i les modificacions i noves disposicions reglamentàries amplien el ventall d’ajuts i que aquests requereixen la seva gestió per part d’Afers Socials.\nNotícia Anterior: Esports destina 3’5 milions a les subvencions d’entitats per al 2020\nSegüent Notícia: El Comú d’Encamp assigna els 43 horts socials per al 2020\nDoncs els recursos humans ja eren insuficients abans de la crisi del Covid, ara ja estan sota mínims i sense poder donar una resposta de qualitat a les persones més vulnerables. Prou de precarietat a Afers Socials, la manca de recursos a aquest ministeri a ningu li importa, al cap i a la fi, les persones que necessiten la intervencio de serveis socials segurament no son els que voten. Espero que el ministre sigui valent i expliqui tots els professionals que estan de baixa per burnout i els pocs professionals que estan atenent l’elevat nombre de demandes que estan arribant a atenció primària. Per uns serveis socials de qualitat! Prou disfuncions i manca de planificació!!


'Dos vacas y una burra' reuneixen Miguel Ángel Muñoz i Pablo Puyol\nRODATGE A CANTÀBRIA\nEls dos actors d''Un paso adelante' es retroben 20 anys després en una «comèdia neorural»\nCelia Agüero Pereda / Efe\n23 de de novembre del 2020. 19:04\n‘Dos vacas y una burra’, el llargmetratge en el qual Jesús del Cerro torna a unir, després de 20 anys, Miguel Ángel Muñoz i Pablo Puyol, donarà protagonisme als pobles de Cantàbria, a través d’una «comèdia romàntica neorural» que es rodarà en un 90 per cent a la regió.\nEls seus tres protagonistes, Muñoz, Puyol i la mexicana Esmeralda Pimentel, han estat aquest dilluns en una de les localitzacions de la pel·lícula, el poble càntabre de Vega de Pas, on el director madrileny inicia aquest rodatge, en el qual té com principals actors a els qui van donar èxit fa 20 anys a la seva sèrie ‘Un paso adelantet’.\nPablo Puyol, Esmeralda Pimentel, Miguel Ángel Muñoz i Jesús del Cerro, amb la burra de la pel·lícula. / EFE\n«La foto i el cartell de la pel·lícula és el que farà que la gent digui que Cantàbria és la pel·lícula. No hi ha trampa, és molt fàcil d’identificar i de reconèixer», assegura Jesús del Cerro, que explica que la regió té tots els factors que ajuden a desenvolupar aquest llargmetratge: «Quan t’imagines Cantàbria, t’imagines aquest pendent amb les dues vaques i la burra».\nEn el llargmetratge no es fa referència a un poble càntabre concret perquè, malgrat que rodaran a Liérganes, Esles (Santa María de Cayón) i a la vila Vega de Pas, aquests tres llocs seran un, el poble on transcorre l’acció «des del minut 10 fins al final de la pel·lícula». Els tres animals «protagonistes» fan també «encara més màgica» aquesta comèdia, malgrat que el seu director reconeix que és molt complicat fer que els animals realitzin les escenes que se’ls demana.\nLa il·lusió de tornar a estar junts\nPer a qui no està sent complicada aquesta aventura és per a Miguel Ángel Muñoz i Pablo Puyol, que es retroben en un projecte gairebé 20 anys després del seu últim treball junts, cosa que han reconegut aquest dilluns que els ha fet molta il·lusió, perquè tenien moltes ganes de tornar a treballar junts. L’actriu mexicana Esmeralda Pimentel, que completa el repartiment de la pel·lícula, també creu que és un privilegi poder rodar a Cantàbria el seu segon projecte a Espanya. «Estar en la naturalesa és un privilegi i més aprendre com treballar amb dues vaques i una burra, entendre com funcionen, com cridar-les, com conviure-hi està sent un aprenentatge que no havia tingut abans», explica l’actriu.\nAmb un pressupost de dos milions d’euros, el rodatge d’aquesta pel·lícula es prolongarà al llarg de cinc setmanes principalment pels paisatges rurals de Cantàbria i es complementarà a Londres i Madrid. Per a Del Cerro, gravar el 2020 enmig d’una crisi sanitària originada per la pandèmia del coronavirus suposa un «risc permanent» i «por constant» per veure què passa o si algú de l’equip dona positiu tot i que ha assegurat que «una vegada que es diu acció», s’obliden de tot. «I quan comences a rodar no influeix en res».