ILNET: de IL potser sí, però de Net, ho posem en dubte\nAl 16 de març del 2006, a Lleida ens van canviar la concessió de la recollida d’escombraries. Feia molts anys que ho feia SEINSA (FCC), fins que en finalitzar el contracte, s’havia de convocar una nova licitació. Així es va fer, però al govern tripartit de l’Ajuntament van decidir (ells sabran perquè) que era millor canviar d’empresa i li van adjudicar a ILNET (una UTE) de les empreses Romero Polo Sufi.\nDavant d’aquesta decisió, FCC va sol·licitar legalment la exclusió del concurs de la esmentada UTE, al·legant que no s’ajustava a les bases del concurs convocatòria, en entendre que Romero Polo no podia demostrar experiència en recollida de brossa al ser una empresa constructora.\nEl recurs de FCC va estar desestimat pel govern municipal, com no es podia esperar un altra cosa i en arribar al Contenciós Administratiu, el Jutge va dictaminar que efectivament Romero Polo Sufi, no podia ser admesa en el concurs convocatòria. Ara la sentencia recorreguda per l’Ajuntament ha passat a instàncies superiors.\nJa veurem si al final, i si acaba guanyant el cas judicial FCC, no tindrem de pagar-li també, el servei de recollida en concepte de indemnització, la qual cosa ens suposaria pagar el servei de recollida d’escombraries per duplicat.\nFins aquí una mica d’història sobre aquest particular; però perquè van decidir canviar d’empresa?\nQuines motivacions van haver, Sr. Alcalde, Ros?\nQuines motivacions van haver, Sr. ex regidor, Pané?\nEs va comentar que si les veus de la sospita, havien donat algunes versions una mica lletges, però la raó oficial no ha estat donada mai. I en tot cas entenem, que el servei de recollida de escombraries el paguem entre tots, per cert que a un preu elevat i per tant, tenim tot el dret a saber el motiu perquè es va canviar d’empresa.\nUn canvi que ha comportat una mica més de neteja als carrers amb les maneges d’aigua (també ens han augmentat el rebut) però poca cosa més.\nVeieu la fotografia que ens van passar dissabte al tard, i avui diumenge encara esta igual. Es tracta d’uns contenidors que estan a la Avinguda de València prop del Mercat, que porten dies plens i en aquest estat.\nEl cert és, que aquesta aglomeració de brossa tant en cartrons com en envasos, ja ha estat denunciada en altres ocasions a la premsa local, però a ILNET tant li fa. I tant li fa, perquè a l’Alcalde també tant li fa; ell cobra molt bon sou i passa de tot.\nAl pas que anem, no m’estranyaria que el pròxim avenç del Sr. Alcalde, sigui que tots tinguem de portar cada dia la bossa de la brossa fins a la seu de ILNET.\nAvui encara no sabem el perquè del canvi de empresa, si el servei és igual o pitjor i a sobre més car. Com van dir els veïns que ens van passar la fotografia, de IL potser sí, però de NET, ho posem en dubte.\nEn fi, així estan les coses i l’alcalde molt content dient: “M’agrada Lleida”.


La nova font ornamental de la plaça de Sants, en marxa : Servei de Premsa\nLa nova font ornamental de la plaça de Sants, en marxa\nL’Ajuntament de Barcelona ha posat en marxa la nova font ornamental de la plaça de Sants, al Districte de Sants-Montjuïc, després de finalitzar el període de proves.\nLa font es composa d’un vas circular d’11 metres de diàmetre amb una cota variable d’aigua de 15 a 27 cm. Aquesta font disposa de 82 polvoritzadors que generen un efecte de núvol amb diferents densitats a una alçada entre 70 i 80 cm. El sistema de polvorització és del tipus gota gruixuda, per evitar al màxim la dispersió de les gotes fora del vas.\nLa bassa compta amb un sistema d’aspiració que condueix l’aigua cap a la sala de màquines soterrada, situada a uns 30 metres de la font. Cal destacar que es disposarà d’un equip de filtració de cristalls per a la recirculació i filtració de l’aigua, així com un equip de dosificació i control de clor i pH per al tractament químic de l’aigua. A més, també es comptarà amb un equip de desinfecció ultraviolat per a la eliminació de la legionel·la.\nLa coreografia de la font disposa d’un total de 96 llums del tipus LED amb una cromatografia de colors, a mode de matriu circular, amb la possibilitat de control DMX per a la creació de seqüències i jocs de llum dintre de la font.\nL’horari de funcionament de la font a l’hivern és d’11 a 14 i de 17 a 20 hores, de dilluns a diumenge, i durant el període d’estiu d’11 a 14 i 17 a 21 hores, de dilluns a diumenge.\nAquesta font ornamental pertany al projecte de reurbanització de la cobertura de les vies de Sants,\nque està previst finalitzi el proper mes de juliol. Aprofitant la posada en marxa de la font també s’han retirat les tanques de la zona d’obres de la placeta Torres Casanova fins a la nova pèrgola, element que fa de pòrtic d’entrada a la nova urbanització de la part superior del carrer Antoni de Capmany.\nfont/ plaça de Sants/


Pòinter - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Pòinter (de l'anglès to point, apuntar) és un gos de mostra, originari d'Anglaterra i considerat un dels millors perdiguers, indicant la presència de la presa apuntant-la amb el cap i amb una postura corporal immòbil i tensa, normalment amb una extremitat davantera aixecada. Està especialment dotat per la cacera amb escopeta de la perdiu, guatlla, faisà i tudó, tot i que no és tan bon cobrador.\nGrup 7 Secció 2 #1\n001 (Federació Cinològica Internacional)\n2 Descripció de la raça\nL'origen dels gossos de mostra es remunta al segle XVII, quan alguns anglesos començaren la cria de gossos de caça que s'adequessin a la pràctica d'aquest esport amb la novetat de l'escopeta. Com ocorre amb l'origen d'altres races canines, existeixen diverses teories sobre els orígens del pòinter. Alguns experts afirmen que és descendent de l'antic brac francès mentre que uns altres diuen que el seu avantpassat es troba en el brac anglès, o fins i tot amb el brac italià.\nL'opinió més estesa és que va ser l'extint gos de mostra ibèric (conegut en anglès com Old spanish pointer) el pare d'aquesta estirp, ja que aquest gos estava ben definit com a tipus morfològic i ben establert a Gran Bretanya el 1768, quan George Stubbs el va pintar sota el títol The Spanish Pointer. Els anglesos també van conèixer l'antic perdiguer navarrès i està provat que l'any 1713 després de signar la pau d'Utrecht, l'exèrcit anglès va introduir a Anglaterra nombrosos exemplars procedents d'Espanya i Portugal que ràpidament s'estengueren per tot el territori britànic i foren nucli genètic de la selecció posterior cap al modern pòinter anglès. Els primers centres de selecció d'aquesta raça estaven a mans dels grans terratinents, militars o aristòcrates descendents dels militars que lluitaren a la Guerra de Successió Espanyola. Després de diversos creuaments amb bloodhound i foxhound per millorar les capacitats de rastreig, llebrers per millorar la velocitat i possiblement terriers, van sorgir el pòinter del nord i del sud d'Anglaterra i el pòinter negre d'Escòcia, que van ser creuats repetidament amb el gos de mostra ibèric amb la finalitat de tornar a l'origen.\nEl pòinter modern s'estableix a mitjan segle XIX i sorgeix d'aquests antecessors de morfologia i capa variades, sempre dins d'un tipus fort i musculós i caps de crani ample amb línies cràniofacials convergents. El 29 i 30 de juny de 1859 es va celebrar a Newcastle upon Tyne, Anglaterra, la primera exposició canina, on només s'admetien gossos de raça pòinter o setter. El guanyador va ser un pòinter de color blanc amb taques marró.\nDescripció de la raçaModifica\nEl Pòinter ha estat definit com el gos de caça per excel·lència, en virtut de les seves clàssiques formes. Molt veloç i incansable caçador, orgull dels apassionats de les grans recerques per les seves grans qualitats, que sap posar de manifest sobre terrenys plans i nets. Dotat d'un finíssim olfacte, sap percebre el més lleu olor de qualsevol animal, fins i tot en climes càlids i secs. Galopador incansable, d'ànim impetuós i cercador veloç. Les característiques de la seva manera de treballar són la mostra molt ferma, alçada i molt expressiva i la guia, decidida i vehement.\nTé un tòrax bastant ample, cuixes i potes ben desenvolupades i musculoses. Peus ovalats, amb dits arquejats. Cua de mitjana longitud, gruixuda en la base, es va afinant gradualment cap a la punta, duta a nivell del cos. El pelatge és fi, curt, rígid, perfectament llis i llustrós.\nL'altura a la creu desitjada, per al mascle, és de 63 a 69 cm, per a la femella de 61 a 66 cm. En els mascles el pes oscil·larà entre els 20 i 30 kg.\nUsualment viuen entre 13 i 14 anys.\n↑ Sanz Timón, J.M. El perdiguero en la historia\n↑ Stubbs, George. The Spanish Pointer.\n↑ 3,0 3,1 3,2 Arkwright, William. The Pointer And His Predecessors: An Illustrated History Of The Pointing Dog From The Earliest Times (1906), 2009, p380. 1104398044. Error de citació: Etiqueta <ref> no vàlida; el nom «DOGS» està definit diverses vegades amb contingut diferent.\n↑ Cavanaugh, Wayne R. Assessing the Show Pointer, 1997.\n↑ Robertshaw, Cicely A.. Pointers Past & Present, 2000, p239.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pòinter\nThe Pointer Club (UK)\nPòinter Club Espanyol\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pòinter&oldid=22349534»\nDarrera modificació: 15 nov 2019 a les 09:43


Novembre | 2016 | ZEPPELIN DREAMS\nPresentació i partides demo “MICRO ROBOTS”\nPublicat el 30 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia: dissabte 3 dedesembre a les 17 a 19h. Lloc: botiga Zeppelin un món de jocs Trenca’t la closca portan el robot al seu objectiu amb aquesta edició micro del Ricochet Robots que serveix tant com a joc bàsic … Continua llegint →\nComentaris tancats a Presentació i partides demo “MICRO ROBOTS”\nDia i hora: dissabte 3 de desembre a les 10h. Preu: 3€ (Descompte d’un euro per aquells qui participin al mini-master del dia anterior). Premis especials per als guanyadors i sorpreses per a tots els participants!! Inscripció obligatoria per mail (info@zeppelinderams.com) … Continua llegint →\nDia: Divendres 2 de desembre a les 17:00h. Preu: 5€. Què és un Torneig Mini Màster? Al principi reps un sobre de Kaladesh més tres terres de cada color, amb aquest material comences a jugar!!! Són … Continua llegint →\nPresentació i partides demo “SUSHI GO PARTY!”\nPublicat el 25 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia: dissabte 26 de novembre Hora: de 16:30 a 19:30 Lloc: Botiga ZEPPELIN UN MÓN DE JOCS Vine a provar la nova versió del divertit joc de cartes “sushi go”, ara “SUHI GO PARTY“! Intenta guanyar el màxim de … Continua llegint →\nComentaris tancats a Presentació i partides demo “SUSHI GO PARTY!”\nPublicat el 22 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia i hora: divendres 26 de novembre a les 10h. Preu: 3€ (Descompte d’un euro per aquells qui participin al modern del dia anterior). Premis especials per als guanyadors i sorpreses per a tots els participants!! Inscripció obligatoria … Continua llegint →\nDia: Divendres 25 de novembre a les 17:00h Preu: 5 € Premis per els guanyadors i per tots el participants que juguin fins al final!!! Preinscripció obligatòria per mail: info@zeppelindreams.com o a la botiga. Tots aquells que participin al modern … Continua llegint →\nPublicat el 16 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia: Divendres 18 de nvembre del 2016 a les 17:00h. Preu: 12 €. Lloc: Botiga Zeppelin, Plaça Sta. Susanna,7 , baixos. 5 rondes i top (tot depén dels nombre de jugadors). Inclou en l’inscripció: 3 sobres … Continua llegint →\nPublicat el 9 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia: Divendres 11 de novembre a les 17:00h Preu: 5 € Premis per els guanyadors i per tots el participants que juguin fins al final!!! Preinscripció obligatòria per mail: info@zeppelindreams.com o a la botiga. Que és el FORMAT MODERN? Al … Continua llegint →\nLliga Magic Zeppelin\nPublicat el 4 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nLLIGA ZEPPELIN Preu: 12 €. Inscripcions obertes. Dies: a partid del 5 i fins el 26 de novembre (que és quan comença l’estàndard showdown). Normes: 1. En el moment d’unir-se a la lliga, a cada jugador se … Continua llegint →\nComentaris tancats a Lliga Magic Zeppelin\nPublicat el 2 Novembre 2016 per ZEPPELIN DREAMS\nDia: Divendres 4 de novembre les 17:00h. Lloc: Botiga Zeppelin un món de Jocs. Preu: 5€ Normes bàsiques format standard: – Baralla formada per un mínim de 60 cartes, sense un tamany màxim -Fins a 15 cartes al sideboard … Continua llegint →\nComentaris tancats a FRIDAY NIGHT-STANDARD


