Tortosa: El govern presenta 480 actuacions per al mandat 2019-2023 | Diari de Tarragona\nTortosa: El govern presenta 480 actuacions per al mandat 2019-2023\nDestaquen, entre altres, la urbanització dels terrenys d’Adif i l’ampliació de l’auditori, del museu i del complex esportiu\n31 de Octubre de 2019 - 15:00 hs\nImatge dels magatzems de l’estació de tren que properament s’enderrocaran per fer aparcament públic i gratuït. FOTO: JOAN REVILLAS\nL’equip de govern municipal de Tortosa va presentar ahir el Pla d’Actuació Municipal (PAM), que recull les accions que preveu dur a terme al llarg de tot el mandat 2019-2023. El document compta amb un total de 480 actuacions, que s’agrupen al voltant de 21 àmbits temàtics. En la presentació, l’alcaldessa Meritxell Roigé va detallar que es tracta d’un document que prioritza i planifica les accions previstes, d’acord amb les necessitats de la ciutat.\nDestaquen projectes com el nou poliesportiu del Rastre –a l’antic col·legi dels Josepets-, la urbanització dels antics terrenys de Renfe al barri del Temple, o l’ampliació de l’Auditori Felip Pedrell –al qual no renuncia el govern de Tortosa tot i el recent bloqueig de l’oposició al projecte.\nL’alcaldessa Meritxell Roigé va destacar que el PAM és un document «transparent, dinàmic i realista» de la feina que es preveu fer a la ciutat en els propers quatre anys. «No és una carta als Reis. Estableix els compromisos del mandat i marca un full de ruta molt concret», va expressar.\nPel que fa a les actuacions més destacades, l’alcaldessa de Tortosa va enumerar-ne algunes, com totes les accions que inclourà l’organització de la Capital de la Cultura Catalana 2021; l’ampliació del teatre auditori Felip Pedrell o la del Museu; la conversió de l’antiga fàbrica Indo en un espai social i cultural, o la celebració de la 25a Festa del Renaixement, entre d’altres.\nEn l’àmbit esportiu també destaca l’ampliació del WIN, després que haja assolit índexs d’ús molt elevats, o l’habilitació d’un nou pavelló poliesportiu al Rastre, als Josepets. En aquest sentit, Roigé ha considerat que es tracta d’una actuació molt important, no només per resoldre les necessitats dels clubs esportius sinó, sobretot, per ajudar a dur més vida al centre històric després que ja s’hagen urbanitzat tots els carrers i places i hagen començat els treballs al barri del Castell.\nTambé està previst properament l’enderroc dels antics magatzems de l’estació de tren per ubicar un aparcament públic i gratuït als terrenys de Renfe mentre Adif no porta a terme la desafectació dels terrenys. Potseriorment l’Ajuntament connectarà el barri del centre amb el Temple amb un nou eixample, amb carrers i edificis.\nRoigé ha matisat que el llistat inclou moltes actuacions més que, tot i no suposar una inversió elevada, igualment tenen una gran importància per a la ciutadania, com totes les que s’emmarquen en l’àmbit de serveis a les persones, la promoció econòmica o l’ensenyament.


Un artista italià ven la seva mare en una galeria a Gènova\nDe mare n'hi ha més d'una\nEl polèmic Max Papeschi assegura que hi haurà set còpies originals de la 'mamma'\nActualitzada el 07/04/2011 13:12\n260x366 Max Papeschi Max Papeschi\nEl polèmic artista italià Max Papeschi ha decidit vendre la seva mare amb la resta de les seves creacions el proper dissabte en una galeria d'art a Gènova (nord-oest d'Itàlia), en què la dona posarà amb un cartell en el qual s'han d'incloure dades sobre el material i les dimensions del producte. No apareixerà, però, el preu final d'aquesta mamma de carn i ossos perquè, segons explica Papeschi, és un afer "privat" que haurà de negociar amb els compradors finals.\nL'artista parla de compradors en plural perquè al llarg de l'exposició hi haurà set còpies diferents de la seva mare, un misteri sobre el qual no vol aprofundir, ja que prefereix mantenir la sorpresa misteri fins a la inauguració de la mostra.\n"Totes són la meva mare, són set còpies, sí, però són totes originals. No són actrius, són la meva mare", insisteix Papeschi, que no vol revelar cap secret perquè "seria com demanar-li a un cuiner que et expliqui com fa la seva millor salsa ".\nUna vegada que el comprador es decideixi i es completi la venda de la dona, l'artista assegura que els nous propietaris podran fer el que vulguin amb l'adquisició.\n"Poden exposar en una fundació o en diversos museus, el que vulguin, com farien amb qualsevol altra obra d'art", refereix Papeschi.\nAmb aquesta iniciativa, l'italià no vol denunciar res, sinó portar a la pràctica una idea molt estesa dins del món de l'art, la de ser capaç de vendre qualsevol cosa per aconseguir l'èxit i la fama.\n"En aquest món de l'art és molt comú sentir que un seria capaç de vendre a la seva pròpia mare per obtenir l'èxit i molts diners, així que jo he decidit fer-ho realitat", afirma l'artista, que reconeix que amb aquesta acció vol "convertir una metàfora en un fet real".\nD'altra banda, Papeschi desitja descobrir la reacció del públic davant la possibilitat de comprar un ésser humà com si es tractés d'una obra d'art. M'interessava el concepte de vendre allò més estimat i sagrat", subratlla l'artista, "encara que avui en dia ja es venen persones però no pas d'una manera tan directa".\nA més de la seva mare, Papeschi exhibirà el dissabte altres obres en què ha treballat els darrers dos anys i mig, entre les quals hi haurà algunes de les seves obres més polèmiques, com la de Bart Simpson vestit amb la indumentària del Papa o la del pallasso Ronald McDonald donant la benvinguda a un camp de concentració nazi.\nL'artista precisa que el nom de l'exposició, Oops I did it again, és un gest de complicitat a la cançó de Britney Spears i també a l' "enrenou mediàtic" que va provocar l'exposició a Polònia d'alguns collages en què apareixia un cos de dona nua amb el cap de Mickey Mouse al costat d'una esvàstica nazi.\n"El que vaig fer llavors, ho he fet de nou. Aquesta és la idea que vull transmetre amb el títol", sentencia.


El PDeCAT creu que Colau vol unir el tramvia sense l’acord del ple | betevé Web\nMarc Garcia@marc_garciab dimecres 28 de febrer, 2018 , 20.14\nHo justifica per l’aval de l’ATM en l’estudi informatiu que recomana la connexió per la Diagonal, però el govern diu que és un tràmit més\nL'Autoritat del Transport Metropolità (ATM) preveu aprovar de forma definitiva en els propers dies l'estudi informatiu sobre la connexió del tramvia, que recomana fer-ho en superfície per l'avinguda Diagonal. El PDeCAT creu que amb aquest tràmit el govern d'Ada Colau vol esquivar una votació en el plenari i tirar endavant el projecte sense el consens polític necessari a l'Ajuntament. El responsable municipal de la connexió del tramvia, Pere Macias, ha descartat aquest argument i ha reiterat que en el ple del 23 de març hi haurà una votació al respecte.\nL'ATM va aprovar al juny de forma inicial l'estudi informatiu sobre la connexió del tramvia, un tràmit necessari en tota obra ferroviària abans d'encarregar el projecte executiu. El document tècnic va analitzar altres opcions per unir els tramvies, però va decantar-se per la Diagonal tenint en compte diversos criteris, com ara l'impacte ambiental. L'estudi informatiu estava pendent d'aprovació definitiva, tràmit que el govern municipal va demanar posposar fins que no acabés la comissió del tramvia.\nEl líder municipal del PDeCAT, Xavier Trias, ha alertat que amb aquest tràmit a l'ATM el govern de Colau busca "mecanismes estranys" per aprovar el projecte "de forma indirecta". Trias ha recordat que va pactar amb l'executiu retirar del pressupost una partida de 400.000 euros per al projecte i ha instat l'alcaldessa a complir els acords. L'exalcalde ha reclamat que obres com la del tramvia, que sobrepassen un mandat, han de tenir un consens ampli.\nEl director de l'estratègia per a la connexió del tramvia, Pere Macias, ha assegurat que el tràmit de l'ATM és "una peça més" dins les competències d'aquest òrgan que formen l'Ajuntament, la Generalitat i l'Àrea Metropolitana, però que en cap cas no suposa que les obres comencin immediatament. "Per tirar endavant una obra fan falta projectes i pressupostos, i aquests tràmits s'hauran d'anar fent a l'ATM i en l'àmbit municipal", ha dit Macias.\nAltres grups de l'oposició s'han enganxat a aquesta polèmica. La líder municipal de Cs, Carina Mejías, ha denunciat que Colau vulgui aprovar projectes "per la porta del darrere" i posa de manifest "la seva incapacitat per al diàleg i l'acord". Des d'ERC, el portaveu, Jordi Coronas, ha rebaixat les sospites del PDeCAT i ha assegurat que la votació en el plenari és necessària si l'alcaldessa vol avançar diners per fer una obra que no és de competència municipal.


¿ENGANXATS A LES PANTALLES? Massa hores davant de les pantalles Els principals riscos de fer-ne un mal ús GETTY\nSegons Elisabet Portavella, psicòloga infantojuvenil i psicopedagoga, els infants d’entre 4 i 8 anys es passen de mitjana una hora al dia amb l’ smartphone Portavella forma part del Mobile Free Life, una entitat que té l’objectiu de canviar la relació que tenim amb el telèfon mòbil. “Es tracta de tenir-hi una relació més sana, prenent consciència del mal ús que en fem de manera generalitzada”, explica la psicòloga. Ho treballen en diferents àmbits de la societat, com les empreses, el món educatiu i les administracions a través de programes de canvi d’hàbits i proposant petits reptes. ¿Heu provat mai de deixar el mòbil quan entreu a casa tots els membres de la família i no agafar-lo fins l’endemà quan marxeu? ¿O de fer una sortida familiar i deixar el mòbil a casa?\n“Es tracta de tenir-hi una relació més sana, prenent consciència del mal ús que en fem de manera generalitzada” ”\nElisabet Portavella Psicòloga\ninfància tecnologia mòbils


Mapes i fotografies històriques de les mines de Can Palomeres - Ajuntament de Malgrat de Mar - Sistema d'Informació Geogràfica\nMapes i fotografies històriques de les mines de Can Palomeres\nAquest 2014 fa 100 anys de la clausura de la darrera gran explotació de les mines de ferro de Can Palomeres per part de la “Société des Mines de Fer de Malgrat”. Malgrat de Mar ha volgut preservar la memòria de l'activitat minera iniciada a mitjans del segle XIX i que es va intensificar de 1909 a 1914. Les imatges del treball dels miners i, sobretot, les imatges del funcionament del sistema de transport aeri mitjançant vagonetes que creuaven el municipi de nord a sud fins a 400 metres mar endins per arribar a la zona de descàrrega per vaixells que avui es coneix com "la Pilona", són ben vives en l'imaginari de moltes persones.\nEntitats com el Grup Excursionista Malgratenc (GEM) han contribuït i contribueixen a mantenir-ne viva la memòria. Des de la publicació l'any 1988 del llibre Les mines de can Palomeres, han succeït moltes coses. Principalment, i la més rellevant, és la protecció de l'espai natural dins la Xarxa Natura 2000 que té com a objectiu la protecció de l'ecosistema natural i, en particular, de la colònia de rat-penats que habita a les mines, una de les més importants de Catalunya i un dels refugis europeus de cria de quiròpters més destacats a Europa que ha permès a Malgrat de Mar formar part de la Xarxa Ecoepidemiològica a la Mediterrània Occidental. Cal també tenir en compte el gran impacte social de la Cursa del Miner de Ferro, organitzada pel GEM i que té lloc per la festa major d'estiu amb gran afluència de participants.\nDes del punt de vista documental, hem pogut tenir accés a mapes i fotografies que fins ara eren desconeguts. Les noves i inèdites fotografies pertanyen al fons de Juli Cardona Girons custodiat i gestionat pel Servei d'Arxiu Municipal de Malgrat de Mar. En aquest sentit, cal agrair la confiança que la família Cardona-Cumella ha demostrat envers l'Arxiu Municipal a l'hora de fer-ne donació. Pel que fa als mapes, s'ha recuperat el plànol del projecte de la construcció d'una línia aèria de transport de mineral i una estació de descàrrega travessant la carretera de Madrid a França, el camí veïnal de Malgrat de Mar i la línia del ferrocarril de Barcelona per Mataró de l'any 1909, pertanyent al fons de l'Arxiu Nacional de Catalunya, i el plànol del projecte d'instal·lació de la via Decauville al camí públic entre el marge riera i la propietat de Fèlix Cardona Paradeda de l'any 1914, pertanyent al fons de l'Arxiu Municipal. Ambdós mapes s'han georeferenciat per mostrar la magnitud i l'abast de la implicació del Malgrat de Mar en el desenvolupament del sector industrial miner.\nMés informació: Llibre Les Mines de Can Palomeres (1988), dossier "Les mines de Can Palomeres: passat, present i futur"(2000), vídeo "Les Mines de Can Palomeres" (2012).\n· Mapa de la línia aèria de transport de mineral i una estació de descàrrega, 1909, Arxiu Nacional de Catalunya\n· Mapa de la via Decauville, 1914, Arxiu Municipal de Malgrat de Mar\nProjecte de col·laboració dels departaments d'Arxiu Municipal, Gestió Cadastral, Medi Ambient, Serveis Informàtics i Sistema d'Informació Geogràfica


