L’EAP Sabadell Sud organitza caminades per a la gent gran que combinen exercici i cultura | InfoICS\n← El model d’atenció als pacients crítics de l’UCI del Trueta centra la 37a Reunió de la Societat Catalana de Medicina Intensiva\nL’ICS Camp de Tarragona homenatja els 77 treballadors que es van jubilar durant l’any 2015 →\nCaminada a l’ermita de Sant Vicenç de Verders, realitzada l’any 2015.\nL’Equip d’Atenció Primària Sabadell Sud organitza durant aquest any quatre caminades per fomentar l’activitat física entre la gent gran, que permeten descobrir l’entorn de la ciutat mentre es fa exercici. Les activitats s’emmarquen dins del Programa d’activitat física esports i salut (PAFES).\nLa primera sortida tindrà lloc el proper 10 de març pel terme municipal de Santa Perpètua de la Mogoda. Els participants visitaran els castells de Sant Taió i de la Mogoda i envoltaran el Parc Central de la localitat. El circuit és d’uns dotze quilòmetres, per terreny pla, majoritàriament rural. Està previst realitzar altres sortides els dies 14 d’abril, 12 de maig i 6 d’octubre per altres indrets, que encara s’han d’acabar de determinar.\nAquest és el segon any que es realitza aquest cicle de caminades culturals. Durant el 2015, els caminaires van poder visitar el santuari de la Mare de Déu de la Salut i la capella de Sant Nicolau (abril); l’església de Sant Julià d’Altura, el bosc de Can Deu i l’ermita de Sant Vicenç de Verders (maig); el castell de Can Feu de Sabadell i Castellarnau (juny), i l’ermita de Sant Pau de Riu-sec i la Universitat Autònoma de Barcelona a Bellaterra (octubre). Després de cada sortida, els professionals de l’equip van passar una enquesta d’avaluació a tots els participants, que van valorar molt positivament l’experiència.\nL’objectiu de les activitats és que les persones grans vegin que ocupar el temps de lleure fent activitat física és saludable no només físicament, sinó també psíquicament i culturalment.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb activitat física, caminades, Gerència Metropolitana Nord, PAFES. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


MISSIÓ DRAKAR | 9788418592515 | FEIJÓO, JACOBO\n/ MISSIÓ DRAKAR\nFEIJÓO, JACOBO ANIMALLIBRES Ref. 9788418592515 Veure altres productes de la mateixa col·lecció Veure altres obres de l'autor/a\nQui va descobrir realment Amèrica? A l’Agència Kronos sospiten que els vikings van ser els primers que van trepitjar el nou continent. Les sagues nòrdiques així ho suggereixen i els arqueòlegs de l’agència han trobat una pista soterrada. Hi ha rumors sobre un rei nòrdic que va amagar un tresor. La t...\nAncho: 150 cm Largo: 222 cm Pes: 250 gr\nISBN : 978-84-18592-51-5\nAutor/a : FEIJÓO, JACOBO\nIlustradores : RODRÍGUEZ, MARTÍN\nQui va descobrir realment Amèrica? A l’Agència Kronos sospiten que els vikings van ser els primers que van trepitjar el nou continent. Les sagues nòrdiques així ho suggereixen i els arqueòlegs de l’agència han trobat una pista soterrada. Hi ha rumors sobre un rei nòrdic que va amagar un tresor. La teva missió és aclarir el misteri! Però, compte, una errada i podries no tornar-hi!


Cursos i tallers. Fotografia d'Instagram - Ateneu Santcugatenc\nHorari: Dimescres de 20 a 21.30 h\nInici: 8 de maig\nFinal: 22 de maig\nCom funciona Instagram\nPerfil per al nostre negoci\nEl curs de fotografia per a instagram de l’Ateneu està dirigit a aquelles persones aficionades a la fotografia que, tot i que en sàpiguen o no, estan interessades a més per la fotografia a internet i, especialment, per la fotografia a Instagram.\nEns endinsarem a fons en l’aplicació, per saber quin tipus de fotografia es més adequada per al nostre negoci. Parlarem de diferents perfils d’Instagram (personals, feeds professionals, etc.) i els posarem en pràctica des del nostre cas personal.\nCal portar mòbil, la càmera de fotos és opcional.\nLukas Romero González\nGraduada en Imatge i especialitzada en fotoperiodisme, projectes fotogràfics, il·luminació per a cinema y Social media per a e-commerce. Actualment treballa a Mediapro i ho compagina amb projectes personals i docència.


Comprendre millor els nostres fills – CreixambTraça\n“L’Eva Ferran, fundadora de CreixambTraça , ens parla com comprendre millor els nostres fills aprenent com funciona el món infantil.“.\nEsdevenir pares i mares capaços d’entendre què viu i què sent en el seu interior el teu fill o quines son les seves necessitats vitals en cada etapa o període evolutiu, no és una tasca sempre senzilla. I sobretot perquè ningú no ens ha ensenyat a fer de pares.\nPensar que als infants, un cop caminen i ja comencen a entendre tot allò que els diem, els podem tractar com “adults en petit”, amb les mateixes exigències i esperant d’ells respostes immediates a les nostres demandes i tal i com ho esperem d’un adult, comporta un patiment innecessari tant per als grans com per als petits. Dels 0 a 6 anys, especialment, cal tenir cura de no demanar-los més enllà del què poden fer o respondre d’acord a la seva maduresa. Es tracta d’una etapa decisiva on assenten les bases de la seva estructura emocional interna i adquireixen les eines que els permet relacionar-se amb ells mateixos, amb els altres i amb l’entorn amb total confiança i seguretat. D’aquesta etapa depén el que l’infant esdevindrà en el futur.\nCada dia més, me n’adono que és molt important que els pares i les mares s’informin bé de quins procesos viu un infant durant el seu desenvolupament i tinguin vertaderes inquietuds d’entendre-ho i així puguin respectar els ritmes i les necessitats dels seus fills: físiques (permetre un bon desenvolupament motor, suficient moviment,), cognitives (facilitar el coneixement del món que els envolta), emocionals i afectives (que puguin ser ells mateixos, escoltats i compresos).\nQuan insistim a un nen que encara no ha fet 2 anys que no es posi tot el que troba a la boca però tot ha de passar per aquesta perquè està aprenent a relacionar-se amb els objectes i el món; Quan abans dels tres no parem de dir-li “no toquis” això o allò (quan no suposa un perill) en l’etapa de major expansió i necessitat d’explorar-ho tot; Quan fa una rebequeria i les nostres paraules són de rebuig i d’amenaça “deixa de plorar, els nens grans no ploren” “si no et portes bé m’enfadaré” perquè desconeixem que les rebequeries son necessàries per a la identificació del JO intern i son sinònimes d’autoafirmació i creixement; Quan davant una caiguda al parc deixem anar “Ja t’ho he dit mil vegades que cauries”, “si no passa res, vinga, no ploris” enlloc de validar el seu sentiment i comprende’l; Quan volem que comparteixi les seves joguines abans que tingui la maduresa suficient per a poder-ho fer; Quan pega els altres i el castiguem al “racó de pensar” perquè reflexioni sol quan el que necessita és que algú l’acompanyi i l’ensenyi a veure l’altre i les conseqüències de la seva acció; Quan ens costa posar límits perquè ens sentim culpables o tenim por al rebuig per part del nostre fill o quan no li expressem de forma clara quines són les nostres pròpies necessitats… Quan ens passen coses com aquestes és perquè ens cal conèixer millor com funciona un nen i practicar amb constància l’acció de posar-nos en el seu lloc.\nA fer de pares se n’aprèn a mesura que anem convivint amb infants. Cal que estem oberts a observar-los abans d’actuar per tal de no avançar-nos ni envair-los, i entendre quines emocions i sentiments hi ha darrere de cada conducta. I més encara, si estem disposats a observar-nos i adonar-nos de quins son els nostres “patrons de comportament” personals i de vegades massa automàtics amb els quals ens movem en el nostre dia a dia, amb el savi desig de polir i modificar aquells que no ens resultin eficaços en favor d’una relació empàtica i de confiança amorosa amb els nostres fills.\nConcretant una mica més, des del meu punt de vista, els aspectes que els pares i les mares poden incorporar a la seva vida i què faciliten una convivència millor són:\n-Desigs d’informar-se i despertar inquietuds per entendre a fons el desenvolupament infantil.\n-Practicar una actitud de “presència” vivint el aquí i el ara des de la mirada nova, la mirada del “no judici” (tal i com ens ho ensenyen els infants).\n– Tenir cura del llenguatge verbal i no verbal per tal que els missatges arribin des d’un llenguatge emocional positiu i que serveixni per a validar sempre les emocions de l’infant, mai per atacar la seva conducta.\n-Oberts i compromesos a aprendre i a crèixer juntament amb els seus fills.Amb ganes de treballar-se i d’entrenar-se per tal d’augmentar i millorar la intel·ligència emocional d’uns i altres, esdevenint pares models per als seus fills.\nCal remarcar si els pares ho practiquen amb ells mateixos ho poden fer extensible als seus fills i llavors sí que els poden acompanyar emocionalment.\nSi t’ha interessat aquest article et convido a que miris els cursos que oferim a creixambtraça (www.creixambtraça.com) perquè estan molt relacionats en aquesta línea de creixement i acompanyament de pares i fills.\nDirectora de creixambtraça\ncreixlafamilia 6 julio, 2015 10 julio, 2015 aprender a educar, crianza respetuosa, educación, educar sin gritos, emociones, infantil, limites, ni rabietas ni conflictos, sin amenazas, sin castigos, validar emociones\nSiguiente Entrada siguiente: ¿Por qué un Casal Diferente?