Projectes | Associació Cultural Sant Fructuós\nL’Associació Cultural Sant Fructuós ha centralitzat la seva tasca de sensibilització envers el Patrimoni històric en quatre projectes, dels quals obtindreu més informació en aquest apartat, a través de formats teatrals àgils, entenedors i dinàmics, pensats per a tots els públics.\nUs convidem a què doneu un cop d’ull entre bambolines per conèixer més a fons el treball que, en col·laboració amb altres entitats, serveix per fer accessible a la nostra societat el passat històric, cultural i artístic del que som hereus.\nEl 20 de gener de 1990, vigília de la festivitat de sant Fructuós, bisbe, i sant Auguri i sant Eulogi, diaques, es va representar per primera vegada La Passió de Sant Fructuós, a la Catedral de Tarragona. A partir de l’any 1998 s’ha realitzat amb caràcter bianual i al mateix amfiteatre de Tarragona, on esdevingué el martiri.\nVisitar La Passió\nL’Associació Cultural Sant Fructuós amb la col·laboració de la Schola Cantorum dels Amics de la Catedral, durant anys han escenificat la reconstrucció d’un funeral cristià, inicialment a la Necròpolis de Tarragona, posteriorment al Museu Bíblic Tarraconense i els darrers anys al claustre de la Catedral de Tarragona.\nAquesta escenificació, l’any 2010, durant les jornades de Tàrraco Viva es va presentar a mode d’audiovisual amb el títol In coemeterio.\nVisitar In Coemeterio\nVisitar La Petita Passió


‘Federal’, la pel·lícula d’un sistema polític (El País, 02.09.15) – Federalistes d’Esquerres\nAlbert Solé prepara un documental divulgatiu per explicar “l’opció que tindrà més futur quan passi el 27-S”\n(per Pere Ríos) “Vull vulgaritzar el federalisme, fer una pel·lícula perquè s’entengui que és l’opció política del futur i la forma d’organitzar-se que tenen molts Estats avançats”. El cineasta Albert Solé (Bucarest, 1962) defineix d’aquesta manera la intenció del seu proper projecte, una mena de documental divulgatiu en el qual actuaran de fil conductor ciutadans anònims de diverses parts del planeta explicant les seves vivències quotidianes.\nAmb la gent dels Estats Units, el Canadà, Alemanya, Bèlgica o l’Índia, països on funciona el federalisme, apareixeran també diversos teòrics que donen suport a aquesta opció política. Ja han donat la seva aprovació, entre d’altres, el filòsof i sociòleg alemany Jürgen Habermas, l’expresident de la República Italiana Giorgio Napolitano, l’economista francès Thomas Piketty o l’exministre canadenc Stéphane Dion, un dels polítics que ha defensat amb més afany aquests plantejaments.\nLa pel·lícula es començarà a rodar d’aquí uns dies i podria estar llesta per a principis de 2016. El resultat final dependrà del finançament i per a això Albert Solé anuncia una campanya de micromecenatge afavorida per Federalistes d’Esquerra. La quantitat que necessita Minimal Films, la seva productora, són 120.000 euros i descarta que pogués prosperar una ajuda econòmica d’alguna cadena de televisió.\nLes presses s’expliquen perquè està convençut “de la gran decepció que arribarà a la societat catalana després del 27 de setembre per aquesta lluita de banderes i de nacionalismes”. Quan això es produeixi, diu Solé, “la gent s’interessarà més per l’opció política del federalisme”.\nÉs per tant, una pel·lícula oportunista? El director ho nega de manera contundent. “Oportunisme hagués estat sumar-me a l’opció majoritària, que és l’independentisme. El nostre és més difícil de vendre, allò és més fàcil i amb més recursos”, insisteix Solé, qui reconeix que va mamar el federalisme a casa des de molt petit. El seu pare, Jordi Solé Tura, ja teoritzava sobre aquesta opció política quan molt pocs en parlaven a Espanya. “Però la història catalana està plena de federalistes i confederalistas, des de Pi i Margall a Valentí Almirall”, recorda.\nEl títol de la cinta encara no és definitiu però Federal és l’opció que té més opcions per la seva concisió i perquè és un vocable que pràcticament es pronuncia i s’escriu igual en les principals llengües del món.\nSolé confessa que vol evitar que la cinta es converteixi en un panegíric perquè “el federalisme no és la panacea de res”. I no només això, sinó que admet sense objeccions, que “a la gent li costa d’entendre en què consisteix exactament”. Per això ha decidit optar per vivències personals, perquè els ciutadans dels països escollits expliquin, cadascun en la seva llengua, com és la seva vida quotidiana.\n“A mi em sembla que el federalisme és el sistema polític més avançat que necessita d’una evolució democràtica i pedagògica, amb els seus pros i les seves contres”, diu. I això és el que pretén la cinta, afegeix Solé: explicar a la gent del carrer “quin dimonis és això del federalisme i com pot canviar la vida de les persones, del macro al micro”. Encara que en alguns països hagi fracassat, com l’antiga Iugoslàvia.\nAdmet que el repte no és fàcil i tampoc desitja que se l’identifiqui amb cap partit polític. Solé va tancar la llista electoral del candidat del PSC Jaume Collboni les passades eleccions municipals, però confessa que en ocasions ha votat Iniciativa per Catalunya. “Hi ha federalistes en diversos partits, no només al PSC, diria que fins i tot hi ha federalistes de dretes”, afegeix.\n“Si m’hagués fet independentista m’hauria anat millor i reconec que aquesta pel·lícula és picar pedra en un bàndol difícil, però hi estic acostumat”, insisteix Solé, qui encara recorda els insults al seu pare d’un i altre costat. Enfront d’això, diu, també va mamar des de petit, els avantatges de la idea del consens, de la capacitat de dialogar i arribar a un acord. “El pacte és l’essència del federalisme, per mi la forma més sofisticada i eficaç d’organització política que hi ha en aquests moments”, resol el director.\nEl País, 2 d’agost de 2015\nPreviousPrevious post:Independentisme gens glamurós (per Salva Redón)NextNext post:PER UN DEBAT SERÈ SOBRE EL MILLOR MODEL FEDERAL PER A ESPANYA I EUROPA


Joan Clave Morell | Juny 2014\nL'ALIMENTACIÓ DE LA NOSTRA INFÀNCIA (III)\nHi havia un salt, pel que fa a les quantitats emprades, en el grup d’aliments qui hi posaria tot seguit: l’arròs, les llegums i les pastes, i aquí ja entrem en la part dels que havíem de comprar. L’arròs venia del Delta de l’Ebre, i el compràvem mitjançant el Sindicat, que cada tardor obria una llista i feia una compra conjunta a una de les cambres arrossaires de la zona. Venia en sacs d’un quintà, i les famílies dels socis en compràvem un o dos, per allò de que “tres son curtes i quatre son llargues” que durava per tot l’any, si els morruts ens ho permetien, i en aquest cas, passava a ser pinso per les gallines, amb el risc de que els rovells de l’ou quedessin d’un groc esblanqueït.\nEra un plat del migdia, i la forma més sovintejada era el que es feia sofregit amb costella generalment sense res més, encara que a l’hivern i començaments de la primavera si solien afegir carxofes, faves o pèsols, que venia a ser allò que ara en diuen arròs de tros. Per cert, que era el dinar més comú i repetit dels pagesos que se’l feien al defora. En tocava un o dos dies per setmana i a vegades els diumenges es feia arròs amb conill.\nL’arròs de poll també era freqüent tant si s’havia de fer el dinar de pressa, com si algú tenia una descomposició, perquè de mal d’estómac no en solíem patir, després de la fècula que ens traginàvem.\nDels llegums, com a plat els més emprats eren els fesols, i bastant menys, els cigrons, i sempre de collita pròpia. Els fesols que solien ser d’una varietat desconeguda provinent del Barco de Àvila i per això en dèiem del barco. S’arreplegaven quan estaven a mig assecar i a les golfes s’acabaven d’eixamorar, i a cops de forca s’obrien les tavelles i els fesols quedaven sobre la borrassa estesa a terra, es passaven per la pellenya, i ja només quedava fer la tria de bons i dolents amb alguna brossa escadussera, feina que es solia fer a les llargues vesprades de l’hivern. Si algú en tenia molta collita s’anava a batre a les eres, com es feia en tot cas amb els cigrons, que s’hi havia de raure per necessitat, atès que les tavelles quedaven molt tancades i els grans sent forts, aguantaven el trepig de la mola, i tot seguit es seguia el mateix procediment de neteja. Al contrari que els fesols que eren de regadiu, els cigrons es cultivaven en secà i creixien més o menys, però venia a ser collita segura.\nEls fesols com a plat, eren força emprats tant escaldats com més o menys estofats, i també fregits sols o amb espinacs, amb la qual barreja es solien fet truites. Els cigrons es posaven sempre, com ara, a l’escudella, i també es menjaven com a primer plat de tant en tant, i com que resulten bastant eixarreïts si afegia alguna picada o vinagreta per amorosir-los.\nDe llenties no se n’empraven ja que no en cultivaven. La primera vegada que en vaig veure i menjar, va ser a la Laboral.\nDels llegums de consum fresc, hi destaquen les bajoques, les faves, els pèsols i els xiribecs. Dels quatre, només les faves es menjaven soles, als altres els hi tocava el paper d’acompanyants de les patates, ja fos al bullit o als rostits, i amb els pèsols, també se’n feien truites. En canvi entre abril i maig, i tant com duraven, menjar faves venia a ser un substitut provisional del bullit, i la menja més comú era com en dèiem, ofegades, és a dir bullides sense aigua amb l’aroma de menta, alls i cebes tendres. Es collien granadetes, sense arribar a la cella negra, i si hi arribaven a aquest punt, es repelaven afegit-se a l’arròs o al bullit. Ara ens les mengem tendretes i aigualides.\nLes pastes, que avui esdevenen un aliment primordial, i que ofereixen una ampla varietat, aleshores també en menjàvem, i en aquest cas, òbviament, no eren pas de producció pròpia, i d’entre els diferents tipus, crec recordar, que només n’hi havien cinc: maravilla, fideus, llacets, macarrons i plaques per els canalons.\nLa maravilla que s’alternava amb el pa ratllat, era la més emprada per a les sopes de tota mena que es feien segons els gustos. Els llacets, eren emprats majoritàriament pel caldo escorregut de la carn d’olla i verdures. Els fideus venien a ser com una alternativa a l’arròs, i es solia fer a la cassola amb sofregit i costella. Les altres dues pastes, eren més festives, els macarrons es feien els diumenges a l’estiu per comptes de l’escudella fos barrejada o escorreguda i els canelons només per les festes grans, com per Nadal o les festes majors.


El curtmetratge "La parada" produït per Claqueta Cinema premiat al Festival Internacional de Cinema de Rochester-NovaYork\nEl reconeixement, dins categoria The best of the fest, fou ser recollit pel director i guionista David Sanz i la productora Andrea Ancíbar\nEl curtmetratge "La Parada", produït per la productora Claqueta Cinema i amb la col·laboració de Catalonia Film School, ha estat premiat recentment com un dels tres millors curtmetratge en el prestigiós Festival Internacional de Cinema de Rochester-Nova York. El premi, inclos dins la categoria The Best of the Fest, va ser recollit pel guionista i director del curt, David Sanz i la productora i directora de l'Escola de Cinema, Catalonia Film School, Andrea Ancibar.\nClaqueta Cinema presentava a Rochester un curt de 18 minuts titulat "La Parada" (The Stop)., Una producció dirigida per David Sanz Tony Lopez, amb guió del mateix David Sanz i interpretat per Carlos Noriega i Adriana Segurado. La producció que ha comptat amb la col·laboració de Catalonia Flm School és un drama romàntic. L'argument presenta el personatge de l'Àlex que retorna a casa per qüestions relacionades amb una herència. Allà coneixerà a Andrea. Un encontre inesperat presentat amb una atmosfera plujosa que és terreny adobat per la nostàlgia i que mostra el pas del temps com un element transformador i transformat. El conjunt va captivar espectadors i critica.\nEl Rochester Internacional Film Festival és un prestigiós festival de curtmetratges que durant tres dies del mes d'abril projecta dotzenes de produccions i que aquest 2017 celebrava la 59 ena edició. Està considerat com un dels majors festivals de curts del món que cada primavera aplega productors, directors i companyies en un esdeveniment que se celebra al Teatre Dryden de George Eastman i on s'ofereixen films de tots els generes, sempre i quan no excedeixin els 30 minuts de durada.\nLa històrica tradició cinèfila de Rochester es deu a què en questa ciutat es troba el museu més antic del món dedicat a la fotografia i un dels arxius cinematogràfics amb més solera de tot el món, que es va inaugurar en 1949. La raó és que Georges Eastman, fundador de la companyia Kodak, va obrir la seva factoria en aquesta ciutat, un complex que encara és operatiu i que es troba en un parc industrial d'innovació de més de 4,8 milions de metres quadrats. Un espai on operen més de 68 companyies i que dóna ocupació a més de sis mil persones. El museu es troba a la que va ser l'antiga casa del fundador George Eastman. Des que fou obert el museu té com a missió recollir, preservar i promoure la fotografia i el cinema.