\nEl repartiment, humà i animal, al complet. / EFE\n«Intentar donar una mica de normalitat i treballar malgrat el coronavirus crec que és el que s’ha de fer i és bonic tenir sempre la intenció de treballar i continuar lluitant per aconseguir vèncer aquest virus, que ho farem en algun moment, això segur», destaca Pablo Puyol, que assegura que l’art i la cultura no es poden parar. I Esmeralda Pimentel i Miguel Ángel Muñoz coincideixen que treballar en aquests temps i «poder fer el que s’estima és un regal» i han ressaltat com d’afortunats són de poder fer-ho i, sobretot, explicar bones històries.\nEls animals com a herència\n‘Dos vacas y una burra’ comença quan el Pedro (Miguel Ángel Muñoz), un jove arquitecte a l’atur, i el seu cosí Luis (Pablo Puyol), un metge també aturat, reben la notícia de la mort del seu avi Paco, un arquitecte que va emigrar a Mèxic per fer fortuna i que ha deixat al Pedro en herència dues vaques i una burra.\nEls dos joves deixen la ciutat per emprendre un viatge amb la intenció de vendre els animals, però les situacions que els esperen canvien els seus plans, en especial després de l’aparició de Paula (Esmeralda Pimentel), una jove estudiant mexicana, neta del millor amic del seu avi.


Núria Claverol / Caves / Vins i caves / Inici - Sumarroca\nEl sabor de l'elegància\nUn cava molt especial que porta el nom de la dona del fundador del celler, Carles Sumarroca. El cava porta la dedicatòria dels tres fills a la mare: «Aquest és un homenatge a la nostra mare; l'amor per la terra és una constant a la seva vida.»\nÀmfora, un disseny molt especial: el disseny de l'ampolla, desenvolupat per l'estudi gràfic Massó de Barcelona i inspirat en les antigues àmfores gregues, va obtenir un premi atorgat per Sumarroca i ADI-FAD (Associació de Disseny Industrial del Foment de les Arts Decoratives) l'any 2004. Més tard, va aconseguir el premi Best Pack Or a l'edició del 2006. El premi va ser atorgat per un jurat constituït per professionals destacats del món del màrqueting, la comunicació i el disseny.\nLa varietat amb la qual s'elabora aquest cava és la xarel·lo.La vinificació és la típica d'un vi de base per a cava. El raïm del xarel.lo s'esgrana al celler, es refreda per minimitzar-ne l'oxidació i s'introdueix a les premses, d'on només se n'extreu el most flor (el que surt per gravetat, que és aproximadament el 50-55%). El most es decanta per gravetat durant 24-36 hores i la fermentació es realitza amb el most net a una temperatura de 14 °C.Un cop finalitzada, es realitza la filtració. L'últim pas abans del tiratge és una ultrafiltració per deixar el vi estèril. El temps de criança del cava és de més de 24 mesos (de 28 a 36 mesos).Producció limitada\tLa Vinya\nL'alta qualitat d'aquest cava radica en la selecció de les parcel·les de vinya que el formen. La base del Núria és la varietat xarel·lo, de la parcel·la Peretes, de 4,1 ha, al terrer Santa Creu de la Finca Sumarroca. Es tracta d'una vinya vella de més de 50 anys, amb un xarel·lo esplèndid de producció baixa i terra molt pobra, d'arenes i graves. Xarel.lo\nEl Núria Claverol és un cava d'alta qualitat que destaca, en primer lloc, per la quantitat de petites bombolles que es formen a la copa, persistents.Té un color groc pàl·lid, malgrat el llarg temps de criança.És molt aromàtic al nas i es poden percebre les fruites de la varietat del vi de base perfectament conjugades amb les aromes de brioix, amb lleugeres notes fumades de fons a resultes de la torrada varietal del xarel·lo. És un punt torrat, com de pa torrat.\tMaridatge\nCom tots els caves, el Núria Claverol pot acompanyar qualsevol àpat del principi fins a la fi. Per la seva finor, el recomanem per a aperitius i entrants, que solen ser lleugers i respecten les característiques organolèptiques d'aquest cava. Naturalment, també pot resultar esplèndid en qualsevol àpat.\tAvís legal


Inauguració Oficial Club d'Esgrima Sabadell Jaume Viladoms\nInauguració Oficial Club d'Esgrima Sabadell\n“Avui 21.06.2012 és el dia que escenifiquem el naixement d’aquest club, que existeix des del 9 de gener d’aquest any 2012, però com a grup ja fa molts anys que estem junts. L’any 2002, ara fa deu anys, la nostra entrenadora, l’Elvira Lupascu, arriba a Sabadell a través de la Federació Catalana d'Esgrima per promocionar aquest esport a la ciutat en cercles escolars. Amb el pas dels anys va formant un grup de nens i nenes de 7 anys, els més petits, fins a 10 anys, els més grans. Aquest grup va tenint continuïtat i va creixent, tant en edat com en nombre, i fins i tot comença a assolir trofeus, tant d’àmbit autonòmic com estatal, en diferents categories. I, sobretot, es