Hèctor Català, a per totes | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRIATLO » Hèctor Català, a per totes\nHèctor Català, a per totes\nEl triatleta de Serra acaba de ser bronze al Mundial i planifica la temporada pensant en els Jocs Paralímpics de Toquio 2020\n“Hem d’intentar assegurar-ho el més prompte possible”, assegura a Sense Limits Aventura\nHèctor Català té 30 anys i dues proves en el seu palmarès que recorda amb molta estima. Una, el Campionat d’Europa de triatló de 2016 a Lisboa. Va guanyar, però sobretot va suposar “la confirmació de què anàvem pel bon camí”, assegura. La segona carrera que l’ha marcat és de fa uns dies: Campionat del Món de Gold Coast (Austràlia), on va aconseguir el bronze en la seva categoria PTVI. Important, explica, “no sols pel resultat perquè fer una medalla al Mundial és molt important, sinó per com vam estar de prop dels que van guanyar”.\nEl bronze del Mundial\nEl més destacat del passat Mundial va ser el percentatge de pèrdua respecte als primers. Es va reduir molt. Ho explica Català, que sap de la importància d’estes dades: “Els primers sempre a cada prova ens portaven molt de temps i ara hem aconseguit acabar prop”. “És una pujada de rendiment molt alt”, assegura, i reconeix que hi ha “molt de treball al darrere”. “Encara no sabíem segur si els Jocs podrien ser una realitat o no, ara amb Jordi Jordà intentem fer-me més triatleta, millorar en la natació, en bici i en la carrera, i són dos anys fent les coses bé per pujar el nivell”, afirma amb l’orgull del qui veu que les coses funcionen.\nCatalà troba que un dels factors del salt endavant ha estat també el canvi de guia. Abans estava amb Luis Javier Castellanos. La separació va ser, segons explica el triatleta, de comú acord: “La decisió per dir-ho d’alguna forma la va prendre ell. En una concentració al mes de març ell em va dir que la diferència era cada volta és més gran i els sacrificis que havia de fer eren massa”. Vist que Català millorava, necessitava un guia que estirara d’ell. Ací va aparèixer Gustavo Rodríguez, campió d’Espanya de triatló de llarga distància en nombroses ocasions.\nAmb Gustavo, perfecte\n“Gustavo fa que pugam traure tot el meu nivell”, afirma el de Serra. “La veritat és que a nivell personal ha sigut un gran descobriment, perquè esportivament ja ho era”, afirma Català, que es congratula de la “connexió des del primer moment, perquè és una persona humil i molt treballadora”. El paratriatleta considera clau la presència de Rodríguez perquè tindre “una persona del seu nivell esportiu” fa que puga estar “tranquil sabent que el fre en tot cas seria jo”.\nEuropeu i Jocs\nA curt termini, aprofitant l’estat de forma que s’han trobat a Austràlia, viatjaran a Eivissa per disputar el Campionat d’Europa de duatló. Serà no només un test, sinó una millora d’equip: “Ens hem donat compte que tenim coses per millorar com a parella perquè la coordinació és fonamental”. A llarg termini, Catalá no nega l’objectiu: Els Jocs Paralímpic de Toquio 2020. “L’any que ve serà molt complicat perquè es durà a terme la classificació. Ja estem planificant i sabent on hem d’estar al 100%”, diu. Entre les cites clau, a finals d’agost, el Campionat del Món a Lausana, “i veure si la diferència amb els primers és menor”.\nOpcions d’anar als Jocs\nSón factibles una vegada vist el Mundial, però no podem confiar-nos. Hem d’intentar assegurar-ho el més prompte possible, fer-ho bé al Mundial i fer algunes proves de les Series Mundials. Ara mateix és tercer al rànquing mundial PTVI.\nHe anat perdent vista, no massa, però per a mi perdre un 1% és una barbaritat, però pareix que vaja frenant-se la cosa. No perd tant però tampoc no hi ha molt més que rascar. Control de metges i ja està que ja em coneixen.\nSánchez Mantecón, bronze europeu sub-23 | Sense Límits Aventura - […] Hèctor Català, a per totes […]


Un equip de científics que estudia el tipus més comú i agressiu de tumor cerebral en persones adultes ha descobert una nova manera d’analitzar les cèl·lules sanes i malaltes d’un mateix pacient. Això obre un camí a la creació de tractaments personalitzats pel glioblastoma multiforme, de què només un 25% d’afectats viu més d’un any i només un 5% més de cinc anys.\nEn un article a ‘Nature Communications’, els investigadors expliquen com han creat tot un nou tipus de recerca experimental que, en una prova amb deu pacients, ha descobert moltes coses sobre el desenvolupament del glioblastoma multiforme i fins i tot ha identificat dianes potencials per a tractaments individualitzats. A més, també podria ajudar a predir la resposta de cada pacient a medicaments emprats actualment per a altres malalties, cosa importantíssima tenint en compte que tenen una esperança de vida mitjana d’entre 12 i 18 mesos.\nGràcies a aquesta tècnica, s’han identificat canvis en la funció dels gens que tenen lloc en aquests tumors i que no suposen un canvi en el codi genètic. Combinant el treball al laboratori i l’anàlisi per ordinador, s’han identificat diferències moleculars significatives que podrien ajudar a desenvolupar tractaments orientats específicament a les cèl·lules tumorals. Això pot ser molt important ja que, a causa de la seva agressivitat, els glioblastomes multiforme s’estenen tan per la zona del cervell que els envolta que l’extracció quirúrgica resulta pràcticament impossible. A més, és extremadament resistent a la radioteràpia i a la quimioteràpia de manera que, fins i tot quan s’aconsegueix que remeti, és molt probable que torni. Per tot plegat, i malgrat els avenços de la medicina, el seu tractament no ha canviat durant les darreres dècades.\nAixò, és clar, podria canviar a partir d’ara, ja que gràcies a aquestes anàlisis es podrà conèixer les diferències entre els tumors de cada pacient o fins i tot dins el tumor d’un mateix pacient, canvis a nivell genètic que podrien ser una porta d’entrada per a la seva destrucció.


Un total de 25 entitats donaran a conèixer les seves activitats. Font: FCVS\nCartell de la 5a edició del TAST Social. Font: FCVS\nDurant l'1 de juny es faran diferents activitats participatives amb les entitats de Tarragona. Font: FCVS\nEl TAST Social (Trobada d’Associacions Socials del Tarragonès) celebrarà la seva 5a edició amb un programa farcit de novetats. La participació d’instituts de secundària de Tarragona, activitats i tallers organitzats per les entitats i un concurs a Twitter obert a la ciutadania seran els principals atractius d’una diada festiva i lúdica que omplirà la Plaça Corsini de moviment el dia 1 de juny.\nEn concret, els instituts de secundària de Tarragona que participaran en el TAST són l’Institut Pallaresos, l’Institut Antoni Martí i Franquès i el Col·legi Marenostrum. En aquest sentit, l’alumnat d’ESO dels centres educatius podran descobrir les activitats que les entitats del seu municipi realitzen i conèixer més a fons quina tasca duen a terme, així com el suport que els hi dona el voluntariat.\nPrincipalment, l’objectiu del TAST Social és mostrar a la ciutadania l’activitat que duen a terme les entitats de voluntariat del territori. En total, seran 25 les entitats que donaran a conèixer la seva tasca i la feina que fan de 10 a 20 h del vespre. Entre els tallers programats hi haurà actuacions de dansa, tallers de cal·ligrafia, activitats en salut mental, tallers de flors, tallers de punts de llibre amb roba reciclada i jocs lúdics.\nDiverses entitats com el Club Social La Muralla, l’APPC La Muntanyeta, Fundació Onada, La Tutela, Càritas Diocesana de Tarragona o Joventut Multicultural Musulmana participaran amb els seus tallers a la mostra d’entitats de voluntariat, que finalitzarà a les 18.30 h. Posteriorment, hi haurà la mostra de l’Associació ATMA i l’acte de lliurament dels premis del Concurs de Twitter.\nUn concurs de Twitter obert a tot Tarragona\nUna de les novetats de la 5a edició serà un concurs de Twitter obert a la ciutadania. L’acció tindrà l’objectiu de poder incloure la mirada de la gent sobre el TAST Social, a més de ser una oportunitat per fer de la jornada un dia participatiu i dinàmic. Les condicions per participar són les següents:\nSeguir el compte de @voluntaris_cat a Twitter\nFer una fotografia durant la jornada i penjar-la amb el hashtag #ElMeuTAST18 i un petit text\nEls premis que es comunicaran durant el tancament de la 5a edició es dividiran en tres categories: fotografia més creativa, més divertida i més repiulada. Les bases legals es podran consultar pròximament en el web de la FCVS, organitzadora de l'esdeveniment. Les bases estan disponibles per conèixer quina és la normativa legal del concurs.\nUna nova imatge gràfica del cartell\nLa imatge ha estat elaborada per l’Estudi de disseny creatiu de la Fundació Topromi i El Far, una il·lustració que té l’objectiu de mostrar l’empremta que deixen les persones que fan voluntariat com a element transformador i donant una visió totalment inclusiva.\nfires i festes, tarragonès, circ, música, Voluntariat Social, TAST social, arts escèniques i audiovisuals


El contracte d’agència i distribució internacional - ITC– ITC\nEl contracte d’agència i distribució internacional\nEl principal repte al què s’enfronta una empresa quan s’internacionalitza és la creació d’una xarxa comercial que passa, en primer lloc, per fer una bona selecció dels agents i/o distribuïdors i, en segon lloc, per saber negociar un bon contracte d’agència i/o distribució.\nEl proper 29 de novembre, l’Associació de Fabricants Exportadors d’Equips per a l’Hosteleria i Col•lectivitats (AFEHC) organitza un seminari sobre el contracte d’agència i distribució internacional que serà impartit per Cristina Danón, consultora sòcia de International Team Consulting- ITC- Experta amb més de 25 anys d’experiència en comerç internacional.\nEn el seminari es tractaran temàtiques com ara: diferències entre el contracte d’agència i el de distribució, errors comuns en els contractes d’agència, clàusules habituals en els contractes i principals motius de fracàs en la relació empresa/agent multicartera, entre d’altres.\nEstablir unes bones bases de negociació que redueixin al mínim les possibles problemàtiques que puguin sorgir, és la clau per assegurar que la col•laboració empresa/ agent sigui profitosa, efectiva i duradora per a ambdues parts.\nLloc: oficines d’AFEHC\nHora: 29/11/2013 de 11h00 a 13h00\nInscripció: contacti a Cristina Aymerich afehc@afehc.com o Núria Austrich naustrich@int-team.com