Les reunions de treball i les presentacions a premsa, estratègies per incrementar l’afluència de visitants procedents de l’Estat espanyol.\nEls dies 13 i 14 de maig, el Patronat de Turisme va organitzar a l’Hotel Mercure Santo Domingo, de Madrid, una sessió de treball a la qual van assistir seixanta-cinc professionals de quaranta agències de viatges de la Comunitat de Madrid i de setze entitats i empreses turístiques gironines.\nL’endemà al matí, al mateix Hotel Mercure Santo Domingo, va tenir lloc una trobada amb noranta periodistes especialitzats en turisme de mitjans de comunicació amb seu a Madrid, amb un doble objectiu: d’una banda, oferir-los continguts informatius actuals i específics dels actius i productes turístics de la demarcació de Girona, i, de l’altra, enfortir i intensificar les relacions professionals oferint un pont de diàleg directe.\nEn aquest sentit, la gastronomia, la cultura i la natura van ser els pilars bàsics de la presentació de l’oferta turística de les destinacions Costa Brava i Pirineu de Girona.\nAmb aquesta acció de comercialització i comunicació, el Patronat de Turisme vol potenciar l’afluència de visitants procedents de l’Estat espanyol, i més concretament, de la Comunitat de Madrid, a les destinacions Costa Brava i Pirineu de Girona.\nButlletí actual: NOVEMBRE 2019


Apan - APAN - Associació Protectora d'Animals - Òdena - Barcelona\nL’APAN és l’Associació Protectora d’Animals de l’Anoia\nAdopta un animalFes un donatiu\nVols adoptar un dels nostres animals? Truca’ns al 699410047, envia’ns preferentment un whats o un e-mail, ja que no sempre podem contestar. Us donarem hora per venir al refugi i escollirem junts el nou membre de la família. A vegades el primer gos que escollim no és el més adient per la família o la família no és la més adient pel gos. Els nostres gossos no es donen en adopció ni per vigilar parcel.les, ni per viure en balcons, ni per caçar… es donen en adopció per ser un membre més de la vostra família.\nQue és fer Teaming?\nTots els que fem Teaming donem 1 EURO al mes destinant-lo a la causa que escollim, en aquest cas la Protectora d’Animals de l’Anoia.\nAquest EURO s’ingressa directament de la nòmina al compte bancari del refugi sense cap tipus de comissió extra.\nL’APAN és l’Associació Protectora d’Animals de l’Anoia. Una organització no governamental que va ser creada per lluitar contra l’abandonament i el maltractament dels animals. Amb pocs recursos econòmics i finançada majoritàriament mitjançant donatius de socis, padrins i ajudes esporàdiques.\nLa nostra feina no acaba recollint animals, curant-los les ferides físiques i psicològiques i buscant-los una llar. La nostra feina va molt més enllà. Fem el possible i l’impossible per trobar la “persona”, si és que se li pot dir així, que ha abandonat o ha fet mal a un animal.\nLluitem contra els circs que porten animals, les curses de braus, els bous embolats, els abrics de pell, els zoos, la gent que té els seus animals tancats als balcons, lligats en cadenes…a tota aquesta gent els hi fem saber que estem a l’aguait i que farem tot el que podrem per a que no se surtin amb la seva.\nJunta de l’APAN\nAjudes per serveis veterinaris\nAjudes per suministres\nAjudes per alimentació\nHi ha animals que necessiten més atenció que altres perquè estan malalts, són vellets o se’ls hi ha de donar el biberó. Busquem persones que els hi vulguin fer de casa d’acollida per un període a vegades una mica llarg fins a que els hi trobem una llar o fins a que hagi passat l’emergència que ens hagi pogut sorgir al refugi. Si vols fer de casa d’acollida truca’ns al 699410047, envia’ns preferentment un whats o un e-mail, ja que no sempre podem contestar.\nVols fer de padrí o ser soci de l’Apan? La quota la decideixes tu. Amb els teus diners podrem continuar lluitant per ajudar els animals i fer funcionar el refugi. Truca’ns al 699410047, envia’ns preferentment un whats o un e-mail, ja que no sempre podem contestar. Tingueu en compte però que el fet de ser soci o padrí no comporta que haguem d’agafar tots els animals que us trobeu. Si fos així hauríem de tancar demà mateix la protectora. Ens agradaría poder recollir tots i cadascun del animals que hi ha al carrer, però per desgràcia no tenim més capacitat.\nTampoc no podem escriure cartes personalitzades als socis i padrins. No tenim prou personal i pensem que els diners han de ser destinats als animals i no a la burocràcia. Podeu seguir el dia a dia de la protectora al Facebook de l’Apan.\nTots aquells que vulgueu ajudar els animals abandonats del nostre refugi, ho podeu fer des de ja mateix!\nGosses / HÜNDINNEN


Bertín Osborne es trenca a la boda de la seva filla en parlar de la seva dona\nBertín Osborne ha estat el padrí a la boda de la seva filla Claudia | GTRES\nBertín Osborne té molt bon record de Sandra Domecq, que va morir a causa d'un càncer\nper Daniel H. Marín 04/10/2021 16:00h\nClaudia Osborne, filla de Bertín Osborne, va celebrar el seu casament amb el milionari José Entrecanales el dissabte 2 d'octubre a Jerez de la Frontera. Va voler fer la festa a la finca familiar, on els seus pares s'havien casat en el seu moment.\nBertín Osborne va ser la parella de Sandra Domecq, que lamentablement va morir després d'una llarga malaltia. Es van casar el 9 de juny de 1977 i, durant un temps, van ser el matrimoni més icònic de la premsa del cor.\nSempre que ha pogut, el presentador parla de la seva dona i assegura que era una «persona meravellosa». Tot i que no ha pogut ser-hi durant la boda de Claudia, li van retre un bonic homenatge.\nBertín Osborne es va convertir en el centre de totes les mirades tan bon punt va baixar el cotxe. Els veïns de Jerez el van rebre entre aplaudiments i crits. Pare i filla van caminar plegats fins a l'església de San Miguel.\nClaudia Osborne portava un vestit molt aplaudit per tots els crítics de la moda i l'artista no pot estar més orgullós d'ella. Durant l'enllaç, va pronunciar un petit discurs que va commoure tot el públic, ja que va fer menció a la seva mare.\nBertín Osborne s'emociona: «Sempre estaràs aquí»\nMalgrat la seva fama, Claudia s'ha guanyat el respecte de la premsa del cor i ha demostrat ser una dona independent i emprenedora. Mai s'ha aprofitat dels cognoms dels seus pares per fer diners i ha enfocat la seva carrera a la psicologia.\nEl presentador es va emocionar en escoltar una carta que la seva filla va llegir per Sandra Domecq, que va morir el 2004 a causa d'un càncer. Sandra i Bertín formaven una família bastant unida i les seves filles sempre en presumeixen.\n«Com m'agradaria que m'haguessis vestit tu, com m'agradaria veure't el rostre al meu costat, a l'altar. Però, tal com em vas prometre, encara que no hi siguis m'agafes de la mà des del cel», deia la núvia.\nAquest discurs, seriós i respectuós, va fer caure algunes llàgrimes d'orgull entre els presents. José Entrecanales, fill d'un dels clans més poderosos del país, va consolar la seva dona després d'aquest moment tan emotiu.\nBertín Osborne, sobre les noces: «Tot fantàstic»\nL'exmarit de Fabiola Martínez va tenir un paper important durant el casament, ja que tothom sap que no està passant per un bon moment. Després de la seva separació amb la model, ha rebut diversos cops i sent que no té ningú per desfogar-se.\nClaudia és conscient de la importància que ha tingut Fabiola per al seu pare i sempre han tingut una bona relació. De fet, la veneçolana estava convidada a la boda, però va considerar que era millor no cridar l'atenció en un dia tan especial.\nBertín va estar pletòric durant les noces, encara que diversos testimonis pensen que últimament està massa sensible. «Tot fantàstic, és la meva nena petita, com no m'he d'emocionar?», va contestar a un reporter que li va preguntar sobre el seu estat d'ànim.\nJosé Entrecanales és un empresari amb renom i no vol formar part del món de l'espectacle. No obstant això, entén que la família de la seva dona ha fet història en la premsa del cor, així que va estar molt amable amb els mitjans.\nSandra Domecq va marcar la vida del presentador i de les seves filles, deixant en tots un record amable que els va ajudar a superar la pèrdua. Tots els que van estar a prop seu asseguren que era una persona excel·lent, d'aquí que generi tant respecte.\nAlba Flores i la seva parella: el secret més ben guardat\nCasament Bertín Osborne


Arthur Henderson - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nArthur Henderson (Glasgow, Escòcia 1863 - Londres, Anglaterra 1935) fou un polític i sindicalista escocès. El 1934 fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau pels seus treballs a favor del desarmament mundial.\n20 octubre 1935 (72 anys)\n1r setembre 1933 – 20 octubre 1935 (mort en el càrrec)\nCircumscripció electoral: Clay Cross (en)\n1r setembre 1931 – 25 octubre 1932\n← James Ramsay MacDonald – George Lansbury →\n← Stanley Baldwin – George Lansbury →\n28 agost 1931 – 25 octubre 1932\n← Austen Chamberlain – Rufus Isaacs →\nCircumscripció electoral: Burnley (en)\n← Ben Spoor – Tom Kennedy →\n28 febrer 1924 – 9 octubre 1924 (dissolució del parlament)\nElecte a: 1924 Burnley by-election (en)\n23 gener 1924 – 4 novembre 1924\n← William Bridgeman – William Joynson-Hicks Brentford →\n17 gener 1923 – 16 novembre 1923 (dissolució del parlament)\nCircumscripció electoral: Newcastle upon Tyne East (en)\n30 agost 1919 – 26 octubre 1922 (dissolució del parlament)\nCircumscripció electoral: Widnes (en)\n18 agost 1916 – 10 desembre 1916\n← Thomas Legh – Joseph Compton-Rickett →\n25 maig 1915 – 18 agost 1916\n← Jack Pease – Robert Crewe-Milnes, 1er Marquis de Crewe →\nCircumscripció electoral: Barnard Castle (en)\n24 juliol 1903 – 8 gener 1906 (dissolució del parlament)\n(1934) Premi Nobel de la Pau\n(1933) Premi Wateler de la Pau\nArthur Henderson nasqué el 13 de setembre de 1863 a la ciutat escocesa de Glasgow fill d'un treballador tèxtil que morí quan Henderson tenia 10 anys. Posteriorment la seva família es traslladà fins a la ciutat de Newcastle.\nA l'edat de 12 anys Henderson entrà a treballar en una empresa automobilística, i un cop acabats els seus estudis primaris entrà a treballar en una empresa siderúrgica. Es convertí al Metodisme i, quan perdé la seva feina, es dedicà a l'ensenyament i predicació de la seva nova religió.\nVers el 1892 Henderson entrà al món del sindicalisme quan fou escollit líder del sindicat del gremi de fundidors de ferro. Com a sindicalista va creure que les vagues feien més mal al treballador que bé, per la qual cosa va intentar evitar-les. S'oposà fermament a la creació d'una Federació General de Sindicats, ja que va creure que la seva creació duria a més vagues.\nEl 1900 Henderson formava part dels 129 delegats dels sindicats socialistes i formà part de la creació del Labour Representation Commitee (LRC) del qual va esdevenir tresorer. El 1906 aquest comitè es refundà i prengué el nom de Partit Laborista britànic i guanyà 29 escons en les eleccions generals d'aquell any. El 1908 Henderson fou elegit president del Partit Laborista, càrrec que desenvolupà durant dos anys.\nPosteriorment fou escollit Conseller de qüestions obreres en el govern de Lloyd George (1915-1916) i ministre de l'Interior (1924) i d'Assumptes Exteriors (1929-1931).\nEl 1932 fou escollit President de la Conferència de Desarmament de Ginebra, càrrec que desenvolupà fins al 1934. Pel desenvolupament del seu càrrec, i la seva ferma convicció contra la guerra i les armes, fou guardonat el 1934 amb el Premi Nobel de la Pau.\nHenderson morí a casa seva, a la ciutat de Londres, el 20 d'octubre de 1935.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Arthur Henderson\n(anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1934\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arthur_Henderson&oldid=23324541»\nDarrera modificació: 26 abr 2020 a les 21:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2020 a les 21:23.


