Los Folloneros: XIXª CAMINADA POPULAR DE PALÀ DE TORROELLA 2013\nXIXª CAMINADA POPULAR DE PALÀ DE TORROELLA 2013\nDistància recorreguda: 19,52 quilòmetres.\nDesnivell acumulat pujant: 524 metres, baixant: 524 metres.\nAltitud mínima: 366 metres, màxima: 539 metres.\nTemps total: 4 hores i 58 minuts.\nEns trobem davant la masia de Cal Tauler on els Amics Moto Valls de Torroella (AMVT), el desembre de 2011, van inaugurar el circuit de motocròs de l'àrea de motor de Cal Tauler. Fins aleshores estava modificat i reduït i s'hi van fet moviments de terra per permetre gaudir de tot el traçat.\nAquesta masia es troba situada a la part sud, dins l'extens terme de Navàs. Consta de planta baixa, pis i planta sota teulada. Està coberta a dues aigües i amb el carener perpendicular a la façana sud. Ha estat arrebossada modernament, respectant algunes pedres que s'han deixat a la vista. No hi descobrim res d'interessant excepte una rampa, a la façana nord, que porta a una antiga tina, la qual es troba tapiada.\nDesprés de fer les corresponents inscripcions, iniciem la caminada en direcció a llevant per sota l'Obaga de Malagarriga.\nEl paisatge pel que caminem és pedregós i pràcticament sense vegetació, fruit del incendi que a primers de juliol del 1994 va cremar terres del Berguedà i el Bages. A primeres hores del matí tot està gebrat i el fred és molt viu. Anem avançant en una lleugera pujada. Cap a ponent observem dues masies, Cal Conill i el Mas de Tresserres.\nCal Conill pertany al nucli de Torroella del terme de Navàs, mentre que Tresserres ja pertany al terme de Cardona. De mica en mica el camí es va orientant cap al nord-est, i a mida que guanyem alçada les vistes cap al nord-oest augmenten començant a visualitzar-se el Castell de Cardona.\nUna mica més endavant, i també cap al nord-oest, descobrim la masia de Malagarriga, així com l'església romànica de Sant Jaume de Malagarriga. Ambdues pertanyen a un enclavament del terme municipal de Pinós situat a la vall del Cardener, al Bages, entre Cardona i Navàs.\nÉs un petit territori comprès dins d'un tancat meandre del Cardener que corresponia a una antiga quadra del castell de Vallmanya. Al 1813 quan es van eliminar les senyories, Malagarriga estava localitzada erròniament en el mapa i això va permetre que continués com un enclavament en la divisió provincial del 1833.\nAnem pujant suaument i seguint sempre el camí principal. Més endavant travessem el Torrent de Comaerma, tant sols un solc marcat al terra. Ara el camí es dirigeix cap a ponent. Al cap de poc enllacem amb una pista transversal als peus del Serrat del Pont. Girem a la dreta dirigint-nos cap al nord-est per la banda obaga del serrat. Mirant cap al nord-oest, tenim una perfecta panoràmica del Port del Compte.\nEn primer terme veiem la masia del Pinell del Bosc per on passarem a la tornada. A mitja alçada apareix el Turó del Remei amb les antenes dels repetidors, i al fons de tot la Serra de Querol i al seu darrere, amb neu, la Serra del Port del Compte. Més endavant el camí fa una llaçada per enfilar-se cap el llom del Serrat del Pont. Situats en el primer revolt i vers el nord, descobrim el Pedraforca.\nA mida que ens enlairem les panoràmiques es van succeint. Després del segon revolt, assolim el llom del Serrat del Pont. Aquest cantó és més assolellat i el fred no es nota tant. El camí és força aeri i les vistes són immillorables. Ara podem distingir la Serra del Verd i les seves principals alçades de més de 2.200 metres.\nAnem veient, el Cap del Verd, el Cap de Prat d'Aubes i el Cap d'Urdet, tots ells de la Serra del Verd. l fons de tot la serra nevada del Cadí i més a la dreta treu el cap, per sobre la Serra de Busa, el Pedraforca. Continuem avançant fins arribar a una bifurcació. Aleshores deixem el llom del serrat i girem a l'esquerra cap a la part més obaga. Més endavant gaudim d'una bona vista sobre Cardona i el seu castell.\nA partir d'aquest moment entrem en una zona de vinyes situades sota el Serrat del Pont. El camí les va resseguint pel límit occidental de la plantació.\nCap al final de la plantació de ceps, assolim els 544 metres d'altitud, el punt més alt de la caminada d'avui. Sota nostre i cap al nord, s'estén la vall de la riera de Valldeperes. Enmig de la vall veiem el nucli de Valldeperes del terme de Navàs.\nAquest nucli correspon a una antiga quadra del municipi de Navàs, situada al nord-oest del terme, en un terreny trencat i drenat per la riera de Valldeperes, afluent per l’esquerra del Cardener. El lloc de Valldeperes es troba documentat des del 977. Està format per diverses masies disperses al voltant de l'església de Santa Fe de Valldeperes.\nL'ESGLÉSIA DE SANTA FE DE VALLDEPERES\nL’església de Valldeperes es troba documentada des del 1139, com a "Sant Fe de Valle de Peras", del llatí "petra", que vol dir pedra. És un edifici romànic del segle XII, d'una sola nau amb absis. Al segle XVII, va ser reformada, sobrealçant la volta i construint dues capelles laterals a manera de creuer. També es va remodelar el mur frontal, on s’hi va fer un portal modern. La façana està coronada per un gran campanar d'espadanya de dos ulls, amb un petit edifici afegit que podria tractar-se d'un comunidor. Pel nucli hi passa el GR 176, el sender anomenat Ruta de les 20 ermites.\nA tocar de l'església es troa el Sunyer de Valldeperes, una masia d'estructura clàssica formada per tres cossos, la façana principal orientada a migdia, la teulada a doble vessant i el carener perpendicular a la façana. La casa forma un gran complex amb diverses construccions al seu voltant. Actualment es dedica a la producció ramadera, l’explotació forestal i a la producció del cereal.\nTota aquesta zona va patir l'incendi de 1994. Després de tres dies cremant pel Berguedà i el Bages, les flames van arribar a Valldeperes el vespre del 7 de juliol. El foc procedia de Castelladral, ajudat per la marinada de la tarda.\nA continuació girem cap al nord-oest i comencem a baixar. Travessem alguna que d'altra vinya mentre al davant nostre anem gaudint de les vistes sobre Cardona i el seu castell. No tardem gaire en veure a la nostra esquerra el mas El Llobet.\nAquest mas és una de les masies importants del veïnat de Valldeperes i per tant del terme de Navàs. La Casa del Llobet data de l'any 1606. Actualment disposa d'una gran plantació de vinyes i forma part de la marca Vins Can Palet i Cava Piteus. La Finca "El Llobet" compren terres dels termes de Navàs, Cardona i Pinós, tenint unes dimensions considerables. Limita amb el Riu Cardener i dins hi trobem la Riera de Valldeperes que la travessa pel mig. Des de la finca es divisa el Castell de Cardona en primer terme, i més enllà les muntanyes del Port del Compte. Pel que fa a les seves vinyes, donen uns fruits d'una qualitat extraordinàries, gràcies al seu sòl, el clima i una altitud de 440 metres.\nMés endavant arribem a una bifurcació i girem cap a l'esquerra continuant amb la baixada. El camí revolta el Llobet, primer per la banda nord i després per ponent, situant-nos a un nivell més baix que el mas. Tot seguit arribem a una cruïlla en la que trobem un pal indicador.\nA continuació agafem el camí que marxa cap a la dreta. A la tornada seguirem el camí de l'esquerra. A partir d'aquest punt el camí és comú a l'anada i a la tornada. Anem descendint cap al nord, per anar a trobar la riera de Valldeperes. A mà esquerra, i a l'altra banda de la riera, veiem les instal·lacions del centre d'inseminació artificial d'animals de Semen Cardona.\nFinalment, en acabar la baixada, arribem al gual que ens permet creuar la riera de Valldeperes. Un cop a l'altra banda el camí s'enfila i enllaça amb la carretera de Valldeperes, Viver i Serrateix. La seguim cap a l'esquerra, en baixada. Al cap de poc entrem en el terme municipal de Cardona. Més endavant deixem a mà esquerra l'entrada a les instal·lacions del centre d'inseminació artificial d'animals de Semen Cardona i en un no res arribem al gual sobre el Cardener.\nEns hi apropem per poder fer un parell de fotografies del riu. Després de fer-les, reculem uns metres enrere i agafem el camí que surt a mà dreta i marxa cap al nord. La pista segueix paral·lela i planera al Cardener.\nA la nostra esquerra i fins a tocar l'aigua del riu, hi ha un bonic bosc de ribera. Destaquen sobretot la gran quantitat de bedolls que, amb la seva escorça blanca i clivellada, ens acompanyen al llarg d'aquest tram de camí. Més endavant avancem entre camps de conreu i bosc per un cantó, i el riu pel altre. Ens trobem a la zona coneguda com els Camps de l'Altra Banda.\nUna mica més endavant arribem a la riera de Navel, que travessem per un gual. Recordem haver-lo travessat al juny, en alguna de les caminades populars de Cardona, amb els peus descalços degut al seu cabal important.\nLa Riera de Navel és un afluent per l'esquerra del Cardener que neix al Berguedà i desguassa a aquest últim aigües avall de Cardona. Això fa que les seves aigües acostumin a ser força fredes. Tot seguit, i després de travessar la riera, agafem un camí a mà dreta que marxa paral·lel, seguint aigües amunt, el curs de la riera de Navel. Al cap d'una estona el camí torna desembocar a la riera. Aquest cop la creuem per sobre de blocs de ciment que ens faciliten el pas.\nContinuem avançant vers el nord, ara travessant un bosc esclarissat de pinasses. Els boscos d’aquesta zona són sobretot pinedes mediterrànies de pinassa. Aquestes pinedes són boscos secundaris com a resultat de la degradació de les rouredes. La pinassa es distribueix per gairebé tot Catalunya, però només a les comarques de la Noguera, Solsonès, Segarra, Anoia i Bages forma pinedes de major extensió.\nEl camí és molt amigable i esdevé un passeig planer i ple d'aromes. Els raigs del sol ens arriben filtrats pels pins mentre juguem amb les pinyes del terra. Una mica més endavant veiem a l'esquerra una construcció de pedra seca. Es tracta d'un forn de calç.\nEL FORN DE CALÇ DE COSTA RÈVOLA\nHa estat una sorpresa doble, per una banda perquè des de la pista semblava una construcció que res feia pensar que pogués tractar-se d'un forn. Per l'altra banda el seu bon estat de conservació. Crida molt l’atenció aquest fet ja que molts han estat destruïts o es troben mig ensorrats.\nEs tractaria d'un forn per fabricar calç a petita escala. La calç servia per obtenir morter de calç, i aquest s'utilitzava en la construcció de la majoria de les antigues cases de pagès. Sobte que pels voltants no es localitzi pedra calcària. Ara bé, pels forns que treballaven a petita escala, no els hi calia ser al costat d'una pedrera, doncs moltes vegades utilitzaven pedres trobades escampades pel bosc, pels camins o per la vora de les rieres. Les pedres recollides eren més que suficients per a l'obtenció de la calç necessària per a les petites feines de la masia.\nEl procés de transformació de la pedra en calç es feia per combustió, mitjançant el forn. Es necessitaven temperatures d'entre 800ºC i 1000ºC perquè el carbonat de calci s'alliberés de l'anhídrid carbònic, i passés a òxid de calci. Per a aconseguir aquest procés, es necessitava una preparació llarga i feixuga. Aquestes tasques duraven al voltant d'uns tres mesos i començaven a l'hivern, quan les feines del camp minvaven. El combustible s'obtenia desembrossant el bosc. A continuació calia arrencar la pedra amb pics i malls. Després es transportava la pedra amb carros, o a peu, fins al lloc on era el forn. Aquest s'omplia posant de forma circular les pedres depenent de la seva mida: a baix les més grosses, i a dalt de tot les més petites. A la part inferior hi havia la boca, per on s'introduïa la llenya. Quan començava l'encesa, ja no es podia parar fins que el mestre calcinaire deia, que la pedra era ben cuita. Un forn trigava de vuit a deu dies i quan els entesos deien, que ja era al seu punt, segellaven la boca del forn i la part superior amb pedres i fang, durant quatre o cinc dies més. Passat aquest temps, ja era a punt per desenfornar i transportar la calç a la seva destinació per al seu ús.\nDesprés d'aquesta troballa ens reincorporem a la caminada. La pista, seguint un meandre de la riera de Navel, fa una gran essa invertida cap a llevant i travessa l'Obaga de Cassol. Aproximadament cap a la meitat de la segona corba de la essa, trobem a mà dreta un gran pi.\nLA PINASSA DE CAL RATERA\nAquesta pinassa (Pinus nigra ssp. salzmanni) és un dels exemplars més grans de la comarca. Li calculem uns 20 metres d'alçada. L'Ajuntament de Cardona el té catalogat com a Arbre d'Interès Local. La pinassa és un arbre que pot arribar fins els 30 metres d'alçada. Té el tronc recte i una capçada cònica. Les seves pinyes són d'un color marró clar amb els escudets en forma de piràmide baixa i obtusa.\nEl camí continua planejant amb una lleugera pujada cap al nord. Arribem a una bifurcació. Per la dreta la pista segueix la riera, aigües amunt, endinsant-se al Clot de les Vinyes. Nosaltres seguim per l'esquerra. Ben aviat, i després de passar un camp a mà esquerra, deixem el camí i agafem un corriol a l'esquerra que baixa per dins el bosc fins a la riera de Navel.\nUn tronc col·locat estratègicament ens fa de passera i ens permet creuar la riera tot fent drecera de la pista que seguíem. En arribar a l'altre costat ens enfilem fins a retrobar aquesta última. La seguim cap a l'esquerra i en direcció sud fins arriba a Cal Ratera.\nEs tracta d'una masia mig enrunada des de fa uns quaranta anys. Entre les seves runes destaquem el forn per coure el pa, situat just a la dreta de l'entrada, segurament al costat de la cuina i de la llar de foc. Les masies més grans i més allunyades dels pobles solien tenir forn de pa.\nDels molts complements que podem veure en una masia, el forn de pa sempre s'ha considerat un espai especial. La seva construcció requeria fer una mitja volta de pedra. El foc es feia dins el mateix forn on posteriorment es coïa el pa, escalfant l’interior amb brancatge encès que ràpidament s’havia de netejar, i treure la cendra per poder coure el pa a l’interior.\nLA TINA DE CAL RATERA\nEs tracta d'una petita tina de dipòsit circular i parets exteriors rectangulars, situada uns metres al sud de la masia. Les seves parets són de pedra seca unides amb morter de calç. Interiorment estava folrada amb rajoles vidriades lleugerament corbades, que es deurien arrancar emblanquinant les parets. Aquest tipus de tines daten dels segles XVI-XVII que és quan s'aprofita el mateix espai per premsar la verema i fermentar el most. Per això s'encaixaven, a la part superior del cup, uns travessers de banda a banda a on s'abocava i trepitjava la verema, regalimant el most entre les fustes. Quan s'acabava tot el procés es retiraven els travessers, caient la brisa a l'interior del cup. Aleshores es tancava tot perquè comencés la fermentació.\nEls amics de Palà aprofiten aquest punt per servir l'esmorzar. Unes impressionants llesques de verdader pa de pagès ens estan esperant. Amb una crosta gruixuda i per tant amb la molla flonja, i sucades amb tomàquets de l'hort, la boca se'ns feia aigua.\nA veure si en prenen nota, altres caminades, dels amics de Palà de Torroella. L'autèntic pa amb tomàquet consisteix en una gran llesca de pa de pagès (no de baguet o d'altres pans industrials) sucat amb mig tomàquet madur (el verb sucar no significa el mateix que pintar) i amanit amb oli d'oliva i sal. L'acompanyament de la botifarra no ha desmerescut gens ni mica aquest tradicional àpat de pagès. A més l'hem regat amb un bon vi, i per acabar hem pres un cafè sol, un tallat o un cigaló.\nEn acabar i abans de re-emprendre la caminada ens hem fet tots junts una fotografia de record. Avancem pujant suaument per la cara sud del Serrat de les Rovires. Més endavant passem per sobre els camps del Clot del Roure. Arribem a un petit collet que separa la Serra de les Roures del Serrat de les Rovires a uns 470 m.a. Aquí hi ha una bifurcació de camins. Continuem de front, tot baixant lleugerament, seguint cap a ponent. Cap al sud-oest i per sobre els arbres del Bosc del Pinell veiem la Canònica de Sant Vicenç de Cardona.\nMentre anem baixant comencem a veure a l'esquerra la masia de Cal Cabreta. Al cap de poc arribem a una cruïlla de camins. Girem cap a l'esquerra i canviem totalment de direcció dirigint-nos cap a la masia que es troba al sud-est.\nConeguda també com a Cal Teuler és una masia de pedra, del segle XVIII, aïllada, situada enmig del bosc i a la vora del Torrent de l'Espinalt. Actualment és un establiment de turisme rural.\nDesprés de deixar la masia el camí es va decantant cap al sud. A poc a poc tornem a guanyar alçada mentre ens endinsem en l'espès Bosc del Pinell. Més endavant, en arribar de nou a la vall del Cardener, podem observar, cap al sud-oest, el Viaducte de la Carosa, el Túnel de Cardona i per sobre d'ells el Castell de Cardona.\nPodem distingir la Canònica de Sant Vicenç, les muralles, unes quantes torretes i alguns dels seus baluards. És una vista del cantó nord-est del recinte emmurallat. A continuació pugem un repetjó i seguim tot planejant cap al sud-est per sota la Serra de les Roures.\nEl paisatge d'aquesta banda torna a ser més sec i assolellat, la calor del sol comença a fer-se notar. Al cap d'una estona deixem un camí a mà esquerra. Una mica més endavant sortim de la zona arbrada i arribem a uns camps amb un xiprer en mig. Al fons apareix la masia del Pinell del Bosc.\nDesprés de deixar una bassa a mà dreta, arribem a una zona amb unes alzines imponents. Són uns exemplars magnífics, de gran envergadura i amb una ombra que convida a refrescar-se al seu dessota.\nLES ALZINES DEL PINELL DEL BOSC\nEnmig d'aquest grup de grans alzines, arrenca el camí d'accés al mas del Pinell del Bosc. Al trobar-se molt a prop d'on passa la caminada decidim acostar-nos-hi per poder fer alguna fotografia.\nEL PINELL DEL BOSC\nAquest bonic mas, datat del segle XI, està situat en un sortint del Serrat de la Coma. Pel cantó de migdia té un important pendent vers el Cardener amb un desnivell de quasi cent metres, mentre que per la banda nord i est s'escampen tot un seguit de grans camps de conreu. Estem davant una construcció de grans dimensions, amb un edifici central format per planta baixa i tres pisos. Al cantó de llevant hi veiem un edifici quadrangular amb planta i dos pisos amb una balconada coberta a dues aigües. És un bon exemple d'un mas que ha perviscut des del segle XI. Se'l coneix també amb el nom de Pinell de la Riera.\nA continuació retornem a la pista principal i avancem en una clara davallada entre camps i bosc. Tot seguit el camí travessa un gran camp de conreu. A la nostra dreta i a tocar del camí hi ha una construcció de pedra.\nEs tracta d'una edificació quadrangular amb tres murs de pedra seca, una biga de fusta com a llinda i una coberta a dues aigües de teules aràbigues que reposa sobre un encavallat de bigues de fusta. Deduïm que la seva funció deu ser aixoplugar, del sol i la pluja, algun animal de càrrega a mode de petit estable.\nSeguim endavant fins apropar-nos a la zona boscosa. Aleshores veiem a l'esquerra, enmig del camp, una barraca de vinya. Anem a veure-la tot cercant el millor camí.\nBARRACA DE VINYA DEL PINELL\nÉs una barraca de planta circular, amb la coberta del tipus de falsa cúpula, es a dir superposant filades de pedres en anells concèntrics de menor diàmetre fins a tancar la volta amb una o unes quantes pedres planes. Està recoberta d'una capa de pedruscall i terra per tal d'impermeabilitzant-la i acaba coronada amb pedres superposades, l'anomenat caramull. La porta és del tipus vertical i de llinda senzilla.\nTambé disposa del típic voladís, una filada de pedres al capdamunt dels murs que sobresurten per evitar que l'aigua de la pluja no afecti a l'estructura de la barraca. A l'interior hi hem vist un parell de forats a mode d'armaris. Per la part del darrere es troba adossada a la paret d'una altra construcció.\nRetornem de nou a la pista principal i baixem una mica més de nivell. Tot seguit tornem a desviar-nos de la ruta de la caminada per anar a veure les runes de Can Llobetó.\nNo hem trobat cap tipus d'informació sobre aquest mas. Podem constatar el seu estat ruïnós, amb quatre parets dempeus i la teulada ensorrada. El portal conserva els muntants i la llinda de pedra picada. Alguna de les finestres també conserva l'ampit motllurat. Ens posem a especular en si aquest mas, Can Llobetó, podria dependre del Llobet. Sense tenir més informació ho deixem així.\nEl camí travessa el Bosc de Garriga i va baixant fins a enllaçar amb una pista transversal. Girem cap a l'esquerra i al cap de poc ens trobem en el mateix punt per on hem passat al matí, a prop del primer pas per la riera de Navel. A partir d'ara el recorregut és idèntic al de l'anada però en sentit invers fins arribar de nou a la masia El Llobet.\nArribats ja al darrer tram de la caminada i situats de nou en terme de Navàs, continuem pel camí que planeja cap al sud. La caminada s'acosta de nou al Cardener sota el Serrat del Pont. En aquest punt entrem en terme de Pinós, que com hem dit al principi és un petit enclavament a la vall del Cardener. Boniques vistes a mà dreta del riu i del bosc de ribera.\nA continuació la pista segueix paral·lela a la carretera C-55 fins que arribem al Pont de Malagarriga. Aquest va ser construït als anys 40; però des de fa uns anys es troba gairebé en desús, al no passar-hi la carretera. El deixem de banda i seguim de front començant a enfilar-nos per anar guanyant alçada. Al cap d'una estona veiem, cap a ponent, la masia de Malagarriga amb l'església romànica de Sant Jaume.\nDe nou tornem al paisatge aspre i erm, conseqüència de l'incendi de 1994. El camí fa una volta cap a l'interior de la serra seguint un torrent secundari per després retornar al seu avanç paral·lel al Cardener, havent guanyat lleugerament en alçada. Més endavant trobem una bifurcació, des d'ella i mirant cap al nord-oest, tenim una bona perspectiva de la petita Central Hidroelèctrica de Malagarriga.\nAquesta petita central, amb una potència de 400 KWh, havia produït energia per a l'empresa minera de Cardona. A la cruïlla seguim pel camí de la dreta. De seguida entrem en terme de Navàs. Al migdia comencem a veure la polseguera que desprèn el circuit de motocròs de Cal Tauler. El final ja és a prop.\nA continuació i, sempre seguint la pista principal, anem baixant i revoltant l'extrem del Serrat del Pont fins a trobar el Torrent de Comaerma. El creuem i encarem la darrera pujada per sota de l'enrunada masia que dona nom al torrent, fins arribar de nou a Cal Tauler, punt d'inici i final de la caminada.\nCom és tradició després de passar el control d'arribada gaudim d'una mica de pica pica i de begudes, per refer-nos lleugerament de la calor del darrer tram.\n19ª CAMINADA POPULAR DE PALÀ DE TORROELLA 2013\nParaules clau: BAGES , PALÀ DE TORROELLA