Hanting Express Tongling Shangcheng Tongling Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 24 allotjaments a Tongling.\nNo. 3 Huaihe Middle Road, Tongguanshan, Tongguanshan, Tongling, Xina, 255400 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Tongling, Hanting Express Tongling Shangcheng és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hanting Express Tongling Shangcheng asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nL'ambient de Hanting Express Tongling Shangcheng es reflexa en cada habitació. aire condicionat, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hanting Express Tongling Shangcheng és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Tongling.\nAllotjaments a Tongling


La CUP considera que els pressupostos d'Aragonès "consoliden les retallades" dels darrers anys La CUP considera que els pressupostos d'Aragonès "consoliden les retallades" dels darrers anys\nLa diputada Maria Sirvent afirma després de reunir-se amb el conseller d'Economia que els comptes són "continuistes i insuficients"\nLa CUP considera que els pressupostos que ha preparat el Govern per al 2020 “consoliden les retallades” dels darrers anys. Així ho ha dit la diputada cupaire al Parlament Maria Sirvent després de la reunió que la seva formació ha mantingut amb membres del Departament d’Economia aquest dimarts. La trobada ha durat tres hores i, segons la CUP, “a primer cop d’ull” no sembla que les seves propostes càpiguen als números que ha elaborat la conselleria que lidera Pere Aragonès. A l’espera del contingut exacte dels comptes, la CUP considera que són “continuistes i insuficients” i lamenta que no suposen “un canvi de tendència” als que el Govern va anunciar l’any passat.\n“Les xifres que ens ha donat el Govern no quadren, ens semblen tendencioses i propagandístiques”, ha a firmat Sirvent després d’una reunió que s’emmarca en la ronda de contactes que el Departament d’Economia mantindrà aquesta setmana amb els diversos grups parlamentaris, demà amb Catalunya-En Comú Podem.\nSirvent també ha alertat que, al seu parer, els augments de despesa que s’anuncien al projecte de pressupost “no semblen possibles si s’obeeixen els límits de dèficit i de despesa imposats per l’Estat, tal com ja va anunciar que faria el conseller”.\nPer tant, segons la CUP creu que l’executiu “no podrà sinó seguir amb les privatitzacions” i els seus pressupostos “no podran impedir la constant degradació de serveis públics”. Per això Sirvent ha reclamat “polítiques sobiranes” per “avançar nacional i socialment”, i ha rebutjat “polítiques antisocials” com la “Llei Aragonès” que “debiliten el control públic de les infraestructures”, així com la “capacitat” d’afrontar “un nou procés de ruptura amb l’Estat”.


Rubí celebra els 100 anys de ferrocarril pensant ja en el futur: trens cada 5 minuts i una segona estació a La Llana - 100 anys del tren a rubí - Rubí TV\nRubí celebra els 100 anys de ferrocarril pensant ja en el futur: trens cada 5 minuts i una segona estació a La Llana\nEl conseller de Territori i l'alcaldessa han batejat un comboi amb el nom de la ciutat\nRubí ha commemorat aquest diumenge a la tarda el centenari de l'arribada del tren a Rubí. Ha estat una festa amb activitats infantils per als més petits, com ara un trenet circular, música i alguns tallers, però sobretot ha estat una festa per recordar el passat del tren i el de la nostra ciutat, així com pensar ja en el futur del ferrocarril a Rubí.\nLa comitiva institucional ha estat encapçalada pel conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, que ha arribat a Rubí en tren, l'alcaldessa, Ana Maria Martínez, i el president de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, Ricard Font. En primer lloc han visitat l'exposició Cent anys de tren, que fins al gener podrà visitar-se a l'Antiga Estació i que inclou imatges de diversos arxius (veure notícia). Després, la comitiva s'ha traslladat al vestíbul superior de l'estació, on s'ha inaugurat l'exposició Centenari de l'arribada del ferrocarril. Joan Carles Salmerón, historiador i gran expert en la matèria, ha explicat als assistents les particularitats d'aquesta exposició, que també s'ha plasmat en un llibre commemoratiu que recull anècdotes i curiositats dels usuaris.\nFinalment, les vies han protagonitzat un altre dels moments més esperats de la jornada: el bateig d'un tren amb el nom de Rubí. Un tren de la sèrie 113 ja llueix el nom de la ciutat amb les imatges més representatives del municipi: el Bòdum, l'església de Sant Pere, el Castell i la nova Biblioteca. Finalment, s'ha pogut visitar un tren Brill, un dels primers automotors que va tenir la xarxa i que va ser retirat del servei l'any 1971.\n"Al llarg d'aquests cent anys, el tren ha fet circular el progrés, l'activitat econòmica i el coneixement, però també records, emocions i mil i una històries personals", ha manifestat l'alcaldessa, tot destacant el vincle emocional dels rubinencs i rubinenques amb el ferrocarril. Conscient de les demandes de la ciutat, el conseller Calvet ha anunciat que "posarem en servei quinze trens nous per tal que la freqüència de pas a Rubí sigui només de cinc minuts. Això vol dir que les aglomeracions que tenim ara les podrem portar millor". De la seva banda, el president d'FGC, Ricard Font, ha explicat que ja s'està treballant en un Pla de mobilitat del Vallès "que ens ha d'indicar en quin moment tindrem una segona estació de La Llana. Aquest és un repte conjunt que haurem de debatre tota la gent que pot ser beneficiària d'aquesta estació".\nEls actes commemoratius del centenari no acaben aquí. Fins al desembre hi ha previstes diverses xerrades, un cicle organitzat pel Centre d'Estudis Rubinencs i l'Ajuntament. Pots consultar el calendari aquí.\nRUBÉN CABÚS / Foto portada: Cesar Font\nSiguem serioses, ni que sigui per una vegada. Algun responsable pot donar una raó que convenci que allà a La Llana hi manca una estació? Primer hi ha d'haver quantitat d'habitants que faci entenedora aquesta suposada necessitat. Com ha passat a Sant Cugat!\nPodeu fer una notícia sobre l'estació de La Llana, plis? Almenys saber on pensen posar-la.\nSembla curiós, qui va vendre el sòl per fer habitatge públic a la Llave de Oro (Calvet) amb l'alcaldessa que no li va importar que es vengui (Martínez)... els dos de la maneta... hipòcrites\nFelicitats! Hauríeu de fer més celebracions com aquesta. A Rubí se'l hauria de coneixer per alguna cosa més que per la delinqüència i el gamberrisme. Feu ciutat. Feu país.\nTrenes cada 5 minutos? O cada 10... si no se aclaran ahora que hay menos trenes -retrasos en agosro de 4 minutos casi todos los dias- este sabado pasado a las 22h retraso de 3 minutos en st. Cugat etc etc, nos quieren hacer creer que habran trenes puntuales cada 5 minutos? Solo propaganda....\nLa 20a Fira del Joc i de l'Esport al Carrer omple la Rambla del Ferrocarril\nLa 20a Fira del Joc i de l'Esport al Carrer s'ha celebrat aquest dissabte aprofitant la b(…)\nEtiquetes: FGC, centenari, tren, ferrocarril


Benvinguda a la Fundació Esclerosi Múltiple\nLa Fundació Esclerosi Múltiple (FEM) és una entitat sense ànim de lucre que va néixer l’any 1989 a Barcelona i que treballa amb l’objectiu de millorar la qualitat de vida de les persones afectades per aquesta malaltia i destinar recursos a la recerca.\nPer realitzar aquesta tasca, la Fundació està implantada a tot Catalunya i disposa de serveis de neurorehabilitació a Barcelona, Reus i Lleida i d’atenció domiciliària a les comarques de Girona. A més, també ofereix serveis de formació, inserció laboral i servei d’acollida a les persones que acaben de ser diagnosticades. La creació del Centre Especial de Treball, el FEM-CET, permet que moltes persones amb EM es puguin integrar laboralment i els facilita una vida el més normalitzada possible.\nAquesta tasca no seria possible sense l’ajuda dels socis, institucions, empreses, professionals i voluntaris. A tots ells, moltes gràcies.\nLa Fundació Esclerosi Múltiple té com a missió millorar la qualitat de vida de les persones amb EM


La Quaresma ja perd les cames | Diari de Tarragona\nLa Quaresma ja perd les cames\nUn miler d´infants de 29 centres educatius de la ciutat van presenciar ahir la serra de la primera de les set cames de la Vella Quaresma a la plaça de les Peixateries Velles amb l´espectacle de Xavier Picarols\n12 de Febrero de 2016 - 18:09 hs\nUn dels moments de la serra de la primera cama de la Vella Quaresma, aquest divendres. Foto: Alba Mariné\nNombrosos grapats de nens i nenes –exactament 1.730– de 29 centres escolars i llars d’infants de la ciutat han rebut aquest divendres la primera pèrdua de la Vella Quaresma. La primera de les seves set cames ha estat serrada, finalment. Els infants, moments previs a l’esdeveniment, no han pogut aguantar les ganes de fer sarau i de riure amb l’espectacle de Xavi Picarols, més conegut com el Carni, el gran personatge del Carnaval. «La festa no ha acabat encara!», va sentenciar en Carni per encetar la funció.\nEntre cançons i gresca, els infants i en Carni han cercat la millor serra per tallar el peu de la Vella Quaresma. Com que no ho han aconseguit, han sol·licitat l’ajuda de l’alcalde de Reus, Carles Pellicer, la del president de la Federació Reusenca d’Associacions de Carnaval, Pere Turellols, i la de l’autora de la imatge de la VellaQuaresma d’enguany, Mercè Galí.\nTots tres han aparegut a escena amb una escala i un xerrac. Llargs intents fallits i una animada interacció amb el públic han fet del moment pletòric de la pèrdua d’una cama un seguit de crits, il·lusió i somriures.\nLa primera de les set cames\nAl bell ell mig de la plaça de les Peixateries Velles, l’escenari coronat per la Vella Quaresma, lluïa un gran aparador: el del primer adéu quaresmal. I ha arribat el moment. «Només en tallarem una de cama», ha anunciat en Carni. La resposta del públic i, fins i tot dels pares era de lament. Volien tallar totes les cames en un sol dia? I així ha estat, la Vella Quaresma s'ha acomiadat d’una de les seves cames. Al ritme de «Serra la vella, un plat d’escudella, serra la velló, un plat d’escudelló» els nens i nenes han gaudit del gran moment, el qual s’anirà repetint un cop a la setmana fins al 18 de març. El compte enrere acabarà el 23 del mateix mes, el dimecres de Setmana Santa, on a partir de les 12 hores, la Vella Quaresma es deslliurarà de la totalitat de les seves cames. Des de la Regidoria de Cultura i Joventut i la Regidoria d’Ensenyament i Política Lingüística es reprèn aquest acte tradicional.