El Botànic defensa l'assistència personal a manifestacions | Valencia Extra\nEl Botànic defensa l'assistència personal a manifestacions\nEls grups del govern del Botànic en Les Corts (PSPV, Compromís i Unides Podem) defensen l’assistència personal d’alguns dels seus representants a les manifestacions en contra de la sentència del Tribunal Suprem sobre els líders del ‘procés’, mentre que l’oposició (PP, Ciutadans i Vox) censura que donen suport a “entitats separatistes” com Acció Cultural del País Valencià (ACPV).\n“No enganyen a ningú”, ha advertit aquest dimarts la presidenta del PPCV i portaveu ‘popular’, Isabel Bonig, en la roda de premsa després de la Junta de Síndics, sobre el suport de representants públics a la concentració celebrada aquest dilluns a la vesprada en la plaça de l’Ajuntament de València per a rebutjar les penes de presó imposades pel Tribunal Suprem als impulsors de l’1-O.\nAquesta manifestació va ser convocada per ACPV i altres entitats, per la qual cosa tant el PP com Ciutadans (Cs) reclamen que el Consell no els atorgue ajudes públiques, per al que presentaran sengles iniciatives parlamentàries en Les Corts.\nPer part del Botànic II, el síndic socialista, Manolo Mata, ha posat l’accent que “la gent té dret a manifestar-se lliurement i tot el dret del món a opinar” a títol personal. Això sí, ha reiterat que la sentència, al seu judici, és “discutible i dura” en dictar penes de presó de fins a 13 anys. “El que és molt rebutjable és la violència”, ha recalcat.\nSobre les crítiques per les subvencions a entitats com Acció Cultural, el síndic socialista ha defensat que “la Generalitat no dóna ajudes per raons polítiques, sinó amb l’estricte compliment de la llei”. Ha ironitzat, mentrestant, amb el fet que “amb el que ingressa l’Església catòlica, gaste més en 13TV que en Càritas”.\nDe Compromís, Fran Ferri ha coincidit que “la llibertat d’expressió és un dret fonamental”, qualificant d’una mostra de “salut democràtica” que membres de la coalició se sumaren a la manifestació a títol individual.\nHa assegurat, per contra, que l’espanta la postura de l’oposició i el seu “greu problema amb la separació de poders”, a més de criticar que PP i Cs pretenguen “condicionar les ajudes a determinades entitats en funció de les manifestacions que donen suport”. “És perillós i més propi d’un estat feixista”, ha advertit.\nEn la mateixa línia, Naiara Davó (Podem) ha insistit que els representants del seu partit que van assistir ho van fer a títol personal, “si ho van considerar oportú i no com a organització”. Ha tornat a lamentar que el ‘procés’ és “un problema polític que no s’ha volgut solucionar en la política, en optar els uns i els altres per posicions maximalistes i portar-ho tot a l’extrem”.\nDe l’oposició, Bonig ha avançat que el PP presentarà una proposició no de llei (PNL) perquè el Consell no subvencione a “entitats separatistes”, com un primer pas per a canviar la Llei d’hisenda pública valenciana. “Organitzacions com STEPV, Intersindical o Acció Cultural ixen lliurement al carrer per a insultar als jutges”, ha denunciat, davant el que ha mostrat “solidaritat i respecte” i els ha instat a “anar als tribunals” si tenen alguna queixa.\nLa ‘popular’ ha criticat especialment la posició de la vicepresidenta del Govern valencià i coportaveu de Compromís, Mónica Oltra, qui “s’alegra quan condemnen al PP i s’entristeix quan condemnen als seus amics del ‘procés”, a més d’assegurar que “hi havia gent de Podem i Compromís” en la marxa –“van eixir tots”– a pesar que “cobren de l’erari públic”.\nDavant aquest “atac institucional”, ha urgit al fet que tant el ‘president’ i líder del PSPV, Ximo Puig, com el president del Govern en funcions i del PSOE, Pedro Sánchez, “deixen treballar a jutges i fiscals, a Madrid i en la Comunitat”.\nTambé ha sostingut que “els dos milions destinats a entitats pancatalanistes” podrien haver anat per als afectats per les inundacions de la Vega Baixa (Alacant): “Això és mirar a les persones, estic segura que Oltra ho farà perquè és solidària”.\nDe Cs, Toni Cantó ha mostrat el seu rebuig als quals es van sumar a la concentració com una cosa absolutament menyspreable” per part de Compromís i Podem, mentre que “el PSC valencià diu que la sentència és molt dura”.\n“Així fan un flac favor a les institucions valencianes”, ha asseverat, davant el que el seu grup presentarà una esmena en el ple d’aquesta setmana perquè “entitats com ACPV no reben ni un euro de la butxaca dels valencians”.\nI de Vox, José María Llanos s’ha limitat a expressar la “total repulsa” a les mobilitzacions en contra de la sentència de l’1-O i a denunciar els “atacs” a alguns representants del seu partit a Madrid.


Sirichai Hotel Chaiyaphum Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n565/1 Nonmueng Rd., T.Naimuang, Centre de Chaiyaphum, Chaiyaphum, Tailàndia, 36000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Sirichai Hotel?\nBarri Centre de Chaiyaphum Centre de Chaiyaphum Centre de Chaiyaphum Centre de Chaiyaphum Centre de Chaiyaphum Centre de Chaiyaphum\nMés informació sobre Sirichai Hotel\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Sirichai Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Chaiyaphum. A 1 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Sirichai Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'ambient de Sirichai Hotel es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, servei de despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de camp de golf (a 3 km), massatge, karaoke. Sirichai Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Chaiyaphum, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nComentaris d'Agoda (13)Comentaris de Booking.com (16)\nTots els tipus de viatgers (13)Viatger de Negocis (2)Parelles (6)Viatgers en solitari (2)Famílies amb infants petits (1)Grups (2)\nEstada de 15 nits en de gener de 2016\nDescompte a Sirichai Hotel


La Segona B, un pou on els clubs no saben com serà el seu futur (Toni Padilla)\nEl Sabadell i el Cornellà encara no poden entrenar, mentre que els seus possibles rivals sí que poden\n8 min. Barcelona 22/05/2020 15:46\n987x555 Un partit entre el Cornellà i el Sabadell\nUn partit entre el Cornellà i el Sabadell / CE SABADELL\n"No sabem com serà la pròxima temporada a la Segona B. Parlen de subgrups de 10 equips dins dels grups de 20. No sabem com anirà el tema del ascensos, quines condicions tindran els clubs, perquè molts ja patien abans del coronavirus". Sergi Raset, director esportiu de l'Olot, intenta anar per feina. Quan la major part dels clubs de Segona B no saben què serà d'ells d'aquí unes setmanes, el club garrotxí, un dels pocs de la categoria que no té deutes, ha renovat el seu tècnic, Raúl Garrido. "Renovar el cos tècnic era una prioritat, ara toca ampliar els contractes d'un nombre important de jugadors. Hi ha més incertesa que altres temporades, però volem donar continuïtat al projecte i fer una plantilla com més competitiva i estable millor", deia en una roda de premsa virtual organitzada pel club.\n¿Com es pot pensar en el futur, quan ningú sap com serà la Segona Divisió B, la pròxima temporada? Si les dues categories professionals, la Primera i la Segona Divisió, esperen poder finalitzar els seus campionats i ja viuen els primers entrenaments, el cas de la Segona B és ben diferent. La Federació, amb el suport del Consell Superior d'Esports (CSD), va decidir donar la temporada per acabada sense descensos, però s'haurà de jugar un play-off d'ascens que molts clubs creuen que no es podrà acabar fent. Per la major part de clubs, doncs, la temporada ha acabat i el Badalona també ha renovat el seu tècnic, Manolo González. Tot i que el club badaloní ha acabat en zona de descens i no baixa gràcies a la mesura de la RFEF, els resultats amb González van ser bons.\nObert un termini per denunciar impagaments\nL'Associació de Futbolistes Espanyols (AFE) ha obert un termini per presentar denúncies per les quantitats pendents de pagament dels clubs de Segona B, Tercera, Primera i Reto Iberdrola. El sindicat ha habilitat un formulari perquè els afectats el completin. En el cas de Segona B hi haurà dos terminis: fins al pròxim dimecres 27 de maig, o el 24 de juny, mentre que per als casos de Tercera es mantindrà obert fins al 29 de maig. En les competicions femenines, serà fins al 3 de juny.\nSense descensos però amb ascensos, la Segona B, una categoria ara de 80 clubs dividits en 4 grups, passaria a tenir-ne 100, motiu pel qual es faria un cinquè grup. La idea de la RFEF seria una temporada 20/21 amb cinc grups, per donar pas a una reforma de cara a la temporada 21/22 en què es formaria una nova categoria, la tercera del futbol estatal, amb dos grups de 20 equips. "La categoria creix quan potser s'hauria de retallar", admet Andrés Manzano, director general del Cornellà, que defensa la creació d'una nova categoria, la Segona B Elite, amb dos grups de 40 equips.\n651x366 Raúl Garrido, tècnic de l'Olot, i el director esportiu Sergi Raset / NURI MARGUÍ / UE OLOT Raúl Garrido, tècnic de l'Olot, i el director esportiu Sergi Raset / NURI MARGUÍ / UE OLOT\nPrimer, però, cal jugar els play-off. La idea de la RFEF és que 16 equips lluitin per 4 ascensos a Segona en una fase final a mitjans de juliol al Pinatar Arena de Múrcia. Tres equips catalans, el Barça B, el Sabadell i el Cornellà, hi participaran. El play-off començaria el cap de setmana del 18 i el 19 de juliol. I es resoldria en tot just una setmana, amb tres eliminatòries. La primera inclouria dos duels directes entre els primers de cada grup (Atlètic Balears, Cartagena, Castelló i Logronyès) per decidir dos ascensos directes. Els altres dos ascensos es decidiren superant un total de tres partits. I tot això, si es poden jugar, esclar. Pablo Alfaro, tècnic de l'Eivissa, ja ha advertit que li fa por veure "contagis" en clubs que van acabar primers de grup i podrien pujar sense jugar, si els play-off se suspenen. La RFEF, de moment, ha dit que no pot assegurar que els primers de grups tinguin l'ascens assegurat en aquest cas.\nSense poder entrenar\nTant el Sabadell com el Cornellà, amb menys estructura que el Barça B, viuen amb neguit aquests dies. El club blaugrana disposa de sis jugadors del filial entrenant amb el primer equip, fet que provoca queixes entre els clubs que creuen que "els filials juguen amb cartes diferents": "Perquè ja tenen jugadors entrenant quan nosaltres no podem", deia el president del Badajoz, Joaquín Parra. "No podem negar que hi ha condicions diferents, en funció de la zona dels clubs i també per veure molts jugadors de filials entrenant des de fa dies", diu Bruno Batlle, director general del Sabadell, club que podria quedar emparellat amb dos filials a la primera ronda del play-off, l'Atlètic de Madrid B i l'Athletic Club de Bilbao B. "Però quan arribes a un play-off, tens un repte i un somni. Cal intentar-ho", afegeix. El fet d'accedir a la fase 1 però, permetrà el retorn dels entrenaments individuals la propera setmana dels dos clubs.\nEl Barça B ha fet la revisió mèdica als seus jugadors aquest divendres aprofitant que la Ciutat Esportiva Joan Gamper és propietat del club i aquesta instal·lació ha rebut el permís per obrir, perquè ja hi entrenen els equips de futbol, bàsquet i futbol sala. En canvi, el Sabadell i el Cornellà s'han trobat fins ara amb una contradicció legal. La Federació els havia dit que podien entrenar, però en els territoris de Catalunya que es mantenien en la fase 0 les instal·lacions esportives a l'aire lliure i els centres esportius havien de romandre tancats, segons la Secretaria General de l'Esport. I els dos clubs entrenen en propietats municipals. "La Cultural Lleonesa és d'una ciutat en zona 0 però si entrena, hi ha contradiccions entre territoris", explica Batlle. El Sabadell, que volia entrenar ja aquest últim dimarts després de fer els tests del covid-19 als jugadors, ha decidit esperar fins dilluns que ve, amb el canvi de fase. La RFEF i el CSD ha assegurat que garantirà que tots els clubs puguin començar a entrenar en grups el mateix dia, demanant als clubs que ja entrenen que només facin feia individual, de moment.\n651x366 Sis jugadors del Barça B ja entrenen, abans que els seus companys / FC BARCELONA Sis jugadors del Barça B ja entrenen, abans que els seus companys / FC BARCELONA\n"La Segona B és un cràter"\nSi clubs com l'Olot ja preparen la pròxima temporada, altres no poden. L'Olot ja negocia renovacions i intentar fitxar, però diferents directors esportius contactats per l'ARA admeten que és un estiu diferent ja que "molts jugadors volen esperar a veure quin serà el preu del mercat en unes setmanes o els canvis de categoria". Estar sanejat com el club garrotxí podria ser un factor clau ja que "molts jugadors pateixen i busquen estabilitat" en un mercat on molts equips prometen grans sous que després, no paguen. L'Olot, com vol fer també el Llagostera, per exemple, vol anar per feina i trobar estabilitat dins d'una categoria inestable.\n"Si la Segona B era un pou, ara és un cràter. Si amb 80 era un pou ara amb 100 és un cràter", deia Andrés Manzano, director general del Cornellà, al portal Futbolcatalunya.com. "Els equips que ja han acabat la temporada han estalviat diners, ja que han fet un ERTO i han deixat de pagar mensualitats. Jo hauré de reactivar els jugadors i els hauré de pagar mesos no previstos com el juny i el juliol. Ara bé, haurem de pagar primes de play-off, un desplaçament a Múrcia i uns test i controls sanitaris sense els ingressos de taquilla, que no tindrem. Té un cost més elevat que el que hagués tingut normalment. També hi ha equips que inverteixen molts diners i no juguen play-off. Fer un play-off és tan car que s’ha de fer i qualsevol club traurà els calés d’on sigui perquè és una oportunitat única".\n651x366 Els jugadors del Barça B s'han fet la revisió mèdica aquest divendres / FC BARCELONA Els jugadors del Barça B s'han fet la revisió mèdica aquest divendres / FC BARCELONA\nAl Sabadell, admeten que la situació els incomoda, ja que no poden planificar la pròxima temporada perquè no saben en quina categoria els tocarà jugar. "Potser no sabem fins a finals de juliol quin serà el nostre destí, fet que no ajuda per decidir si es renoven jugadors, si es fitxa... Altres clubs ja poden fer-ho", expliquen al club vallesà, en què volen pensar en positiu. "Tindrem un mes i algunes setmanes per preparar el primer play-off en 9 anys, estem il·lusionats", diu Batlle. Per al Cornellà, serà el tercer play-off consecutiu buscant el que seria el primer ascens a Segona del club del Baix Llobregat.\nClubs com el Nàstic, que van presentar un ERTO, ja han comunicat a alguns jugadors que no seran renovats, però es troben en un mercat de fitxatges estrany, en què costa tancar operacions ja, perquè molts futbolistes també estan esperant a veure què passa la pròxima temporada. Els clubs, de moment, han començat la feina donant la baixa als jugadors que no entren en el seus plans, com ja fan aquests dies el Nàstic, el Lleida, el Llagostera o el Prat. Fitxar, però, serà més complicat.\nLa Segona B, sempre amb una cama al futbol professional i una a l'amateur, afronta el seu estiu més incert. Sense saber com seran els seus grups, si es podrà jugar el play-off i amb el dubte de si amb el descens d'ingressos provocats per la pèrdua de patrocinadors i espectadors alguns clubs poden arribar a desaparèixer. Els últims 10 anys, més de 10 clubs han desaparegut a la Segona B refundant-se i més de 15 han perdut la categoria per culpa dels deutes. Molts clubs catalans donen per fet que algú desapareixerà o renunciarà a la categoria, aquest estiu, fet que complicarà encara més fer els calendaris d'una Segona B convertida en un pou del què costa fugir.