Morales torna a dirigir el Campus Específic de Porters - UE Sant Andreu\nA banda del Campus d’Estiu, la Unió Esportiva Sant Andreu tornarà a organitzar un Campus Específic de Porters aquest estiu. L’objectiu és que els nens passin uns dies gaudint i fent esport i també que aprofitin per millorar les seves aptituds com a porters. El Campus (arriba a la segona edició) tornarà a ser dirigit pel porter del primer equip José Miguel Morales i pel defensa Alberto Rodríguez Carroza que tindran l’ajuda de diversos monitors especialitzats en la matèria.\nEls pares podran triar entre una o dues setmanes. L’horari serà de 9:00h. a 13:30h. La Unió Esportiva Sant Andreu posa a disposició dels participants un servei d’acollida per a tots aquells que ho necessitin.\nLes places són limitades i el termini per apuntar-s’hi serà fins al 8 de juny. Els jugadors tindran dues samarretes i uns guants Uhlsport inclosos al preu del Campus. El termini d’inscripció per als participants de l’any passat comença avui i per als nous participants el dijous 30 d’abril.\nHi ha tres maneres de formalitzar la reserva. Presencialment, a les oficines del club (C/Santa Coloma, 39), via correu electrònic (secretaria@uesantandreu.cat) o trucant al telèfon del club (93 311 29 54).\nLa inscripció es formalitzarà completament un cop s’hagi fet el pagament. Recordem que l’horari d’oficines és de 9:00h a les14:00h i de 16:00 a 19:00h i els divendres de 9:00h a 15:00h.\nLes dates i preus són els següents:\nSetmana 1: 29 de juny al 4 de juliol\nSetmana 2: 6 de juliol al 10 de juliol\nUna setmana: 120€\nDues setmanes: 210€


Publicat per Helena Bonals a dijous, d’octubre 06, 2011\nAlyebard 6 d’octubre de 2011 a les 15:48\nI a més una brillant composició de llum i ombres\nHelena Bonals 6 d’octubre de 2011 a les 16:33\nAlyebard: no m'hi havia fixat, en la brillant composició de llum i ombres. Tens raó.\nJordi Dorca 6 d’octubre de 2011 a les 18:53\nI l'ombra del semàfor...\nCom un paraigua?\nHelena Bonals 6 d’octubre de 2011 a les 19:00\nOmbra protectora, com una vela (el que en diuen tendal), potser. El semàfor que ens permet d'avançar. Molt bé, Jordi.\nJoana 7 d’octubre de 2011 a les 8:59\nRecollir-se a l'ombra, cargolar-se en el temps.\nFantàstic comentari, helena. Et vaig llegint a estonetes, mai no em perd res, ni del blog dels poemes tampoc.\nHelena Bonals 7 d’octubre de 2011 a les 10:02\nQue bé, Joana, mancaves tu! Gràcies per llegir-me.\ncantireta 8 d’octubre de 2011 a les 13:45\nIl·lusions, coneixement, papers, roba. Tot el que porta un viatge d'anada i tornada.\nHelena Bonals 9 d’octubre de 2011 a les 10:41\ncantireta: i que no es perdi la maleta a cap aeroport.\ncantireta 10 d’octubre de 2011 a les 10:38\nS'hi pot quedar el record, però la maleta....mai de la vida!!