Esports avisa del tancament d’alguns carrers degut a la celebració de la Costa Blanca Bike Race - Altea al Dia\naccess_time19 January, 2020\nEsports avisa del tancament d’alguns carrers degut a la celebració de la Costa Blanca Bike Race\nEl regidor d’esports, Pere Barber, anunciava el passat dimecres que Altea seria seu d’una de les etapes que formen la Costa Blanca Bike Race, que es celebrarà els dies 1, 2 i 3 de febrer a tota la comarca.\nAra, des de l’àrea d’esports han volgut avisar a tota la ciutadania, especialment als qui més afecta el recorregut de la prova, que per motius de seguretat alguns carrers es mantindran tancats des de les 9h del matí del divendres 1 de febrer i fins que finalitze la prova, aproximadament sobre les 14h del mateix dia.\nEl regidor a recordat que el recorregut de la prova serà el següent: eixida des de la Plaça de l’Església, Carrer Major, Carrer Salamanca, Carrer Fondo, Carrer Empedrat, Camí Vell d’Alacant, Costera dels Nassos i Avinguda del Port.\nEn la reunió mantinguda entre el regidor d’Esports, Pere Barber i el de Policia i Trànsit, Vicent Ripoll, amb la Policia Local i els responsables de l’empresa organitzadora s’ha acordat tallar al trànsit els següents carrers: Carrer Sol, Plaça de l’Església i accessos pels carrers Sant Josep i Sant Miquel. Per facilitar la eixida de vehicles del veïnat hi haurà voluntaris i Policia Local per tot el recorregut.\nTag: Deportes Pere Barber Vicent Ripoll\nPrevious post: La Costa Blanca Bike Race arriba a Altea\nNext post: ‘Altea, mar de cultures’ protagonitza l’oferta turística del municipi a Fitur


gener | 2006 | Muntanya.net | Pàgina 2\nUn sender a l’Àfrica\nPublicat el 16 gener 2006 per muntanya\nLlegeixo al butlletí de la Fedme que per fi s’ha culminat el marcatge del primer sender de tot el continent Africà. Desprès de deu anys de gestions s’ha fet realitat un sender intercontinental que uneix Europa i l’Àfrica per l’estret … Continua llegint →\nComentaris tancats a Un sender a l’Àfrica\nPublicat el 14 gener 2006 per muntanya\nEn alguns posts anteriors m’he queixat de la poca o nul·la atenció que els mitjans de comunicació generalistes, especialment els diaris, dediquen a la muntanya i a l’excursionisme. Malauradament quan en parlen sovint només es per donar notícia d’accidents o … Continua llegint →\nComentaris tancats a Presència\nPublicat el 13 gener 2006 per muntanya\nEl Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya, al capdavant del qual hi ha l’ínclita i Honorable Consellera Montserrat Tura acaba de publicar un tríptic que du com a títol “Consells davant les nevades. La informació és protecció”. És un … Continua llegint →\nPublicat el 11 gener 2006 per muntanya\nM’assabento sorprès d’una noticia inesperada. El grup editorial Niveales acaba de comprar la capçalera de les revistes Vertical i Alpirando a Glènat. Encara que els webs de les respectives editorials no ho reflecteixen, el fet està confirmat i contrastat. Amb … Continua llegint →\nComentaris tancats a Revolució francesa\nApunt en la mort d’Heinrich Harrer\nPublicat el 10 gener 2006 per muntanya\nLlegeixo en els diaris de diumenge un breu que informa de la mort de l’alpinista Heinrich Harrer el 7 de gener, a Àustria, als 93 anys. Les informacions es centren majoritàriament en la seva faceta de conseller del Dalai Lama, … Continua llegint →\nPublicat el 9 gener 2006 per muntanya\nFulleixo un llibre que s’acaba de publicar. Amb el nom de Les Fonts que tenim el Grup de Defensa del Ter ha fet un extens recull de les fonts de l’Osona i el Lluçanes. Una introducció completa i una fitxa … Continua llegint →\nAlt Urgell II\nPublicat el 8 gener 2006 per muntanya\nEntre el Port del Cantó i el massís del Boumort s’estén tot un territori que fa molt temps que em cridava l’atenció. Finalment aquest final d’any hi he pogut anar. L’objectiu era assolir el cim de Les Piques, seguint una … Continua llegint →\nAlt Urgell I\nPublicat el 7 gener 2006 per muntanya\nLes serres, valls i muntanyes de l’Alt Urgell em tenen fascinat. No per la seva altivesa o dificultat. No, m’atrau la seva solitud, el silenci de tota la comarca, la vastedat de les seves dimensions, les restes humanes d’un passat … Continua llegint →\nCaminant pel Montsià\nPublicat el 6 gener 2006 per muntanya\nL’altre dia discutia amb un amic que creia que Catalunya s’acaba a l’Ebre. Em va costar convèncer-lo que més enllà de l’Ebre encara hi ha vida, és a dir, encara resta un bocinet de Catalunya. Pel que veig aquesta confusió … Continua llegint →\nNaixement a muntanya\nPublicat el 5 gener 2006 per muntanya\nRemenant aquests dies de Nadal entre els paperots que tinc a la carpeta de mals endreços trobo un breu retallat d’un diari francès del passat estiu. Dona noticia que el 16 de juliol de 2005, a les 3 de la … Continua llegint →\nComentaris tancats a Naixement a muntanya


Aragonès es tanca a negociar el futur del català amb "el nacionalisme espanyol" i manté PPC, Cs i Vox al marge - Regió7\nEl president considera que arribar a un consens seria "posar-se l'enemic a casa"\nLa Bisbal d'Empordà | 06·12·21 | 16:20 | Actualitzat a les 16:20\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, durant la visita al museu Terracota de la Bisbal d'Empordà aquest dilluns Gerard Vilà\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, es nega a negociar el futur del català amb "el nacionalisme espanyol". Aragonès tanca així la porta a parlar d'aquest tema amb PP, Ciutadans i Vox, tal com li reclamava el líder del PSC, Salvador Illa. "Per defensar la llengua catalana a les escoles ho volem fer amb aquells que s'hi han implicat al llarg dels anys", ha assenyalat el president que considera que pactar amb aquests tres partits seria "posar-se l'enemic a casa".\nEl cap de l'executiu també ha reivindicat la feina que estan fent d'acompanyament a les escoles i "al costat" de la comunitat educativa. "Ara mateix no és el moment de fer cap pas enrere. Al contrari, els hem de fer endavant", ha assenyalat.\nAragonès considera que no es pot pactar el futur de l'escola catalana amb aquells que "la porten als tribunals". "Mai podrem fer-ho amb qui nega sistemàticament la realitat del nostre país. Que ningú esperi que el Govern de Catalunya vagi de la mà de Vox o del nacionalisme espanyol més extrem", ha advertit. El cap de l'executiu català espera poder treballar "des del consens" amb les formacions polítiques que sempre s'han mostrat favorable al model d'escola catalana.\nUna escola a qui Aragonès diu que li estan fent "tot l'acompanyament necessari i imprescindible", ja que "és al Govern a qui li pertoca fer-ho". El president ha assegurat que "cal seguir treballant" i demana que es vegi el català com una "llengua d'oportunitats i una eina de cohesió social". "Seguirem tirant endavant el model lingüístic de les escoles catalanes a través d'aquest pla pilot que inclou més de 200 escoles que ja s'ha començat a implementar", ha reblat.\nDefensa la majoria dels pressupostos\nAragonès també ha respost el líder del PSC, Salvador Illa, que carregava contra els Comuns per haver "falcat" el Govern en la tramitació dels pressupostos. Aragonès ha defensat i reivindicat la majoria que va aconseguir per l'aprovació dels comptes públics i assenyala que el model de l'executiu català "és el guanyador".\n"En la investidura com a president vaig tenir un dels màxims suports pel que fa a vots a favor en les darreres dècades i ara tenim uns pressupostos orientats clarament a la recuperació econòmica i social que representen un pas endavant imprescindible", ha remarcat el president. Aragonès ha reconegut que l'oposició té "tot el dret" de criticar l'aposta del Govern i diu que es tracta de "dos projectes diferents i el nostre és el que s'implementarà".\nPere Aragonès ha fet aquestes declaracions en una visita a la Bisbal d'Empordà, on ha signat el llibre d'honor a l'Ajuntament. Posteriorment, ha visitat el museu Terracota de ceràmica i ha passejat per les botigues del carrer l'Aigüeta, que venen productes d'aquest material.