En Comú Podem sol·licita la compareixença urgent de Catalá al Senat per explicar l’error crític de seguretat que compromet la confidencialitat de tots els processos judicials que se segueixen a l’Estat Espanyol\nEl sistema LexNet, instaurat a l’Administració de Justícia al gener de 2016, permetia a qualsevol usuari accedir i descarregar les dades de qualsevol procés judicial, ja fos el cas Gürtel o un plet entre particulars.\nJoan Comorera, senador d’En Comú Podem, ha sol·licitat la compareixença urgent de Rafael Catalá, ministre de Justícia, després de conèixer l’error crític de seguretat del sistema LexNet, implantat a l’Administració de Justícia el gener de 2016 i que, tal com avui s’ha conegut, permetia a qualsevol usuari accedir i descarregar-se les dades de qualsevol procés judicial que se segueix a l’Estat Espanyol. La bretxa crítica de seguretat avui coneguda ha compromès greument la confidencialitat de tots els sumaris judicials i suposa,a més, un trencament de facto de la Llei Orgànica de Protecció de Dades.\nEn Comú Podem no només demana la compareixença urgent de Català en la Comissió de Justícia del Senat, sinó que elevarà a més un escrit a l’Agència de Protecció de Dades perquès’analitzi si s’han compromès les dades privades de desenes de milers de ciutadans i ciutadanes a les que es pot accedir des de LexNet.\nEl mateix senador Comorera, diversos mesos enrere, denunciava ja el greu problema que suposava el fet que els servidors de dades de LexNet fossin gestionats pel Ministeri de Justícia i no per òrgans judicials, posant en dubte un dels pilars de l’Estat de Dret, la separació efectiva de poders. L’error avui conegut, però, és encara molt més greu. De fet, el mateix Ministeri de Justícia, un cop que diversos internautes li han comunicat la gravetat del que ha passat, ha optat per desconnectar el sistema, de manera que els advocats i advocades que normalment fan servir LexNet avui no poden fer-ho, sense que se sàpiga tan sols quan tornarà a estar operatiu.\n“La ciutadania podia tenir seriosos dubtes sobre si el ministre Catalá era capaç d’utilitzar el seu càrrec per protegir amics involucrats en casos de corrupció, avui tenim la certesa que la seva incapacitat posa en un risc majúscul tot el nostre sistema judicial “, ha manifestat el senador Comorera.


Pujol-Cabanes i Choy-Troguet, guanyadors de la Copa TT Xtrem 2015 - FÒRUM.ad\nPujol-Cabanes i Choy-Troguet, guanyadors de la Copa TT Xtrem 2015\nOn: 21/09/15 1:48\nRamón Pujol-Albert Cabanes (Protos) i David Choy-Roger Troguet (Preparats) no va donar cap opció als seus rivals i van confirmar les seves opcions al títol de la Copa TT Xtrem 2015 guanyant en l’última prova del calendari disputada a Fontaneda. La prova organitzada per l’Automòbil Club, la van seguir in-situ un bon nombre d’afeccionats que van aprofitar l’excel·lent climatologia per desplaçar-se a l’escenari de la prova.\nEn la categoria Protos, Pujol-Cabanes van aconseguir el tercer triomf, de tres possibles, a pesar que en aquesta ocasió van haver de deixar l’escenari de la prova mancant 2 hores perquè finalitzés. Els problemes mecànics que van tenir en el seu vehicle van ser el motiu. Per darrere Raventós-Cuevas i Betriu-Morlans van protagonitzar la seva millor actuació de la temporada i al final van estar separats per tan sols 400 punts en la classificació final.\nCal destacar que Betriu en la seva tornada a la competició, va lluitar fins a l’últim moment per millorar la seva puntuació, el seu pilotatge agressiu el va portar a finalitzar la prova amb una espectacular bolcada a la zona 8. Aquesta zona la va iniciar quan faltaven solament 5’ perquè tanquessin l’entrada a les zones.\nA Fontaneda, Choy-Troguet es van mostrar molt concentrats en la categoria de Preparats, es jugaven el títol i això es va notar durant tota la jornada. Per darrere Margarit-Dalmases van ser els que més es van apropar però van quedar a més de 3000 punts dels guanyadors. La tercera posició del podi va ser per Simó-Jorge que, malgrat perdre molt temps al matí reparant el seu vehicle enmig d’una zona, van saber reaccionar i situar-se en el podi final.\nEls que no van tenir una jornada afortunada van ser Joan Choy-Gerard Bargalló, guanyadors en Arinsal i aspirants a la primera plaça en la Copa TT 2015, no van poder concretar les seves opcions en acabar aquesta prova en la 6ª posició.\nUna vegada finalitzat el lliurament de premis, tant de la prova de Fontaneda com del certamen, Toti Sasplugas feia a la següent valoració del campionat que avui ha acabat: L’Automòbil Club està molt satisfet de la manera que s’ha dut a terme la Copa TT Xtrem 2015 i apostarà per seguir plantejant un calendari amb un mínim de tres proves. Tenim els terrenys en els quals es poden organitzar proves d’aquestes característiques controlats i a més els equips participants estan molt involucrats en el projecte. Intentarem tenir opinions de totes la parts implicades per afegir les modificacions que calguin per oferir un campionat atractiu als participants.\nAixí doncs, tot sembla indicar que la Copa TT Xtrem 2016 serà una realitat i en conseqüència els pilots de l’especialitat tindran, una any més, la possibilitat de seguir competint a Andorra.\nPrevious Post: Jornada de portes obertes a la casa d’Andalusia\nNext Post: Principis i normes bàsiques\nExhaurides les places pels grups de nadons caminants de l’ONCA\nEl Fito va començar bé per als pilots de l’ACA Esport, al final tot es va complicar\nReducció i ordenació de l’actual temps de treball: què és el registre de jornada?\nRoda el món i torna el mot: Convivència I\nNúvols, clarianes i possibles xàfecs


Idees tecnològiques per regalar\nVIA Empresa presenta un recull de dispositius amb els quals enamorar als fans de la tecnologia i les novetats del mercat 'tech'\nQuico Domingo Soci i cap de projectes a Mortensen 05.01.2017 05:30 h.\nBoost, un 'gadget' per quan els Lego cobren vida\nÉs una llàstima que ses majestats els Reis Mags d'Orient vinguin al gener. Tenint en compte que la fira d'electrònica de consum més important del món, –el CES– que se celebra a Las Vegas, té lloc precisament aquests dies, moltes de les novetats que s'hi presenten no estaran disponibles al mercat fins passats uns mesos.\nAixí doncs, potser val la pena que aquest any ses majestats us portin un val, i esperar una mica que els següents gadgets que us presentem surtin a la llum:\nARA, el raspall de dents amb intel·ligència artificial\nNo patiu, no es tracta d'un raspall de dents amb personalitat pròpia com l'assistent de la pel·lícula Her. Segons expliquen els seus creadors, aquest és el primer raspall de dents capaç de registrar els moviments i les zones de la boca que ens hem netejat i, a partir d'una sèrie d'algorismes i càlculs, proposar-nos millores en el procés.\nPerò això no és tot. L'ARA és ideal per als nens. Per tal que tinguin ganes de raspallar-se les dents, l'aparell incorpora una sèrie de vídeojocs als quals només es pot jugar fent servir el raspall de dents.\nSi el demaneu als Reis ara mateix, el raspall de dents té un preu de prereserva de 80 dòlars –que es convertiran en 130 tan bon punt surti a la venda el mes de març d'aquest mateix any.\nMotiv, un anell per controlar-ho tot\nPer als amants de l'esport –i de El senyor dels anells–, Motiv és un mesurador d'activitat física dins un anell. És resistent a l'aigua i disposa de sensors per controlar les passes, freqüència cardíaca i hores de son.\nCom a la resta de trackers d'activitat física, les dades se sincronitzen amb una aplicació per telèfon mòbil mitjançant connexió Bluetooth. I atenció, la durada de la bateria és de cinc dies.\nEl procés de compra és realment curiós. Després de pagar els 200 dòlars que costa, els seus fabricants envien un kit per definir les mesures del dit i, a partir d'aquí, rebre un anell que ens encaixi exactament.\nEls Reis d'Orient poden reservar-lo des d'aquest moment al web oficial.\nFenix 5, el rellotge esportiu pensat per dones\nSens dubte, en el camp dels rellotges capaços de mesurar l'activitat física d'una manera semiprofessional, un dels reis del sector és Garmin.\nEl seu nou dispositiu, el Fenix 5, és capaç de registrar la majoria d'esports que els models anteriors –running, ciclisme, natació, senderisme o golf– però amb un disseny molt més fi, petit i estilitzat, pensat per als canells femenins.\nEls models més senzills del Fenix 5 costaran 60 dòlars i estaran disponibles el primer quadrimestre l'any.\nBoost, els Lego cobren vida\nSi voleu que el vostre fill aprengui a programar d'una manera divertida, actualment hi ha una infinitat d'opcions, però segurament cap de tan divertida com la nova proposta de Lego.\nBoost, la nova marca de l'empresa de joguines danesa, està basada en els clàssics jocs de construcció acompanyats d'una sèrie de sensors, motors i una aplicació que ensenya els més petits a programar. Molt semblant als actuals Mindstorm, de la mateixa marca, però enfocats especialment a nens a partir de 7 anys.\nSegons ha informat la companyia, els primers kits de Lego Boost estaran disponibles aquest mateix any a partir de 160 dòlars.