Roses clou la temporada de creuers amb l'estrena d'una companyia i un vaixell - Empordà\nRoses clou la temporada de creuers amb l'estrena d'una companyia i un vaixell\nEl port rosinc ha rebut un miler de turistes de creuer i cinc naus de gran eslora\nEMPORDA.INFO 18.10.2016 | 13:45\nEl creuer Serenissima de la companyia Noble Caledonia. GENCAT\nEl port de Roses ha tancat la cinquena temporada estable de creuers 2016 amb un miler de passatgers i l'escala de cinc creuers. Els resultats continuen posicionen Roses en el mercat creuerístic principalment entre les companyies de luxe que busquen destinacions singulars per als seus vaixells i fan itineraris per la Mediterrània occidental.\nEn ser la primera vegada que el creuer visita el port de Roses, la responsable de creuers de Ports de la Generalitat, Maria Cano, acompanyada per responsables de les institucions de Costa Brava Cruise Ports, ha lliurat aquest dimarts la metopa portuària al capità del creuer Serenissima per commemorar aquesta escala inaugural.\nPer primera vegada un creuer, el Serenessima, que va arribar aquest dilluns i marxa aquest dimarts, farà una escala de dos dies al port rosinc.\nL'aposta de les companyies de luxe Saga Shipping Company, Silversea Cruise i Noble Caledonia, que respectivament han fet escala per primer cop a Roses amb els creuers Saga Pearl II, Silver Cloud i Serenissima.\nLa fidelitat de la companyia de luxe Seadream Yacht Club, que ve cada dos anys al port de Roses. Aquesta temporada ha visitat la vila amb els dos creuers de la seva flota Seadream I i Seadream II.\nInicialment es preveien 2.000 passatgers al llarg d'aquest any, però el creuer Artania que portava un miler de passatgers i havia de fer escala el mateix dia a Roses i a Palamós, finalment per decisió de la companyia només va visitar Palamós.\nEl creuer Serenissima de la companyia britànica de luxe Noble Caledonia posa punt i final a la temporada de creuers 2006 de Roses, amb 78 passatgers majoritàriament britànics. Aquests turistes visitaran la vila de Roses, el Museu Dalí a Figueres i el jaciment d'Empúries.\nEl vaixell va arribar aquest dilluns a les 20.30 hores de Port Vendres (França) i preveu salpar aquest dimarts a les 21.30 hores cap al port de Barcelona. El creuer de bandera de Sant Vicenç i Granadines té 87 metres d'eslora, 5 metres de calat i 2.600 tones de registre brut.


Història del nostre club - U.E Maçanet\n1920. Comença practicar seriosament l'esport a Maçanet de la Selva, entre els esports que es jugava en aquella època, un d'ells era ... era el futbol.\nEn la primera època del futbol a Maçanet, es jugava en un camp situat al carrer "Pirineus", mes endavant es canvi el camp de futbol al carrer "Vidreres". El camp es deia "La parada d'en Viader"\n1931-1932. El club va passar de dir-se "Club Esportiu Maçanet" a "Club Esportiu Nosaltres sols". Aquest canvi fa referència a la difícil situació política que es vivia en aquella època.\n1942. Un grup de joves amb moltes ganes i il·lusió de jugar a futbol, van fundar "Unio Deportiva Maçanet", amb la vestimenta que actualment juga els nostres equips ... el blanc i blau Arle-quinats.\n1943. La "Unio Deportiva Maçanet" s'inscriu per primera vegada en la federació Catalana de fubol, i tot seguit comença la seva marxa en les competicions oficials.\n1953. Es va posar en marxa novament "U.E. Maçanet" després d'una petita crisi en el futbol a Maçanet, ... i estrenant terreny de joc.\n1980. Té lloc una reunió entre aficionats i antics jugadors, per intentar solucionar una nova crisi en el futbol de Maçanet.\nEl club es va inscriure com a "U.E Maçanet" a la 3ra categoria regional, amb una nova junta gestora.\n1992. No seria fins a aquesta data quan el club, va tornar a inscriure a la Federació Catalana de futbol, després d'un altre aturada futbolístic al poble.\nEn aquesta última etapa la U.E Maçanet, va començar per primera vegada a cuidar i a mimar el futbol base del club i del poble.\nAquesta situació és la que estem vivint i gaudint actualment al club.\n* En aquest petit resum que he realitzat, he passat per alt moltes dades i anècdotes viscudes per totes les persones que han estimat el futbol a Maçanet. La lectura d'aquest llibre et fan comprendre i donar suport sense cap dubte a aquest Club ... com a les persones que no apareixen en el llibre i que han lluitat com els que més.\n* Els informació d'aquest humil resum de la història de "U.E Maçanet" ... s'ha extret del llibre: "LA NOSTRA VILA" Maçanet de la Selva.\nResum i redacció per: "La web de los cracks"\nENTREVISTA A Sr. JOAN CODINA (any 2013)\n1-Quants anys té Sr. Codina?\nEn aquests moments 79 anys.\n2-Perquè va començar a jugar a futbol?\nQuan era petit i anava a l’escola a l’hora del pati només teníem una pilota i tots els nens jugàvem a futbol.\n3-Quants anys va ser futbolista? Quants anys va estar en l’equip del Maçanet?\nVaig jugar a futbol uns 30 anys. Quan vaig començar a jugar partits amb el Maçanet tenia uns 14 anys. Quan vaig tornar de fer el servei militar a Maçanet no hi havia futbol i vaig anar a Hostalric on hi vaig estar uns 10 anys. Llavors vaig tornar a jugar un parell d’anys al Maçanet i més tard amb els veterans del Maçanet. Vaig plegar quan tenia uns 44 anys.\n4-Ha jugat sempre en el mateix equip?\nNo, com ja te dit , en campionat, vaig jugar amb el Maçanet i Hostalric. Però també vaig jugar amb el Sils, Vidreres, de juvenil amb el Colmbus ( equip de Santa Coloma). En aquells temps quan en algun poble dels voltants era la Festa o celebraven alguna cosa es feien partits de futbol i anaven a buscar jugadors dels pobles veïns.\n5-Quina era la seva posició al camp?\nVaig jugar en totes les posicions fins i tot de porter. Recordo un partit amb el Sant Hilari de veterans en que el porter no va venir i m’hi vaig posar jo. Però realment era defensa central.\n6-Quins eren els seus equips rivals?\nMés o menys els que hi ha ara Vidreres, Sils, Santa Coloma i quan jugava amb l’Hostalric jugàvem contra Breda, Llagostera, Sant Celoni, Masnou etc.\n7-Recorda quin era el seu sistema de joc?\nNormalment érem dos laterals, un central, dos volants i cinc davanters que es repartien en dos extrems, dos interiors i un davanter centre.\n8-Es recorda del entrenaments, com eren?\nEn aquell temps no hi havia entrenaments com ara. Es tractava de tenir “fondo” i el que feia jo era anar a córrer cada dia. Solia anar corrent a la Torre de Marata cada dia.\n9-El futbol ha canviat molt des de la seva època de futbolista, en què destacaria que ha canviat més?\nHi ha moltes coses, tàcticament ha canviat però també amb tot l’equipament com les botes, camps, pilotes etc.\n10-Ens pot explicar alguna anècdota?\nTe’ n podria explicar moltísimes. Però una que tinc gravada es de quan jugava a Hostalric. Vam jugar un partit contra el Masnou i tot va anar bé. Al dia següent van venir a casa uns directius per dir-me que havien expulsat a perpetuïtat a dos jugadors: el capità i al defensa central que era jo per haver agredit a l’àrbitre. Tothom es va quedar parat ja que no havia passat res i has de pensar que en aquell temps en els camps sempre hi havia la Guàrdia Civil.\nEl club va començar a investigar que havia passat i va resultar que l’àrbitre, que era de Barcelona i fill d’un tinent coronel de l’exèrcit, al marxar d’Hostalric va tenir un accident de moto i es va trencar un braç i per poder cobrar va dir que l’havíem agredit.\nLògicament l‘expulsió va quedar sense efecte i els de la Federació van venir a demanar disculpes.\n11- Té contacte amb alguns dels seus companys d’equip?\nJa en quedem pocs, la majoria ja són morts però amb els que jugàvem de Maçanet si que ens veiem.\n12- Com li agradaria que fos el Club de futbol de Maçanet?\nM’agradaria que jugues en una categoria on es veies bon futbol, tot i que ja no hi puc anar perquè només es pot veure el joc des de un lateral i el sol enlluerna.\nEn quan al futbol base, on entrena el meu nét Joan i sempre m’explica com ho han fet l’equip del prebenjamí , voldria que arribessin molt amunt i que aprenguin divertint-se.\n13- De quin equip és? Segueix algun equip en particular?\nDel Girona. Segueixo els dissabtes els partits que donen a la tele del Girona, Barça B i el Sabadell.\nFotos històriques (1940-1990)


La\tseo company jornada arrencarà a dos quarts de nou del matí amb un esmorzar per a tots els participants a la carpa muntada per l’ocasió davant del Barlovento. A les nou, també allà, s’hi farà la reunió de patrons, en la qual, a més, es repartiran els lots que tindrà cada embarcació per passar la jornada de pesca el més còmode possible. D’aquesta manera rebran 24 aigues, 24 tòniques, 24 cerveses, 4 barres de pa, 12 peces de fruita, tomàquets, una ampolla d’oli de 25cc, una bossa de turisme de Cambrils, un obsequi Asysum, un 10% de descompte a la botiga Trempat, un 10% de descompte a la botiga Garrote, polos del concurs, esmorzar cortesia de Portman Nautic i gel per les neveres.\nLa competició començarà a les deu del matí i durarà vuit hores, una de les novetats d’aquesta edició. El concurs finalitzarà a les sis de la tarda. Serà llavors quan es faci el pesatge de les captures. Després els participants tindran temps lliure fins la nit, quan es celebri el sopar. Aquest es realitzarà a partir de les nou del vespre a la gran carpa que s’ha muntat per l’ocasió al Barlovento del Club. Una vetllada especial que reunirà a tots els amants de la pesca de la jornada.\nL’organització vol premiar la participació de tothom i durant el sopar es farà un sorteig en el qual hi haurà els següents premis cortesia dels diferents patrocinadors:


El bloc de l'Anna i el Lluís: Què vols que sigui el teu fill??\nPublicat per Anna a dimarts, de maig 06, 2008\nJo crec que el que vol ho ha de decidir ell, nosaltrestenim que aconseguir que tingui els mitjans per asolir-ho, i no em refereixo nomes a economics^Potser aquets serien secundaris.\nevidentment ha de decidir ell, però no em negaràs que nosaltres som el seu referent, i el que no facis correcte tu, ell tampoc ho farà, i això quan és petit no ho pot decidir ell, sinó que el nen quan és petit imita.\nEl meu pare volia que estudiés, vaig estudiar i ara vol que continuii fent camí, crec que està content del que treballo perquè crec que em veia mal estudiant, però és difícil saber què vols ser i arribar-hi, bon post Anna!\nEl vídeo és realment emocionant, ja l'havia vist feia un temps però ara que sóc pare el miro amb altres ulls, suposo que em fixo molt més amb les actituds dels altres pares quan passejo pel carrer, pels parcs infantils, etc... de vegades acabo molt decepcionat.