va formant un vincle molt estret entre la mestra, l’Elvira, i els alumnes. Un vincle que acaba esdevenint crucial per a la nostra continuïtat i, doncs, per a l’oportunitat de continuar creixent. Més endavant, el grup es vincula al Club d’Esgrima de Sant Quirze, creat l’any 2007, però aquest club decideix tancar les portes l’estiu del 2010. Durant i a partir d’aquest període, la consecució de Campionats de Catalunya, Lligues catalanes i Campionats d’Espanya y Competicions a nivell Internacional, per part dels nostres alumnes, tant a nivell individual com per equips, comença a ser un fet habitual. A partir d’aquí ja comença a perfilar-se d’una manera bastant definida la idea de crear un nou club d’esgrima a Sabadell. Aquell grup de nens ara ja comprèn una rica diversitat d’edats, entre aquells que ja són nois i noies veterans que han anat pujant i que consoliden el nostre estil i les noves generacions de més petits que es van afegint al projecte, que tanta il•lusió ens fa comptar amb ells i que són tan necessaris per a la nostra garantia de futur. Finalment, la creació del club es produeix al 2012, però cal dir que en aquest període abans de l’arribada d’aquest moment el grup és acollit pel Gimnàs Malibú, on el darrer any ha pogut gaudir d’un espai per a poder impartir les classes d’esgrima i a qui també se li han pogut oferir títols estatals i catalans.\nI així arribem al dia d’avui. El pas d’avui és molt important. Poder formalitzar, per fi, el nostre club significa per nosaltres d’alguna manera el triomf de la nostra filosofia, i una garantia de la seva estabilitat. Per això hem d’agrair, ben sincerament i de tot cor, l’esforç i la confiança de les persones que ho han fet possible. En primer lloc, a la presidenta del club, Ana Capdevila, per liderar el projecte, i a tots i cadascun dels membres de la junta directiva; al senyor Xavier Sanuy, Director General del Centre Educatiu Jaume Viladoms, gràcies per acollir-nos, per oferir-nos les instal•lacions de l’escola per poder impartir les classes i realitzar les nostres activitats, per totes les comoditats i facilitats que ens heu donat, i pel tracte excel•lent que hem rebut de la institució. Esperem poder-vos retornar tota aquesta confiança que ens heu mostrat. Al senyor Josep Ayuso, Regidor d’Esports de l’Ajuntament de Sabadell, gràcies per ser aquí. Gràcies a la Federació Catalana d’Esgrima, als senyors Miquel Ojeda (President FCE) i Eduard Manucu (Director Tecnic FCE), també pels esforços i les ajudes que heu destinat al fet que puguem tirar endavant i fer realitat el nostre projecte. Desitgem que amb la feina de tots junts puguem situar l’esgrima en un lloc de prestigi en el panorama de l’esport català. I em sento molt honorat de poder mostrar també un dels agraïments més especials que em pertoquen com a orador aquesta tarda: als pares. Sou una peça clau del projecte. Perquè sou la garantia que els nens i nenes puguin assolir amb èxit els objectius que he comentat. Perquè l’oportunitat que esteu donant als vostres fills de practicar un esport us l’agrairan tota la vida. Els esteu donant l’oportunitat de formar part d’un grup humà amb totes les coses que l’esport els podrà ensenyar als vostres fills. I si és això és així és perquè els doneu confiança i els doneu suport, i alhora els doneu l’oportunitat d’agafar confiança per ells mateixos. Feu-los costat, us necessiten. I, finalment, no me’n podia oblidar de cap manera, gràcies, Elvira, per ser l’ànima que ha donat cos a tot plegat, que li ha donat sentit, que li ha donat l’essència, per ser la persona que ens ha guiat tots aquests anys, que ens ha portat on som. Per tot el que ens has ensenyat i per tot el que ens continuaràs ensenyant. Ja ho veus, aquí ens tens a tots, al teu costat, com tu has fet sempre.\nNo em queda res més per dir. Només expressar el meu desig i el desig de tots nosaltres que això tiri endavant, que rutlli molt bé, que no perdem mai el nord, que continuem com hem anat fent fins ara gaudint de l’esport per la seva grandesa humana, que passi el que passi puguem comptar sempre els uns amb els altres, que continuem creixent, que el nostre carro es vagi omplint de gent, de gent i més gent amb ganes de participar, amb ganes de treballar i esforçar-se,... que arribin moltes copes, però, sobretot, que no perdem mai els ànims de continuar treballant per allò creiem.