Agrienergia al costat de les Comunitats Energètiques\nHomeNotíciesAgrienergia present als Col·legis d’Enginyers\nAgrienergia present als Col·legis d’Enginyers\nDes d’Agrienergia agraïm les oportunitats de donar a conèixer la nostra experiència sobre la situació al sector elèctric.\nCreiem que el món elèctric resulta complex, però l’impacte en la vida quotidiana de la gent és molt gran, i més ara, amb el nivell de preus, incertesa i volatilitat que vivim.\nPer això, agraïm i aprofitem les oportunitats de sortir de la nostra empresa a compartir el nostre treball i el nostre punt de vista sectorial.\nEn aquest sentit, els col·legis professionals d’enginyers són espais idonis per a compartir aquesta experiència, de manera que arribi a la societat amb el màxim de rigor i enteniment.\nLes darreres setmanes hem participat en dues jornades de plena actualitat a dos dels col·legis professionals tècnics més presents i proactius en Catalunya: el Col·legi d’Enginyers Graduats i Tècnics Industrials de Girona i el Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya (EIC).\nEn primer lloc, el passat 17 de maig, van compartir la nostra experiència i el nostre posicionament en relació a les Comunitats Energètiques, convidats pel Col·legi d’Enginyers Graduats, en el marc d’una jornada sobre Energies Renovables organitzada des de la Taula d’Enginyeria de les Comarques Gironines (TEG), format per cinc col·legis professionals de diverses branques de l’enginyeria de la província de Girona.\nVan parlar de criteris, eines, barreres i casos d’èxit, segons hem anat treballant i avançant en relació amb aquesta aposta de canvi de model que representen les Comunitats Energètiques.\nAl dia següent, el 18 de maig, van anar al Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya, a participar en una jornada sobre la complexa situació que hem viscut, sobre tot el darrer any, les comercialitzadores d’energia elèctrica. Complexa situació derivada de la conjuntura de mercat, la situació geopolítica i els canvis reguladors per intentar fer front a les conseqüències en el preu de l’energia.\nVam compartir taula amb PIMEC, Factor energia i SomEnergia, analitzant i comentant els reptes viscuts i les estratègies de cada empresa per afrontar-los, així com l’impacte en l’economia, les empreses i les persones.\nImatge de gcp_premsa\nLa importància de la DH\nEl mercat elèctric\nAccés oficina virtua


Sidi MTB Drako 2 Blau comprar i ofertes a Bikeinn\nCompra aquest producte i guanya 275 CoINNs / $ 3.06\n6.5-7 Matte Blue / Black 9-9.5 Matte Blue / Black 11-11.5 Matte Blue / Black 12-12.5 Matte Blue / Black 9.5-10 Matte Blue / Black\nDescripció Sidi MTB Drako 2\nPart superior: Microfibra techpro mat\nSola: Sola de terra de carboni MTB SRS\nSistema suau de tancament d'infecció 4\nSistema single push tecno 3\nSistema de pressions Tecno 3\nDispositiu de retenció de taló regulable\nSISTEMA DE PULS SENSE TECNO 3:\nEl mecanisme central, SINGLE TECNO 3 PUSH SYSTEM, crea un perfecte equilibri de tensió entre el costat intern i extern de la sabata. El mecanisme simètric garanteix un excel·lent tancament adaptant-se a cada moment. Un botó innovador afegit a la sivella del monofilament, si es prem, aixeca la sivella per facilitar l’ajust.\nEl SIDI's TECHNO 3 PUSH es fixa en tota la longitud de la sabata i adapta la part superior a la forma del peu per a un ajustament personalitzat. Els tancaments reemplaçables i reemplaçables de SIDI es milloren amb un nou material SIDI Wire, que no és vinculant per a ajustaments intuïtius i sense esforç sobre la marxa. Com la majoria de peces petites SIDI, la sivella TECHNO 3 PUSH és útil i substituïble. Es pot ajustar mentre es munta, gràcies a un innovador botó que es pot prémer per aixecar la sivella i facilitar l’ajustament.\nDispositiu de retenció de taló regulable:\nEl dispositiu de retenció de taló ajustable reforça la part superior de la copa del taló i millora l’ajust tancant la part posterior de la sabata amb seguretat al voltant del taló del motorista. El dispositiu de retenció del taló estreny la part superior de la copa del taló de manera que el taló no rellisqui durant les pujades o els salts abrupte. Cada costat del taló es pot ajustar de manera independent, per un ajustament perfecte. Per un ajustament personalitzat, gireu el cargol cap al signe + per apretar el dispositiu de retenció del taló i cap al signe - per obrir-lo. Pes lleuger, fàcil d’utilitzar i substituïble.\nSidi MTB Drako 2 és el producte perfecte per aconseguir tots els objectius de ciclisme que et plantegis. Completa la teva comanda amb altres productes de Calçat ciclisme i gaudeix de l’esport com mai! Alguns productes de la categoria de Calçat home estan en promoció especial. Troba’ls a bikeinn! T’oferim una àmplia selecció de productes de Sidi, fabricats amb els millors materials del mercat i utilitzant les tecnologies més innovadores.\nCaracterístiques Sidi MTB Drako 2\nSostenibilitat Sidi MTB Drako 2\nSense paraules, la marca no necessita cap introducció. Botiga increïble, qualitat, servei ràpid i excel·lent.\nImpressionant ... M'encanta aquesta nova joguina, el disseny i el color eren molt bonics. La seva mida EU 43 és perfecta. Aquest cap de setmana sortirà aquesta nova joguina ... Moltes gràcies ..


El servei SOIB Empreses entrevista 92 persones candidates en la segona jornada de selecció per a Eroski | Servei d'Ocupacio\nEl servei SOIB Empreses entrevista 92 persones candidates en la segona jornada de selecció per a Eroski\nNou job day organitzat pel servei SOIB Empreses per cobrir 147 llocs de feina en els supermercats d’Eroski de les zones de Manacor, Son Servera, Artà, Capdepera, Felanitx, Santanyí i Campos. En concret, per a aquesta temporada turística es necessiten cobrir els perfils professionals de caixa/reposició, i secció de frescs (inclou carnisseria-xarcuteria, peixateria, fruiteria i forn).\nAquesta segona jornada de selecció s’ha fet en dos torns a l’espai na Camel·la de Manacor i després de la presentació conjunta del SOIB-EROSKI s’han entrevistat 92 candidats. A la cita d’avui s’havien convocat 149 persones i en el procés han intervingut 7 tècniques del departament d’Orientació i Intermediació, així com 3 tècniques de recursos humans de l’empresa.\nPer una altra banda, Eroski ha de seleccionar properament 195 llocs de feina a la zona de Palma-Llucmajor-Calvià (inclou les poblacions de Palma, Binissalem, es Portitxol, es Coll d’en Rabassa, Can Pastilla, Sometimes, s’Arenal, Son Verí, Santa Ponça, Bendinat, Andratx, Port d’Andratx i Palmanova). El job day s’ha convocat el dia 11 de març a la Conselleria de Transició Energètica i Sectors Productius.\nEn total, l’oferta de feina dels cinc job days d’Eroski per a totes les illes arribarà als 624 llocs.


Una desconnexió a la segona part condemna el Cadí a Salamanca - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna desconnexió a la segona part condemna el Cadí a Salamanca\ntoni solanelles 18.01.2020 | 23:57\nUna desconnexió a la segona part condemna el Cadí a Salamanca Regió7\nUn parcial de 16 a 0 a cavall del tercer i el quart període va engegar a rodar les esperances urgellenques de protagonitzar la sorpresa de la jornada guanyant a Salamanca. El Cadí va fer un partit d'allò més seriós, però quatre minuts o poc més de desconnexió van ser letals perquè el totpoderós Perfumerías Avenida, que durant molts instants es va veure superat per les de la Seu d'Urgell, imposés la seva llei. Loyd i Vitola van liderar l'equip en el moment cabdal, tot i que Hayes va fer mal durant tot l'enfrontament.\nLes de Bernat Canut, més enllà de la llacuna decisiva, van estar ben parades damunt el parquet i durant molta estona, especialment a la primera part, van manar damunt la pista, marcant el ritme gràcies a una bona contribució d'Ariadna Pujol en la direcció i a l'anotació de Georgina Bahí o Jovana Nogic. Això sí, els marges favorables no van superar mai els quatre punts; suficients, però, perquè el tècnic local, Miguel Ángel Ortega, hagués d'aturar el matx més d'una vegada. El partit va servir perquè debutés la nova incorporació blanc-i-blava, ahir de groc, Marina Lizarazu. La base madrilenya va estar poc més de set minuts a la pista.


esport-i-rendiment-1 Actualitat - COPLEFC\nCesc Escolà a Operación Triunfo\nEl company del COPLEFC, col·legiat 62560, serà el responsable de l'educació física d'OT\nTot el que envolta el programa Operación Triunfo que organitza Gestmusic té una gran audiència i ressò. I ara que és a punt de començar-ne l'edició 2020, s'ha donat a conèixer el claustre de "professors", entre els quals hi ha el company Cesc Escolà (col. 62560), com a encarregat de l'educació física dels concursants. Sens dubte, aquest fet permetrà donar a conèixer la nostra figura professional d'educadors físics i la posarà en valor entre la tota la multitud de seguidors, siguin joves o no tan joves, que s'interessen per aquest programa televisiu d'èxit.\nDes del COPLEFC es considera que aquest nomenament és una notícia molt positiva, pel que significa de valoració des de la mateixa empresa Gestmusic del perfil professional necessari per dur a terme la tasca encomanada. Cal dir que darrerament el COPLEFC ja hi estava en contacte i que va facilitar la cerca del professional que finalment ha ocupat la plaça de responsable d'educació física al Claustre 2020 d'OT, mitjançant la Borsa de Treball col·legial existent.\nUn altre aspecte igualment positiu és la capacitat d'altaveu que constitueix del nostre col·lectiu professional i el prestigi que atorga a l'activitat física en benefici d'un estil de vida saludable de la ciutadania, com un element que no s'ha de descuidar.\nCesc Escolà, entre el fitnes i la formació de futurs associats\nCom han publicat els mitjans, després de la roda de premsa de presentació de la nova edició, Cesc Escolà, que va néixer fa 27 anys a Barcelona, a més de sentir-se manresà, és graduat en CAFiE i té el Màster en Formació del Professorat. Professionalment ha treballat com a entrenador de fitnes i també com a professor del grau superior de condicionament físic als Jesuïtes de Sarrià. I així es va presentar Cesc Escolà davant l'audiència.\nPer seguir OT\nLa nova edició d'Operación Triunfo començarà aquest proper diumenge, 12 de gener, a les deu del vespre per Televisió Espanyola. Tota la informació d'Operación Triunfo, aquí.\nAclariments respecte de l'exerci...2020-11-02\nJuny 2020 4


Notícies - La pel·lícula d'animació 'Cigonyes' arriba avui als cinemes de Sant Cugat en català\nLa pel·lícula d'animació 'Cigonyes' arriba avui als cinemes de Sant Cugat en català\nUn instant del film 'Cigonyes' / Foto: ACN\nel 30/set/16 Alba Triadó / Acn Cultura PDF\nLa cartellera dels cinemes de Sant Cugat es renova aquest divendres amb tres nous films. Les sales de Yelmo i Cinesa proposen l'univers de fantasia i aventures d''El hogar de Miss Peregrine para niños peculiares', l'última pel·lícula de Tim Burton, i 'Cigonyes'. Yelmo també proposa la nova aposta pel cinema musical de John Carney, 'Sing street'.\nLa cinta d'animació 'Cigonyes' arriba als cinemes doblada al català i explica la història d'una empresa que es dedica a la producció de nadons i els trasllada fins a la casa dels nous pares. El negoci, però, no els funciona i l'empresa passa a distribuir paquets. Junior, una de les cigonyes convertida en la nova cap de la fàbrica, ha d'evitar la catàstrofe quan, per error, es reactiva la màquina de fer nadons.\n''El hogar de Miss Peregrine para niños peculiares'\nBasada en la novel·la homònima de Ransom Riggs, Tim Burton crea un univers de fantasia i aventures a partir de la història de Jacob (Asa Butterfield), un noi de 16 anys que intenta recuperar-se d'una tragèdia familiar. La vida li canvia quan arriba a una misteriosa illa on coneixerà Emma Bloom, una jove amb un talent sorprenent que viu amb altres nois orfes especials.\nJohn Carney, director de 'Begin Again' i 'Once', s'embarca en una nova pel·lícula centrada en la música. 'Sing street' narra la vida de Cosmo (Ferdia Walsh-Peelo), un jove que creix a Irlanda a la dècada dels 80 i que decideix formar una banda de música per a impressionar Raphina (Lucy Boynton). Maria Doyle Kennedy ('El destino de Júpiter' i 'Albert Nobs'), Aidan Gillen (Peter Baelish a 'Joc de trons'), Jack Reynor ('Transformers: La era de la extinción' i 'Macbeth') són part del repartiment del film, una de les sorpreses del Festival de Sundance.