La nissaga d'artistes Puget, la vida dels corsaris i els mobles tradicionals a les illes, protagonistes de les noves exposicions del Museu Etnogràfic d'Eivissa - Consell Insular d'Eivissa\nLa nissaga d'artistes Puget, la vida dels corsaris i els mobles tradicionals a les illes, protagonistes de les noves exposicions del Museu Etnogràfic d'Eivissa\nAquest dissabte 15 de febrer s'inauguren les tres noves exposicions temporals que es podran visitar al Museu Etnogràfic de Can Ros durant tot l'any, fins a mitjans del proper desembre. Es tracta de tres mostres que, tal com ha explicat la consellera de Cultura, Educació i Patrimoni del Consell d'Eivissa, Sara Ramón "busquen dinamitzar el museu, que molta més gent s'apropi a Can Ros i puga gaudir de noves propostes que fan un recull de la nostra història, de la nostra cultura i tradicions. Per això aquestes mostres són variades i diverses, per oferir una experiència museística més ampla i per a totes les edats".\nJuntament amb les comissaries de les exposicions, la directora del Museu Lina Sansano, i la conservadora Susana Cardona, Sara Ramón ha detallat les particularitats de cadascuna de les tres mostres. 'Puget, nissaga d'artistes' que està ubicada al porxo, és un homenatge a la nissaga dels pintors Puget, tan lligats al poble de Santa Eulària, coincidint amb el seixanta aniversari de la mort del pintor Narcís Puget Viñas. Tal i com ha recordat Lina Sansano, tant el pare com el fill d'aquesta nissaga d'artistes, varen interessar-se per la pintura i la fotografia, i ambdós feren donació al poble d'Eivissa d'un llegat de la seua obra que es conserva al Museu Puget de Dalt Vila. Ara, a Santa Eulària, es podrà gaudir de part de les obres dels Puget, que provenen tant del propi fons pictòric de la institució com de la família dels pintors que han cedit alguns quadres per a aquesta exposició.\nQuant a 'Naus a l'horitzó... Corsaris a la mar!', a la sala B, Ramón ha destacat el caràcter didàctic d'aquesta mostra que vol donar a conèixer els corsaris eivissencs. L'objectiu és diferenciar els corsaris dels pirates, ja que el corsari actuava amb legalitat i disposava d'un document que avalava els seus actes, la patent de cors, mentre que els pirates actuaven al marge de la legalitat. Per explicar als escolars com era la vida dels corsaris s'ha elaborat un documental dirigit per Enrique Villalonga amb titelles de Joanna Hruby.\n'Moble tradicional balear', a la sala C, és la tercera mostra, una selecció de mobles en miniatura que reprodueixen mobles reals dels segles XIV-XIX, cedida temporalment pel Museu d'Història de Manacor i permet al visitant endinsar-se en el moble tradicional i l'evolució de l'ofici de fuster-ebenista a través del llegat dels germans Riera Torres, germans 'Moreno'. Hi ha reproduccions de cadires, taules, llits, etc.\nLes tres mostres, aixì com la resta de l'exposició permanent del Museu Etnogràfic, es podran visitar de dimarts a dissabte de 10 a 14 hores. Diumenges d'11 a 13:30 hores. Dilluns tancat.\nDurada: des del 15 de febrer fins el 19 de desembre de 2020.\n140220 Poster Museu


Celler Perinet (La Morera de Montsant) – Endinsa't al Priorat\nCeller Perinet (La Morera de Montsant)\nPasseig per la vinya més propera i un recorregut pel celler que inclou un tast de 3 vins acompanyat d’aperitius locals.\nFinca Perinet, Ctra. de Poboleda T-702, km 1,6\n977 827 113 / 679 212 855\n1 ressenya per Celler Perinet (La Morera de Montsant)\nGran descoberta, vins increïbles, s'han de tastar si o si!!!\nGran descoberta, vins increïbles, s’han de tastar si o si!!!\nCeller Castellet (Porrera)\nCeller familiar que ofereix visites guiades a la finca i celler, de la mà del viticultor i enòleg.\nCeller Ficaria Vins (La Figuera)\nVisita al celler i tast de 3 vins, amb possibilitat de visitar la vinya i ampliar el tast a 4 vins.


Què passa amb el turisme? - Espai Contrabandos\nTriple presentació de les revistes Ecología política, Quaderns de l’ICA i Marea Urbana\nPresenta l’acte: Rafa Burgos, periodista, escriptor i guia turístic\nTres revistes, tres perspectives, tres profunditats…darrerament, tres revistes de fonament acadèmic i activista diferent, han dedicat els seus monogràfics al turisme.\nEl número 52 de la revista Ecologia Política aborda el turisme des de la perspectiva de l’ecologia política. Als Quaderns de l’ICA 32 hi trobem uns diàlegs d’antropologia i turisme. I al número 1 de la revista Marea Urbana, hi trobem el dossier “Turisme: una ciutat contra el gegant de la desigualtat”. De tot això, en parlarem el dia 31, a partir de les 19h, moderats pel perioditsa Rafa Burgos, a l’Espai Contrabandos.


Leopard Guesthouse Botum Sakor Cambodja - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Leopard Guesthouse\nDissenyat tant per oci com per negoci, Leopard Guesthouse està situat idealment a Chi Phat; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Leopard Guesthouse és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara ventilador, mosquiter, bany compartit per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Leopard Guesthouse la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Chi Phat.


Maulets Elx: Homenatge a Enric Valor\nL'Assemblea de Maulets de la Foia de Castalla va organitzar el passat divendres 21 de maig a l’IES Castalla un acte en homenatge a l’escriptor Enric Valor (Castalla 1911- València 2000). L’encarregat de fer la xerrada anomenada “El senyor Enric Valor de Castalla: l’escriptor, el ciutadà” va ser Vicent Brotons, professor de la Universitat d’Alacant i un gran especialista sobre la vida i obra d’Enric Valor.\nBrotons va remarcar els constants esforços d’Enric Valor per normativitzar la nostra llengua, i les grans obres que va escriure concentrades en tres camps: rondallística, novel·les i gramàtica normativa. Així també, va fer un passeig per la seua vida, des de la seua infància a Castalla, els seus viatges, els seus estudis i treballs, fins arribar a la seua mort. L’escriptor castellut és una figura fonamental per a la nostra cultura i així es va reconèixer quan va ser nomenat doctor honoris causa a diverses universitats.\nL'assistència va ser molt nombrosa amb gent de totes les edats, i amb una implicació important per part del professorat de l’Institut. Cal recordar que aquest Institut portava inicialment el nom d’”IES Enric Valor”, votat per majoria del Consell Escolar del Centre, i que l’antic Alcalde, Juan Rico, va decidir canviar-li el nom per “IES Castalla” a l’any 1998, dos anys després.\nAçò sols és una de les moltes censures que es viu al poble, i així, l'Assemblea de maulets de la Foia de Castalla va consolidant-se i creant alternatives a discursos que ja estem farts d’escoltar, i demostrant que aquest jovent té iniciativa.\nAssemblea de Maulets “Foia de Castalla” foiadecastalla@maulets.org


Paquets de regals de benvinguda\nWelcome Packs de benvinguda\nExploreu les nostres gammes de paquets de regal de benvinguda\nLa nostra col·lecció completa de paquets de regal de benvinguda\nTria un paquet\nTrieu entre un dels nostres paquets predefinits, que han estat curosament seleccionats per a qualsevol ocasió o pressupost.\nPersonalitza els teus productes\nPersonalitzeu els vostres productes del paquet de benvinguda per assegurar-vos que cadascun us representi, els vostres valors o la vostra marca.\nEnvieu el paquet de benvinguda personalitzat a l'adreça que trieu.\nEstem aquí per cobrir les vostres necessitats\nNecessites una comanda més gran? Posa't en contacte amb el nostre equip de vendes. Rebràs un pressupost adaptat a les teves necessitats empresarials específiques.\nGestor de comptes dedicat.\nSolucions personalitzades per al teu negoci.\nUn cop hàgiu introduït la vostra adreça de lliurament, se us mostraran diverses opcions de lliurament, així com les dates de lliurament disponibles.\nCom ofereix Camaloon una garantia de qualitat?\nCamaloon és un expert en el sector de la impressió amb més d'una dècada d'experiència en la impressió de productes personalitzats. Recomanem fer una comanda al nostre lloc web per provar la qualitat dels nostres productes.\nPuc personalitzar tota la caixa?\nDe moment, podeu personalitzar la targeta de benvinguda i l'adhesiu de la caixa de manera gratuïta.\nSí! Pots comprar un paquet alhora o contactar amb nosaltres i organitzarem el lliurament dels teus paquets a diferents ubicacions.


Coriolà - Albert Forns\nposted by A on de març 08, 2012 No Comments\nA la República, possiblement una de les primeres anàlisis de les relacions entre ciutadania i governants, Plató ja advertia dels perills que la democràcia caigui en una tirania, i l'actualitat política d'aquests darrers anys no fa més que demostrar-ho telenotícies a telenotícies: Rere aquest aparent estat de dret, amb eleccions cada quatre anys, s'hi amaga un sistema totalment vassall dels mercats, la banca i els poders supranacionals. Aquest circ de polítics lligats de mans i peus que, malgrat tot, continuen dirigint-se a la població des de la mentida i el messianisme és el que denuncia el Coriolà d'Àlex Rigola, estrenat a Girona i que es presenta aquests dies al Teatre Lliure de Montjuïc.\nDe l'original de Shakespeare n'han caigut moltes coses, en aquests 80 minuts exprés de política rigoliana. Aquí les gestes militars de Coriolà s'han reduït a un teletip, a un comunicat de premsa, i també l'ascendència determinant de la matriarca Volúmnia amb Coriolà ha estat silenciada. A risc d'accelerar-se i dificultar la comprensió de l'obra, Rigola ha preferit posar els focus al corpus polític del text, i l'ha encertada perquè aquí és on aquest Shakespeare esdevé universal, premonitori: davant l'amenaça d'un Coriolà amb idees pròpies, els mediocres polítics romans no dubtaran a actuar "en nom del poble" per perpetuar-se al poder i mantenir-s'hi al cost que sigui, fins i tot al preu de la caiguda de l'Imperi sencer. Manipulació de l'opinió pública, reescriptura de la història, mesures impopulars en nom del bé comú... Oi que us sona? La Roma de Coriolà és ara, el segle V aC és avui.\nPer portar aquest Inside job a escena, Rigola arrenca d'una escenografia Angelica Liddell, despullada i radical, i la corona amb un monumental cartell de 'Democracy' que emula les proclames de Jenny Holzer o els neons de Martin Creed. Contraposant l'excés d'aquesta instal·lació gegantina, una qüestionable contenció actoral: interpretacions minúscules, tendres, desiguals. Només quan emergeix Mercè Arànega el text agafa una mica de volada i recupera el to solemne, de Roma eterna, de corrupció immortal.