La tecno-revista by Anna Idoia - issuu\n23/05/12 Anna GutiĂŠrrez Idoia Sampol\nLa Missatgeria InstantĂ nia\nEntrevista a Doctor Cano sobre els hackers\nJuguem una mica? Freezel Fraz\npàg. 3 ….........................................................Missatgeria Instantània pàg. 3.......................................................................................Història pàg. 4.................................................................................Programes pàg. 5............................................................................Comparacions pàg. 7..........................................................................Altres aspectes pàg. 9...................................................................................Entrevista pàg. 12……………………………………….......……………………Jocs pàg. 13…………………………………………………......……..Notícies\nMissatgeria Instantània, ¿què és? És un sistema que permet intercanviar missatges entre dues o més persones en temps real, utilitzant una xarxa de comunicacions, com per exemple Internet. Història: Una primera forma de missatgeria instantània va ser inclosa en el sistema PLATO, utilitzat a principis del 1970. Més tard, el sistema talk inclòs en UNIX/LINUX va ser utilitzat àmpliament per enginyers i acadèmics durant el 1970 i el 1980, per comunicar-se a través d’Internet. ICQ va ser el primer sistema de missatgeria instantània per ordinadors amb sistema operatiu diferent a UNIX/LINUX en el novembre de 1996. A partir de la seva aparició, han sorgit moltes variacions de missatgeria instantània. En els primers programes de missatgeria instantània, cada lletra era enviada després d'escriure-la, d'aquesta manera les correccions també es veien en temps real. En els programes que i ha ara, en canvi, s'envia cada frase de text un cop l'hem acabat d'escriure-la. A més a més en alguns, també es permet deixar missatges, encara que l'altre part no estigui connectada. Una altra funció que tenen és la d'enviar-se fitxers. L'última generació dels programes de missatgeria ens permet fer coses com ara fer servir webcam, micròfon, o compartir jocs i aplicacions.\nWindows Live Messenger: És un client de missatgeria instantània creat per Microsoft. 1.\nExtensible Messaging and Presence Protocol (XMPP): És un protocol lliure de missatgeria instantània d'especificacions obertes basat en XML. 2.\nGoogle Talk: El Google Talk és un programa informàtic de Google similar al Windows Live Messenger, utilitzat per a xatejar. 3.\nPsi: Psi és un client per a la xarxa de missatgeria instantània XMPP/Jabber. 4.\nQq: "Tencent QQ" o QQ, és un Messenger xinès molt popular a Xina amb més de 220 milions d'usuaris en tota la xarxa. Inicialment va ser anomenat OICQ. El servidor Qq.com és actualment una de les 2 web xineses més famoses a Internet. Fou creat el 4 de maig de 1995; en aquest servidor les persones tenen l'accés de descarregar programes, trobar amistat, fer àlbums de fotos, crear wallpapers i cercar protectors de pantalla, etc. 5.\nWhatsapp: Whatsapp és un programari de propietat, on es poden enviar fitxers amb imatges, so o vídeo; missatges en grup, avisa quan l’altra persona respon al missatge, i si es vol pot indicar als altres el lloc exacte on es troba a cada moment. 6.\nComparacions: Windows Live Messenger: És Universal, en canvi el Qq és un programa xinès. Whatsapp: S’utilitza molt per el mòbil com el Windows Live Messenger i últimament està molt de moda. A més, a diferència dels altres, el Whatsapp és un programa de propietat, però que funciona com tots els altres. Google Talk: És gairebé igual que el Windows Live Messenger, la única diferència és que un pertany a Google i l’altre a Windows a part del disseny.\nNormalment cada xarxa propietària té un programa per utilitzar-la, però hi ha també programes que permeten utilitzar-les totes a la vegada, com ara:\nEl Pidgin és un client multiplataforma i multi-protocol de missatgeria instantània, conegut com a Gaim fins la versió 2.0.0, en què es va canviar el nom per motius legals amb AOL. És una aplicació de programari lliure, està traduïda íntegrament al català i és compatible amb Linux, Windows, BSD i Mac OS X. Te l'avantatge de ser multi-protocol, és a dir, permet unificar tots els comptes de missatgeria de l'usuari en un sol programa i, per tant, agrupar tots el contactes en una sola finestra. A més, permet que dos usuaris que estiguin fent servir el Pidgin puguin fer servir criptografia en els seus missatges de forma transparent i senzilla.