La Casa Batlló pren vida en un espectacle de llum i música inspirat en l'imaginari d'Antoni Gaudí\nLa Casa Batlló pren vida en un espectacle de llum i música inspirat en l'imaginari d'Antoni Gaudí. El muntatge celebra els deu anys de visites culturals a l'edifici. Aquesta nit, els seus habitants fantàstics es tornaran a despertar.\nRedacció 21/10/2012 - 11.15 Actualitzat 22/10/2012 - 17.36\nUnes 8.000 persones es van congregar ahir a la nit al passeig de Gràcia de Barcelona, davant de la Casa Batlló, per celebrar els deu anys de visites culturals a l'edifici que va reformar Antoni Gaudí.\nAmb motiu de l'efemèride, la façana de la casa va ser objecte d'un espectacle audiovisual inspirat en l'ideari que va il·luminar el genial arquitecte modernista.\nL'espectacle, batejat amb el títol "El despertar de la Casa Batlló", s'ha pogut tornar a veure aquest diumenge a la nit.\nDesperta, Casa Batlló!


Sant Jordi, màrtir, patró de Catalunya | Parròquia Sant Antoni Maria Claret\nJo, Joan, vaig sentir al cel una veu que cridava amb tota la força: «Ara és l’hora de la victòria del nostre Déu, l’hora del seu poder i del seu regne, i el seu Messies ja governa, perquè l’acusador dels nostres germans, que els acusava nit i dia davant el nostre Déu, ha estat expulsat. Ells l’han vençut per la sang de l’ Anyell i pel testimoniatge del seu martiri, ja que no van estimar tant la vida que els fes por la mort. Alegreu-vos-en, cel i tots els qui hi habiteu.»\nEl Senyor m’ha escoltat, res no m’espanta.\nfeliç l’home que es refugia.\nEstimats, tothom qui creu que Jesús és el Messies ha nascut de Déu, i no hi ha ningú que estimi el pare sense estimar els fills que han nascut d’ell. Si estimem Déu i complim els seus manaments, no hi ha dubte que estimem els fills de Déu, ja que estimar Déu vol dir guardar els seus manaments. I aquests manaments no són feixucs, perquè cada fill de Déu és un vencedor del món. La nostra fe és la victòria que ja ha vençut el món. ¿Qui venç el món, sinó el qui creu que Jesús és el Fill de Déu?\nEn aquell temps, Jesús digué als seus deixebles: «Jo sóc el cep veritable, i el meu Pare és el vinyater. La sarment que no dóna fruit en mi, el Pare la talla, i la que dóna fruit, l’esporga i la neteja perquè encara en doni més. Vosaltres ja sou nets gràcies al missatge que us he anunciat. Estigueu en mi i jo en vosaltres. Així com la sarment, si no està en el cep, no pot donar fruit, tampoc vosaltres no podeu donar fruit si no esteu en mi. Jo sóc el cep, i vosaltres, les sarments. Qui està en mi i jo en ell dóna molt de fruit, perquè sense mi, no podríeu fer res. Si algú se separa de mi, és llençat fora, com ho fan amb les sarments, i s’asseca. Les sarments, un cop seques, les recullen, les tiren al foc i cremen. Si us quedeu en mi, i el que jo us he dit queda en vosaltres, podreu demanar tot el que desitgeu, i ho tindreu. La glòria del meu Pare és que vosaltres doneu molt de fruit i sigueu deixebles meus.»


L'esport, situat de nou a la cruïlla | UPF-BSM\nL'esport, situat de nou a la cruïlla\nDirector del Màster en Direcció i Gestió Esportiva de la UPF-BSM\nLa discussió de si l'esport és o no un sector essencial torna a estar a l'agenda política. És necessari aportar evidències amb respecte del significat que té l'esport, tenint en compte tots els seus múltiples vessants. La contribució del sector a la salut és el que li confereix el qualificatiu d'essencial\nEl cantautor mexicà Juan Salvador titula una de les seves cançons "Al doblar la esquina". La lletra de la cançó comença dient "Yo doblé la esquina... todo era tristeza, todo era amargura, nunca había sentido tanta desesperanza... al cruzar la calle nunca había sentido tan fuerte una espina, ya lo estoy sintiendo". Salvador morí a la seva ciutat natal, Oaxaca, a principis de 2017 de manera tan melancòlica com la lletra de la seva cançó.\nLa pandèmia suposa situacions crítiques a què convé respondre amb solucions raonables però també imaginatives. Convé fer-ho amb introspecció -el que en el management es coneix com a diagnosi dels mateixos recursos i capacitats-, però també amb les llums de posició i encreuament ben posades i amb la mirada endavant.\nL'esport, sector essencial\nLa discussió de si l'esport és o no un sector essencial torna a estar a l'agenda política. En tot cas, cal aportar evidències respecte al significat que té l'esport, tenint en compte tots els seus múltiples vessants. És a dir, contemplant quina és la seva aportació a la societat en el seu conjunt i la dels seus diferents agents econòmics i socials.\nLa contribució del sector a la salut és el que li confereix el qualificatiu d'essencial. La pràctica de l'activitat física i l'esport contribueix significativament a la disminució del sedentarisme i a les conseqüències mòrbides de l'obesitat i el sobrepès, de les malalties cardiovasculars i afavoreix la millora de l'estat anímic i emocional de persones amb discapacitats de tota mena i malalties mentals  .\nQue l'esport és un sector econòmicament dinàmic i amb un per relativament important, en donen fe els estudis sobre el seu pes en el conjunt de l'economia territorial. L'esport representa el 2,12% del PIB al conjunt dels països de la Unió Europea\nQue l'esport és un sector econòmicament dinàmic i amb un per relativament important en donen fe els estudis sobre el seu pes en el conjunt de l'economia territorial . L'esport representa el 2,12% del PIB en el conjunt dels països de la Unió Europea i l'1,44% en el cas espanyol . Tant des del punt de vista de l'oferta (entitats i empreses productores de béns i serveis), com des de la demanda (persones que fan esport i activitat física, assisteixen en directe o a través dels mitjans de comunicació als espectacles esportius, son turistes esportius o, en definitiva, fan despesa directament o indirecta relacionada amb l'esport), les dades confirmen aquesta realitat.   \nFont: ADESP, Consejo Superior de Deportes y Observatorio de la Fundación España Activa (2020)\nLa COVID-19 colpeja l'esport, però ofereix nous reptes i oportunitats\nL'afectació de la COVID-19 a l'esport ha estat objecte de diferents aproximacions basades en les declaracions de la disminució d'activitat en esdeveniments, assistència als espectacles esportius, intensitat en la pràctica esportiva a l'aire lliure i, sobretot, en centres esportius i competicions en l'esport de base. Diferents estudis situen la repercussió de la pandèmia per l'any 2020 -traduïda en una menor facturació global- al voltant del 40-50% i, també, en xifres aproximadament similars, en termes d'ocupació .\nLes situacions crítiques solen aportar reptes però també oportunitats. Cal respondre, però, amb agilitat als fets crítics que exigeixen solucions urgents (gestió de la crisi amb respostes efectives) tenint en compte com seran els nous escenaris. No es tracta de pensar quin dia es podrà tornar a la "vella normalitat" sinó, més aviat, posar en marxa mecanismes per afrontar la nova situació amb fórmules imaginatives i factibles.\nL'assistència als esdeveniments en el futur exigirà, per exemple, noves mesures de seguretat per als esportistes i els espectadors. El fenomen esportiu ha de ser, en general, sostenible econòmicament i, alhora, respectuós amb el medi ambient\nEn efecte, l'assistència als esdeveniments en el futur exigirà, per exemple, noves mesures de seguretat pels esportistes i els espectadors. El fenomen esportiu ha de ser, en general, sostenible econòmicament però a la vegada respectuós amb el medi ambient. El practicant combinarà les sessions en els centres esportius amb l'ús de recursos digitals per fer més intensiva i freqüent la seva activitat; els esportistes d'alt nivell afegiran a la seva preparació estones de compromís amb els clubs, marques i patrocinadors; els aficionats viuran de manera més lúdica i participativa les competicions i, finalment, es consolidaran noves fórmules d'entreteniment com ara, per exemple, els videojocs esportius.\nFont: Elaboració pròpia a partir de fonts diverses de caràcter oficial\nLes competències clau\nUna pregunta pertinent és com garantir que aquesta mirada endavant no agafi el sector amb el pas canviat. Entre les respostes possibles, n'hi ha una que té a veure amb el model educatiu. I és que respondre amb criteri a les afectacions de la crisi implica reforçar les competències clau i això té a veure amb els següents aspectes:\nNoves prioritats: seguretat i sostenibilitat\nÀrees funcionals que seran prioritàries: logística i finances\nGestió organitzativa dels equips i les persones\nTransformació tecnològica: digitalització a totes les àrees\nUn denominador comú sobrevola el sector esportiu: la disponibilitat de moltes dades (Big Data). Les organitzacions generen mecanismes que faciliten la recollida de dades, és a dir, molta informació -no sempre justificada, enfocada ni útil. Aquesta allau informativa cal convertir-la en coneixement i és en aquest punt on té sentit una competència específica: la capacitat d'anàlisi així com la forma de presentar i comunicar els resultats.\nPropostes per canviar el final de la lletra de la cançó de Juan Salvador amb alguna frase com les del poema de Kavafis -musicada per Lluís Llach- és a dir: "Quan surts per fer el viatge cap a Ítaca, has de pregar que el camí sigui llarg... que entraràs en un port que els teus ulls ignoraven, i vagis a ciutats per aprendre dels que saben... ric de tot el que hauràs guanyat fent camí".\n Jiménez, A.; Mayo, X.; Copeland, R.J. (2020: The Economic and Social Impact of Promoting Active Living after the COVID-19 Crisis. The Role, Value and Impact of a Proactive and Responsible Health and Fitness Industry. EuropeActive COVID Resources, Brussels.\n ADESP, Consejo Superior de Deportes. Observatorio de la Fundación España Activa (2020). Estudio del Impacto del COVID-19 sobre el ecosistema del deporte español.\n SpEA (2018). Study on the Economic Impact of Sport through Sport Satellite Accounts. SportsEconAustria and Sheffield Hallam University.\n Murillo Fort, C. (2020). Covid-19: el rival a batre fent esport\n Anuario de Estadísticas Deportivas 2020. Ministerio de Cultura y Deporte.\n Encuesta de Hábitos Deportivos en España (2015). Ministerio de Educación, Cultura y Deporte.\n AFYDAD (2020). El sector de los artículos deportivos, 2019.\n Bosch, J.; García, J.; Murillo, C. (2020). "COVID-19 y deporte: proyecciones de la repercusión económica". A Pérez-Triviño (ed.) El deporte tras el Coronavirus.