In, cons, tain, ti, jein… un munt d’Arenys | esperant els bàrbars\nIn, cons, tain, ti, jein… un munt d’Arenys\n6 Setembre, 2009, 12:58 am\nEn un dels gags més absurds dels surrealistes Faemino y Cansado, es dedicaven a fotre conya de com n’és de difícil pronunciar la paraula “inconstitucional”. Ara me n’adono de que ens feia riure perquè no és en absolut complicat de dir, ans al contrari. En aquest pobre país tothom té la paraula a la punta de la llengua, preparada per disparar-la contra el primer que pertorba l’ordre còsmic.\nAra els ha tocat als pobres veïns d’Arenys de Munt, que amb la idea del referèndum han desfermat un pollastre, una fera ferotge que amenaça amb castigar-los a tots sense pati, sense postre, sense tele i si algú remuga se n’anirà calent al llit.\nÉs una situació ridícula, francament. Són persones preguntant a persones com volen viure, tant senzill com això. Però ja els hi han fotut pel cap la Constitució, els tribunals i aquella ètnia anomenada “cuerpos y fuerzas de seguridad del estado”. Ridícul, insisteixo.\nPer cert, que s’han vist imatges d’un miting a Arenys i he vist l’Àngel Colom parlant en representació de Convergència. Utilitzava un to una mica missaire i ha dit no sé què d’errors comesos. No sé de què parlava, però si ell ho diu…


MANS PER ROBOT |\nMaqmetal Automation ofereix el Servei d’estudi, disseny i fabricació de mans de Robot segons les necessitats del client o projecte.\nOferim servei als sectors plàstic, metal·lúrgic, packaging i manipulació de càrregues.\nConstruim mans de Robot segons les especificacions del projecte a realitzar, ensamblades amb elements de mercat del nostre partner AGS, amb d’estoc i entrega inmediata, o amb propis elements mecanitzats específics per les necessitats del treball a realitzar.\nConstruim mans de tot tipus de complexitat, des de l’extracció de peces amb ventoses i pinces, fins a la realització d’inserts, clipatge o verificació per visió o pes dels elements a tractar.\nTambé oferim estacions de tall de colada o de mecanització de peces, amb la possibilitat de treball en continuo o independents al procés de màquina.\nDisposem de Servei d’impressió 3D per executar construccions de grippers especials, elements per les mans de mans de Robot que no són a mercat o prototips dels models a treballar o estudiar.\nAmb AGS Automation ens dediquem al desenvolupament de components i sistemes innovadors per mans de Robot i automatitzacions. El nostre objectiu és oferir una solució que s’origini segons el nostre lema “Tot lo genial és simple”. Tota la cadena de valor afegit es troba en la nostra empresa. Això ens dóna flexibilitat i a vostè seguretat per als seus projectes amb nosaltres.\nAGS QUICK CHANGE\nLa unitat modular PreciGrip va ser desenvolupada a partir d’una experiència d’anys en el muntatge de component per mans de Robot. L’objectiu aquí és muntar els components de la mà de Robot en una orientació a 90 graus i fer ajustable només l’element operatiu com pot ser el suport de pinça, l’abraçadera o suport de ventosa, les pinces o els dits d’agafada. Per a això, tots els components de la unitat modular Standard són compatibles.\nUna de les ventatges destacades davant el sistema tradicional és la possible incorporació de nous elements sense la necessitat de desmuntar d’altres.\nEl prefil té una resistència superior gràcies a la seva geometria i reforça les possibles alteracions del marc de les mans de Robot en cas d’impacte involuntari.\nSISTEMES DE CANVI RÀPID\nEls sitemes de canvi ràpid per les mans de Robot permeten estandaritzar les conexions de buit i elèctriques permeten a l’operari a realitzar el canvi de mà sense dificultats i a prova d’errors.\nTots els sistemes poden ser compatibles entre el Precigrip i el sistema stàndar de perfileria.\nComptem amb sistemes per executar el canvi de mà automàticament.


El Grup Impresia Ibérica, al qual pertany Rotocayfo, acomiada 3 treballadors més | UGT Catalunya\nEl Grup Impresia Ibérica, al qual pertany Rotocayfo, acomiada 3 treballadors més\nLa plantilla de Directo Plancha passa de 23 a 9 treballadors\nEl Grup Impresia Ibérica, al qual pertany Rotocayfo, ha decidit acomiadar 3 treballadors més aprofitant la nova reforma laboral. Els acomiadaments s’han efectuat a l’empresa Directo Plancha SAV (SV), una de les societats en què se segrega Printer Industria Gráfica, i s’executen per raons organtizatives i tècniques, segons l’empresa.\nAl març de 2012, la plantilla de Directo Plancha sumava 23 treballadors, dels quals molts han estat traslladats a la planta de Santa Perpètua. Amb els 3 nous acomiadaments, a Directo Plancha només queden 9 treballadors.\nAquests acomiadaments se sumen als 11 acomiadaments per raons d’absentisme -a l’espera de judici- i a les 17 baixes provocades per aquells treballadors que s’han vist obligats a perdre la feina perquè la modificació substancial de les seves condicions laborals els deixava, en alguns casos, amb un sou net de 500 euros.


Codi: 42451 Crèdits: 6\n4317118 Estudis Globals d'Àsia Oriental OT 0 2\nLa majoria de les lectures obligatòries són en anglès\nÉs recomanable (tot i que no imprescindible) una certa formació en Estructura i Polítiques de Comunicació. El mòdul es planteja pensant que pot aglutinar a graduats en diversos àmbits de les Ciències Socials, procedents, a més, de diferents àmbits geogràfics.\nÉs imprescindible ser competent lingüísticament en anglès, a més de castellà, per poder treballar la bibliografia prevista per al seguiment del mòdul.\nEl concepte de sistema de mitjans fa referència al conjunt d’actors econòmics, polítics i socials que contribueixen a l’articulació dels processos de comunicació social en un determinat territori (que pot ser o no un Estat) i a les interrelacions que s’estableixen entre ells. Al mateix temps, l’estudi dels sistemes de mitjans no pot deslligar-se del context històric-cultural en què emergeixen, ni d’altres factors que poden alterar la seva configuració, com serien els avenços tecnològics i la globalització econòmica (que tendeixen a uniformitzar els sistemes).\nEn el present mòdul partim de la proposta d’anàlisi comparativa de sistemes de mitjans realitzada el 2004 per Hallin i Mancini, centrada en la seva dimensió política, per assolir els següents objectius:\na) Revisar el model teòric d’Hallin i Mancini, així com les crítiques que ha rebut i les rèpliques dels mateixos autors, amb el propòsit de reflexionar sobre la seva idoneïtat i aplicabilitat en diferents contextos.\nb) A partir de la reflexió anterior, plantejar un estudi de cas sobre un aspecte concret d'un sistema de mitjans tenint en compte les dimensions i variables més adients per al seu estudi.\nDescriure la relació canviant entre les noves formes de comunicació social i les polítiques culturals i de comunicació, atenent la diversitat dels agents implicats en la seva articulació.\nTreballar individualment i en equip en entorns interdisciplinaris i multiculturals.\nDissenyar i avaluar polítiques de comunicació en el nou entorn tecnològic.\nIdentificar i analitzar el rol dels actors emergents (socials) en els sistemes de mitjans.\nIdentificar i analitzar el rol dels actors hegemònics (econòmics i polítics) en els sistemes de mitjans.\nIdentificar i analitzar l'accés de la societat civil als mitjans de comunicació.\nSaber analitzar i avaluar polítiques de comunicació públiques.\nVuit de les deu sessions del mòdul s’articularan al voltant dels següents eixos:\n1. Presentació del curs i delimitació del concepte i dels elements articuladors dels sistemes de mitjans\n2. Teories sociopolítiques i dimensions d’anàlisi en l’obra d’Hallin i Mancini\n3. Sistemes mediàtics pluralistes polaritzats\n4. Sistemes mediàtics democràtics corporatius\n5. Sistemes mediàtics liberals\n6. L'homogeneïtzació dels models\n7. Crítiques i rèpliques a la proposta d'Hallin i Mancini\n8. Aplicabilitat en altres contextos\nLes dues sessions restants es dedicaran a la presentació i discussió dels estudis de cas (aplicació del model d’Hallin i Mancini a sistemes concrets) realitzats per l'alumnat. En funció del nombre de matriculats pot variar lleugerament el calendari previst per les presentacions dels estudis de cas.\nEl plantejament docent de l’assignatura combina sessions de classe presencial amb una pautada activitat de treball autònom i individual per part dels alumnes. Les sessions presencials es basaran en: 1) exposicions de la professora; 2) debats sobre les qüestions examinades, a partir de lectures indicades a l'alumnat amb antelació; i 3) presentació dels estudis de cas realitzats per part de l'alumnat.\nLes activitats formatives que hauran de desenvolupar els estudiants de manera autònoma inclouen tant la lectura dels textos que es discutiran a classe, com l’elaboració d’una anàlisi sobre un aspecte concret d'un sistema de mitjans de la seva elecció. La discussió sobre la rellevància i pertinència dels casos d’estudi plantejats per l'alumnat es consensuarà amb la professora a classe, per bé que el seu seguiment es realitzarà, també, mitjançant tutories individuals.\nEl desenvolupament del curs és sensible a la incorporació de la perspectiva de gènere, ja sigui en els continguts, les fonts o les dinàmiques de treball.\nSeminari 15 0,6 1, 6, 9\nTeoria 15 0,6 1, 6, 9\nAvaluació 3 0,12 1, 6\nTutories 9 0,36 1, 6\nEstudi personal 105 4,2 1, 6\na) Dues proves de seguiment mitjançant les quals es verificarà en quina mesura s’han anat comprenent les idees clau de les lectures, les exposicions i els debats realitzats en les sessions presencials. Cadascuna equivaldrà a un 25% de la nota final.\nb) L’anàlisi d'un aspecte concret del sistema de mitjans que s’acordi amb cada alumne. Es valorarà a partir d’un breu assaig (unes 10 pàgines) i la seva presentació davant el grup. La qualificació d’aquest treball, que serà un 50% de la nota final, tindrà també en compte la preparació i execució de la presentació oral.\nTotes les activitats d'avaluació són recuperables, sempre que s'hagin fet almenys dues. Per fer la recuperació cal haver tret una puntuació entre 3,5 i 4,9 en la mitjana de l'assignatura. La qualificació de les proves que hagin superat la recuperació serà d'un màxim de 5.\nEn cas que no es pugui assistir a una de les dues proves de seguiment per una causa justificada que s'acrediti documentalment, l'alumne es podrà avaluar d'aquesta part el dia de la prova de reavaluació. Si no es pot justificar l'absència, el percentatge que li correspon a aquesta prova es restarà de la nota final.\nProves de seguiment 25%, 25% 2 0,08 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10\nassaig 50% 1 0,04 1, 2, 6, 7, 9, 10\nMELLADO, Claudia; HELLMUELLER, Lea i alt. (2017). “The Hybridization of Journalistic Cultures: A Comparative Study of Journalistic Role Performance”. Journal of Communication, novembre 2017.


Tots el grups polítics, excepte PDeCAT, carreguen contra ERC Viladecans per la comissió que investiga el cas Inipro - Llobregat Digital\nTots el grups polítics, excepte PDeCAT, carreguen contra ERC Viladecans per la comissió que investiga el cas Inipro\nDijous, 23 de març de 2017 a les 10:00h\nEn un comunicat, (per cert, que s’ ha enviat des del mateix departament de comunicació de l’ Ajuntament, no des d’ un compte corporatiu estrictament polític, com creiem hauria d’ haver sigut i desconeixem si te forma en document signat pels seus portaveus), els grups municipals del PSC, Ciutadans-C’s, PP, ICV-EUiA, Viladecans Sí Se Puede i Guanyem Viladecans-CAP, així com els regidors no adscrits, lamenten “l’oportunisme polític i la manca de respecte del grup municipal d’ERC a Viladecans per haver fet públiques unes conclusions de la Comissió Informativa Especial del cas INIPRO”.\nEls membres dels partits que diuen recolzar, que no signar aquest comunicat, encarregats de treballar en la comissió que intenta esclarir l’ abast de la implicació del consistori viladecanenc a la trama de presumpta corrupció, asseguren que “no entenem aquestes pràctiques, ja que encara queda pendent la darrera reunió, essent el dia 31 de març l’últim dia de la comissió. El compromís entre totes les parts, representants de tots els grups polítics del Ple Municipal i els regidors no adscrits, és aclarir els fets i treballar per poder arribar a unes conclusions consensuades i fer-les públiques un cop hagi finalitzat la comissió, al proper Ple del mes d’abril.”\nI continuen, “És per això que lamentem que ERC hagi utilitzat el treball col•lectiu que tots els representants de la comissió han estat realitzant durant mesos, per avançar-se a la resta com si això fos una carrera de lluïment polític.” Per últim, els grups municipals de PSC, Ciutadans-C’s, PP, ICV-EUiA, Viladecans Sí Se Puede, Guanyem Viladecans-CAP i els regidors no adscrits asseguren que, “ens comprometem a seguir col•laborant i treballant amb l’esperit de servei a la ciutadania, amb qualitat i eficàcia.”\nPer la seva banda, els republicans han defensat la seva postura, incidint en que era “un exercici de transparència”, i via Twitter ha fet un fil explicant-ho. “Davant tot el que s'està dient volem aclarir que sempre hem dit que les conclusions de #casInipro #Viladecans són les nostres, ja ens agradaria que la resta dels grups sentís com a seves les nostres conclusions, però per allò vist, no creiem q sigui el cas.”\nI continuen, “dilluns cada grup havia d'enviar les seves pròpies conclusions a la resta i nosaltres vam decidir publicar http://www.llobregatdigital.cat/13365 les nostres com a exercici de transparència, animem a tots els grups a fer el mateix que nosaltres, a publicar les seves pròpies conclusions. Avui (per ahir) en comissió es treballarà com arribar a un text conjunt en base a totes les conclusions de cada grup.”\nEl fil acaba de la següent manera, “en cap cas ens hem aprofitat de la feina del grup, perquè aquesta no ha existit, com detallem en el contingut de les conclusions. L'únic q ha posat una tasca en comú és el PP, que va fer Excel amb la documentació lliurada que vam rebre tots. Disculpeu si us hem molestat. Nosaltres en vam fer un de propi contrastant amb la informació que havíem recaptat des del 2014 quan vam denunciar el cas a antifrau.”