\nKopete és un programa lliure per a missatgeria instantània amb un sistema multi-protocol que es pot estendre, es pot comunicar amb protocols com el ICQ, AIM, Gadu-Gadu, IRC, XMPP/Jabber, MSN Messenger i Yahoo! Messenger. Kopete és part del projecte KDE i té una excel·lent integració amb aquest entorn gràfic. El seu nom prové de la paraula xilena "copete" que es refereix a les begudes alcohòliques.\nTrillian és un programari de missatgeria instantània creat per Cerulean Studios. Funciona amb el sistema operatiu Windows i permet connectar-se a moltes xarxes de missatgeria instantània, com AIM, ICQ, MSN Messenger, Yahoo! Messenger, IRC, Novell GroupWise Messenger, Apple Bonjour i XMPP/Jabber. El nom Trillian ve del personatge Trillian del llibre The Hitch Hiker's Guide to the Galaxy, de Douglas Adams. A partir de la versió 3.0, Trillian fa servir la Vikipèdia per buscar coses escrites per l'usuari fent servir l'Instant Lookup.\nAra parlarem sobre alguns aspectes de la missatgeria instantània: El Xat: Aquesta paraula treta de l’anglès, designa una comunicació escrita realitzada instantàniament gràcies a un programari i a través d'Internet entre dues o més persones ja sigui de manera pública amb els xats públics, o privada , en què es comuniquen 2 persones i actualment ja és possible que es comuniquin més de dues persones alhora. El Videoxat: És una barreja entre la videoconferència i el xat tradicional, dotant a l'usuari de tres maneres de comunicació sobre el mateix canal. Existeixen igualment serveis de videoxat de missatgeria instantània un a un. Alguns llocs web ofereixen serveis de videoxat en línia, o també hi ha programes especialitzats com Paltalk. Igualment, els programes de missatgeria instantània més famosos també permeten l'ús d'àudio i vídeo en les seves comunicacions.\nMissatger LAN: Un missatger LAN és un client de missatgeria instantània dissenyat per utilitzar-lo en una xarxa d'àrea local que proporciona avantatges sobre un client de missatgeria instantània normal. El missatger LAN funciona dins d'una xarxa d'àrea local privada o d'una empresa, per tant només la gent que està darrere del tallafocs tindrà accés al sistema. La comunicació de dades no va més enllà de la xarxa d'àrea local i a més el sistema no pot ser spameat des de fora.\nFòrum: És una aplicació web que dóna suport a discussions i opinions en línia, permetent a l'usuari poder expressar la seva idea o comentari respecte al tema tractat. I, generalment, també tenen la opció de xat entre els membres registrats al fòrum. IRC: És un protocol de comunicació en temps real basat en text, que permet debats entre dues o més persones. Es diferencia de la missatgeria instantània en què els usuaris no han d'accedir a establir la comunicació per endavant, de tal manera que tots els usuaris que es troben en un canal poden comunicar entre si, encara que no hagin tingut cap contacte anterior. Les converses es desenvolupen en els anomenats canals d'IRC, designats per noms que habitualment comencen amb el caràcter # o &. És un sistema de xerrades molt utilitzat per persones de tot el món. Els usuaris del IRC utilitzen una aplicació client per connectar a un servidor, en el qual funciona una aplicació IRCd que gestiona els canals i les converses.