Anmorsigol: Palestina IV "Nablus, ocupació i ressistència"\nPalestina IV "Nablus, ocupació i ressistència"\nNablús és la principal ciutat palestina al nord de Cisjordània, després dels acords d’Oslo, va començar la retirada de l’exèrcit israelià dels principals nuclis urbans palestins (excepte Jerusalem i Hebrón).\nEn virtut d’aquestos acords, l’autoritat palestina controlaria plenament les minúscules i fragmentades parts del país d’on es retiraven les forces d’Ocupació. A partir d’ara a aquestes zones no hi podria entrar cap israelià. L’esperit de l’acord era una progressiva retirada dels territoris ocupats, condicionada però a la finalització de la violència contra Israel per part de milícies palestines.\nEl resultat pràctic dels acords dista molt del esperit dels mateixos;\nAmb la política “pau per territoris”, Israel va bloquejar el procés amb el pretext d’atacs palestins. Aquest però era qui provocava els atacs, seguint amb la construcció de més assentaments i amb les violacions sistemàtiques de drets humans dels palestins, és el que estan fent ara a Gaza ; després de mesos de bloqueig econòmic, buscant sembrar el caos a la Franja, els rudimentaris coets disparats pels palestins (a quanta gent han matat?) son “respostos” amb els bombardejos i massacres amb les que estem dinant aquestos dies... el cicle acció-reacció-repressió, el peix que es mossega la cua.\nD’aquesta forma, el que anava a perfilar de cara al futur un “estat palestí”, ha acabat “legalitzant” una situació on les ciutats palestines son gegantescos camps de concentració autoregulats.\nActualment, Nablús està rodejat per 5 controls militars que impedeixen la lliure circulació de persones i mercaderies. A les llargues cues dels “checkpoints”, a molts sel’s impedeix sortir o entrar a la ciutat i els productes del camp es fan malbé...7 assentaments israelians i 3 bases militars al capdamunt de l’estreta vall arrodoneixen el panorama d’aquesta ciutat de prop de 300.000 habitants (més de 50.000 persones viuen a camps de refugiats).\nEn aquesta presó, l’exèrcit viola tots els dies la “legalitat” internacional, protagonitzant invasions militars que de vegades s’allarguen durant setmanes. Arbitràriament, decreten “toc de queda” a una zona de la ciutat, pel temps que siga necessàri, i realitzen operacions militars per detenir o assassinar sospitosos. En les dues setmanes que passàrem allí treballant amb l’ISM, tots els dies per la nit escoltàvem trets i explosions.\nEn algunes ocasions, aquestes invasions s’allargaven fins al dia i acompanyàvem els serveis mèdics als camps de refugiats (que era on solien fer la visita les forces d’ocupació), i érem testimonis del que estaven fent.\nEntraven a les cases de matinada, a fer registres i detencions. Els soldats destruïen tot el que trobaven per davant, amb un comportament més pròxim al d’un « gamberro » que al d’algú que defén el seu país ; mobles i electrodomèstics destrossats, totes les finestres trencades... seguint un patró de comportament que es repetia casa rere casa ; els armaris on podria amagar-se algú (un xiquet amb por, per exemple..) tenien tots un tret a mitja altura, amb una sinistra regularitat; les finestres eren utilitzades per disparar al carrer i trobaves els cartutxos i vidres escampats pel terra...\nEls israelians, corren el mínim risc amb tot el que això comporta per als palestins (primer dispara, no cal que preguntes...), en ocasions, per evitar els riscos als que s’exposen quan ixen al carrer, els soldats passaven d’una casa a altra explosionant els tabics, inclús a la ciutat vella (Nablús es una fundació romana)...\nHem vist com els soldats impedien el pas dels serveis mèdics. Un company de les ambulàncies ens explicà com va estar a punt de morir dessagnat un dia que li dispararen quan intentaven arribar fins un ferit. El deixaren estés al terra i després el retingueren més de mitja hora malgrat l’estat en que es trobava (per “comprovar que no fos cap terrorista”!!!)\nLa ciutat de Nablús és plena de cartells amb màrtirs de l’ocupació israeliana i monuments en record de massacres i assassinats. Cal recordar que màrtirs no són únicament els suicides o els milicians que han caigut en combat, la majoria són civils que han estat assassinats sense més motiu que ser palestins, els soldats tenen total impunitat i no han de donar explicacions a ningú...\nDurant aquestes incursions, utilitzen cases de civils com quarters militars, on una dotzena de soldats arraconen a la família a una habitació i l’utilitzen per espiar, realitzar assassinats amb francotiradors o com a amagatall per alguna operació. De vegades, l’ocupació de la casa s’allarga durant dies inclús setmanes, els palestins resten segrestats a la seva pròpia casa i són utilitzats com escuts humans (per evitar qualsevol acció dels milicians...). Un dia, rebérem l’avís de que hi havia una casa ocupada des de l’incursió de la nit anterior; quan arribàrem, els soldats retenien 5 palestins a una habitació de la casa, i havien col.locat una tela negra a les finestres per posar-hi francotiradors (des de la casa es veia l’entrada al camp de refugiats de Balata). A dins hi havia dues xiquetes d’uns set o vuit anys.. .\nDesprés d’estar una bona estona donant cops a la porta, i diversos intents de negociació, vam poder vore un dels palestins retinguts, que ens digué que estava bé (qué anava a dir amb un fusell al darrere?). El soldat amb qui discutirem ens havia dit que no ens preocupàrem, que “l’exèrcit israelià és el més humanitari del món” (textual).\nArribats a aquest punt, ens adonem que hi ha un problema de comunicació;\nque “humanitari”, significa segrestar una família innocent a sa casa i utilitzar-los d’escuts humans, significa retenir el pas a les ambulàncies, encara que corra risc la vida d’algú... i ells mateixos s’ho arriben a creure.\nEls xiquets palestins creixen en aquest ambient; en camps de refugiats on s’amontonen les persones, de carrers de metre i mig d’ample i densitats astronòmiques, sense parcs, on cada nit entra l’exèrcit.\nPerò dia a dia la ciutat es torna a alçar, reprén la « normalitat » com si res d’extraordinari haguera passat, és la resistència del poble palestí, que es nega a abandonar de nou la seva terra per la seva responsabilitat davant els seus descendents.\nEtiquetes de comentaris: articles diversos, Palestina\nLes rebentaplenaris tornen a les Corts\nbarranc dels taronjers\nPalestina (III). Quina es la visió de la situació ...\nPalestina II; Hebron, ciutat ocupada


Apartaments amb serveis Vitamagna - Allegra\nOpinió de la Sra. Costa (resident de Vitamagna)\nVitamagna:Espai d’envelliment actiu\nVitamagna és un conjunt de 27 apartaments de lloguer amb serveis per a persones grans, amb una clara orientació i objectiu: ser un espai d’envelliment actiu. Per tant, oferim als nostres clients tres elements bàsics per continuar sent persones grans y actives:\nGaudeixi de casa seva\nQualitat de vida: El manteniment de la xarxa social, la possibilitat de seguir gaudint de les aficions i descobrir-ne de noves son factors clau per que les persones grans gaudeixin d’un envelliment de qualitat.\nEs per això que a Vitamagna organitzem un seguit d’activitats culturals i lúdiques, com ara tallers, excursions, visites a museus i teatres per tal que els residents segueixin gaudint de tot allò que els agrada. Viure a Vitamagna és viurecom a casa seva, però amb més comoditatper a vostè, per seguir rebent amicsi familiars o fer celebracions familiars en menjadors privats o be al seu apartament.\nSeguretat: Els nostres clients tenen la seguretat de què els espais, la infraestructura i l’equip humà, estant pensats, fets i atents a totes les necessitats que puguin tenir.\nEls apartaments tenen els banys adaptats i, els terres antilliscants. Tots els espais (tant privats com comuns) son oberts i sense barreres arquitectòniques, amb videovigilànciaa les zones comuns i la presencia d’una Coordinadora a recepció al seu servei. A Vitamagna tot està pensat per a la seguretat i pel manteniment de l’autonomia dels residents.\nEl Sr. Gallardo ens parla de la independència de la seva mare\nIndependència: A Vitamagna els nostres clients son independents, però mai estan sols si ho desitgen. Les confortables zones comuns tenen diversos espais per compartir aficions (jocs, tertúlies, lectura, pel•lícules, converses, manualitats, …).\nAmb les activitats programades de fisioteràpia, psicologia i educació social, aconseguim preservar la màxima autonomia física i cognitiva per a mantenir la independènciadels residents de Vitamagna.\nVitamagna forma part del Complex Residencial per a gent gran Allegra,però amb un accés, recepció i funcionament independents. Que la residència de tercera edat Allegra estigui dins el mateix complex que els apartaments Vitamagna, ens permet oferir la seguretat d’atenció i el servei dels seus professionals en cas que algun client dels apartaments ho necessiti. Ja sigui de forma programada (rehabilitació per fisioterapeuta, seguiment mèdic, …) o per cobrir alguna urgència les 24 hores del dia i 365 dies a l’any, només premen un botó.


Xina Flexible Safety Protector de paret de goma Fabricants i fàbrica - Protector de paret d'alta qualitat a l'engròs - Dazhan\nCasa > Producte > Seguretat de l'estacionament > Protector de paret\nProtecció flexible flexible de paret de goma de seguretat per a estacionament El protector de paret de cautxú reflectiu ha estat dissenyat per protegir les esquenes dels danys que puguin ocasionar vehicles o altres maquinària pesada. És perfecte per a magatzems, aparcaments o fàbriques on els vehicles han de moure's ...\nProtector de paret reflectiu de goma flexibles flexibles per a estacionament\nEl protector de paret de cautxú reflectiu ha estat dissenyat per protegir les cantonades dels danys que puguin ocasionar vehicles o altres maquinària pesada. És perfecte per a magatzems, aparcaments o fàbriques on els vehicles han de moure's dins d'una zona molt reduïda.\nMaterial: cautxú reciclat\nAlçada: ample de 1000 mm: 100 mm, gruixut: 100 mm\nColor: groc i negre / blanc i negre, color personalitzat.\nCantonada: angle recte\nTira reflectant: groga / blanca\nEls protectors de paret de goma flexibles estan fets d'un material flexible i resistent, aquests protectors de paret conformen la superfície de la paret per una aplicació de rentat que protegeix contra l'impacte lleuger i mitjà. amb alta banda reflectant per oferir una bona visibilitat.\n1) Fabricat amb cautxú flexible d'alt impacte i resistent\n2) Les ratlles reflectants contrastants grogues i negres, blanques i negres permeten una visibilitat excel·lent, fins i tot en zones fosques poc encès.\n3) Molt fàcil d'instal·lar per forat perforat.\n4) Es pot utilitzar per a instal·lacions permanents o temporals.\n5) Durador i rendible.\n6) Manteniment lliure.\nZones de servei (part posterior de la casa, cuines, zones d'emmagatzematge)\nColumnes i parets de magatzem\nS'estan carregant portes de moll\nParets de garatge residencial\nP1: hi ha colors personalitzats disponibles per a la protecció de paret de goma?\nSí, el nostre color normal és groc i negre, blanc i negre, però també acceptem colors personalitzats com a sol·licituds dels clients.\nQ2: Es pot aplicar aquest producte a superfícies de ceràmica en aplicacions exteriors?\nSí, es pot instal·lar a través de rajoles ceràmiques en aplicacions exteriors.\nHot Tags: protector flexible de paret de cautxú de seguretat, fabricant, fàbrica, reciclable, desmuntable, venda a l'engròs d'alta qualitat, venda calenta fabricada a la Xina


Degustació de noves delicatessen italianes a Xarcuteria Ferran\nLa gastronomia italiana és una de les més riques del món. La varietat cultural de les seves regions es veu reflectida en els seus productes i a Xarcuteria Ferran volem ajudar-vos a conèixer algunes de les millors delicatessen italianes. Per això, volem presentar-vos el Camembert di Bufala i la Tartuf’ó (Mortadella al Tartufo), dues exquisideses culinàries, que ja formen part de la nostra selecció de formatges i embotits.\nExquisit formatge amb sabor italià\nLa primera de les noves delicatessen italianes, és el Camembert di Bufala. Formatge suau i cremós fet amb llet de búfala i cobert amb una fina escorça blanca. Es caracteritza per comptar amb un sabor dolç, però alhora intens. Es recomana acompanyar-lo amb un bon vi blanc, perquè d’aquesta manera, tant el vi com el formatge intensificaran el seu sabor i els nostres paladars es delectaran d’aquesta embriagadora mescla. Aquest deliciós formatge prové de Caravaggio, lloc on es troba el Caseificio Defendi, formatgeria que porta més de 150 anys treballant productes lactis de gran qualitat.\nMortadel·la amb tòfona, deliciosa combinació\nEl segon producte prové de Castelnuovo Rangone, una regió prop de Mòdena on es troba Salumi Villani. Va començar sent un petit negoci fundat per Ernesta i Costante Villani l’any 1886, dedicat a la comercialització del pernil curat en sec. Actualment la dimensió del negoci és major, ja que l’esperit emprenedor dels seus amos i la qualitat dels seus productes, els ha portat a exportar el seu gènere a l’estranger. A més, van ser precursors en l’ús d’una tècnica revolucionària en el procés de producció de carn de porc assecada a l’aire. En els més de 130 anys d’història, Salumi Villani ha aconseguit desenvolupar autèntiques delicatessen italianes, com és el cas de la Tartuf’ò. Una mortadel·la elaborada a partir de la combinació de les millors parts del porc i selectes tòfones estiuenques. El resultat? Una autèntica delícia culinària.\nUs ve de gust degustar les nostres noves delicatessen italianes?\nDesprés de llegir sobre els nostres nous productes, veritat que us han entrat ganes de provar-los? Per això, volem convidar-vos a la degustació que tindrà lloc el proper dijous 7 de novembre a Xarcuteria Ferran. A partir de les 17.30 hores, podreu conèixer aquestes delicatessen italianes en persona, i descobrir nous sabors que us alegraran el paladar.