Els Xiquets de Cambrils celebraran el 25è aniversari de la fundació i el 5è de la refundació - Revista Cambrils\nPublicat el Divendres, 3 d'agost de 2018 11:05h\nFoto de grup dels Xiquets de Cambrils per la diada castellera de Sant Pere, el passat 1 de juliol | Lluís Rovira i Barenys\nEls Xiquets de Cambrils celebren aquest any el 25è aniversari de la fundació i el 5è aniversari de la seva refundació. En motiu d'aquesta efemèride han organitzat una sèrie d'actes pel diumenge 26 d'agost. En primer lloc, celebraran un assaig especial a les 12.30 hores a la plaça de la Vila per tal de preparar la diada de la Festa Major de la Mare de Déu del Camí. Un cop finalitzat, a les 13.30 hores, haurà un vermut electrònic al bar La Riera situat al passeig Albert. A continuació, a les 14 hores, organitzaran un dinar per celebrar l'aniversari. Després, a les 16 hores, haurà un lliurament d'obsequis per tots els caps de colla i presidents que ha tingut la colla. Finalment, a partir de les 17 hores, hauran jocs per la canalla i per adults acompanyats de música.\nUn dinar obert a tots els castellers i ex-castellers\nL'acte central de la jornada serà el dinar commemoratiu de l'aniversari. Des dels Xiquets de Cambrils s'ha volgut remarcar que és un dinar obert a totes les persones que tenen o han tingut alguna relació amb la colla, tant a l'antiga etapa com des de la refundació. En aquest sentit volen posar en valor el fet que totes les persones que han format part de la colla es retrobin i tornin a la colla per un dia.\nEls tiquets pel dinar es poden adquirir des de l'1 d'agost als següents establiments: Perruqueria Camí (Av. Independència, 3), Centre Cultural (Carrer Sant Plàcid, 18-20 i en horari d'assaig: dimecres de les 20.30 a les 22 hores i divendres de les 22 a les 00 hores) i Merceria Llenceria Borràs (Carrer Roger de Llúria, 23). El preu del tiquet és de 6 euros.


enthousiasmos: 13. Relat col.laboratiu\nPublicat per Neus a 5:58\nMar Company 24 de gener de 2011 a les 11:08\nMarc obrí els ulls i com cada dematí es dirigí cap al bany,es rentà la cara, i encengué l'aigua de la dutxa. Però una cosa extranya estava passant, no es reconeixia,la persona reflectida en el mirall no era ell! Era un monstre,be monstre monstre no és la paraula exacta. Li podria posar el nom d'home hortalitza. La seva cara era una gran patata gegant, els seus ulls pèsols, les seves orelles mandarines, i les seves mans pastanagues! Què estava passant?\nyolandams_93 24 de gener de 2011 a les 12:02\nEra ell, però dins el cos d'una extranya criatura... Però per què? Per què ell? I per què aquella cosa?\nDecidí trucar a la Maria, la seva al·lota. La típica persona que cau bé a tothom, és simpàtica i divertida, però al mateix temps és la noia més gelosa de tota la terra.\nMaria en sentir la notícia no ho podia creure.\nNúria 24 de gener de 2011 a les 12:30\nUna vegada penjat el telèfon, na María tota preocupada va anar a casa de'n Marc.\nMaría (horroritada per la imatge) : Que t'ha passat?? Et fa mal?? Per què plores?\nMarc : Tinc por, la meva cara... on és? No em deixis sol, estic molt assustat María!!\nMaría : tranquil, calma't, no et deixaré sol, estic aquí, devora tú...\nMarc : però soc horriblee!!!\nMaría : A mi no m'importa ,ara, això...\nToni Miquel 25 de gener de 2011 a les 7:20\nEl pobre Marc, no sabia que li estava passant ni que fer, com tampoc ho sabia la Maria. El desolat jove va recloures a casa seva per evitar que el vessin en aquell estat tan deplorable. La Maria anava cada dia a veure'l i passava llargues estones amb ell. La noia actuava com si no li importés gens que el seu al·lot pogués ser assasinat brutalment en qualsevol restaurant o segrestat a una verduleria. Pero en realitat si que li importava. Aquella situació no podia agradarli a ningú. No podíen fer res més que ocultar-se a la casa del jove. Els dies acabaren per fer-se monótoms, repetitius, avorrits... Ell no volia sortir al carrer, li feia por i va començar a tenir uns bruscos canvis d'humor que el feien difícil de suportar. En aquesta situació, ella ja no tenia ganes de seguir amagant-se per no fer res i suportar al que quedava del que havia estat el seu gran amor. Així cada vegada les visites van anar acursant-se i el carácter de Marc va anar empitjorant per culpa e la clausura fins al punt de que la Maria va començar a deixar d'anar a veure'l durant dies i dies per poder fer les coses que solía fer amb el Marc, pero que ja no podía fer. Aquests dies en que la María gaudía tant de la llibertat de poder fer el que li agradava, a Marc se li feien eterns. Passava nits sense dormir, dies sense menjar, tansols sentia ira i solitut. El Marc que tots coneixíen va anar dessapareguent baix l'anyorança de la persona estimada i la por que sentia a no tornar a sortir al carrer. En canvi La Maria va anar deixant caure en l'oblit al pobre Marc amb el que ja no tenia afinitats perque realment ja no era el mateix.\nAnònim 26 de gener de 2011 a les 8:33\nEls dies passaven, còpies uns dels altres, i Marc ja no sabia què fer ni què pensar. Es despertava cada dia amb l'esperança que tot hagués tornat a la normalitat, i que aquella estranya experiència no fos res més que un horrible malson, però això mai passava, i el record de la Maria no feia altra cosa sinó empitjorar la situació.\nEll no esperava que ella tornés, fins i tot es preguntava si la tornaria a veure una altra vegada, o si no li quedarien res més que els seus records, la única cosa que tenia en aquells moments per reconstuir la seva nova vida, si es podia dir així.\nPer la seva banda, la Maria enyorava el Marc, però no el volia veure, no podia. La persona que ella havia estimat ja no hi era, i per molt que es sentís culpable i egoïsta, i més d'un cop hagués notat l'impuls de tornar correns a veure'l i dir-li quantíssim ho sentia, totes aquelles coses no canviarien res. El Marc tal com era abans se n'havia anat i ningú no sabia ben bé on...\nLlorenç Perelló 26 de gener de 2011 a les 14:29\nLlorenç Perelló 26 de gener de 2011 a les 14:33\nSeguiren passant els segons a la vida d'en Marc "verdureta" (era així com l'anomenava na Maria carinyosament quan encara l'anava a veure) i aquests segons es convertiren en minuts i els minuts en hores i aqueixes darreres en dies, fins que un dematí en aixecar-se, després d'haver somniat que es casava amb na Maria, va decidir que sortiria de casa seva i posaria el seu cas en mans de la ciència.\nAixí que, dit i fet. Es va aixecar i, com cada dia, es va arreglar el seu particular cos i es va citar un parell d'amics pes explicar-los la feta ja que per ells en Marc havia desaparegut durant tot aquest temps. Els seus companys tengueren una reacció semblant a la de na Maria al començament, la de comprensió i sorpresa. D'aquesta manera decidiren acompanyar a en "Verdureta" al nou Hospital de Son Espases a veure el director del centre, Lluis Carretero, expert en mutacions genètiques.\ncata m 27 de gener de 2011 a les 12:29\nUn cop dins la consulta del director Carretero, aquest, que era un bon amic de la família, va actuar com si es tractàs d'un grip o d'unes angines i damanà amb molta normalitat als amics que esperassin al Marc a casa.\nDesprés agafà al Marc i li va explicar que tot el que estava a punt de veure era confidencial. En Marc s'estava asustant perqué no entenia res i, seguint per aquells passadissos de l'hospital al Carretero, van arribar a una porta blindada. El metge la va obrir i li diguè al Marc :\n-mira, això és el què està passant a Mallorca desde fa uns mesos. Ningú sap res d'aquesta barbaritat, només els especialistes que treballen aquí, ni tan sols les famílies d'aquesta gent saben el que els ha ocorregut al seu cos, i pensen que han desaparegut. De manera què, gràcies per venir Marc i sentint-ho molt t'has de quedar aquí fins que haguem estudiat la manera de tornar-vos a la vida vostra d'abans. Per favor, passa... a partir de demà començarem a fer-te les proves. No t'asustis, en uns quants mesoss tot haurà tornat al seu lloc.-\nPum!, es tancà la porta i de sobte entrà en una dimensió on tot allò pareixia una presó o un experiment fruit d'un mal somni. !!!!\nIrene Verdejo Álvarez 27 de gener de 2011 a les 13:17\nEra increíble!, no era l'únic. Aquell lloc estava ple de persones "verdureta". Però el pobre Marc no estava disposat a xerrar amb la gent i que tornés a passar el mateix que amb la Maria, però aquelles persones eren diferents, els hi passava el mateix que a ell, alomillor podria trobar la manera de defogar-se.\nEn aquell moment de tant de menjar-se el cap va sentir una dolça veu: "Hola, em dic Amàlia i tu?". En girar-se va veure una gran carabassa, però per l'aspecte de les seves mans i el seu aspecte, es podria dir que era una al.lota d'uns divuit anys. No volia contestar-li i en aquell moment ella l'agafà de la mà i digué: "No tenguis por, t'acabaràs acostumant. Vine et vull mostrar una cosa..."\nveroo.7 27 de gener de 2011 a les 13:43\nveroo.7 27 de gener de 2011 a les 13:44\nI li va dur a una sala petita on estaven reunits un parell de joves jugant a cartes... Cares d'hortalisses i verdures.\nLlavors Amàlia li va dedicar un somriure "Sé perfectament com et sents, però lo que te volia mostrar és això."\nLi va mostrar una foto impressa on hi havia nins d'uns 6 o 7 anys. Ella va mirar la seva cara desconcertada i li va assenyalar un nin la dreta per sa par d'abaix: "no saps qui és..? Idò així retrà, si ja no te'n recordes... Aquest ets tu i aquesta (assenyalant una nina en direcció contrària i dibuixant una cara trsita que volia dissimular) som jo... N'Amàlia, recordes?"\nEra impossible! Van anar junts a s'escola. De cop i volta molts de records li van venir al cap. L'olor que feia el pati on jugaven sempre, el soroll d'aquella odiosa campana que donava entrada a ses classes, les pintures i els murals de parts del cos penjats a les parets.\n"Amàlia..." va suspirar en Marc. "Com pot ser? Si no vaig sebre res de tu des de..."\n"Vaig començar a tenir aquest problema molt més abans que tothom i feien ses investigacions amb jo... Però, jo sí que he sabut de tu... I... " (se li queien llàgrimes, bé, llàgrimes no... més bé eren com pepites blanques i petites que descendien a tota velocitat)"Jo sí que he sabut de tu Marc, tot... Perquè fa temps ja que... M'agradas i..."\nI li va besar en aquell extrem de sa sala on el llum pareixi desapareixer. Marc la va agafar de les mans tallant l'emoció del moment, se sentia culpable d'haver acceptat besar-la. Què pènsaria na Maria? Ell es sentia tan sol, i ara, del no-res, es trobava completament i absolutament perdut.\nMªCarmen 28 de gener de 2011 a les 7:14\nAmàlia, jo no sé com explicar-te això ... Des de que desaparegueres no he tornat a sabre res de tu i he refet la meva vida com ja veig q saps amb na Maria, però ara les coses amb ella no van bé des de que he començat a tenir aquest problema no hem pogut gaudir de les coses que a nosaltres ens agradaria fer, ni sortir, ni anar al cinema, ni anar a sopar ... en fi ella s'ha cansat de mi.\nI ara que arribo aquí em trobo en aquesta situació tan estranya, sense saber molt bé el que ens passa ien realitat no se perquè he tingut aquesta reacció cap a tu en veure que fa temps q t'agradava però crec que esteim confonent les coses...\nNo se molt bé el que necessito a la meva vida tansols voldria pensar que això és un simple malson i que en algun moment em despertarè amb la meva vida d'abans.\nxisca 28 de gener de 2011 a les 10:58\nPassaren els mesos i pareixia que el procés de "canvi de verdureta a home" anava millorant. Així que en Marc tenia l'esperança de retrobar-se amb na Maria molt prest.\nL'amistat amb n'Amàlia no era la mateixa des\nd'aquell dia. Estaven molt distants. Però un dia en Marc va anar a arreglar les coses i seguiren sent amics.\nUnes setmanes més tard l'expert en mutacions,Lluís Carretero, els va donar la noticia més esperada: PODIEN TORNAR A SER HUMANS!!!\nAmb aquesta noticia,en Marc va pensar que na Maria el podria tornar a estimar com abans.\nAquesta noticia va arribar també a les orelles de na Maria i va reflexionar sobre el que li havia fet i va pensar en anar-lo a veure i demanar-li perdó.\nEn Marc s'al·legrà cuan la va veure i ràpidament la va abraçar.Varen estar tot el dia junts ; però a la matinada següent era el dia que esperava, el dia del seu canvi.\nL'operació va ser una gran èxit i tots varen tornar a la normalitat.\nEn Marc i na Maria tornaren a començar la relació de nou.\nNeus 2 de febrer de 2011 a les 11:42\nPotser l'amor ja no dona més de si, com que us ha agradat tant, anire penjant nous poemes antics, sobre altres temes. Aprofitarem per continuar investigant quins lligams tenim amb Grècia\nNúria 5 de febrer de 2011 a les 6:41\nla imatge que jo deia l'altre dia del surrealisme es aquesta : http://es.wikipedia.org/wiki/Archivo:Arcimboldovertemnus.jpeg\nAnònim 15 de desembre de 2012 a les 4:10\nNeus, Rafel dice que le disculpes, pero es que el ordenador no le deja subir su trozo. Así que me la ha pasado y la subo de su parte.\nNi en les emboscades traidores et dobleguis\ndonç la mort sols vendrà quan les parques ho filin (Rafel de Alejandría)\nAnònim 15 de desembre de 2012 a les 4:24\nY esta es mi parte:\nNi temis mostrar el teu cor a qui t'admira\ndonç tots sabem que cada rosa té la seva espina,\nperò amargar-se dins la pròpia esència\nes com renunciar a la vida per por a una besada\nd'aquell que t'estima\nMariona Elmahtout 15 de desembre de 2012 a les 5:25\nja que tal besada ,\net podria retornar a la vida\nEleutheria13 16 de desembre de 2012 a les 2:35\nLluita pel que vols, no et rendeixis\ni no et penediràs quan ho acompleixis.\nJaume López Sebastià 16 de desembre de 2012 a les 11:01\nagenollar-se és el camí més fàcil,\nperò estàs disposat a raspar-te els genolls?\nEleutheria13 16 de desembre de 2012 a les 13:56\nFragment de n'Àngela:\nTambé hi ha una altra via\nperò és més difícil seguir-la.\nÉs la de la valentia,\nnomés per a persones\nque no temen a la vida.\nMar Escobar 16 de desembre de 2012 a les 14:26\nme sap moltíssim de greu haver de pujar es relat a n'aquestes hores...però l'ordinador estava inservible aquest cap de setmana!\nLa lluna t'aconsellarà\nel camí més fàcil elegirà\npel teu destí, tal veggada cruel\ntal vegada, el millor tardà\na Grècia com a bresol,en aquest món nostre\nmés que paral·lel