Casale del Borgo 7 Montaione Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Casale del Borgo 7\nAl visitar Querce, vosté es sentirà com a casa a Casale del Borgo 7, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Casale del Borgo 7, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, cuina americana, nevera, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Casale del Borgo 7 la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Querce.


Banc Sabadell us abona 60 € de la quota dï¿½associat a la UEA - UEA\nBanc Sabadell us abona 60 € de la quota dï¿½associat a la UEA\nLa UEA ha signat un interessant acord amb Banc de Sabadell gràcies al qual totes les empreses associades a la Unió Empresarial de lï¿½Anoia gaudiran dï¿½unes condicions preferents.\nA més gràcies a aquest Conveni i, amb lï¿½objectiu de fomentar lï¿½associacionisme, tots els associats a la UEA que es facin clients de Banc de Sabadell tindran un descompte de 60€ en la quota social anual de la Unió Empresarial de lï¿½Anoia durant el primer any.\nPer les empreses i professionals, socis de la UEA, que tinguin un compte Expansió Pro i domiciliin les quotes de lï¿½associació, tindran a final dï¿½any, un abonament corresponent al 10% de la quota que han pagat durant lï¿½any (amb un límit de 100€ lï¿½any). Aquest abonament es realitzarà anualment tant pels que ja són socis com pels nous que obrin lï¿½esmentat compte.\nPer a qualsevol dubte podeu trucar a la Unió Empresarial de l´Anoia o dirigir-vos a qualsevol oficina de Banc de Sabadell.


Pis de 278m² en venda a Vallvidrera, Barcelona\nPis de 5 dormitoris amb 12m² terrassa en venda a Vallvidrera, Barcelona\nExcel·lent habitatge a actualitzar amb les estances principals a l'exterior amb vistes a la mar i dues terrasses, amb dues places d'aparcament i traster en venda en una finca amb zona comunitària amb piscina a la zona tranquil·la de Vallvidrera, Barcelona.\nPis de 278 m² situat en un edifici de l'any 1988, amb servei de consergeria, zona comunitària enjardinada amb piscina, zona de jocs i saló comunitari. Se situa al barri de Vallvidrera, una zona ideal per als amants de la natura i l'esport a l'aire lliure, molt ben comunicada i molt propera a diversos col·legis internacionals ia tots els serveis.\nEl pis a actualitzar ofereix un gran potencial de renovació per adaptar-lo i personalitzar-segons el gust de cada client.\nAccedim a l'habitatge per un rebedor que s'obre a l'espaiós i assolellat saló-menjador a tres ambients amb sortida a la terrassa i espectaculars vistes a la mar. El saló-menjador està connectat amb un estudi a un nivell superior d'alçada. La cuina quadrada es troba al costat de l'menjador, de manera que podria obrir-se, si així es desitja. Presenta una zona d'office, un rebost, una galeria amb zona de rentat i un pati de 7,80 m². Un lavabo de cortesia completa la zona de dia.\nA continuació es presenta la zona de nit. En aquesta zona, es disposa d'un segon accés amb rebedor, per a major comoditat. Inclou una màster suite amb vistes a la mar i amb una terrassa de 5,84 m² i disposa d'una zona d'armaris encastats i un bany privat. Just a la banda, trobem una altra suite amb vistes a la mar, bany privat i armaris. A continuació, trobem dos dormitoris individuals però espaiosos, un d'ells amb sortida a un pati de 10,57 m², ideal per destinar a espai de joc exterior. Un bany complet dóna servei a tots dos dormitoris. A més, s'ofereix una sala polivalent, ideal com a sala de jocs infantil o com a sisè dormitori. Completa la zona de nit un dormitori individual amb bany que podria ser de servei.\nL'habitatge disposa actualment de sòls de roure massís a la zona de dia i en una de les suites, moqueta a la master suite i terratzo a la resta d'estances, llevat cuina i banys que disposen de terres de gres. Finalment, inclou portes de fusta, persianes manuals, calefacció per radiadors i dues calderes individuals amb acumulador per a la producció d'aigua calenta. No disposa d'aire condicionat.\nEl pis es completa amb una plaça d'aparcament doble i un traster a la planta soterrani de el mateix edifici. Una excel·lent oportunitat per a famílies que volen un pis ampli, funcional i confortable amb un espai exterior per gaudir. Poseu-vos en contacte amb nosaltres per obtenir més informació o per concertar una visita.\nCuina amb zona office i rebost\nGaleria amb zona de rentat i pati\nSaló-menjador a 3 ambients i sortida a terrassa de 6,58 m²\nEstudi obert a la sala\nMàster suite amb zona d'armaris, bany i terrassa de 5,84 m²\nSuite amb bany i armari encastat\nRebedor amb segon accés\n2 dormitoris a pati, un d'ells amb sortida\nDormitori individual amb bany a pati\nSala polivalent o dormitori\nAquesta meravellosa habitatge s'ubica en la cimera de Vallvidrera, molt propera a l'estació de l'funicular i ferrocarril que connecta amb Barcelona i amb els pobles del voltant.\nEl pis es troba en un entorn natural privilegiat, molt tranquil i amb unes vistes envejables a Barcelona i a la mar. Tot això, sense renunciar a la proximitat a tots els serveis i comoditats que ofereix Vallvidrera com restaurants, farmàcies, supermercats, centres sanitaris o escoles com el col·legi de Montserrat, un dels millors d'Espanya.


2a CRÒNICA: Maite, 11 de novembre\nCrònica de 11 novembre 2014\nAvui ens han acompanyat a la reunió persones que han rebut una notificació per a talls imminent de llum, gas o aigua. Alguns d’ells, amb el recolçament i la mediació de l’APE, ha aconseguit un ajornament del seu deute.\nÉs així que de vegades el que s’aconsegueix és un ajornament o fraccionament del impagament, una mesura que, sense arribar a resoldre el problema de fons, produeix cerca tranquil·litat als afectats, doncs permet que es pugui pagar el deute de mica en mica. Tot i això, és una mesura totalment enganyosa perquè al mes següent o als dos mesos, els arriba una nova factura. I amb ella, molt possiblement, una amenaça de tall renovada.\n1a CRÒNICA: Grup d’Assessorament Col·lectiu\nCrònica del Grup d’Assessorament Col·lectiu, divendres 31 d’octubre de 2014\nDes de que al juliol l’Aliança va posar en marxa el Grup d’Assessorament Col·lectiu, ja són vuit cops que ens hem trobat i variades les problemàtiques relacionades amb la pobresa energètica amb les que ens hem trobat. Per manca de dades contrastables que ens parlin de quina es la situació real al voltant d’aquest greu problema, hem decidit anar generant el nostre particular “mapa de pobresa energètica”. Al qual les persones que assisteixen a les nostres reunions deixin constància per escrit dels seus casos i situacions.


«El primer que haurem de fer és endreçar el poble i reactivar la feina del dia a dia» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nj.e. 10.07.2019 | 22:33\n«El primer que haurem de fer és endreçar el poble i reactivar la feina del dia a dia» Regió7\nL'alcalde explica que ja s'ha començat a pensar propostes que es desenvoluparan a curt, a mitjà i a llarg termini, i ara la prioritat és «endreçar el poble i reactivar la feina del dia a dia». Això inclou la neteja de carrers o la millora dels entorns, afegeix Tortolero, com a mesures bàsiques «d'un pacte que prioritzi el municipi».\nA partir d'aquí, s'anirà treballant en paral·lel en altres propostes programàtiques de més recor-regut, ja sigui en reformes i millores d'equipaments, i també s'anirà pensant en si el futur de l'institut Cardener passa per construir un edifici nou o per ampliar l'actual. De tota manera, la prioritat del nou govern durant aquests propers quatre anys «no serà tant fer grans projectes de poble com reactivar el dia a dia», insisteix Solernou.\nL'alcalde explica que l'agenda del govern també inclou donar continuïtat als projectes que s'havien engegat en el mandat anterior i que ara s'hauran d'executar, com ara la remodelació de l'entorn del canal industrial i la zona esportiva, que es preveu iniciar aquesta mateixa tardor.


Actualitzada 13/05/2021 a les 07:01\nAvui en dia, la gestió de l’empresa supera el tradicional acompliment econòmic i la rendició de comptes s’ha ampliat més enllà de la generació de beneficis. Ja no n’hi ha prou de tenir ingressos –objectiu legítim de tot negoci o corporació–, sinó que és més important encara com els aconseguim. La situació actual de pandèmia ha fet palesa la vulnerabilitat del nostre model socioeconòmic i la necessitat d’un canvi cap a un model més sostenible.\nI què significa un model més sostenible? Més verd, més ecològic? Sí, sens dubte. Hem de replantejar-nos la nostra relació amb l’entorn: l’ús que fem de les matèries primeres, la sobreexplotació agrícola, l’emissió de gasos amb efecte hivernacle, la cura dels nostres rius i muntanyes... Només tenim un lloc per viure, i hem de garantir a les generacions futures que també hi podran viure, i en les millors condicions.\nUn model sostenible, tanmateix, significa molt més. Vol dir que les empreses estem obligades a actuar amb transparència, a generar bones pràctiques encaminades al benestar global, amb una gestió acurada dels recursos financers, humans i operatius. Un model empresarial sostenible està orientat a garantir el futur de la companyia, amb el consegüent benefici conjunt. Ser sostenible és treballar per al llarg termini.\nDes d’aquesta perspectiva, les empreses amb visió de futur hem de fer l’exercici de conèixer i prendre consciència de l’impacte que la nostra activitat genera en tots els àmbits en què treballem. Però sobretot i principalment, cal que aquest impacte tingui en compte les persones, tots els grups d’interès (els anomenats stakeholders) amb els quals entrem en contacte: accionistes, clients, inversors, reguladors, proveïdors i la societat en general –inclòs el medi ambient, sense oblidar els empleats, l’actiu més important amb què comptem les organitzacions.\nLa raó és que tots els nostres grups d’interès esperen de nosaltres que el valor econòmic que generem reverteixi en la creació de valor social, en generació de riquesa compartida. I no em refereixo al que molts podem qualificar d’acció social o filantròpica.\nSer una empresa responsable vol dir valorar i incorporar criteris ambientals, socials i de bon govern (ASG) en les decisions estratègiques, i integrar-los als tradicionals criteris financers de risc, liquiditat i rendibilitat per assumir-los com a vectors de funcionament del negoci.\nEls bancs, com a motors de l’economia, tenim la gran oportunitat de ser la palanca de canvi cap a aquest nou model. És sabuda la transformació que ha viscut el sector, també a Andorra, per assumir estàndards normatius encaminats a garantir la continuïtat de les entitats en termes reguladors, de liquiditat i de solvència. Ara hem de fer un pas endavant i apostar per un nou paradigma basat en la tangibilitat dels intangibles.\nL’ètica, el respecte a la salut, la protecció de l’entorn o la promoció del desenvolupament social i econòmic contribueixen a la robustesa i la sostenibilitat de les empreses, i a Crèdit Andorrà estem convençuts del pas que hem fet en aquesta direcció amb la firma dels Principis de Banca Responsable de les Nacions Unides i a ser, doncs, un dels més de 200 bancs de tot el món que assumeixen aquest moviment pel canvi, obrint el camí cap a un futur en què la comunitat bancària faci una contribució encara més directa a la societat i al planeta.\nHem estat pioners a l’hora d’introduir la responsabilitat social en el nostre model de gestió i tornem a ser-ho ara amb l’adhesió a un marc internacional que ens ha de permetre créixer incorporant els criteris ASG en totes les àrees de negoci, identificar el potencial del banc per generar un impacte més gran i aprofitar noves oportunitats en l’emergent economia del desenvolupament sostenible.\nCrèdit Andorrà vol ser part activa d’aquest canvi, amb la participació i la implicació d’accionistes, clients, empleats i el conjunt de la societat. Ser sostenibles ja no és una opció; forma part d’un futur que entre tots estem ajudant a construir.\n* Xavier Cornella Castel, Conseller executiu i director general de Crèdit Andorrà Financial Group