Collado, a la presó\nL'exgerent de l'EFM està imputat per delictes de prevaricació, suborn, frau a l'Administració pública, malversació de cabals i falsedat documental, que podrien suposar-li 15 anys de privació de llibertat\nXavier Gispert | 14 juny 2009\nEl jutge del cas Funerària, ordenà ahir la presó sense fiança de Òscar Collado.\n13-06-2009 | MONTSERRAT T DIEZ\nEl jutge del cas Funerària, Manuel Penalva, ordenà ahir tancar a la presó sense fiança l'exgerent de l'Empresa Funerària Municipal de Palma (EFM) Òscar Collado. El magistrat va prendre aquesta decisió "provisional" després d'escoltar la declaració de Collado, ja que existeixen proves i indicis molt contundents que l'exgerent de l'EFM cometé els cinc presumptes delictes que se li imputen: malversació de cabals públics, prevaricació, suborn, frau a l'Administració i falsedat documental. El jutge instructor número 11, Manuel Penalva, encara manté la causa sota secret de sumari i ha pres la decisió "incondicional" de tancar Collado al centre penitenciari per evitar que l'acusat pugui alterar proves, destruir documents o influir sobre altres possibles imputats i testimonis en aquests primers moments de la investigació.\nA més, el jutge ha valorat el fet que els delictes que s'atribueixen a Òscar Collado podrien sumar en el futur, si es demostràs la seva culpabilitat, una pena d'entre 14 i 16 anys de privació de llibertat. Abans d'escoltar Collado, ahir el jutge Penalva i el fiscal Anticorrupció, Pedro Horrach, interrogaren també el constructor Joan Perelló, que està acusat de formar part de la presumpta trama de corrupció, però ahir sortí dels jutjats en llibertat amb càrrecs després de declarar. El misser defensor de Collado, Jaume Rodríguez Vinyals, mostrà ahir total respecte per l'actuació del fiscal i del jutge, però assegurà que en els propers tres dies interposarà el corresponent recurs judicial perquè el seu client pugui quedar en llibertat, "igual que els altres dos imputats en el cas, que ara deuen estar dinant", sentencià el lletrat.\nL'advocat explicà que la declaració havia anat "bé" i assegurà també que Collado havia respost totes les preguntes que li feren. Moltes de les qüestions feien referència als suposats preus inflats de les tombes que venia l'EFM, les obres de manteniment de sepultures que es podrien haver adjudicat a dit o les factures i tiquets manipulats o emesos per falses contractacions, entre moltes altres operacions sospitoses que estan sent investigades i amb les quals Collado podria haver-se lucrat amb doblers públics il·lícitament. Collado és acusat d'haver muntat una presumpta trama de corrupció dins l'EFM durant el mandat del PP de Palma entre 2003 i 2007. Amb Collado, també han estat acusats un constructor i l'exassessor jurídic de l'EFM. Ahir, però, el misser Rodríguez Vinyals recordà que Collado havia treballat durant 20 anys per a l'empresa funerària. "Durant tant de temps és normal que es produeixin errors i irregularitats administratives", digué l'advocat defensor, i afegí: "Ara caldrà veure si realment s'hi cometeren delictes penals i, en aquest cas, depurar-ne les responsabilitats".\nLa "trama" 2003-2007 al cementeri\nLa investigació del batejat com a cas Funerària està destapant una trama de corrupció ordida entre el cementeri de Palma i la resta de béns i serveis en mans de l'Empresa Funerària Municipal. El principal acusat n'és l'exgerent, que començà a treballar a l'EFM amb un govern municipal socialista i deixà el càrrec ara fa uns mesos, amb Aina Calvo al capdavant de Cort. Tanmateix, els delictes que s'estan investigant s'haurien comès, concretament, entre 2003 i 2007, quan el PP governava a Palma i a les Illes Balears, amb Catalina Cirer com a batlessa de Ciutat i Jaume Matas com a president del Govern.\nDe moment, però, no sembla que la Fiscalia Anticorrupció estigui apuntant per sobre d'Òscar Collado, a qui s'acusa d'haver-se lucrat servint-se del seu poder dins l'EFM i dels serveis d'un constructor a qui s'adjudicaven moltes obres i del misser que assistia l'empresa. La Fiscalia i el Grup de Blanqueig de Capitals de la Policia investiguen la venda de nínxols, taüts, tombes i sepulcres, a més de les obres a Son Valentí i a Sant Jordi, i l'espai que ocupa l'Institut Anatòmic Forense. S'hi han detectat moltes factures i tiquets presumptament falsos. De moment, Collado només ha admès irregularitats administratives, però si ha estat tancat a la presó és perquè les sospites van molt més enllà.\nPer federelista, fa mes de 9 anys\nSi hi ha dret.Hi ha dret a publicar el que fagi falta,després de veura tota l'ostentació,prepotencia,pedentaria,alteneria,etc,etc.\nCotxe i Xalet de luxe,els millors restaurants,la millor roba i les filles amb bosses pel beranar de Carolina Herrera.Tot pagat amb doblers dels ciutadants,i per cert durant més de cuatre anys.\nTambè és molt mal de creure que tot aixo se hagi pogut pagar amb una herencia i negoci inmobiliaris de caire net.\nSi hi ha dret a publicar.ho,la gent tenim dret a saber el que ens han fet aquesta colla de gansters que fins ara havia governat,de lo contrari\ncauriem en el seu joc:tot sil.lenciat,tot tapat i a seguir corrompent.\nHome, a allò que de veres no hi ha dret és que amb els meus doblers (via impostos) un particular se faci ric. A això sí que no hi ha dret. I vull suposar que si el jutge ha pres aquesta decisió (després d'escoltar-lo) és perquè n'està bastant segur. Supòs que deus pensar que tampoc hi havia dret amb en cas de Santos, perquè té no sé quants fills, pobrets què malament que ho deuen passar i son pare que era una sant home i tot això. Qui la fa la paga, és l'única manera que els que vénen darrer vagin vius.\nPer Garrotillo, fa mes de 9 anys\ni NO només del PP, volia dir!\nA mi, allò que m'emprenya és que només surt la brutor de per Palma o d'organismes d'àmbit autonòmic.\nM'agradaria que els jutges començassin a gratar per la part forana, allà on els lladres tenen noms i llinatges, i viuen portal per portal.\nNo és molt mal d'aclarir: un mestret d'obres, un sabateret de taller o, en definitiva, un que no ha tengut mai ofici ni benefici... i, quan tenen mica de càrrec, que ningú sap exactament quina cosa gestionen, el primer que fan es comprar-se un cotxe que, de gros que és, amb prou feines passa pel carrer!\nAixò, qualcú ho hauria de fer mirar.Hi ha determinats pobles (no fa falta dir noms) que són una pedrera de lladres (i només del PP).\nPer Carme V., fa mes de 9 anys\nDurant la incineració d'un amic, aquest subjecte (Collado), no va permetre que la nostra bandera (les quatre barres), acompanyès el taüt com era el desig del finat. Els arguments de la seva prohibició: "això no s'ha fet mai".\nSegurament no hagués barrat el pas a la bandera espanyola!\nA més d'indignació vaig quedar amb un molt mal gust de boca.\nAra, amb aquest subjecte a la presó, sense fiança, la meva boca ha quedat fresca com una rosa.\nLa vida, quasi sempre, fa justícia.\nPer Don Tu, fa mes de 9 anys\nVotau PP! VotauPP!\nI tornarà els doblers en Collado?\nDon Oscar "TINGLADO".\nAmb aquest nom coneixien a aquest sujete el seus companys al seu temps a l'empresa privada.Figurau.vos!!!!!.\nP.D:I no l'hi bastava un sou de 6.000 euros al més por anar endevant.\nPer AMT, fa mes de 9 anys\nEs patró se torna a repetir:\n- Posat pes PP\n- El PP demana prudència\n- Malgrat tot era evident, no se destapa fins que hi ha voluntat judicial.\n- Ni menció de res a grans mitjans de comunicació.\nMallorca és així