CALOR CALOR, ÉS FESTA MAJOR!!\nEl proper divendres 4 d'agost es dóna el tret de sortida a la Festa Major de Castelló d'Empúries. Durant aquesta setmana tots els grups faran un taller on crearan instruments de percussió que utilitzarem per la cercavila que realitzarem des de l'escola fins a la Plaça dels Homes el divendres. Un cop allà serem partícips del pregó d'enguany.\nUs convidem, doncs, a participar-hi! Quedarem a les 18h davant de l'escola Joana d'Empúries, i marxarem cap a la Plaça dels Homes. Podeu acompanyar-nos durant la cercavila, o bé rebre'ns un cop arribem a la plaça. El pregó serà a les 18.30.\n* en aquesta activitat les famílies seran responsables dels seus fills i filles un cop estiguem a la plaça.


Roigé confirma la represa immediata de les obres de la nova plaça de la Catedral – Marfanta\nRoigé confirma la represa immediata de les obres de la nova plaça de la Catedral\nL’alcaldessa de Tortosa, Meritxell Roigé, ha confirmat este dijous la represa de les obres de la nova plaça de la Catedral a partir de la segona quinzena de setembre. Segons Roigé, ja s’han produït totes les reunions tècniques, a peu d’obra, amb la nova empresa adjudicatària, i a partir de la setmana que ve s’iniciarà la instal·lació dels materials que han de permetre la continuació dels treballs. La constructora Acsa Sorigué haurà d’acabar les obres de la plaça de la Catedral, aturades des de la tardor del 2019.\nLa junta de govern local de Tortosa va aprovar el 3 d’agost l’adjudicació de les obres pendents a Acsa Sorigué. La constructora va ser l’única candidata que es va presentar al nou concurs públic, i a més ho va fer amb una rebaixa del 2% respecte el preu de licitació. L’anterior empresa constructora, Benito Arnó, va renunciar al març per la complexitat de l’obra, que requeria més micropilotatges dels previstos inicialment, i també per la situació econòmica de l’empresa agreujada per la crisi del coronavirus.\nRoigé ha tornat a recordar que es tracta d’una “obra molt complexa”, amb un alt valor patrimonial per a la ciutat. “Més enllà de la creació d’un nou espai, sempre he dit que és la cirereta del pastís per al centre històric”, ha valorat l’alcaldessa. Roigé ha recordat que la nova plaça davant de la catedral també permetrà tenir un nou espai museïtzat amb les restes que van aparèixer al subsòl de carrer Croera després de l’enderroc de les cases de l’antiga façana fluvial. Unes restes museïtzades tan importants com l’antiga muralla romana o la façana fluvial del segle XVI.\nEn els darrers mesos, l’oposició ha criticat la situació de les obres de la nova plaça de la Catedral i un suposat sobrecost del projecte. El portaveu de Movem Tortosa, Jordi Jordan, va afirmar que les obres són “un altre nyap urbanístic” del govern municipal. Jordan va recordar que Movem va ser el primer grup que al mes de novembre ja va advertir que les obres estaven aturades; va denunciar falta de transparència amb les factures i va denunciar una mala planificació, tot recordant que la plaça havia d’estar acabada al juliol del 2019.\nPer la seua banda, el grup d’ERC-Tortosa Sí ha vinculat l’aturada de les obres de la plaça de la Catedral amb el bloqueig d’ampliació de l’auditori Felip Pedrell, una acusació que va provocar la indignació del govern de Junts i el PSC. També el grup de Ciutadans va lamentar la falta d’informació sobre l’estat de les obres de la plaça de la Catedral. Finalment, la CUP va denunciar que el sobrecost del projecte serà del 33%, però el govern de Roigé situa l’increment en el 14%, tot i que negant els sobrecostos, ja que argumenta que s’han afegit noves actuacions al projecte.\nPle ordinari del mes de setembre\nRoigé ha confirmat la represa de les obres de la plaça de la Catedral durant la seua compareixença prèvia al ple ordinari de setembre, que es farà el proper dilluns. L’alcaldessa ha dit que confia en tenir la unanimitat del ple de l’Ajuntament per retirar la medalla d’or de la ciutat al rei emèrit Joan Carles I. També se sotmetrà a votació una declaració que rebutja la cessió dels romanents municipals al govern de l’Estat, i que ha estat subscrita per tots els grups a excepció del PSC.\nTags: Acsa SoriguéBaix EbreBenito ArnóMeritxell RoigéPolíticaTortosaUrbanisme\nL’Ebre detecta 13 positius nous, però l’índex de rebrot continua en descens\nDe la Vega recorda a Pallarès que té sis milions que encara no ha invertit al Delta\nFesticAm s’adapta a la pandèmia per fer tornar l’espectacle als carrers d’Amposta\n[#VÍDEO] Les emocionants imatges de l’exposició ‘Glòria, i ara què?’\nJunts i ERC, amb l’abstenció del PP, eviten comprometre’s a crear l’ATM de l’Ebre\nBel reivindica a Madrid un règim sancionador per combatre la morositat\nEls ajuntaments d’Alcanar i l’Aldea, els més transparents de l’Ebre segons la UAB\nBel: 'No és admissible que la ministra no ofereixi un pla B al decret de romanents'\nMontserrat (ERC) : 'La Catalunya postpandèmia ha de continuar sent industrial'


Poesia Infantil i Juvenil: Poema a la magrana: La granada, de García Lorca\nSón molt boniques les fotos de Toni Bra que hi fiques, aquesta retocada és xuliiiiiiiisima. Tal qual, poesia visual.\nPepa des d'Alboraia\nDesprés de llegir el poema de la magrana, s m'acudit treballar amb els meus alumnes els fruits de la tardor. Són menuts, de 4 anys.\nT'envio uns rodolins que hem fet e amb aquests fruits de la tardor:\nAl porquet li agraden les bellotes\ni se les menja fent ganyotes.\nEls caquis són molt bons\ni espanten els malsons.\nAmb ametlles i pinyons\nfem un pastís de repicatalons.\nA la tardor, estigues on estigues\nsempre cal menjar figues.\nLa taronja i la mandarina\nse les menja Caterina.\nde qui és aquest nassot?\nQuan Josep té gana\nsa mare li dona magrana.\nEstem molt contents amb aquests rodolins. He ficat la teua foto de la magrana envoltada amb els nostres petits poemes. Em començat el "Racó de la poesia". Ja et contaré.\nBesets de tots.\nEmilia Pomares, mestra d'Infantil 4 anys ( més 18 alumnes eixerits)\nMoltes gràcies per compartir amb nosaltres aquests rodolins dels treus "18 eixerits poètics".\nM'alegre que el poema de Lorca i la il·lustració us haja motivat al camí de la poesia. Felicitacions per aquest raconet poètic que heu creat. Continuarem estan en contacte.