Haus Scherl Sant Anton i Arlberg Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGastigweg 13, Sankt Anton am Arlberg, Sant Anton i Arlberg, Àustria, 6580 - Veure al mapa\nMés informació sobre Haus Scherl\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Sant Anton i Arlberg, Haus Scherl és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Sant Anton i Arlberg. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com esquí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Haus Scherl la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Sant Anton i Arlberg.


Els comuns minen el poder d’Alamany al Parlament\nDestituït el coordinador del grup a la cambra, afí a la portaveu\n3 min. Barcelona 22/10/2018 23:14\n651x366 La portaveu parlamentària de Catalunya en Comú - Podem, Elisenda Alamany, i el fins ara coordinador del grup, Marc Grau / EFE La portaveu parlamentària de Catalunya en Comú - Podem, Elisenda Alamany, i el fins ara coordinador del grup, Marc Grau / EFE\nL’endemà que se sabés que Elisenda Alamany i Joan Josep Nuet encapçalaran una nova plataforma crítica amb els comuns, el grup parlamentari de Catalunya en Comú - Podem va confirmar la destitució del seu coordinador, Marc Grau, estret col·laborador d’Alamany. El cessament, avançat en primícia per l'ARA, estava assumit per totes les parts, per bé que la portaveu del grup i Nuet l’acceptaven si es donaven unes garanties en la reestructuració del grup a la cambra catalana: que Alamany no perdi atribucions ni es modifiqui la línia política.\nLa decisió es va comunicar dilluns al vespre a l’executiva i minuts després a Grau a través d’un missatge de Telegram. Es va adoptar després d’una reunió al migdia que van mantenir els vuit diputats i els coordinadors nacionals. “Hi havia desconfiança i mala gestió”, asseguren fonts del grup parlamentari, que subratllen que alguns diputats ja fa temps que n’havien demanat el relleu. Des de l’entorn d’Alamany puntualitzen que mentre Xavier Domènech era a la presidència del grup no s’havien plantejat les queixes. “És un desmantellament”, denuncien aquestes fonts, que llegeixen el moviment com una “represàlia” pel naixement de la plataforma que es presenta dimarts a les 19 h en un acte al Centre Cívic Casa Golferichs de Barcelona.\nDes que Domènech va abandonar el partit i el Parlament i Jéssica Albiach va ser nomenada presidenta del grup, a proposta d’Ada Colau, Grau ja no exercia “a la pràctica” la funció de coordinador, unes feines relacionades amb l’organització de les iniciatives parlamentàries del grup, així com la gestió dels recursos humans i econòmics. “La gestió no era transparent”, sostenen les fonts crítiques amb Grau, que assenyalen que “costava entendre-s’hi”. “Quan li demanaves explicacions es posava a la defensiva”, afegeixen. Altres fonts consultades incideixen en la seva manera de treballar i recriminen que constituís el seu propi equip “apartant” altres treballadors.\nQüestió no resolta\nFa un mes Jéssica Albiach ratificava Alamany com a portaveu i assegurava que no hi havia “damunt la taula” substituir Grau. Amb tot, ja fa dies que el seu nom apareixia a les travesses com un dels que podia caure arran del bloqueig al grup parlamentari. I la situació no està resolta amb aquest cessament. Nuet traslladarà els pròxims dies una nova proposta al sector representat per ICV i el pinyol de Colau per desencallar les desavinences sobre la manera d’escollir la nova figura de coordinació del grup i les competències que ha de mantenir -o no- Alamany. Els dos sectors s’acusen l’un a l’altre de no voler decidir amb consens el nou responsable.\nEl cessament arriba poques hores després que la direcció dels comuns acusés Alamany de falta de “lleialtat i franquesa” per haver fet públic un manifest esmenant el rumb del partit a la seva esquena. El coordinador nacional de CatComú, Ramon Arnabat, va afirmar ahir que l’ideari dels comuns era clar en la defensa del sobiranisme i va qualificar “d’estranya” la reivindicació del nou moviment. Fonts consultades veuen el pas d’Alamany com un gest de supervivència personal, i el seu entorn assegura que tirarà “endavant”. La crisi als comuns es redimensiona.


El Mauberne és un petit i exclusiu hotel amb només 11 habitacions -9 dobles i 2 Suites- àmplies, cuidades i decorades al detall. Inaugurat el 2003, té a Salardú, a 4 quilòmetres de Baqueira, es tracta d'un lloc amb un ambient acollidor i un tracte familiar que reuneix tota l'essència de la Val d'Aran en unes instal·lacions idònies per relaxar-se i gaudir de la natura i del paisatge.\nL'estada al Mauberme és ideal per desconnectar i gaudir d'unes vistes espectaculars del pic de l'Aneto i del massís de la Maladeta, relaxant a l'acollidora sala d'estar i descansant de la intensa jornada al caliu de la llar de foc.\nEntre les novetats que ofereix, destaca una suite amb dos espais, una gran terrassa amb precioses vistes, així com una sauna d'infrarojos al gimnàs. En un entorn privilegiat, l'hotel és també un punt de partida ideal per als amants del senderisme, l'excursionisme, el ciclisme, les motos o el 4x4. A més, l'hotel disposa d'una zona habilitada i equipada amb tot el material necessari per a netejar, reparar i preparar bicis i motos.\nPer carregar piles i agafar forces, l'hotel ofereix allotjament i esmorzar (un complet bufet de qualitat amb horaris flexibles) i té a pocs minuts a peu una àmplia i variada oferta de restaurants per poder gaudir de la gastronomia. Un hotel ideal per gaudir de la Val d'Aran durant les quatre estacions de l'any, ja sigui per a una escapada de cap de setmana o per a una estada més llarga. Relax, desconnexió i confort en un entorn idíl·lic.


‘Volem un hospital post-Covid del segle XXI’, per Enric Roig – Marfanta\nFa unes setmanes que estem assistint a una sèrie d’anuncis per part del Govern de la Generalitat de Catalunya, d’actuacions a Tortosa i a les Terres de l’Ebre que semblen més fum que una altra cosa. Serà perquè estem a pocs mesos dels comicis al Parlament de Catalunya, i per això el govern ja s’ha posat en mode eleccions? Serà per intentar ocultar l’actual desgovern, passar de puntetes pels 10 anys que portem perduts i guanyar vots venent fum de cara a la cita electoral del 14 de febrer? Estic convençut de que sí.\nDe sobte, de pressa i corrent, han anunciat el desmantellament del monument a la Batalla de l’Ebre a Tortosa el 2021, tot i que ens volen deixar la pilastra. També anuncien una ampliació de l’estesa de fibra òptica a les Terres de l’Ebre que, tot i així, encara deixarà 30 dels 52 municipis sense connexió. I com no, assistim a l’enèsim anunci del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya d’una nova solució per al problema de saturació i accessos de l’Hospital Verge de la Cinta de Tortosa. Ara, la proposta és la seva ampliació amb la construcció d’un nou edifici. Ja hem perdut el compte de les propostes que mai arriben enlloc: que si una ampliació, que si un aparcament, que si una ampliació amb aparcament, etc. Sumem propostes i consellers, perquè ja han estat tres els consellers que han fet anuncis d’aquest tipus, però cap, cap solució!\nNosaltres, no obstant, fem la nostra feina i analitzem i estudiem aquesta nova ocurrència. De primeres ja es veu que es trobarà amb importants limitacions.\nEn primer lloc, perquè situa el nou edifici al damunt de les muralles, el que suposa ja de per sí una complicació que cal estudiar detingudament per garantir la seva viabilitat. Però a més, implica el trasllat de l’actual dipòsit d’aigua existent, una construcció amb parets de formigó de més d’1 m d’amplada, el que suposa una enorme complexitat tècnica.\nEn segon lloc, el projecte tampoc sembla que hagi de donar solució a la manca d’aparcament i es tornen a plantejar ascensors per accedir des del centre de Tortosa. El govern progressista de Joan Sabaté ja contemplava al Pincat aquests ascensors, però els governs successius, amb ERC, ho van descartar. Ara ho tornen a plantejar, no s’entén. Per què ara sí?\nI en tercer lloc, que l’ampliació no deixarà de ser un altre afegit a un hospital sobresaturat. Per tant, aquesta no és la solució que Tortosa necessita.\nEls i les socialistes no ens cansarem de defensar que Tortosa necessita un nou hospital que sigui centre de referència a les Terres de l’Ebre. Un hospital amb un nou programa funcional que s’adapti a les noves tecnologies i a les noves necessitats, a un emplaçament adequat que garanteixi i solucioni l’accessibilitat i amb garanties per als professionals que hi treballen i per als usuaris.\nEstem vivint temps molt complicats, en els que la gent necessitem seguretats, i el govern de la Generalitat no les està donant. La nova proposta d’ampliació de l’hospital Verge de la Cinta és un altre pedaç i una altra discriminació, perquè… si es poden construir nous hospitals a Tarragona, Girona, Olot o Viladecans, perquè a Tortosa no? Això evidencia la política erràtica d’ERC en temes de salut i se suma a altres exemples passats com la no construcció de l’aparcament a l’hospital Verge de la Cinta, el trasllat de la unitat de radioteràpia, la manca d’especialistes als CAP’s, el tancament d’alguns serveis per les tardes, o la improvisada gestió de la crisi sanitària de la COVID. I ara estem davant d’una ERC que amb el govern progressista apostava clarament pel nou hospital i que en canviar de socis de govern es va fer enrere.\nTortosa i les Terres de l’Ebre no volem ser una regió sanitària de segona, i més quan la crisi del coronavirus ha evidenciat la necessitat d’un nou equipament. El COVID19 ens està ensenyant com cal planificar els futurs hospitals, amb bons accessos i preparats per emergències i amb personal sanitari que treballi en condicions laborals dignes. Necessitem construir hospitals pensant en el futur i aprenent del passat. Volem un hospital post-Covid del segle XXI.\nAra tot són noves promeses i nous anuncis. Ja sabem que vénen eleccions i alguns i algunes es posen nerviosos, però a Tortosa i a les Terres de l’Ebre ja no ens tornaran a enganyar, perquè la gent ja no ens creiem aquest govern i, mentre veiem com passa el temps, cauen les opcions i es perden els diners -com possiblement es perdin els 6 milions d’euros per a la protecció del Delta de l’Ebre que el govern català encara no ha estat capaç d’invertir-. Una vegada més, la Generalitat evidencia el desgovern i la manca de gestió que ha fet que en aquests darrers deu anys hagin passat de ser el govern dels millors al desgovern dels pitjors.\nNo podem seguir així, Catalunya necessita un canvi i cal, com deia el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, fer una crida a governar amb les tres erres: Respecte a les institucions, Reconciliació entre els catalans i Reformes per poder avançar realment resolent els veritables problemes de totes i tots els catalans i catalanes i recuperar el temps perdut, que ha estat molt.\nVolem recuperar el temps perdut a Tortosa. Volem que Tortosa i els i les tortosins i tortosines siguin la veritable prioritat.\n*ENRIC ROIG és primer tinent d’alcaldessa de Tortosa i regidor d’Urbanisme, Obres Públiques, Habitatge, Fires i Cultura.\nTags: Baix EbreCatalunyaDiumengeMRFEnric RoigHTVCOpinióPolíticaPSCSalutSocietatTortosa


El president de Banco Popular aposta per millorar els salaris - Empordà\nPer contribuir al creixement econòmic\nEl president de Banco Popular aposta per millorar els salaris\nÁngel Ron descarta revertir les reformes aplicades fins ara, cosa que perjudicaria la recuperació\nEl president de Banco Popular, Ángel Ron ACN\nEl president de Banco Popular, Ángel Ron, ha manifestat que per contribuir a un "creixement més elevat i generador de feina" és necessari "mantenir el creixement dels salaris en línia amb la productivitat". El banquer ha posat de manifest "l'esforç d'Espanya" per "reduir les despeses laborals unitàries", però ha apostat per millorar la productivitat reformant el mercat laboral, potenciant la inversió en I+D i creant llocs de treball de més qualitat i, en conseqüència, més ben retribuïts. Així hi hauria "més capacitat de compra i més cohesió social", ha assegurat. Ron ha descartat revertir les reformes econòmiques que s'han aplicat fins ara, ja que "generaria incertesa i perjudicaria la recuperació".\nÁngel Ron ha intervingut, aquest dimecres a Tarragona, a la primera taula de la XIV Jornada Gresol, centrada en les perspectives econòmiques a nivell global. Ron s'hi ha mostrat esperançat i ha indicat com a "factors estructurals pendents de millorar" la taxa d'atur, l'alt endeutament, el nivell de productivitat i la crisi institucional. Davant d'això ha proposat diverses mesures, com ara augmentar la mida mitjana de les empreses, actuar sobre la productivitat laboral, reindustrialitzar el país o incrementar la inversió en I+D.