Abad y Lasierra, Manuel\nA AB 2 Imatges 2 Col·laboradors 703 Visites Bústia de suggeriments\nAbad y Lasierra, Manuel (Estadella, Aragó 1724 - Saragossa 1806) RELIG/SOC Primer bisbe d’Eivissa (1783-1787). Realitzà estudis universitaris, i s’ordenà sacerdot. Al poc temps, es va fer monjo benedictí, i ingressà al monestir de San Juan de la Peña.\nBen aviat es destacà per les seues investigacions a diferents arxius històrics, el que li representà l’agraïment del rei, perquè anava descobrint antics drets i privilegis de la Corona oblidats des de feia segles.\nEl 1773 va ser nomenat membre de la Real Academia de la Historia, que llavors era presidida per Pedro Ramón de Campomanes, fiscal del Consejo de Castilla , il·lustrat i persona amb gran influència a la Cort, que sempre que pogué mirà d’afavorir Manuel Abad y Lasierra.\nVa ser nomenat prior de Meià (Lleida), petit territori més aviat àrid i afectat per l’emigració, que a l’època tenia uns set pobles amb 200 habitants. A més, la col·legiata que li corresponia es trobava en un estat lamentable. Els anys que residí a Meià els aprofità per posar en pràctica les seues idees il·lustrades, com la creació d’un nou poble on concentrar població, i la millora de les tècniques de conreu, un clar precedent del que es proposaria fer uns anys més tard en arribar a les Pitiüses.\nAmb el temps, les seues investigacions històriques el portaren a ser admès a la Real Academia Española.\nEntorn a l’any 1782 es traslladà a la cort a fi d’intentar aconseguir subvencions per publicar la seua gran obra, que en realitat eren tres: Diplomática, Paleografía i Bibliografía espanyoles. El que sí que li arribà, estant a la Cort, l’any 1783, va ser el nomenament com a bisbe d’Eivissa, cosa que sembla que en un principi no el va satisfer gaire.\nLa comunicació de la creació del bisbat i la de la concessió del títol de ciutat a la vila d’Eivissa arribaren a les nostres illes a principis de l’esmentat any, però el nou bisbe, que havia pres possessió l’agost del 1783, no es traslladà a les Pitiüses fins al febrer de 1784, i va ser rebut amb importants celebracions.\nEn haver arribat a Eivissa, visità totes dues illes d’Eivissa i Formentera, per tal de comprovar personalment quin era l’estat de cada una de les comarques on havien de fundar-se pròximament les parròquies rurals. Redactà els estatuts del capítol de la catedral i ben aviat publicà el decret del pla parroquial (1785).\nCal notar que en algunes parròquies —les que més endavant apareixen en cursiva— s’havien de construir temples nous. Dues parròquies urbanes: Sant Pere apòstol, a la Catedral, i Sant Salvador, a la Marina. La primera tendria un ajut parroquial per atendre totes les famílies extramurs pròximes a la ciutat d’Eivissa i algunes d’intramurs. L’ajut es digué de Sant Cristòfol perquè li fou assignat el temple del monestir de les monges d’aquest nom.\nQuinze parròquies rurals a Eivissa: la Mare de Déu de Jesús, Santa Eulària, Sant Carles, Sant Joan Baptista, Sant Miquel arcàngel, Sant Mateu apòstol, Santa Agnès verge i màrtir, Sant Antoni Abat, Sant Josep, Sant Agustí, Sant Jordi, Sant Francesc de Paula, als estanys de les Reials Salines, Sant Rafel arcàngel, Santa Gertrudis i Sant Llorenç màrtir.\nTres parròquies rurals a l’illa de Formentera: Sant Francesc Xavier, la Mare de Déu del Pilar, a la Mola, i Sant Ferran, rei d’Espanya, als estanys de les Reials Salines.\nPoc després fou convocat el concurs previ per cobrir totes les rectories de les parròquies. Les que havien de construir els temples de bell nou celebraven els actes religiosos en alguna casa pròxima al solar on aquest es construïa.\nAmb el bisbe Manuel Abad y Lasierra entrà la llengua castellana en els documents de l’Església, en lloc de la catalana que s’emprava fins aleshores, i es donà el cas anecdòtic, més d’una vegada, que el cognom Serra es convertí en Sierra i el Costa en Cuesta.\nFundà l’hospici, a Dalt Vila, perquè hi fossin ateses les persones més pobres, i donà suport al magatzem de grans anomenat sa Quartera , devora el portal Nou. Els estrets i alts solars de davall el castell, entre el palau episcopal i l’hospici, després hospital, foren convertits pel bisbe en fossar parroquial de Sant Pere; el bisbe també veia la necessitat de fer-ne un altre a la parròquia de Sant Salvador. Els de Sant Cristòfol podrien servir-se de l’antic cementeri de Santa Paula, al peu del puig des Molins —ara sa Capelleta .\nDesprés de rebre l’aprovació definitiva del seu pla d’erecció de les noves parròquies, Abad y Lasierra començà a dedicar-se a d’altres tasques, més relacionades amb la seua qualitat d’home il·lustrat. Així, a finals de 1784, se li demanen, des de la Real Academia de la Historia, dades sobre les Pitiüses per afegir a un Diccionario Geográfico de España, que s’estava redactant. Tardà més d’un any i mig a enviar la informació demanada, que li va ser reclamada insistentment per Campomanes.\nA les seues ocupacions com a bisbe s’afegiren les del govern de les Pitiüses: la mort, en poc temps, del governador i l’assessor el convertiren en la màxima autoritat de les nostres illes, i arribà a actuar com a governador interí per un breu període de temps.\nA més, hagué de preparar el que potser és el seu document més important sobre les Pitiüses, la Breve noticia del estado natural, civil, militar y político que hoy tienen las islas de Iviza y Formentera, con sus adyacentes. Redactat el juliol de 1785 a petició del Consejo de Castilla, recull el que segons el bisbe era l’estat de les Pitiüses.\nEl conjunt del document ve a dir el mateix: les illes d’Eivissa i Formentera són molt riques i fèrtils, però les poques ganes de treballar que tenen els seus pobladors les han portat a un estat de misèria.\nLes seues crítiques s’estenen també al sistema institucional i legislatiu, en especial contra les Ordinacions i la prohibició que hi havia de treure queviures de les Pitiüses (creada per evitar l’especulació en temps de fam, i no per enfonsar el comerç, com diu el bisbe). Davant tot això, proposa una reestructuració total, en la línia de les idees que ja havia aplicat quan era prior de Meià.\nDemana a la cort que es creï una Junta ( Junta de Govern), que el primer que farà serà controlar els abastaments, per aconseguir les simpaties del poble. A continuació farà un estudi en profunditat de les illes d’Eivissa i Formentera i redactarà un Pla de Millores. Diu, a més, que tot això no representarà cap tipus de despeses per a la Corona: la dotació de l’Ajuntament és, segons ell, més que suficient. Per acabar, deixa ben clar que el seu estat de salut li impedeix presidir la Junta que proposa.\nEl projecte va ser aprovat cinc mesos després pel Consejo de Castilla, i la Junta, amb categoria de Societat Econòmica d’Amics del País , començà les seues tasques. Malgrat les seues al·legacions respecte al seu estat de salut, el bisbe presidirà, amb el governador, les reunions de la Junta, que enviarà al Consejo de Castilla, per a la seua aprovació, sis Plans de Millores ( Il·lustració), redactats sota la seua direcció.\nEls durs treballs de posar en marxa el bisbat i «el clima africà dels estius d’aquesta terra» —en paraules seues— varen perjudicar molt la salut del bisbe. Demanà que el traslladassin a Zamora, si bé a la Cort es decidí nomenar-lo bisbe d’Astorga, motiu pel qual sortí cap a Madrid a les darreries del 1787.\nEl 1789 és cridat a Madrid, sembla que amb la intenció de nomenar-lo preceptor del príncep d’Astúries o d’algun dels infants, però la seua designació finalment no s’arribà a fer.\nEl 1791 passa a ocupar el càrrec, purament honorífic, d’arquebisbe de Selímbria. L’any següent dirigí, per un breu període de temps, els Reales Estudios de San Isidro, per passar a ocupar, l’abril de 1793, el càrrec d’inquisidor general. Però tampoc en aquest càrrec hi durà gaire, perquè va ser cessat el 1794, probablement arran dels seus intents d’acabar amb el caràcter secret de la institució i donar algunes garanties als acusats.\nReclòs al monestir de Sopetrán (Guadalajara) entre 1794 i 1797, retornà després al seu poble natal, Estadella. Morí a Saragossa el 1806.\nEl 2009 el Consell d'Eivissa i l'Ajuntament de Santa Eulària des Riu finançaren una escultura d'aquest bisbe, que s'instal·là a la plaça del poble de Santa Gertrudis de Fruitera, que és obra de Pere Joan Hormigo, realitzada en bronze. [JMC/EPG]\nJoan Marí Cardona [JMC], Ernest Prats Garcia [EPG]


Torra anima la CUP a pactar els comptes per «avançar cap a la República» - Empordà\nTorra anima la CUP a pactar els comptes per «avançar cap a la República»\nEl president de la Generalitat celebra que la formació cupaire es mostri oberta a negociar els pressupostos del 2020: «El projecte republicà és el de la gent que ens va fer confiança» Reguant rebutja unes noves eleccions com a resposta a la sentència dels presos de l'1-O\nagències/ddg 06.08.2019 | 06:30\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va animar ahir la CUP a pactar els pressupostos catalans del 2020, i d'aquesta manera «avançar cap a la república».\nDes de Twitter, Torra va celebrar el fet que en les últimes hores la CUP s'hagi mostrat oberta a negociar els comptes per a l'any vinent. En concret, el diputat de la CUP al Parlament Vidal Aragonès va dir ahir que la seva formació està oberta a pactar els pressupostos i a parlar de governabilitat a Catalunya si s'avança «nacionalment» i en polítiques socials a favor de les classes populars.\nEn un tuit, Torra va apostar per pactar uns pressupostos que serveixin per avançar nacionalment i socialment, amb el suport dels 70 diputats independentistes de JxCat, ERC i la CUP al Parlament.\n«És el nostre compromís i la nostra responsabilitat. La majoria independentista ens hem de posar d'acord en el pressupost i avançar cap a la república. El projecte republicà és el de la gent que ens va fer confiança», va dir.\nFonts pròximes al president de la Generalitat van subratllar la seva «predisposició total a pactar» els pròxims pressupostos amb la CUP perquè siguin «el motor de la república» i van assenyalar que «no hi ha motius per parlar d'eleccions perquè hi pot haver la majoria per aprovar els pressupostos».\nAquest cap de setmana passat, el vicepresident del Govern i adjunt a la presidència d'ERC, Pere Aragonès, va afirmar que «no cal descartar ni un avançament electoral ni un Govern de concentració» per respondre a una eventual sentència condemnatòria del Tribunal Suprem als líders independentites. Per la seva banda, la CUP rebutja que una convocatòria d'eleccions al Parlament pugui ser la resposta a la sentència de l'1-O i preveu que els catalans puguin anar a les urnes la primavera del 2020.\nEn una entrevista a Catalunya Ràdio, la membre del secretariat nacional de la CUP Eulàlia Reguant va explicar que si la sentència és a la tardor, no creuen que uns comicis puguin aportar res en concret com a reacció, però considera que, tal com va la legislatura, pot ser que arribin a la primavera.\nReguant va negar que la seva formació pugui arribar a entrar en un govern de concentració pel «simple fet de la sentència», però sí que podria fer-ho si es posa sobre la taula «l'avenç en l'exercici efectiu de l'autodeterminació» i es deixa de banda «el simbolisme». D'altra banda, els anticapitalistes han reclamat a l'executiu de Torra un gir de 180 graus en les seves polítiques per a poder donar suport als pressupostos de l'any vinent.\nDe cara als comicis\nDesprés que les bases de la CUP ratifiquessin la ponència estratègica «Combatem la resignació, preparem-nos per tornar-hi», Reguant va explicar que reflexionen com ha de ser una candidatura anticapitalista i independentista en unes previsibles eleccions catalanes en els pròxims mesos.\nLa membre del secretariat nacional va detallar que és en aquest punt en què es plantegen si aquesta candidatura podria entrar al Govern, només en cas que es facin avanços en l'exercici efectiu de l'autodeterminació i les polítiques socials.\n«No ens plantegem entrar en un govern com el d'ara», va carregar Reguant. L'exdiputada va assenyalar que intentaran estendre la mà al Govern perquè canviï les seves polítiques. En aquest sentit, va explicar que es poden pensar aprovar els pressupostos si hi ha un canvi en les polítiques socials i portin «fins al límit» les competències que «mai ningú ha volgut portar», va recalcar l'exdiputada cupaire.