General | Blog d'en Pere | Pàgina 2\n5ª Mitja Marató de Cambrils\nPublicat el 2 Març 2014 per perebor\nEn principi era una mica reticent a anar a aquesta mitja d’asfalt, lo meu es la muntanya i córrer per asfalt m’avorreix…, però, el Javi va insistir tant que al final vaig accedir.\nEl dissabte abans de la mitja vam anar a recollir el dorsal, pels que érem de Tarragona era obligatori anar el dia abans, vaja tocada de collons i de pas vam dir d’anar ala fira dle corredor que ens havien enviat un amil dient que havia fira, res 4 stands mal contats i un de la Caixa que nomes veure’ns la noia ens va abordar per fer-nos una assegurança…\nAmb el Javi recollint el dorsal\nLes previsions del temps indiquen que encara que la temperatura serà bona el vent bufarà entre 30-40km/h i decidim ficar-nos osta la samarreta una tèrmica, amb el Javi he quedat a les 9:30 a Reus per anar plegats a la mitja. Arriben a Cambrils pels voltants de les 10 i podem aparcar relativament aprop de la sortida. Mentres esperem que siguin les 11 escalfem una estona i jo vaig amb els companys d’OT a fer la foto de grup.\nFoto de grup amb els companys d’Obrint Traça\nUns 10 min. abans de la sortida entrem al “matadero”, com el dorsal porta xip, em de ficar-nos enrere l’arc de sortida rodejats de balles publicitaries per tal de poder fer el control de xip de la sortida\nEsperant la sortida\nLa sortida es fa puntualment a les 11 i els primers metres son una mica agobiants, som uns 1300 participants i tardem uns 20 segons en arrencar i els primers metres tots son espentes i nervis. Superats el primer km angoixant el grup es va allargant i nosaltres sortim al nostre ritme, sense presses, però, sense parar. Les previsions dle temps noes compleixen i gairebé no fa vent i a mi la tèrmica em molesta molt i quan portem uns 3km. em paro uns segons i me la trec així com els manguitos, uff quin canvi ara ja corro a gust.\nVideo de la sortida\nJa portem 5 km i arribem al primer avituallament liquid agafem una mica d’aigua i encarem la tornada cap la sortida ( el circuit dona 2 tombs al mateix recorregut….) de sobte veiem un corredor amb la cara ensangonada i un ambulància que l’esta fent les primeres cures, tot sembla un petit ensurt, el corredor sembla que no hagi perdut el coneixement.\nQuan fem el primer pas per l’arribada li dono a la Sheila, la dona del Javi, la tèrmica i els manguitos, així puc córrer amb total llibertat.\nPrimera volta al circuit\nJa portem la meitat de la mitja, anem be de forces, el Javi més, que ell corre mes ràpid que jo i m’està esperant i jo surto d’una lesió i en els últims 3 mesos nomes he fet un entreno per asfalt i no se si al final aguantaré córrer tanta estona a un ritme més alt del eu estic acostumat.\nQuan portem uns 11 km passem per segon avituallament liquid de la mitja, de moment res de gels, nomes beguda isotònica i aigua i en aquest avituallament segons l’organització havia gel Multipower, amb lo que costa l’inscripció sembla mentida que nomes hagi gels pels primers.\nDesprès de refrescar-nos una mica encarem la segona part de la mitja amb ganes, fa estona que portem un corredor acoplat que va al nostre ritme, si apretem ell apreta si afluixa el afluixa, no hi ha manera de perdre’l de vista….\nQuan portem 16 km tenim de cara els corredors que van per davant nostre i de sobte veiem els corredors guia de la 1h 40min i al costat la senyal de km 17, cony nomes 1km, de diferencia, si nosaltres anem més o menys per acabar la mitja en 1h 50 i nomes ens porta 5min, i els corredors guia de la hora 50 min. els portem davant, però, no hi ha forma d’atrapar-los….En aquest punt em trobo l’Ernest que va per davant meu i em diu t’espero….\nÚltim avituallament, aquí agafo una mica d’emprenyament, pensava que aquí havia gel i en demano i em diuen que ja s’han acabat, jo renego, cony que tos paguem lo mateix i marxo mosquejat i llençant les restes de l’ampolla de beguda isotònica lo més lluny possible…\nDe sobte en mig de la cursa un altre corredor estirat al terra, aquest cop amb rampes al es cames, la gent no sap dosificar-se i surt molt forta, nosaltres ja fa força estona que anem avançant gent, inclús anem a un ritme més ràpid que la primera meitat de la mitja.\nA un parell de Km de l’arribada atrapo l’Ernest, al mateix temps que un company d’OT que va tocat, ell es queda a fer-li companyia i el Javi i jo tirem cap a l’arribada i entrem plegats amb un temps real de 1h 50 min. i 39s\nPas per meta\nAcabo la mitja molt satisfet, he anat de menys a mes i en tot moment m’he sentit molt bé, el meu objectiu era ferla en 1:50-55 i l’objectiu s’ha complert de sobres gràcies a la companyia del Javi.\nA l’arribada ens donen un donut, una botella d’aigua i una beguda isotònica i desprès d’estirar una mica a dinar al Kebab amb el Javi, la Sheila i la Judit per recuperar forces!!!!\nUn cop acabada la mitja amb el Javi, el seu tiet i cusi\nVideo de l’arribada\nRecorregut mitja de Cambrils\nLa Pica 2014 Pedalada Hivernal\nPublicat el 19 Gener 2014 per perebor\nDes de la cursa de btt de l’Argentera del Juliol del 2012 no participava a cap cursa de BTT, y la de la Pica tot i ser la VII edició i caure molt aprop (14km) de la Selva del Camp mai l’havia fet.\nLa Pedalada te 2 recorreguts.\nEl recorregut blau, amb un nivell de dificultat tècnica és baix, tot i que requereix una condició física mitja.\nEl recorregut vermell és un circuit exigent i el nivell de dificultat és elevat, tant a nivell físic com tècnic.\nCom no em vaig apuntar al vermell,que son uns 39km, vers els 33 dels blau.\nPicamoixons queda molt aprop de la Selva, i el dia abans de la Pedalada vaig passar a recollir el dorsal i els obsequis, així el dia de la pedalada podria anar amb la BTT i arribar ja amb els músculs calents per la sortida.Tot el dia abans de la cursa se’l va passar plovent, però el diumenge ja no, el fred era suportable i vam tenir un bon dia, encara que cap el final van caure 4 gotes.\nObsequis de la Pica\nVaig sortir de la Selva per allà les 8:15 i pels voltants de les 9 ja estava a Picamoixons preparat pel control de Xip.\nEsperant pel control de xip\nAbans de la sortida el Pep Cabestany, un dels organitzadors va fer un parlament per acte seguit fer un pilar de 5 i donar la sortida amb un petard. Uff jo estava davant de tot i la gent va sortir escopetejada, fins a Valls que era tot carretera i en baixada el ritme va ser trepidant, 4 km en 14 min.!!!\nPrimers metres de la pedalada\nUn cop a Valls vam deixar la carretera i ens vam trobar amb el la terra humida i amb força tolls, tot i ser una cursa de BTT la gent s’apartava del tolls!!!!\nAl pas per Masmolets\nAnem avançant i trobem el primer avituallament, jo passo de llarg guanyant unes posicions i de sobte tovem el primer sender de pujada, uff una gentada parada esperant el seu torn, tant de córrer a la sortida per parar-se al primer sender una mica tècnic!!!! Pel que comenta la gent cada any passa lo mateix, crec que aquest seria el lloc ideal per ficar el primer avituallament, mentre la gent espera per menjar el tap es va diluint.\nDes d’aquest punt el circuit es un continu puja i baixa per senders molt macos, llàstima que amb la pluja del dia anterior estiguin una mica relliscosos, per destacar una pujada infernal del 32% que la vaig poder fer tota damunt la btt, el as per Miramar on hi ha un avituallament solid, desprès de Miramar tovem el pitjor sender de la pedalada, totalment inciclable, ja no pel fang acumulat de la pluja del dia anterior, sino per nivell tècnic, dubto molt que inclús els primers poguessin fer-lo damunt la btt, d’aquí hi ha baixada vertiginosa que ens porta a Fontscaldes passant abans per un altre sender. En mig del sender tinc de parar uns 5 min. m’agafa un tiron al recte interior i desprès d’estirar continuo xino xano fins el pas del bou on hi ha l’últim avituallament, aquí faig una paradeta per recuperar forces i poder encara la última pujada que queda amb garanties.\nPas del Bou\nDesprès d’aquesta pujada be una baixada enfangada que sembla una pista de patinatge i desprès d’un parell d’ensurts decideixo prendre-m’ho en calma no sigui que prenguem mal i vaig baixant Xino Xano.\nA la meta em trobo l’Eduard i desprès de menjar una bona llonganissa i de refrescar-me amb una cervesa torno cap ala Selva en btt, avui en total entre la cursa i anar i tornar de Picamoixons he get uns 70km. de BTT.\nEl diploma de la cursa\nresum de la cursa\nTots els vídeos que vaig gravar amb la Drift HD170\nLa Pica 2014 Control Xip\nLa Pica 2014 – Sortida\nLa Pica 2014 – Camí de Valls\nLa Pica 2014 – Primer contacte amb el terra\nLa Pica 2014 – timbalers animant\nLa Pica 2014 – Primer Avituallament\nLa Pica 2014 – Separacio circuits\nLa Pica 2014 – Embús primer sender\nLa Pica 2014 – Primer Sender\nLa Pica 2014 – Corredor amb flaca part I\nLa Pica 2014 – Corredor amb flaca part II\nLa Pica 2014 – Encarant Miramar\nLa Pica 2014, pujada 32% amb plat mitjà 😉\nLa Pica 2014 – Sender aprop de Miramar I\nLa Pica 2014 – Sender aprop de Miramar\nLa Pica 2014 – Miramar\nLa Pica 2014 – Sender baixada Miramar\nLa Pica 2014 – De cami a les Fontscaldes\nLa Pica 2014 – Ultim sender\nLa Pica 2014 – Desprès de la pluja\nSant Silvestre Tarragona 2013\nPublicat el 31 Desembre 2013 per perebor\nCom l’any passat tanco l’any amb la Sant Silvestre de Tarragona. He rebaixat 50S el temps de l’any passat i he fet els meus 5km, més ràpids, 22:27s, 34s millors que l’anterior rècord!!!!\nAmb l’Ernest a la sortida\nEl pròxim any correré la Sant Silvestre de Reus, no potser que tinguis de fer 3 viatges a Tarragona, primer a buscar el dorsal al Bikila, desprès un altre dia al Serrallo a buscar la bossa del corredor i el dia de la cursa, no podrien fer tot junt o amb 2 dies??? Almenys que al mateix lloc donin el dorsal i la bossa del corredor i no fer 3 viatges a Tarragona!!!\nAmb la Sant Silvestre de Tarragona tanco el 2013 amb 3,721.02 km recorreguts (2,068.68 km en btt) 430:43:11 h:m:s fotent-li canya al cos, 107,940 m de desnivell positiu i 200,624 Calories cremades. Amb la segona copa Catalana de Marxes de Resistència al sac i amb la meva primera Marató d’asfalt correguda, la MCD. Un any immillorable, esperem que el 2014 sigui molt millor esportivament, amb nous reptes i noves metes a la ment.\nRecorregut de la Sant Silvestre\nII Canicross de Creixell 2016\nI Canicross Tivenys\n1a. Marató del Priorat. 04-10-14\n14a Cursa de la UEC Tortosa\nClara en Travessa Cavalls del vent – Serrat de les Esposes(1511 m)-Niu de l’Àliga (2510 m)\nPili en 1a. Marató del Priorat. 04-10-14\nLluís en 1a. Marató del Priorat. 04-10-14\nAntonio Buqueras en 1a. Marató del Priorat. 04-10-14\nSergi en 1a. Marató del Priorat. 04-10-14\nCurses de Muntanya Terres de l'ebre