Empremta del Centre de Sarrià: EL DOCUMENTAL DEL MES: BARRAQUES. LA CIUTAT OBLIDADA\nEL DOCUMENTAL DEL MES: BARRAQUES. LA CIUTAT OBLIDADA\nDivendres 13 i dimecres 25 de novembre, a 2/4 de 9 del vespre, al teatre del Centre. Divendres 13 el serà presentat pels seus directors, que respondran a les preguntes del públic després del seu visionat\nAquest documental acaba de guanyar el premi CinemaRescat al millor documental del festival Memorimage.\nDirecció:Alonso Carnicer, Sara Grimal\nVersió original en castellà i català\nMuntatge musical: Marta Millà\nA principis dels anys 60, unes cent mil persones vivien en barraques a Barcelona. Havien arribat de moltes zones d’Espanya fugint de la misèria i la persecució política de la postguerra. A Barcelona, no van trobar un altre lloc per viure que coves i fràgils cases improvisades amb materials trobats. Els barris de barraques van anar creixent. A les platges, hi havia el Somorrostro i el Camp de la Bota; a dalt dels turons, els múltiples barris de barraques de Montjuïc o de la muntanya del Carmel. Però també hi havia barraques a la Diagonal o l’Eixample. Els barraquistes van viure molts anys en males condicions, amb la por que els enderroquessin la casa i exposats a les inclemències del temps, com els temporals de mar que arrasaven les barraques del litoral.\nEls que vivien en barraques eren treballadors, però la ciutat, sovint, ignorava aquella realitat tan dura i alhora tan pròxima. Amb el temps, es va anar de la repressió al paternalisme. Els barris de barraques es van anar enderrocant i es van construir polígons a la perifèria. En molts casos, les vivendes es van fer ràpid i malament. Era el “barraquisme vertical”, un problema que encara no s’ha acabat de resoldre.\nA Barraques. La ciutat oblidada, la veu dels mateixos protagonistes i un gran nombre de documents audiovisuals ens fan reviure uns anys molt difícils. Els antics barraquistes pensen que no s’ha d’oblidar el passat, i menys ara que l’habitatge torna a ser un problema gravíssim per a tantes persones.\nBarraques. La ciutat oblidada va néixer com un reportatge per al programa de TV3 “30 minuts”. A l’àrea de Documentals, per al programa “Sense ficció”, se n’ha ampliat la recerca, amb més testimonis i materials d’arxiu, per poder recrear aquella ciutat de les barraques que la Barcelona del disseny ha volgut oblidar. Abans, però, arriba a les sales de El Documental del Mes.\nSara Grimal i Alonso Carnicer són reporters de TV3. Conjuntament han realitzat reportatges i documentals que indaguen en les transformacions urbanes i del territori a través del temps; el patrimoni, la memòria i el paisatge. Alguns dels seus treballs són la sèrie documental “Retrats d’indians”, sobre la petjada en forma de memòria col·lectiva i patrimoni arquitectònic dels que van tornar de “fer les Amèriques” i “Retorn a l’Edèn”, sobre la creació de paisatges en el context urbà. Als Serveis Informatius han col·laborat amb programes com Actual, Trossos i 30 Minuts, amb reportatges com “El paisatge de la cançó” i “Els senyals del temps” sobre la cultura del món rural. O els reportatges per al programa 30 Minuts “Marcats pel temps” sobre la relació entre les persones, el cicle anual i el clima i “El valor d’un paisatge” sobre la radical transformació actual del territori.\nARRIBA L'ADVENT I L'EMPREMTA DEL CENTRE\nCRÒNICA DE LA SORTIDA A LA RUTA PREHISTÒRICA\nTEATRE: LOS BLANCOS DIENTES DEL PERRO\nTERTÚLIA: SI HAIG DE REBRE UNA CARTA, ME LA PODRÀN...\nEL DOCUMENTAL DEL MES: BA...\nQUÈ BONIC ÉS VIURE!\nLA PROGRAMACIÓ DEL CENTRE PER AL MES DE NOVEMBRE


El Govern fixa al juny el límit per licitar el casino\nEl Govern es marca el juny com a data límit per tenir licitat el casino\nL’executiu assegura que l’acció del comú és “independent” i no aclareix si es demanarà un emplaçament concret o es deixarà obert\nEl Govern preveu licitar la concessió del casino com a molt tard al juny. Així ho va explicar ahir el ministre portaveu, Jordi Cinca, en la roda de premsa posterior al consell de ministres. Cinca ho va explicar arran de les preguntes de la premsa sobre la decisió del comú d’Andorra la Vella de convocar un concurs per atorgar el dret de concessió del Centre de Congressos a aquelles empreses que estiguin interessades a ubicar-hi el complex de joc. En aquest sentit, el ministre portaveu va deixar clar que l’actuació de la corporació de la capital és “totalment independent” del\nOtra gran idea el centre de congressos... Un bunker! Ha costat un preu desorbitat a las arques comunals: i quin profit se n'ha tret? I ara convertir aixó en un Casino? Abans en faria un galliner o una xampinyonera...\n#3 Veure-les venir i prevenir\nAxó es una animalada majúscula, que ja es veu d'entrada que portará maldecaps i no guanys. Si els polítics que ho sostenten continuen erre que erre, sense escoltar el clam ciutadá...haurem de passar a majors...\n#2 Hipocresía sense límits\nDenominar al Casino "instal·lacions d'oci" té tela .... quan en realitat serà una rentadora de diners per poder canalitzar els diners "sobrants". Preguntem-nos a quì beneficiarà aquest negoci ? al ciutadà ?, o en què beneficiarà al benestar general del poble, o com pot afectar la salut psíquica, i es pot comprendre que només beneficiarà a uns pocs, els de sempre.\nAl meu parer, una rucada com una casa ! Aquest home, amb tot el que arrossega, hauria de desaparèixer del panorama polític. Tenim un govern essencialment basat sobre les finances i molt poc sobre la qualitat de vida. DA fa moltes bestieses que costaran, al meu entendre, molt car al país. Totes les infrastructures que volen fer s'han de mantenir i d'el cost de manteniment, no en parlen mai.


dijous, 16 de març de 2017 10:59\tadministrador 1\nLa Fundació Bromera per al Foment de la Lectura posa en marxa, un any més, la seua campanya per a celebrar el 2 d’abril i el 23 d’abril, jornades que commemoren, respectivament, el Dia Internacional del Llibre Infantil i Juvenil i el Dia Internacional del Llibre i els Drets d’Autor.\nAmb el lema «Viu la lectura, llig la vida», l’entitat ha imprés més de 7.000 cartells commemoratius –il·lustrats per l’artista valencià Miguel Ángel Díez–, i els ha distribuït entre els centres escolars d’Educació Primària i Secundària i les llibreries i les biblioteques de la Comunitat Valenciana i Catalunya.\nJuntament amb els cartells, la Fundació Bromera ha preparat una guia didàctica dedicada als aniversaris literaris de 2017 amb l’objectiu principal d’aconseguir que aquestes festivitats se celebren arreu del món i que els lectors coneguen els autors valencians. Enguany, el quadern es fa ressò de cites com l’Any Sor Isabel de Villena, l’Any Miguel Hernández, l’Any Blasco Ibáñez, el centenari del naixement de Joan Valls i el 25é aniversari de la mort de Joan Fuster.\nLa guia està dirigida a xiquets i xiquetes entre 8 i 12 anys i inclou tres microrelats escrits per Mercè Climent, Ferran Bataller i Maria Dolors Pellicer. A més d’activitats didàctiques sobre els textos i informació sobre el motiu de la celebració del Dia del Llibre arreu del món, el quadern inclou recomanacions per edats amb detall de l’autor, l’editorial i l’any d’edició, la qual cosa ajudarà els lectors a trobar els llibres a la biblioteca o a la llibreria i permetrà als docents i els mediadors culturals treballar les activitats de la guia a l’aula. La publicació es pot descarregar de manera gratuïta des del web de la Fundació Bromera.\nPer últim, l’entitat posa en marxa enguany una nova iniciativa relacionada amb les celebracions del mes del llibre: el I Concurs Escolar de Microrelats, amb la finalitat d’estimular els treballs de creació sobre la importància de la lectura.\nEl certamen està obert a tots els alumnes d’Educació Primària o d’Educació Secundària. Per a participar-hi, només han de presentar abans del 28 d’abril un microrelat que no supere les vint línies. Es premiarà el centre guanyador del concurs amb la cessió de l’exposició «Com es fa un llibre?» de manera gratuïta durant 15 dies, mentre que l’alumne autor del relat obtindrà un lot de llibres en valencià.\nDescarrega el cartell: Descarrega la guia didàctica:


El PSIB es compromet a gestionar 517 habitatges públics a Menorca en la propera legislatura, 300 més que ara\nPublicado 7/5/2019 17:20:06CET\nEl PSIB ha afirmat aquest dimarts que es compromet a gestionar 517 habitatges públics a Menorca durant la propera legislatura, 300 més que les 217 que té actualment l'Institut Balear de l'Habitatge (Ibavi).\nEn un comunicat, la formació política ha explicat que, en cas de governar, construirà 200 habitatges nous i que posarà disposició de lloguer social altres 100 immobles buits cedits per els "grans tenidors" mitjançant la Llei d'Habitatge perquè "els joves puguin emancipar-se".\nEn aquest sentit, la candidata del PSIB al Consell de Menorca, Susana Mora, ha defensat que l'habitatge hauria de ser "la cinquena pota de l'estat de benestar" i que és per aquest motiu que "tots" els programes electorals socialistes inclouen "el ferm compromís amb l'habitatge".\nPer la seva banda, el candidat socialista al Parlament Marc Pons ha opinat que en aquesta legislatura partien "de zero", perquè "els governs del PP, en lloc de generar sòl públic, el venien per fer hotels", i ha destacat que a Menorca hi ha ara 62 immobles públics en construcció.\nEn la mateixa línia, Pons ha assenyalat que durant aquest mandat del PSIB s'ha aprovat la Llei d'Habitatge, que s'han invertit 2,3 milions d'euros en ajudes per al lloguer i que l'Ibavi ha obert una oficina a l'illa.\nUN OBSERVATORI DE PREUS DE LLOGUER PER EVITAR ESPECULACIÓ\nD'altra banda, els socialistes menorquins han apostat per posar en marxa un observatori de preus amb l'objectiu de disposar d'informació "directa i fiable" dels lloguers per pobles i zones i, així, "evitar especulacions".\nEl PSIB ha assenyalat que implementarà a Menorca el "model de cooperatives d'habitatge que s'està impulsant a Mallorca" i que també introduiria bonificacions de l'impost de construcció per a immobles públics i altres bonificacions per a lloguers de llarga durada.\nPer la seva banda, la candidata socialista a l'Ajuntament de Sant Lluís, Carol Marquès, ha remarcat la necessitat que els municipis treballin també en aquesta matèria, i ha afirmat que durant el proper mandat crearan un padró d'habitatges buits, que construiran immobles de lloguer públic per a joves i persones majors, que activaran pisos d'emergència social i que cediran espais a l'Ibavi.