idees de regals úniques per a persones que no coneixeu\n15 petits regals per a persones que no ho sabeu bé\nPer tant, heu de comprar un regal per a algú que amb prou feines coneixeu, ja sigui que sigui una veïna (Jane? Jean? El seu nom comença definitivament amb una J), la vostra estilista o un company de feina amb qui heu parlat una vegada i heu dibuixat al vostre despatxPare Noel secret. No estressis. Hem elaborat una llista de regals menors de menys de 40 dòlars per a persones que no coneixeu gaire. Són prou personals com per fer saber al regal que heu pensat més que una targeta regal d’Amazon.\n1. Galetes al núvol de grappes i raïms\nLes galetes que semblen núvols a la boca sempre són una aposta segura. Aquests dolços de macarrons merengue són lliures de gluten i es fan amb clares d’ou, cosa que els converteix en una aposta encara més segura. El vostre regal estarà actiu (ens atrevim a dir-ho?) A la nuvolada nou (25 dòlars; bunchesandbunches.bigcartel.com)\n2. Junes Home Bag\nNo importa quantes bosses tinguin, sempre en poden utilitzar un altre. Aquesta robusta i transpirable porta des de queviures fins a roba bruta de gimnàs. Encara millor: es pot rentar i es torna a ficar a la butxaca per guardar-lo fàcilment (16 dòlars; junes.co)\nper què em va fer un petó si només som amics?\n3. Vacu Vin Wine Saver\nEls regals de vi solen ser força coixos, però en realitat és útil. Tots hem passat aquelles nits en què voleu abocar un bon got, però no voleu que la resta de l’ampolla s’aprofiti. Aquest tap màgic el mantindrà fresc per a la propera prova. ($ 18; amazon.com)\n4. Quadern pintat de Moglea\nDoodling, diari, seguiment de les finances: per a què no podeu fer servir un portàtil? Fins i tot si mai no troben una excusa per obrir-la, almenys poden admirar aquesta cobertura. (22 dòlars; ofakind.com)\n5. La caixa de meravelles de Selby\nAquesta bonica i útil caixa torna a divertir les notes de pas. Està ple d’adhesius dissenyats per Todd Selby i de targetes de notes a l’aquarel·la amb hamburgueses i naus espacials (les nostres dues coses preferides, TBH). (11 dòlars; amazon.com)\n6. Phenicia Honey Co. Mel de primers auxilis\nLa mel sempre agrada a la gent, però aquesta mel medicinal, feta a mà a Catskills i plena d’ingredients per sentir-se bé com el gingebre i la cúrcuma, també els ajudarà a combatre els refredats. (22 dòlars; phoeniciahoney.co)\n7. Rajola de taula Bower\nAquesta petita rajola és més que una muntanya russa, és una il·lusió en 3D. Si el vostre pressupost ho permet, emmagatzemeu-ne més d'un perquè el destinatari pugui convertir la seva taula de centre en una obra d'art. (18 dòlars; areaware.com)\n8. Misc. Goods Co. Cina Deck\nAquestes cartes de joc funcionen per a qualsevol persona que conegueu prou bé com per saber que valoren la bona artesania (per tant, tothom). (15 dòlars; amazon.com)\n9. Kit de ritual de felicitat i inspiració de la cinta blava\nÉs clar, un & ldquor; kit de felicitat & rdquor; és una mica woo-woo, però aquest conté coses que tothom apreciarà amb bona olor (espígol, sàlvia, oli essencial de cedre, palo santo). Dit això, si sabeu que tenen quatre làmpades de sal, això és per a ells. (35 dòlars; blueribbongeneralstore.com)\n10. Llapis de colors d’octaedre moderns elaborats per a nens\nTant si necessiteu un regal per al vostre cosí de 4 anys com per al vostre cosí de 40 anys, aquests llapis de colors de dos colors amb forma d’octaedre faran el truc. Perquè pintar és divertit i relaxant independentment de l’edat que tingueu, i són molt més frescos que una caixa de Crayola. (12 dòlars; amazon.com)\n11. Truff Salsa calenta\nCom que probablement no us faran malbé les tòfones per a un desconegut, aquesta salsa picant és el següent millor. L’ampolla sola fa que sembli elegant i s’acompanya gairebé amb tot. (18 dòlars; amazon.com)\n12. Pinta Cercle Poketo\nUna bonica pinta és una cosa que probablement no us comprareu mai, de manera que essencialment és el regal perfecte. Aquesta circular té unes dents molt amples per manejar tot tipus de cabell (barba inclosa). (18 dòlars; poketo.com)\n13. TonyMoly I & rsquo; m Crema de mans\nAquest divertit joc d’hidratants diu: & quot; Ei, potser no us conec molt bé, però encara em preocupen les vostres mans & quot; ($ 24; amazon.com)\n14. Tassa de Zojirushi\nUna tassa pot semblar tan irreflexiva com una targeta regal, però seguiu amb nosaltres. Aquesta tassa d’acer inoxidable manté les begudes calentes o fredes durant hores, es bloqueja per evitar fuites i es presenta en vuit colors. (24 dòlars; amazon.com)\nvalor net del majordom rasual\n15. Convertidors de gerro Fruitsuper Design Anywhere\nLa majoria de les persones que coneixem mai no utilitzen gerros reals per a les seves flors. Actualitzeu la seva peça central de pot de paleta amb aquestes formes de colors, simplement llenceu damunt d’un contenidor, poseu-hi la tija i voilà (38 dòlars; shop.nordstrom.com)\nEncara busqueu el present perfecte? Ho tenimaquí hi ha moltes més idees de regals.\nquè és el jelqing i l'estirament\narlene van dyke\npreguntes per fer-li al teu millor amic\nAmor I Relacions Com escriure una nota d'amor romàntica per a ella\nEstil De Vida Redefinint el material de la dona el 2020 per a la majoria dels homes ara\nEntreteniment Karen Jones Wiki: Tot el que s'ha de saber sobre l'esposa de Toby Jones\nAmor I Relacions 8 maneres d'identificar si estàs en una relació poc saludable a llarg termini\nViure Això és el que anhela el vostre cos després de beure coc de dieta\nAmor I Relacions 20 signes d'advertència d'una mala relació que heu de conèixer\nAptitud 3 consells que em van ajudar a adoptar una forma física progressiva\nExplicant-ho tot sobre 69 i com fer-ho correctament\n30 cites de relacions trencades per a homes i dones\nLes 9 millors celles en pols perfecte per als dies de celles escasses\nLa millor combinació de seient de cotxe i cotxet per a les teves necessitats


El Cercle de les Arts i de les Lletres presenta el 9è volum dels «Quaderns d’Estudis Andorrans» - FÒRUM.ad\nS’acaba de presentar el 9è volum d’aquesta important col·lecció creada pel pare Cebrià Baraut i Obiols ( 1917 – 2003) que va promoure i dirigir durant els primers temps. L’eminent historiador, monjo Benedictí nascut al Vilar de Cabó, sempre va ser fidel als seus orígens, doncs els Caboets foren protagonistes de la primitiva història d’Andorra i els iniciadors del llarg procés que donaria pas a la signatura dels “Pareatges” (1278 i 1288 respectivament).\nVa ser a l’any 1976 que juntament amb el Cercle de les Arts i de les Lletres, va iniciar aquesta gran col·lecció de la qual s’acaba de presentar el volum. 9è amb l’aportació i la direcció del seu digne successor, Mossèn Benigne Marquès, que va agafar el compromís de continuar aquella tasca desprès d’aquella primera etapa que es va concloure amb la reedició l’any 2005, dels 7 primers llibres. Una voluminosa presentació que hom va intitular: “Miscel·lània en honor de Dom Cebrià Baraut”(1-7) En la qual s’incloïen la reproducció i la traducció dels documents llatins originals.\nAnteriorment Cebrià Baraut havia creat la col·lecció “Scripta i Documenta” i posteriorment iniciaria la publicació “Urgellia”. Entre altres distincions, l’especialista que havia obtingut el diploma d’arxiver i paleògraf en l’Escola de Paleografia i Diplomàtica del Vaticà. Es l’autor del “Cartulari de les Valls d’Andorra” publicat a l’entorn de l’any 1987. L’any 1991 va rebre el Premi d’Honor de la Fundació Jaime I. Tanmateix va ser homenatjat pel Cercle de les Arts i les Lletres en el marc de la Nit Literària Andorrana, que sempre va convidar l’il·lustre investigador.\nCebrià Baraut, va morir l’any 2003 a l’Abadia de Montserrat, on anteriorment alguns membres de l’Associació Velles Cases Andorranes el varem poder visitar i on ens va acompanyar en una visita privada a la gran Biblioteca Montserratina, on varem poder veure l’original de l’Antifonari de Sant Romà de les Bons que està custodiat al prestigiós centre monàstic.\nEl pare Cebrià Baraut, que va viure a Andorra a l’antiga casa que els monjos de Montserrat tenien a Escaldes-Engordany, va participar sempre a la vida cultural del país, on entre altres actes, també va\nparticipar a la Trobada GALEUSCA (Galicia, Euskadi, Catalunya) organitzada per l’Associació d’Escriptors del Principat d’Andorra (Oct. 1996).\nPosteriorment, es va publicar el núm. 8 de la col·lecció “Quaderns d’Estudis Andorrans” que el Cercle de les Arts i les Lletres va presentar publicament a finals de l’any 2008, un volum sota la direcció editorial de Mn. Benigne Marquès digne successor que també hi aportava un estudi sobre “Els documents del fons Caboet-Castellbò de l’Arxiu Capitular d’Urgell” (Segles XI i XII), mentre l’historiador andorrà Pere Canturri i Montanya (Exministre de Cultura), va tractar sobre “Arnalsu o Aryalsu”, un dels personatges dels frescos romànics de Sant Martí de la Cortinada (Segle XI).\nAra, pocs dies abans de la commemoració del 20è Aniversari de la Constitució Andorrana (1993-2013), el Cercle de les Arts i les Lletres ens acaba d’oferir el volum núm. 9 que ha estat presentat per Joan Burgés Martisella, President del Cercle de les Arts i les Lletres i el propi director de la publicació, Mn. Benigne Marqués, arxiver del Bisbat d’Urgell que també ha fet la seva pròpia aportació allargant-se en el temps fins al segle XIV. Benigne Marquès també inclou unes dades biogràfiques del pintor Josep Oromí autor d’algunes pintures al Pirineu i al Principat d’Andorra respectivament. Temàtica que complementa la historiadora de l’Art, Mercé Pujol amb el títol de “L’obra pictòrica de Josep Oromí Muntada (1837 – 1915).\nLaia Creus i Gispert presenta un estudi sobre “Els límits dels termes i dels emprius de les poblacions de Sant Julià de Lòria i d’Arcavell al segle XIV i XV. Carles Gascon en aquest volum parla de “Els darrers vescomtes de Cerdanya i el casal de Castellbò, aportant el respectiu arbre genealògic.\nEnric Moliné escriu abastament en el seu estudi, sobre el Bisbe d’Urgell Simó de Guardiola que va ser copríncep d’Andorra des del 1827 fins al 1851. Parla també del seu obligat exili …etc.\nFinalment i tal com diem en el titular d’aquest article, voldria destacar d’aquest 9è llibre, l’aportació de l’estudi sobre “Les pintures murals de Sant Esteve d’Andorra la Vella: un cicle Pasqual de l’any 1200”. Un acurat treball realitzat conjuntament per la Rosa Alcoy i la Montserrat Pagés que ja havia participat en estudis anteriors.\nLes pintures murals de Sant Esteve d’Andorra la Vella, que hom situa a l’època d’Innocenci III i abans del IV Concili de Letran (1215), corresponen al Cicle Pascual realitzat per un taller del qual segons els especialistes, el seu responsable és un pintor format en ple segle XII, però que té continuïtat creativa durant el segle XIII. Per això les pintures andorranes són una obra madura que sembla tenir relació amb algunes pintures de la Catedral de Santa Maria d’Urgell i per altra banda, molt possiblement van ser realitzades durant el Bisbat de Pere de Puigvert (Segle XIII).\nEl conjunt conservat al MNAC, permet avaluar la seva importància com a Cicle Pasqual que alhora utilitza inscripcions de color clar sobre un fons neutre més fosc.\nTanmateix les pintures no són alienes als moments de tensió que enfrontava la Mitra durant el bisbat de Pere de Puigvert que va durar vint-i-sis anys (1204-1230) molt abans dels Pariatges (1278-1288).\nPere de Puigvert molt vinculat a Roma, es molt probable que hagués estat l’impulsor d’aquestes interessants pintures del romànic tardà, a Sant Esteve d’Andorra la Vella i a la Catedral. Les diferència de les obres respectives, segons els experts, es troba en la gamma cromàtica de les pintures de la Catedral, la qual és més limitada i menys densa que les pintures dels murals del Cicle Pasqual de Sant Esteve d’Andorra la Vella.\nNotícia Anterior: Horòscop del 25 al 31 de març\nSegüent Notícia: Moviments i organització


Ribó destaca la solidaritat dels valencians en el Dia Mundial del Refugiat\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha visitat aquest matí la taula informativa instal·lada en la façana principal de l’Ajuntament, per la delegació de la Comunitat Valenciana del Comité Espanyol de l’Agència de l’ONU per als Refugiats (ACNUR), amb motiu del Dia Mundial del Refugiat. «València és una ciutat que ha manifestat, en reiterades ocasions, la seua decidida voluntat de dir que els drets de les persones estan per damunt de qualsevol altra consideració», ha expressat.\nRibó ha destacat «la solidaritat dels valencians i les valencianes, mostrada en diferents ocasions, com per exemple quan es va constituir com a Ciutat Refugi, amb milers de persones disposades a col·laborar per a pal·liar els efectes de les crisis humanitàries». També, ha afirmat que «l’Ajuntament té la voluntat ferma de donar suport a aquest tipus d’actuacions, amb l’objectiu d’aconseguir la consecució de la total garantia dels drets humans per al conjunt de la ciutadania».\n«Hem de sensibilitzar i conscienciar la societat sobre el fet que més de 68,5 milions de persones viuen desplaçades i refugiades arreu del món, i cada dos segons una persona es veu obligada a desplaçar-se com a resultat dels conflictes i la persecució», ha explicat l’alcalde. «Cap persona se’n va per gust de la seua terra, per la qual cosa és imprescindible que plantegem aquest greu problema des del màxim respecte possible als drets humans, per damunt de qualsevol altra qüestió», ha afegit.\nL’alcalde també ha reiterat «el bon treball d’ACNUR amb els refugiats», ja que considera que és «una labor molt important perquè encara hi ha diferents motius en molts països per a emigrar i escapar-se, bé per causes religioses, de guerra o pel canvi climàtic».\nA més, la façana de l’Ajuntament es va il·luminar ahir de blau per a commemorar el Dia Mundial del Refugiat, acció a la qual es van unir diferents ciutats de 128 països de tot el món. El blau, color de la bandera de l’Organització de les Nacions Unides i de l’Agència de l’ONU per als Refugiats (ACNUR), simbolitza el cel que uneix totes les nacions. L’Empire State Bulding de Nova York o el Coliseu de Roma són algunes de les principals icones mundials que participen en aquesta iniciativa.\nDe la mateixa manera, l’esplanada de la plaça de l’Ajuntament alberga hui una carpa similar a la llar provisional de «els qui han fugit forçosament dels seus països i llars», així com al Saló de Cristall, on s’ha habilitat l’exposició ‘Refugi i ODS (Objectius de Desenvolupament Sostenible)’, que consta de deu panells i està centrada en els treballs per a millorar la situació i els drets de les persones refugiades.\nAquesta exposició, que coincideix amb la setmana de l’aniversari de l’arribada del vaixell Aquarius a València, pretén «visibilitzar la situació dels refugiats i sensibilitzar la societat», perquè es complisca l’article 14.1 de la Declaració Universal dels Drets Humans que afirma que, «en cas de persecució, tota persona té dret a buscar asil i a gaudir-ne en qualsevol país».