\nEntrevista: I ara,canviant una mica de tema, una entrevista feta a Doctor Cano, que va parlar sobre seguretat informàtica. Quan naveguem deixem rastres però quin tipus de rastre podem trobar de manera més evident? Alguns rastres més evidents que romanen en les màquines són els caché del browser, les còpies dels correus electrònics, les cookies emmagatzemades en la navegació, els arxius esborrats que encara poden ser recuperats, els registres de connexió del mòdem, entre d'altres . Quin tipus de tecnologia o programes s'utilitzen per dur a terme les cerques? Alguns programes utilitzats són coneguts com la suite de Norton Utilities i altres aplicacions d'ús generalitzat per a recuperació d'arxius, directoris i dades en disc durs i disquets. D'altra banda, hi ha aplicacions més sofisticades per trobar, identificar, analitzar i preservar evidència digital que requereixen entrenament i preparació en diferent ambients operacionals com UNIX, MAC, Windows NT. Quina metodologia o passos se segueixen? Bàsicament els investigadors forenses en informàtica, independent de les plataforma o sistema operacional on estiguin efectuant les seves activitats, han de procurar complir tres requisits amb la informació o evidència identificada o recollida: - S'han d'utilitzar mitjans forenses estèrils (per a les còpies de la informació). - Mantenir la integritat del medi original. - Etiquetar, controlar i transmetre adequadament les còpies de les dades, impressions i resultat de la investigació. Les metodologies utilitzades poden ser diverses, però l'important és assegurar aquests tres requisits, atès que si no s'asseguren, l'evidència pot ser rebatuda i descartada com a mitjà probatori. 9\nA causa que els terroristes han utilitzat Internet i el que és pitjor, des d'equips públics, dur a terme la investigació podria ser més complicat, quant de temps podria passar fins a obtenir pistes rellevants? Mesos o fins i tot anys. Hi ha hagut casos com el del hacker "Mafiaboy" que l’FBI nord-americà i agències canadenques van tardar al voltant d'1 a 2 anys a registrar, analitzar, processar i presentar l'evidència que permetés la condemna per aquest personatge. La investigació forense és una ciència recent, creu que arran d'aquest tràgic succés podria afavorir el seu creixement o fins i tot, el desenvolupament de noves tècniques d'investigació? Definitivament si. Els esdeveniments ocorreguts i les marcada intrusions de seguretat en el món, han vingut conscienciant als legisladors i per tant als proveïdors de programari, en què hi ha una gran necessitat de disposar de noves maneres d'enfrontar el desafiament del delicte informàtic, noves possibilitats de avançar en el reconeixement i anàlisi d'evidència i així, disminuir la incertesa del procés i els temps de resposta en els mateixos. La certificació CFEC es reconeix en una gran majoria de tribunals de tot el món per tant, entenem que les pistes trobades per aquests professionals són totalment legals, és això cert? Les pistes trobades, són legals i vàlides, sempre que segueixin els procediments internacionalment acceptat per IACIS, que és la institució que ofereix la certificació CFEC. Aquesta institució de molt prestigi en el camp forense, ofereix un clar escenari d'anàlisi conceptual que permet a qualsevol jutge o demandant les característiques tècniques i formals necessàries per obtenir, analitzar, conservar i preservar evidència digital.\nPodria un hacker trobar amb els seus propis mètodes algun tipus de pista? ¿Serien bons col·laboradors en aquest cas? La utilització de hackers és una opció que pot en un moment confondre a la justícia en la valoració de les proves, ja que no és clar el seu sentit de l'ètica i professionalisme en aquest tipus de diligències tècnic-judicials. Per tant, comptar amb professionals certificats en computació forense permet comptar amb un escenari formal i tècnic que ofereix confiança i claredat al procés de recol·lecció, anàlisi, conservació i preservació d'evidència digital.\nJocs: Bé, doncs és el moment de recomanar jocs, i aquest és el que recomanem: “Frizzle Fraz: ¡Gran Bola botante y simpática al rescate!”\nRecollir i córrer és la temàtica d’aquest joc. Aquesta bola lila alterna els salts entre plataformes, haver de nedar (o no), i les plataformes d’avanç. L’objectiu del joc és recollir totes les boletes grogues i verdes que hi ha pel camí i trobar tantes claus com indiqui el nivell, sense tocar cap dels enemics ni de les trampes que hi ha a cada un dels 29 nivells del joc. I a mesura que s’avança, les plataformes son més difícils. Segur que us agradarà. Link: www.juegos.com/juego/Frizzle-Fraz.html 12\nI ara... NotĂcies!\nI fins aquĂ les noticies!\nExercici de informàtica obligatori