Un home d’uns 35 anys va ingressar a presó el 29 de juliol acusat d’estafar una desena de dones estrangeres aprofitant que acabaven d’arribar a Espanya. Els Mossos d’Esquadra el van detenir el 27 de juliol després de constatar que diverses dones havien estat víctimes d’una estafa, en què l’arrestat els demanava una compensació econòmica a canvi d’aconseguir els papers.\nL’estafador, que tenia “bona presència” i “grans habilitats comunicatives”, es guanyava la confiança de les víctimes després de conèixer-les a través d’apps de contactes, segons informen els Mossos. Fins ara la policia catalana ha localitzat 11 víctimes, totes elles amb un relat semblant. L’estafador buscava dones que acabessin d’arribar al país i que, per tant, es trobessin en situació irregular. En algunes ocasions es feia passar per policia o assegurava tenir contactes amb estrangeria per entabanar les víctimes, segons els Mossos.\nAgents de la policia de la Generalitat el van localitzar el 27 de juliol. Els Mossos havien establert un dispositiu de vigilància per enxampar-lo després de comprovar que sempre quedava amb les víctimes a prop de parades de metro del districte de Nou Barris. Aquell dia els Mossos el van trobar assegut en un banc amb una dona, que va marxar quan va detectar la presència policial. Ell es va identificar fent servir una identitat falsa, però els agents no van caure en l’engany i el van arrestar. L’estafador va passar a disposició judicial i, després de detectar que hi havia quatre ordres de recerca i captura contra ell per fets similars, va ingressar a presó.\nTal com detallen els Mossos, quan la víctima de l’estafador no queia en el “parany”, l’home l’arribava fins i tot a “assetjar amb amenaces”. Les dones que patien les estafes no solien denunciar els fets per por a una resposta administrativa que les “perjudiqués”, tenint en compte que estaven en situació irregular.\nL’arrestat també havia estafat diverses persones a qui havia llogat habitacions de pisos que no eren de la seva propietat, segons la policia catalana.\nEstafes Justícia Mossos d'Esquadra Nou Barris


James Roosevelt, Sr., Sara Delano Roosevelt\nRoosevelt guanyà les eleccions presidencials en quatre ocasions consecutives, causant un realineament polític anomenat el Sistema del Cinquè Partit. El seu ús agressiu del govern federal donà una nova empenta al Partit Demòcrata, creant una Coalició del New Deal que dominà la política nord-americana fins a la fi de la dècada de 1960. Juntament amb la seva esposa és un referent pel liberalisme americà. Els Conservadors van lluitar vehementment en contra, però Roosevelt aguantà fins que intentà lligar el Tribunal Suprem el 1937. Després, la nova coalició conservadora aconseguí acabar amb l'expansió del New Deal; i durant la guerra es cancel·laren programes d'ajut com el WPA o el Civilian Conservation Corps, argumentant que l'atur havia desaparegut.\nDesprés de 1938, Roosevelt promogué el rearmament i allunyà el país de l'aïllacionisme, mentre que el món es llançava cap a la Segona Guerra Mundial. Donà un suport actiu a Winston Churchill i a l'esforç militar britànic abans que l'atac a Pearl Harbor llancés els americans a la lluita. Durant la guerra, Roosevelt treballà braç a braç amb Harry Hopkins, donà un lideratge decisiu contra l'Alemanya nazi i convertí els Estats Units en el principal proveïdor d'armament i financer dels Aliats fins a la derrota d'Alemanya, Itàlia i Japó. Roosevelt liderà el país fins a esdevenir l'Arsenal de la Democràcia, fent que 16 milions d'americans ingressessin a les Forces Armades.\nAl front intern, el seu mandat va veure la vasta expansió de la indústria, l'assoliment de l'atur zero, la restauració de la prosperitat i l'obertura de noves oportunitats pels negres i les dones. Durant els seus mandats arribaren nous impostos que gravaren totes les classes, els controls de preus i el racionament, així com l'internament en camps de 120.000 japonesos als Estats Units, així com de milers d'americans d'origen italià i alemany. A mesura que els aliats aconseguien la victòria, Roosevelt jugà un paper crític en la creació del món de postguerra, particularment durant la Conferència de Ialta i la creació de les Nacions Unides.\nL'administració de Roosevelt redefiní el liberalisme americà i realineà el Partit Demòcrata basat en la seva coalició del New Dewal de sindicats: grangers; minories racials, ètniques i religioses; intel·lectuals; els estats del Sud, la maquinària de les grans ciutats, i el rescat dels pobres i els treballadors.\nÉs considerat un dels tres principals presidents dels Estats Units (juntament amb Lincoln i Washington.)\ninicis de la carrera política – secretari de la marina\nprimer mandat, 1933-1937\nsegon mandat, 1937-1941\nel tercer mandat 1941-1945\nquart mandat i mort, 1945


teatre-dansa - El Romea té 'aire de família'\nEl Romea té 'aire de família'\nPau Durà torna als escenaris de Barcelona per dirigir un clàssic contemporani francès\nParlant d''Un aire de família', el seu director, Pau Durà, i servidor acordem que si fos una comèdia nord-americana, el gos paralític que apareix durant la funció com un símbol molt potent de l'immobilisme, hauria patit la malaltia en escena i hauria provocat un gran aldarull. Però es tracta d'una obra d'Agnès Jaoui i Jean-Pierre Bacri, consumada parella de guionistes i realitzadors francesos, que gairebé van començar en això del setè art precisament amb el guió d'aquesta obra, dirigida per Cédric Klapisch.\nAquí, des de la primera escena, el gos mai no es belluga. Es troba en un racó del bar del Quim (Francesc Orella), germà gran d'una família de províncies amb mare abassegadora (Maige Gil) i no gaire futur per endavant. Tot passa durant una tarda-nit d'hivern, el dia de l'aniversari de l'Elisenda (Àgata Roca), l'esposa del Jordi (Ramon Madula), el germà mitjà i consentit. La petita, la Bet (Cristina Genebat), serà l'eixelebrada. O, com diu Durà, la nena, és a dir, la que no existeix. Al marge de tots trobarem en Tomàs (Jacob Torres), l'empleat del Quim, la mirada externa i qui més ens farà riure.\n"Ho he tractat amb un realisme absolut", ens avisa Durà, que va fer de Tomàs fa una dècada, en una versió d''Un aire de família' dirigida per Manel Dueso que es va poder veure al Romea. Va ser l'última obra de teatre en què va participar i ara li venia de gust descobrir-hi noves coses des del darrere. Per ell es tracta d'un clàssic i la compara amb Oncle Vània o Les tres germanes de Txékhov, per aquesta manca d'èpica, d'herois, de discursos, i abundància de personatges que pateixen per dintre i que volen fugir. Tanmateix, res no canviarà.\nDurant la funció passaran moltes coses, però Durà es pregunta si en aquesta família no passa sempre més o menys el mateix. "El que succeeix aquesta nit els canviarà? Crec que no", apunta Durà. "Per molt que vulguin bellugar-se del lloc, no poden, per culpa d'una sèrie de coses intocables, com l'educació que han rebut, que és una llosa que tenen a sobre", afegeix. No els recorda a 'Les tres germanes'?\nL'espectador, aspira Durà, hauria de convertir-se en un client del bar que tanca i que assisteix al que passa al seu voltant. El director ha intentat defensar tots els personatges, perquè el repelent del Jordi no ens caigui malament des de la primera rèplica o ens deixem encisar per la 'boja' de la Bet. Vol, fins i tot, que entenguem un dels personatges absents, l'Àngels, la dona del Quim. Per ara, ens quedem amb el gos. Pobre bèstia.


Montserrat Nebrera - Primàries | NacióMuntanya\n«La meva experiència em diu que el mandat constitucional és ambigu perquè, dut a les últimes conseqüències, esdevé una arma per a l’adversari»\nper Montserrat Nebrera , 13 de gener de 2021 a les 21:00 |\nTot i que s’allunya la possibilitat real que el dia 14 de febrer hi hagi eleccions al Parlament (alguns ja ho dèiem fa mesos), s’ha aixecat una certa polseguera entorn les notícies que ens arriben dels partits polítics i les llistes de candidats, on sobtadament apareixen persones que no hi formaven part o pertanyien a un altre deu minuts abans: Roldan i Parera navegant cap al PP al qual havien posat a caure d’un burro des de dues altres formacions polítiques, per cert, entre sí força incompatibles; Gallego desembarcant a Vox, tot i ser l’enemic que li "robava" vots mentre encara era al PP.\nAltres dues opcions intenten treure avantatge amb l’exposició mediàtica de dos candidats colats de rondó en posicions insospitades; totes dues pretenen doblegar l’independentisme que, s’albira, tornarà a tenir una majoria d’escons, però amb diferències: Illa deia, just el dia abans de saber-se, que ell no seria candidat amb una rotunditat inquietant per les derivades; Grau, sense abandonar la posició de periodista, podria formar part de la llista d’Illa, de la del PP o la de Ciutadans, perquè la seva guerra és la que uneix els tres partits, malgrat que aquest cop la ideològica hi passarà per sobre del braç de la pandèmia.\nPer descomptat que el "capo di tutti i capi" de cada formació política té tot el dret a decidir una llista que, per normativa, és tancada i bloquejada en una llei electoral espanyola que Catalunya ha de seguir al no haver estat capaç de fer el que la resta de comunitats, una de pròpia . Però també sabem que la Constitució exigeix que l’estructura i el funcionament dels partits siguin democràtics, tot i ser ben difícil determinar en què consisteix aquest mandat i menys encara com es controla i eventualment castiga al partit polític que no ho faci.\nLa meva experiència em diu que el mandat constitucional és ambigu perquè, dut a les últimes conseqüències, esdevé una arma per a l’adversari. Fins i tot les problemàtiques organitzacions assembleàries han pres algun cop decisions sospitosament sorprenents. D’altra banda, el grau de manipulació possible en una organització mitjançant compromissaris és tan gran com en general en la democràcia representativa de partits, instal·lada amb tendència paràsita en les assemblees legislatives; sabem finalment que la major part dels afiliats no vota i que la major part dels votants d’un partit no està afiliada.\nMassa coses per canviar, per reconsiderar. Mentrestant el candidat ministre ha arribat a Catalunya i qui els hi té més por és la gent del partit de Grau. Perquè el missatge va per a ells: una part de Catalunya torna a casa, a la casa socialista de la qual van marxar de franc, inútilment, potser pensaran, fa uns anys. Pel demès, la dinàmica de blocs continuarà, enter altres coses perquè el catalanisme polític no ha estat capaç de consolidar-se com a alternativa. El virus, que ho capgira tot, ha decidit que no és el moment.


Distreure els centrals per alliberar Messi\nQue l'argentí rebi en zones més decisives sembla el camí més segur per remuntar\nNATALIA ARROYO BARCELONA Actualitzada el 24/04/2012 00:00\n260x366 Distreure els centrals per alliberar Messi Distreure els centrals per alliberar Messi\nL'eliminatòria contra el Chelsea potser necessita més gestió emocional que solucions tàctiques. Refredat i madurat, el guió del partit viscut a Stamford Bridge dibuixa un escenari força favorable per a un Barça que haurà de concentrar esforços a repetir moltes de les coses que va fer bé a Londres.\nNo cal cremar-ho tot malgrat l'1-0. En condicions normals, si es juga un partit similar, el Barça tindrà ocasions per capgirar l'eliminatòria. Només cal que trobi el punt just de ritme sense sobreexcitar-se, el nivell adequat de passió que requereix tota remuntada, sense caure en la precipitació, l'enemic més gran del joc precís i delicat dels blaugranes.\nTot fa pensar que Di Matteo repetirà l'estratègia de la segona part: amb l'interrogant de si tornarà a confiar en la veterania de Drogba o si apostarà per l'agilitat de Fernando Torres en punta a la caça d'un contracop que mati l'eliminatòria, hem d'imaginar-nos un Chelsea totalment replegat en camp propi, amb Obi Mikel coordinant l'espès engranatge defensiu per aïllar Messi dels seus socis més fidels i allunyar-lo de l'àrea. L'aposta pel 4-3-3 amb dues bandes entregades a l'exercici de tapar passadissos interiors i interrompre la circulació de pilota del Barça sembla segura.\nA partir d'aquí, Guardiola ha de resoldre si li està bé repetir l'estil de l'anada i esperar, pacientment, que vagin caient les arribades a la porteria de Cech (creuant els dits perquè la pilota, aquest cop sí, entri), si creu que li convé enverinar una mica més la possessió per guanyar profunditat i multiplicar les ocasions de gol o si prioritza el control i la calma per evitar encaixar un gol i que l'equip, confós per una tàctica massa accelerada, es passi de revolucions.\nAlexis fixant els centrals\nEl principal maldecap de Guardiola és com atacar una doble línia de quatre i cinc jugadors davant de la frontal de l'àrea. Traduït a situacions concretes, el problema és construir camins que trobin Messi entre línies sense que l'argentí hagi de baixar i abandonar l'espai d'atac com va fer a l'anada. Una de les estratègies que més ha fet servir Guardiola per resoldre això és situar Alexis en punta per atraure l'atenció dels centrals i evitar que surtin al tall quan l'argentí els encari.\nEntretingut pel centre i en vertical, el següent pas serà generar factors de distracció oberts per confondre la defensa anglesa també en horitzontal, amb l'objectiu d'estirar les línies i obrir algun passadís per dins per a les incursions d'Iniesta, que segurament recuperarà el seu rol d'interior. L'estratègia de dos laterals de recorregut no va ser del tot efectiva a l'anada i això podria canviar l'aposta per donar espai només a Alves per la dreta i un extrem més pur com Pedro per l'esquerra, deixant la funció de lateral a Puyol.\nFer jugar Piqué, amb Mascherano de parella, pot ser decisiu per permetre a Busquets avançar posicions i iniciar abans la pressió per evitar les transicions blues .