Des de la regidoria d'educació som conscients que l'objectiu és fer de Valldemossa un entorn facilitador dels processos d'aprenentatge que totes les persones hem de fer al llarg de la nostra vida per al nostre desenvolupament personal i per a viure en societat, en el temps actuals. Obviament des de les competències i recursos municipals.\nHo feim mitjançant diverses accions , bé siguin organitzades des d'aquesta regidoria o des d'altres.\nEscola de Música de Valldemossa. Escola d'Educació infantil 0-3 anys de Valldemossa\nSuport al C.P. Nicolau Calafat\nTransport públic d'alumnat de batxillerat\nCreació del Centre Universitari de Valldemossa vinculat a la UIB\nActivitats i tallers formatius o socioculturals Escola de Música de Valldemossa. Inicià la seva tasca al curs 2007/8, mitjançant la gestió externa de l'empresa Orient Música. Al llarg dels 4 cursos de vida ha consolidat un col.lectiu d'alumnes entorn a les 120 persones que aprofiten la diversa oferta que realitza: Aprenentatge instrumental de guitarra, violí, violoncel, guitarra elèctrica, baix, piano, flauta travessera, bateria, xeremia, flobiol, tamborí. Tallers instrumental o combos de percussió-batucada, de música tradicional, de música orquestral, de guitarres, de música moderna.\nBall mallorquí ( a l'estil del Parado de Valldemossa) amb 3 nivells.\nCoral infantil ( en funció de disponibilitat d'alumnat) i Coral de persones adultes ( Coral de Valldemossa).\nGrups de llenguatge musical (5 nivells)\nAl curs 07/08 es feren les classes a l'edifici nou de l'escola vella , als cursos 08/09 i 09/10 s'empraren les instal.lacions del C.P. Nicolau Calafat, mentre es feia la reforma de l'anterior ubicació amb recursos del Pla d'Obres i Serveis de la Conselleria de Cooperació Local del Consell de Mallorca i de l'aj. de Valldemossa.\nEl curs 2010/11 ja s'ha començat a l'edifici restaurat, que fou inaugurat oficialment el dia de novembre, dia en que també es reté homenatge als 50 anys d'activitat dels Valldemossa i es posà el seu nom al carrer de l'Escola de Música de Valldemossa.\nA més del concert de Nadal i del concert de fi de Curs, els seus combos i la coral actuen a la màgica vetlada d'Artdemossa al mes de juliol, en el marc de les festes de la Beata i en altres actes de la vida del poble.\nLes classes de ball mallorquí i de Cor d'adults tot i ser anteriors a l'escola de música s'han integrat en aquesta iniciativa, havent-se normalitzat la contractació legal del professorat i altres aspectes.\nA principi de cada curs s'aprova la respectiva ordenança reguladora de preus públics on s'estableix el preu de la matrícula que cada alumne satisfà a més de les diverses modalitats de quota referides a aprenentatge individual o grupal. L'ajuntament amb recursos propis,(al curs 2007/8 rebé subvenció de la Conselleria de Presidència) subvenciona pràcticament les modalitats d'aprenentatge quan es participa en tallers o combos que actuen al poble com ja hem dit, o el paquet bàsic econòmic, amb especial esment a la música i ball tradicional.\nDescarregau-vos les fotos de l'Escola de música 2012\nMiquel Servera (Director)\nC/ d'Els Valldemossa s/n\nTel. Mov. 697671251 email: info@emvalldemossa.com\nEscola d'Educació infantil 0-3 anys de Valldemossa.\nInicià la seva tasca al curs 2008/09, mitjançant la gestió externa de l'empresa XIAIF. Al llarg dels 3 cursos hem consolidat un servei d'escoleta adreçat a donar suport educatiu a famílies amb infants de 0 a 3 anys i en especial, les que precisen d'escolaritzar el seu infant amb un horari ampli que els permeti la recerca laboral, o treballar, mentre es desenvolupen les seves capacitats en un servei que compleix les exigències de la normativa vigent, amb un equip professional competent, en un entorn natural singular. La resposta de les famílies ha estat positiva i al tercer any la demanda cubreix les 27 places ofertades en 2 unitats.\nAls cursos 2008/9 i 2009/10 s'empraren les instal.lacions adaptades del C.P. Nicolau Calafat, mentre es feien les obres d'adaptació de l'antiga escola amb recursos de la Conselleria de Cultura i Educació i de l'ajuntament de Valldemossa. El curs 2010/11 ha començat en aquest nou emplaçament restaurat.\nEs segueix el calendari escolar de la Conselleria, i a principi de curs s'aprova la respectiva ordenança municipal de preus públics, que al curs 2010/11 mantén els preus de l'anterior.\nEster Aguiló, (Directora)\nC/. d'Els Valldemossa s/n. email: escoletavalldemossa@ajvalldemossa.net DESPESA DE FUNCIONAMENT I INGRESSOS DE L'ESCOLA MUNICIPAL INFANTIL DE VALLDEMOSSA 0-3. Regidoria d'educació i serveis socials\nEs realitza el manteniment i neteja de l'edifici del col.legi, s'assumeix el suport econòmic d'activitats educatives i es participa en el Consell Escolar del centre, que també és emprat com a seu de diverses activitats socioculturals en l'horari extra-escolar. Es col.labora en la negociació de la selecció de l'empresa proveidora del servei de cuina, que proveeix també altres serveis socials o educatius municipals, el que ha permès l'abaratiment en el preu dels menús.\nPer més informació contactau:\nToni Colom, (Regidor d'Educació)\nTel Mov. 608116695\neducacio@ajvalldemossa.net Transport públic d'alumnat de batxillerat.\nDesprés de 2 anys de gestions, s'ha aconseguit al curs 2010/11 que l'alumnat de batxillerat disposi de bus regular en un horari compatible amb l'inici de classe a les 8h., al mínim cost de la tarja intermodal per a estudiants. El bus parteix de Valldemossa a les 7'20h. i fa la ruta dels instituts de la zona nord de Palma.\neducacio@ajvalldemossa.net Creació del Centre Universitari de Valldemossa vinculat a la UIB.\nEmprant les instal.lacions de l'Oficina d'Informació Turística, s'inicia a Gener de 2011 l'esmentat servei que facilita al col.lectiu d'estudiants quan s'han d'adreçar a la UIB per a fer gestions, gràcies a la col.locació d'una terminal informàtica. També podrà ser un espai de propostes i iniciatives entre alumnat valldemossí i UIB, i esperam es pugui ampliar a la col.laboració amb altres. El responsable de l'oficina s'ha format per a l'atenció d'aquest servei.\nS'ha promogut una parada del bus regular al campus de la UIB, per facilitar el transport públic i la cconnexió amb el Metro. Per a més informació contactau:\nTel. 971 612019\nAvda. de Palma, 7. Escola d'estiu.\nDes de la fi de juny a principi de setembre s'organitza l'escola d'estiu per a facilitar l'atenció als infants de 3 a 12 anys de les famílies que per motius laborals o altres necessiten aquest servei. Cubreix de 7'30h. a 16h., amb dinar opcional. Es desenvolupa emprant instal.lacions esportives i educatives del municipi. L'empresa Didrac ha gestionat aquest servei els darrers 4 estius.\nAssun Senen (Treballadora Social)\nC/ Francesc Frau, 2n. pis Unitat B. de Salut.\nActivitats i tallers formatius o socioculturals\nEn altres apartats d'aquesta web o en els anuncis del canal local de televisió, podreu informar-vos d'aquesta oferta que promouen les regidories de Cultura, Socioculturals, Serveis Socials, Esports,... Per a més informació contactau:\nPrograma de Salvados sobre l’educació\nReutilització llibres CP Nicolau Calafat Valldemossa\nEscola de Música de Valldemossa plaç de sol·licitud de matrícula any acadèmic 2012-2013 El Govern fa marxa enrere: el model suís no s’aplicarà a les Illes Balears


Aparten del Monestir de Poblet (Tarragona) al monjo acusat de tocaments sexuals\nPublicat 26/08/2021 13:45CET\nL'Abadia del Monestir de Poblet (Tarragona) ha decidit apartar de "qualsevol activitat pastoral i d'abandonar la clausura" al monjo detingut per presumptament haver realitzat tocaments sexuals a una menor el passat 15 d'agost.\nSegons ha explicat el Pare Abad Octavi Vilà en un vídeo recollit per Europa Press, els Mossos d'Esquadra els van notificar els fets i la detenció del monjo, i d'acord amb el consell del Monestir, han pres diverses mesures com "la prohibició cautelar del monjo d'exercir d'ara endavant els seus drets capitulars".\nHa expressat que també han realitzat una "obertura immediata de la investigació prèvia canònica", per informar dels fets a la congregació tan aviat com sigui possible.\nEl Pare Abad ha mostrat la seva "plena col·laboració" amb les autoritats policials i judicials per aclarir els fets i depurar les responsabilitats que se'n puguin derivar respectant sempre el dret a la presumpció d'innocència de l'acusat, en les seves paraules.\nHa volgut mostrar solidaritat i suport a les persones afectades amb aquests fets: "Ens dol profundament aquesta situació i manifestem el compromís i la voluntat de lluitar contra tot tipus d'abusos a l'Església".\n"Aquest monestir ha de ser sempre un lloc absolutament segur per a la infància i la joventut", ha afegit en el vídeo.


Pinyons a preu de gamba, per Albert Requena López - Catalunya Ràdio\n(Cooperativa Serveis Forestals)\nPinyons a preu de gamba\nL'escassedat de pinyons en època d'alta demanda n'ha disparat el preu\n14/10/2021 - 11.35 Actualitzat 15/10/2021 - 09.25\nA l'època dels panellets el preu del pinyó blanc s'enfila pels núvols. És l'efecte de l'oferta -poca- i la demanda -molta. Pels vols de Tots Sants el pinyó es paga a preu d'or, ja que el quilo supera els 100 euros i el preu mitjà supera els 85 euros el quilo.\nPerò el cas és que els boscos catalans tenen un gran potencial de producció de pinyons, i si no n'hi ha més al mercat és perquè en molts casos la gestió d'aquests boscos s'ha abandonat.\nDe fet, un estudi de viabilitat econòmica del pi pinyoner diu que a Catalunya es podrien arribar a produir 19 mil tones anuals de pinyes. Això suposaria un volum de negoci de cinc milions d'euros.\nJosep M. Tusell, responsable tècnic del projecte Quality Pinea (Cooperativa Serveis Forestals )\nAra, els propietaris forestals estan decidits a augmentar la capacitat productiva, per exemple, fent aclarides perquè hi entri més el sol. Josep M. Tusell, responsable tècnic de la Cooperativa Serveis Forestals i del projecte Quality Pinea.\n"I per tant l'objectiu de les aclarides és obrir espais perquè la llum incideixi en tot el perímetre de les capçades dels pins i així afavorir l'aparició de flors i la producció de pinyes de pi pinyer."\nUn bosc de pi pinyer (Cooperativa Serveis Forestals)\nTambé s'ha demostrat una bona alternativa el cultiu amb empelts del pi pinyoner, una tècnica que pot triplicar els quilos de pinyes obtingudes d'un bosc. A l'Alt Empordà ja hi ha una explotació que ha permès demostrar l'efectivitat d'aquest mètode amb plantacions de pi pinyoner com si fossin arbres fruiters.\n"I amb l'empelt el que aconseguim és avançar la producció de la pinya i incrementar la qualitat de la pinya perquè podem jugar amb l'origen del material forestal que implementem a la nostra plantació."\nAl sector, però, també li continua preocupant la lluita contra les malalties i els robatoris de pinyes que poden arribar a generar pèrdues milionàrires. Regular la traçabilitat del producte i el mercat permetria fer front a la comercialització il·legal d'aquest fruït sec.\n"Fa falta un nou marc normatiu per poder regular i controlar tot el que és la traçabilitat de les pinyes, des del bosc fins que arriben a la indústria. D'aquesta manera es podria fer un control i un seguiment."\nAra a les portes de Tots Sants, els pinyons més barats que podem trobar als supermercats, a vint o trenta euros el quilo, són pinyons importats de la Xina, Corea o Sibèria. Els de casa són més cars però tenen menys cost mediambiental.\nDràstic descens de pinyes als boscos catalans per l'arribada d'una xinxa americana que ataca els pins\nLa tarda de Catalunya Ràdio, de 16 a 17 h - 14/10/2021


Vadebo - Viasona\nEl seu primer disc, Travesses, fou publicat el 2015 per Maldito Records. En este treball recopilen tot el material editat anteriorment, a més de tres noves composicions. Amb el seu tercer àlbum, La por, la música assoleix uns ritmes més electrònics i de rap on ressonen unes lletres de protesta contra el sistema polític, econòmic o social. Han participat en nombrosos festivals, com la Fira de Juliol de València o el Feslloch.\nVa de bo!15-Net (2014)\nSe'ns fa de diaActitud (2016)\nNingú com tu30-Net (2014)\nEns queda el somriure30-Net (2014)\nNingú com tuTravesses (2015)\nEns queda el somriureTravesses (2015)\nViolència ciutat15-Net (2014)\nTrencant els vidres30-Net (2014)\n8 de novembre 2018, 12:45h\nMés de 50 artistes i 400 professionals participaran a La Fira Valenciana de Música\nAquesta sisena edicó se celebrarà del 8 al 11 de novembre a Castelló