La Fundació Masaveu vol tenir un centre cultural a Catalunya | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa principal fortuna d'Astúries assegura que convertirà l'antiga residència familiar de Castellar del Vallès en un espai per a exposicions i activitats artístiques\nBarcelona 8 NOV 2019 - 16:55\tCET\nLa casa de la família Masaveu a Castellar del Vallès. CRISTÓBAL CASTRO\nLa família Masaveu, la principal fortuna d'Astúries, vol tenir un centre cultural a Catalunya. La Fundació Maria Cristina Masaveu Peterson, que aglutina bona part dels actius empresarials i artístics d'aquesta saga d'industrials i banquers, assegura que la casa familiar de Castellar del Vallès serà un espai d'exposicions i activitats culturals. “És als plans del patronat, tot i que sense cap data definida. Però el projecte és segur”, afirma una portaveu de la fundació.\nLa fundació Masaveu va inaugurar a l'octubre el seu centre cultural de Madrid, la punta de llança de l'entitat juntament amb el Palau d'Hevia, a Astúries. La seu madrilenya és un antic palau del segle XIX que ha estat transformat en espai cultural. La seva sala d'exposicions mostra actualment 117 pintures del patrimoni artístic de la família Masaveu, obres d'autors com Zuloaga o Goya.\nEl següent pas de la fundació és la inauguració de Morasverdes, un centre cultural i de formació per a joves a Salamanca, que es preveu que s'acabi de construir l'any que ve. Després d'aquest projecte, arribarà el torn a Catalunya, tal com explica la fundació: “L'objectiu és poder reformar en el futur la seva seu a Castellar del Vallès, per poder adaptar-la a les necessitats de la fundació, i poder organitzar-hi activitats pròpies, com exposicions, cursos, tallers, recitals musicals i fins i tot, en època estiuenca. Tot això seria segons la programació i recursos que en el seu moment aprovi el patronat”. L'antiga residència familiar, al centre de Castellar i construïda el 1875 –segons la Diputació de Barcelona–, està actualment en desús. Té, segons el cadastre, 830 metres quadrats construïts i uns 1.600 metres quadrats de jardins.\nLa Corporació Masaveu té actius en múltiples sectors: en ciment –van fundar el 1898 la primera gran cimentera d'Espanya, Tudela Veguín–, en banca –tenen una participació de referència a Liberbank–, energia, immobiliari o bodegues, entre molts altres. La fundació diu que gestiona més de 147 milions d'euros en accions de la Corporació –la revista Forbes eleva la cartera industrial de la fundació a 770 milions– i ha invertit des de la seva creació el 2006 prop de 90 milions, la majoria en programes culturals. Forbes calcula que els actius propietat de la família arriben als 2.000 milions d'euros. Fernando Masaveu, president de la fundació i de la corporació, va aparèixer el 2015 a la llista Falciani de defraudadors fiscals amb diversos comptes a Suïssa.\nTot va començar quan Pedro Masaveu Riera va emigrar de Castellar del Vallès a Oviedo el 1840. Alhora que consolidava una carrera com a empresari i banquer, Masaveu Rovira construïa a Castellar una nova residència familiar, la que ara hauria de ser centre cultural de la fundació. Un portaveu de l'Ajuntament de Castellar confirma que l'alcaldia ha mantingut “contactes puntuals” amb la fundació Masaveu, i destaca que el projecte “va per llarg”: “No hi ha dates concretades. Per la nostra part, tota la predisposició, rebem amb els braços oberts una iniciativa que donaria projecció al municipi”.\nLa família Masaveu va visitar regularment Castellar fins a la dècada dels setanta. L'última assídua va ser Cristina Masaveu Peterson, la precursora de la fundació, que va passar llargues temporades en aquest municipi del Vallès Occidental acompanyant el seu pare, convalescent d'una malaltia –Pedro Masaveu Masaveu va morir el 1968. Cristina Masaveu va mantenir la dedicació com a col·leccionista d'art del seu pare i també l'afició per la música –Pedro Masaveu va ser mecenes, entre d'altres, del compositor Frederic Mompou. Els Masaveu mantenen un estret vincle amb artistes catalans com l'escultor Jaume Plensa. L'Ajuntament de Castellar destaca que Cristina Masaveu va cedir al municipi un edifici que avui serveix com a centre cívic. L'Actual, setmanari d'informació de l'Ajuntament, detallava l'octubre passat altres accions socials i donacions que Cristina Masaveu ha fet a Castellar del Vallès.


Inici > Restaurants > Hotel Sant Cugat\nBombolla pícnic: una deliciosa experiència urbana\nL'Hotel Sant Cugat ha habilitat unes bombolles al seu jardí, on es pot gaudir d'una àmplia varietat gastronòmica, servida en cistelles\nEntrar a una de les sis bombolles de l'Hotel Sant Cugat, situat a la localitat barcelonina que li dona nom, és traslladar-se a un altre lloc. Al confort i l'originalitat d'aquests iglús urbans se suma una exquisida i variada oferta gastronòmica. "Bombolla pícnic és un concepte nou, consistent en la creació d'un espai exterior adaptat a la covid-19, en què aprofitem el jardí per a gaudir d'una experiència privada, exclusiva i segura", explica Ferran Ochoteco, Food & Beverage Manager de l'Hotel Sant Cugat. "Aquests iglús urbans, estèticament molt atractius, funcionen molt bé en llocs com Londres i Manhattan", continua.\nQuan entres en una de les bombolles, tens davant teu tot el que és necessari per a gaudir d'una experiència gastronòmica de nivell. Un confortable sofà i butaques de color vermell en uns iglús i unes elegants cadires d'estil francès en uns altres envolten una taula rodona, al costat de la qual hi ha una altra petita amb coberts i gots. Completen l'iglú una petita estufa, un altaveu que funciona amb wireless i un telèfon mòbil per a comunicar-se amb l'equip de sala.\nUn cop dins de la bombolla, el personal de l'hotel et lliura la carta perquè triïs la cistella de menjar i beguda que prefereixis. L'oferta gastronòmica és àmplia, variada i molt apetitosa, i se serveix en unes pràctiques cistelles de pícnic. "Proposem el concepte pícnic com un joc, una proposta privada, divertida i despreocupada", explica Ochoteco.\nAquesta innovadora proposta gastronòmica a l'aire lliure inclou cinc cistelles, pensades per a 4 persones -encara que, a petició, podrien personalitzar-se per a 2 o 3-, a un preu de 30 euros per comensal. La "Cistella Menjar per a recordar" incorpora una variada selecció de formatges nacionals i internacionals, entre els quals es troben un de cabra de la Garrotxa, una minitorta del Casar, un brie francès de Meaux i un Fourme d'Ambert, també francès. Els embotits ibèrics -compostos per una taula de pernil ibèric, una llonganissa de Guijuelo, xoriço de Vic i sobrassada mallorquina- i una amanida quilòmetre 0, a base de productes de proximitat, completen aquesta deliciosa cistella, en què no hi falta el pa de coca amb tomàquet per a acompanyar els selectes embotits.\nCinc cistelles de menjar i tres de begudes\nEls amants dels platerets i les tapes es decantaran per la completa "Cistella Pica Pica", que inclou opcions tan populars i apetitoses com unes croquetes casolanes de pernil ibèric, unes braves amb una salsa picant que li dona un toc molt singular, una truita de patata, burrata, hummus, fish&xips, uns deliciosos baos de porc marinat i una varietat de pa artesanal de productors locals. Una proposta ideal per a compartir amb amics a la bombolla.\nEls que busquen una opció saludable, baixa en greixos i variada, triaran la "Cistella Fresh". Sense fritades i amb una base vegetal. Crudités, una amanida de quinoa, un tàrtar de remolatxa, un plat de vegetals al vapor amb ou a baixa temperatura, tataki de salmó, tàrtar de vedella i pa artesanal formen part de la cistella més healthy de les bombolles pícnic.\nEl sabor mexicà més autèntic es troba a la "Cistella quin pare!", en honor a un dels xefs de l'hotel. Aquesta proposta inclou guacamole amb nachos, enchiladas, aguachile de corbina, típic de la costa mexicana, enmoladas de plàtan poblano, tonyina amb salsa vermella i torrada mexicana i una varietat de tacos -com el de peix, cochinita pibil i del pastor- conformen aquesta cistella tan genuïna, amb especialitats de Mèxic.\nFinalment, els amants dels arrossos trobaran a la "Cistella del Delta" el pícnic ideal. Aquesta proposta combina dos arrossos que van variant, un de mar i un altre de muntanya. "Ara tenim un arròs de perdiu i botifarra i l'arròs del senyoret, que inclou gambes de Palamós i fruits del mar", precisa el responsable. Una amanida de quilòmetre 0 completa aquesta proposta autòctona.\nLes cistelles de menjar tenen les seves homòlogues en begudes. Existeixen tres cistelles específiques per a acompanyar els menjars o bé per a la sobretaula. La "Cistella Damm" inclou diferents tipus de cerveses de la casa, des d'Inedit fins a Malquerida; la "Cistella Per Raïm", una selecció de vins negres, blancs, rosats i caves i la "Cistella Drinking", una ampolla d'un licor -ginebra, whisky, vodka o rom- i 12 ampolletes de begudes amb gel. Només es cobren les begudes obertes.\nEl pícnic en les bombolles pot gaudir-se de les 13 a les 18 hores o bé de les 19 fins a les 21.30 h, horari que pot ampliar-se per als qui s'allotgin a l'hotel, que acull el restaurant Bocablo -ofereix carta i un menú del migdia per 12 euros- i la cocteleria Ginsi. Les bombolles han vingut per a quedar-se. "La idea és mantenir-les i adaptar-les segons les estacions d'any", conclou Ochoteco.


El Barça Voleibol líder en solitari a Superlliga 2 - Competicions Estatals - Federació Catalana de Voleibol\nEl Barça Voleibol líder en solitari a Superlliga 2\nEl derbi català de la Superlliga 2 masculina entre el Tarragona SPSP i el Barça Voleibol es va resoldre a favor dels blaugrana, que d’aquesta manera desfan l’empat existent fins al moment i els posiciona al capdavant de la classificació en solitari. A més, el Voleibol també ha guanyat aquesta jornada i ja té 6 punts.\nDissabte, més de 500 persones van omplir les grades del Pavelló Municipal de Sant Pere i Sant Pau per veure el duel entre els líders de la categoria, que arribaven al partit empatats a punts després de resoldre tots els seus enfrontaments amb victòries per la màxima i sense haver cedit un set. El lideratge estava en joc i, a més, entre dos equips catalans que busquen recuperar la màxima categoria del voleibol espanyol.\nEl partit es va resoldre per 1-3 a favor dels blaugrana, que tot i començar perdent el primer set a favor dels locals van saber capgirar el marcador. Tot i la derrota, Vlado Stevovski, entrenador del conjunt cooperativista, va voler ‘felicitar als jugadors pel joc i el treball que han fet’. Els de Tarragona van dominar amb claredat el primer parcial tancant el marcador amb un contundent 25-16. Tot i així, l’eficient servei dels blaugrana va portar moltes complicacions als tarragonins que van veure com s’escapaven el segon, tercer i quart set. ‘El tercer i quart parcials sobretot a final de set’, explicava Stevovski.\nAmb aquest resultat els de Fredinson Mosquera, entrenador blaugrana, es situen primers a la classificació amb 21 punts, tots els possibles, i només un set en contra. D’altra banda, els tarragonins sumen 18 punts, una derrota i 3 sets en contra, el que els situa segons i a 6 punts del tercer classificat, el cvleganes.com\nLa propera jornada els cooperativistes visiten al CV Mediterráneo Castellón, vuitè, mentre els blaugrana jugaran com a locals i rebran el CV Pizarra, setè classificat.\nNOVA VICTÒRIA DEL MUNDET\nEl Voleibol Mundet ha sumat una nova victòria aquesta jornada contra els cuers de la classificació, el Grupo Egido Pinto. El triomf per 3-1 col·loca els de Salguero amb 6 punts i desens a la classificació. El proper partit tindran un partit complicat a casa el Michelin Mintonette Almería, quart classificat.