Afrontar els discursos d'odi – Dialogal\nAfrontar els discursos d’odi\nLuz Martínez Ten. Pedagoga, especialista en igualtat i interculturalitat.\nEl reconeixement de la diversitat a les xarxes socials.\nÉs indiscutible que les noves tecnologies donen llibertat als i les adolescents. Llibertat de veure i escoltar el que vulguin, llibertat de dir el que pensen, llibertat d’experimentar i participar. I llibertat de relacionar-se amb persones que estan a quilòmetres de distància o que pertanyen a àmbits i cultures molt diferents. Internet augmenta la capacitat que tenen d’accedir a la informació i de relacionar-se ampliant els seus horitzons.\nPerò ¿són conscients de la responsabilitat que comporta aquesta llibertat? ¿Comprenen el que implica exposar-se a les xarxes? ¿Reflexionen sobre la imatge que volen projectar? ¿Estan preparats per construir una identitat segura que actuï en conseqüència amb valors ètics i responsables? ¿Són conscients del paper que tenen en la construcció d’un espai democràtic, lliure de discursos d’odi? ¿Saben defensar-se quan són atacats o intenten captar-los per radicalitzar-los?\nÉs important recordar que l’alumnat de secundària i batxillerat es troba en procés de definició de la identitat. Un cop acabada la infància, s’endinsen en un procés de diferenciació dels altres. Canvia el cos, però també canvia la capacitat de pensar, i aconsegueixen un grau d’abstracció que els permet generar un pensament independent, des del qual poden construir una personalitat en la qual encaixin els seus desitjos i aspiracions.\nÉs el moment de les grans preguntes metafísiques, totes elles encaminades a respondre ¿qui soc jo?, que equival a la construcció de la identitat que em farà una persona única i diferent, i que respondrà els interrogants sobre qui vull ser, quines coses considero importants, significatives i valuoses, quines són les meves idees, els meus valors, les meves creences…1 I és en aquest moment quan més vulnerables es troben davant de les crítiques, i quan estan més oberts a trobar un grup amb el qual identificar-se.\nEn la major part dels casos, les relacions que s’estableixen a través de la xarxa estan determinades pels contactes en la vida real. Així, els amics que es tenen en una xarxa social a aquestes edats acostumen a ser amics i coneguts de fora o, en alguns casos, amics d’amics, de manera que la xarxa s’utilitza com una extensió de les converses que han iniciat a l’institut per planificar el cap de setmana o per resoldre conflictes que s’han generat en una conversa cara a cara. Els i les adolescents utilitzen la xarxa com una modalitat més de comunicació per millorar la qualitat de les amistats, mentre que el temps d’interacció cara a cara amb els amics no disminueix ni augmenta.


per Cecília Pareta i Vilamitjana\nCrítica de l’obra de teatre Òscar, una maleta, dues maletes, tres maletes\nNo m’és fàcil, com a alumna que sóc de quart d’ESO de l’IES Montgrí, fer-vos arribar la meva crítica. Fins i tot diria que em resulta una mica complicat.\nD’entrada, tan sols veient el títol i el nom del protagonista, ja m’havia imaginat que Joan Pera ens regalaria grans dosis de somriures fruit del seu particular gust per la comicitat.I també imaginava que, com d’altres cops, Pera ignoraria el pobre apuntador, allà a sota amagat intentant seguir un guió paral·lel.\nPerò després de veure la funció i d’haver-me assegut davant de l’escenari i haver sentit com fa esclatar de riure el públic, puc assegurar que allò que fa vendre entrades és el propi Costabella, el personatge que interpreta Pera. Com sempre, s’acaba posant a la butxaca tot aquell que decideix anar al teatre Condal.\nEl propi fil conductor és esclau de les variacions que ell fa i desfà. Tanmateix, resulta interessant veure com els altres personatges pretenen retrobar el camí de sortida dels laberints que Pera construeix al llarg de l’obra. L’argument ens presenta un home influenciat per tot el que l’envolta: l’entorn i els altres personatges que l’acompanyen al llarg de l’espectacle. Tot el nucli dels problemes gira al seu voltant i, a poc a poc, el van sotmetent a confusions i enganys que marquen el futur dels altres. El joc que hi ha entre tres maletes pràcticament iguals i el seu contingut n’és el centre d’atenció. El fet que Pera les confongui i iniciï l’intercanvi amb els altres és per aconseguir-ne la del contingut més valuós. Una simple coincidència que s’acaba convertint en la sort o la desgràcia de cadascun.\nEn referència a l’escenografia, penso que busca ser massa detallista. Segurament observant l’escenari des de la darrera fila no hauríem estat capaços de valorar aquell petit element decoratiu del damunt de la tauleta… Una sala complexa sobre la qual Pera ironitza moltes vegades, fent-nos veure que per a una simple funció de teatre no cal tanta perfecció.\nCrec que utilitzen massa material i que podrien haver creat un escenari més simplificat i més útil, que també demostrés l’abundància de capital del senyor Costabella però sense tants mobles. La il·luminació i la música, en canvi, són adequats, i el fet de canviar-les en diversos punts de l’espectacle fa que t’ambientis fàcilment a cada situació. L’anunci que es va repetint sobre “Productes Costabella” i la saba de baobab fa divertir el públic i dóna un toc de gràcia a l’obra.\nLa interpretació d’Òscar, una maleta, dues maletes, tres maletes és bastant correcta. Pera, com a punt central, té una gran caracterització que ell mateix fonamenta des del principi en molta gesticulació i un to de veu apropiat. Per contra, pel que fa al personatge de Virgínia, la filla de Costabella, trobo que la seva expressió és inadequada, utilitza poca gesticulació i, a la vegada, exagerada. També parla amb un to de veu massa teatral, dóna èmfasi en punts de l’obra que no cal i en altres utilitza dos registres diferents mal combinats.\nEn conclusió: un espectacle entretingut que, en tot moment, troba el toc d’humor en la persona de Joan Pera. Opino que hauria d’estar destinada a públics que busquen poca complicació en l’argument i la rialla fàcil. I crec, doncs, que la combinació perfecta que captiva aquest estil d’audiència és una trama senzilla amb tocs d’humor planer, quotidià, proper. Amb aquesta combinació, l’espectador pacífic que té ganes de riure passarà una bona estona al teatre.\nCecília Pareta i Vilamitjana 1 posts 0 comments


Comença el PDTIB de Minibàsquet a la comarca de Palma\nAquest diumenge dia 22 d'octubre comença a Llucmajor el Programa de Detecció i Tecnificació de les Illes Balears (PDTIB) a la categoria de Minibàsquet (masculí i femení) a la comarca de Palma.\nL'objectiu és treballar aspectes tècnics de manera específica i realitzar un seguiment de les generacions infantils de 2004 i 2005 i la generació minibàsquet del 2006. La idea és poder realitzar aquest programa, d'octubre a abril durant la temporada 2017/2018.\nLes dates del PDTIB Minibàsquet de la comarca de Palma són:\n22 d'octubre, 5 i 26 de novembre, 3 de desembre, 14 de gener, 4 i 11 de febrer, 11 i 18 de març, 8, 15 i 22 d'abril.\nCom l'any passat Mallorca es dividirà en tres comarques on tindran una seu fixa Palma, Nord i Llevant. A Menorca i Eivissa serà comarca única però amb una seu itinerant. Pròximament publicarem les dates d'entrenament a la resta de comarques.\nLes sessions estan adreçades a millorar la tècnica i la tàctica individual dels jugadors i jugadores que tenen una predisposició important pel seu progrés en general. Comptarem amb els seleccionadors autonòmics i tècnics de la FBIB per treballar aquestes sessions. Desenvoluparem aspectes tàctics individuals que tenen a veure amb la línea que volem introduïr a les diferents seleccions autonòmiques, així més jugadors/es es beneficien d'aquesta feina extensiva.\nEs demanarà un pagament per garantir el compromís i la participació presencial ja que les places son limitades. Les quotes seran trimestrals o úniques i el preu serà en funció de la comarca.\nPer formalitzar la inscripció podeu imprimir el document que trobareu al final d'aquesta notícia i dur-ho emplenat per entregar a la primera sessió amb el justificant de pagament o escanejar-ho i enviar els dos documents (formulari i justificant de pagament) a pdtib@fbib-basket.com\nFull d'inscripció PDTIB [692 KB] [Descarregar]


Figures del futbol mundial es rendeixen a Messi - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesFigures del futbol mundial es rendeixen a Messi\nFigures del futbol mundial es rendeixen a Messi\nWWW.FCBARCELONA.CAT - 28/12/2015 | 00:00\nAndrea Pirlo i Frank Lampard elogien la figura del blaugrana després d’haver estat reconegut com a Millor Jugador de l’Any als Globe Soccer Awards 2015 Lampard: “Messi és el millor jugador, no només d’aquest any, sinó de cada any”\nMessi disputa una pilota amb Pirlo durant la final de la Champions a Berlín / MIGUEL RUIZ - FCB\nEl món del futbol ha tornat a reconèixer la qualitat de Leo Messi. A les portes de poder aconseguir la que seria la cinquena Pilota d’Or en el seu palmarès particular, el crac argentí, que ha assolit amb el FC Barcelona cinc dels sis títols en joc, firma un 2015 brillant sent guardonat com a Millor Jugador de l’Any als Globe Soccer Awards, un premi que recollia aquest diumenge a Dubai.\nEl FC Barcelona va acaparar la majoria dels premis a la cerimònia dels 6ens Globe Soccer Awards 2015. El Club i el ‘10’ blaugrana eren protagonistes de la cerimònia de lliurament d’aquests guardons, que ja s’han convertit en un clàssic del futbol mundial. D’aquesta manera, el Barça aconseguia un total de quatre premis: al Millor Club, al Millor President, al Millor Jugador de l’Any i al Club més Mediàtic. Andrea Pirlo i Frank Lampard, per la seva banda, van veure reconegudes les seves respectives carreres.\nPrecisament aquestes dues figures del món del futbol, que actualment juguen a la MLS, més concretament al New York City FC, han elogiat el ‘10’ blaugrana en declaracions als mitjans de comunicació del Club. Així, Frank Lampard destaca la “personalitat” i també la “humilitat” de Messi. “Jo vaig créixer amb Maradona, que és el meu jugador favorit, però per a mi Messi és el millor jugador, no només d’aquest any, sinó de cada any. M’encanta veure’l jugar”, explica el futbolista anglès.\nEn la mateixa línia, Lampard es mostra convençut que Messi “guanyarà la Pilota d’Or”. Tot i ressaltar el nivell d’altres jugadors com “Neymar Jr o Cristiano Ronaldo”, segons la seva opinió “Messi és el millor, sobretot per les seves individualitats i pel que aporta al Barça”. Per la seva banda, Andrea Pirlo coincideix amb Lampard pel que fa a les possibilitats de Messi d’aconseguir la Pilota d’Or el pròxim 11 de gener: “Aquest any ha guanyat la Champions, el Mundial de Clubs..., i penso que és el candidat número 1 per guanyar la Pilota d’Or”. “Messi és un gran jugador. Ho ha estat demostrant tot aquest temps i encara ho segueix fent. És un dels millors del món”, afegeix el jugador italià.\nLampard i Pirlo es desfan en elogis cap a Messi by fcbarcelona\nRepresentació blaugrana a l’onze ideal mundial\nÚltima sessió abans de jugar contra el Betis\nQuan i on es pot veure el Barça - Betis