L'any 2020 ha finalitzat amb 26 morts a la carretera, un més que el 2019, malgrat la reducció de mobilitat per la pandèmia\n26 octubre 2021 21:21\nAgències | 07 gener 2021\nL'any 2020 ha finalitzat amb 26 víctimes mortals a la carretera a les Balears, una mort més que les registrades en 2019, i això malgrat que la mobilitat es va reduir molt a causa dels mesos de confinament i de la dràstica reducció d'arribada de turistes.\nEn el conjunt de l'Estat, el total de morts a la carretera va ser 870 persones, una xifra que representa un nou mínim històric de víctimes mortals en aquesta matèria després del registrat en l'exercici 2019, quan varen morir 1.098 persones. Per tant, es va reduir la mortalitat en un 21 per cent.\nPer Miquel Àngel Maria, fa 10 mesos\nEn Joan Torres té tota la raó. Els mitjans mallorquins de manera habitual, sistemàtica i crònica confoneu el centre (Mallorca) amb el tot (Balears). Pel que fa a mobilitat, la realitat de Menorca no té RES A VEURE amb la realitat de Mallorca. Informar sense desglossar per illes és desinformar. Us prec una rectificació immediata.\nPer Joan Torres, fa 10 mesos\nPerquè no desglosau els accidents per illes?\nA Menorca els dos últims anys no hi ha agut cap accident mortal!!!\nPer favor, no ens poseu sempre dins el mateix sac.\nPer favor no intenteu maquillar les xifres dolentes de Mallorca baix el paraigües de les Illes Balears.


En segon lloc, els fulgurants resultats de l'SNP deixen amb el cul a l'aire l'habitual argumentari d'infinita prudència convergent al qual estem tan acostumats. Fa algunes setmanes, la dirigent unionista Marta Llorens afirmava que Jordi Pujol no hauria estat mai president amb un discurs francament independentista. Alex Salmond acaba de demostrar exactament el contrari. En un país on els independentistes declarats (que no té res a veure amb els que votarien sí en un referèndum amb una pregunta dual clara i directa) es mouen a les enquestes, com a Catalunya, entre el 20 i el 30%, una proposta electoral que planteja la convocatòria d'un referèndum secessionista conquesta no pas una àmplia majoria (com la que tenen des del novembre passat els convergents), sinó la majoria absoluta. Una lliçó de valentia per a qui tots sabem. I una notícia extraordinàriament important per a nosaltres. Escòcia ja té data. Probablement serà en 2014 o 2015. I la Unió Europea haurà de prendre nota i partit. Què penseu, arribarem abans o després?\nAutodeterminació Escòcia Europa\nAnònim 7 de maig de 2011 a les 1:33\nTan bon punt he llegit avui la notícia he tingut el déja-vú de que tocaries aquest tema. Estarem ben atents a Escòcia, espero que els demés països sense estat en poguem aprendre moltes coses del que passi en els propers 4 anys.\nRamon Llull 7 de maig de 2011 a les 11:20\nMentrestant, ahir ja vespre, els mitjans de comunicació encara descafeïnaven "l'intent fracassat d'independència escocesa".\nLa premsa benpensant catalana segueix controlada per una ciu de deu anys enrere. Qui diu ciu, diu una manera de pensar de nedar i desar la roba.\nDe tota manera, cal diferenciar entre una democràcia que protegeix la discrepància, amb una altra que la penalitza. I, sinó, només ens cal mirar el cas Bildu com exemple de democràcia esquifida, intolerant, franquista.\nSom ciutadans encara esporuguits del franquisme; en canvi a Escòcia això crec que no els passa, més aviat hi confien. D'aquesta manera és fàcil ser valent, no? No els cal ser valents, son normals.\nDavid Roig 7 de maig de 2011 a les 11:41\nA la Gran Bretanya s'aplica un sistema de representació electoral de districtes uninominals a una volta. En resum: s'endu l'escó del districte el candidat més votat a la primera (no com a França, que passa qui té el 12,5% a una segona volta).\nSi al Principat s'apliqués aquest sistema electoral prenent com a base la comarca, tindríem una majoria total CiU/PSC des de 1980. Només el 2003 haguessin obtingut representació 1 o 2 diputats d'ERC, i prou. La resta de partits que en aquest període han tingut diputats, des del PSA fins a C'S passant pel PP, ICV, UCD, CDS, SI, PSUC... i ERC en gairebé totes les legislatures, no haurien tret cap diputat. Amb aquesta majoria búlgara sociovergent és impossible no només de plantejar cap decisió parlamentària independentista sinó que ni tan sols s'afavoreixi el creixement dels partits independentistes, condemnats a l'ostracisme -junt al altres partis no sociovergents.\nLa concentració del vot independentista de què parla en Granollacs amb aital sistema electoral no serviria de res.\nRamon Llull 7 de maig de 2011 a les 12:54\nO sigui que encara estem prou bé tenint com tenim la Llei d'Hond? Déu n'hi do!!\nGràcies per la teva informació, David!\nL'home del sac 7 de maig de 2011 a les 17:33\nParadoxalment, les enquestes diuen que en un referèndum sí-no, el sí ho té molt i molt difícil. Passi el que passi, el precedent serà molt interessant per nantros, ja que mostrarà que un procès d'independència dins de la UE és perfectament viable, encara que finalment fracasés.\nRicard d'Ais i Diaz de Langarika 7 de maig de 2011 a les 21:32\ncoincideixo amb l'home del sac, caldrà veure què fa Europa -i Espanya- davant de la, cada cop més possible, independència d'Escòcia.


Programa de Beques "Oportunidad al talento" de la Fundació ONCE\nEl programa de Beques "oportunitat al talent" sorgeix de la vocació de la Fundació ONCE per la inclusió social i la igualtat d'oportunitats de les persones amb discapacitat i la seva aposta pel foment de l'educació inclusiva.\nAmb el desenvolupament d'aquestes beques es pretén promoure una formació d'excel · lència, la mobilitat transnacional i l'especialització dels estudiants amb discapacitat en àrees d'especial ocupabilitat. D'altra banda es pretén aprofitar tot el potencial del seu talent i impulsar la carrera acadèmica i investigadora dels universitaris amb discapacitat, fomentant així la seva inclusió laboral en ocupacions altament qualificats.\nPodran sol·licitar les beques i ajudes previstes en el programa, tots els / les estudiants i titulats / des universitaris / es que tinguin nacionalitat espanyola i una discapacitat legalment reconeguda igual o superior al 33% i que reuneixin les condicions establertes en les bases de la Convocatòria.\nLes sol · licituds per a les beques de mobilitat i màster s'han d'adreçar a la Fundació ONCE entre el 16 de juny i el 20 de setembre.\nLes sol · licituds per a les beques de doctorat i investigació hauran de ser dirigides a la Fundació ONCE entre l'1 de juliol i l'1 d'octubre.\nLes sol · licituds per a les beques de pràctiques en empreses amb grans discapacitats hauran ser dirigides a la Fundació ONCE entre el 16 de juny i el 20 de setembre.


Breu història del centre. Centre d'Estudis Literaris Iberoamericans Mario Benedetti\nDes de la seua creació en 1999, el Centre d'Estudis Literaris Iberoamericans Mario Benedetti ha desenvolupat relacions de la Universitat d'Alacant amb diferents institucions acadèmiques i culturals de l'àmbit geogràfic llatinoamericà, i de l'àmbit europeu centrat en els estudis llatinoamericans, que han sigut fonamentals per a la política d'internacionalització de la institució. D'aquestes relacions han sorgit nombrosos estudis i activitats que han contribuït al fet que nostra Universitat siga un referent inqüestionable dins del món universitari iberoamericà.\nEn el si de l'estructura de l'actual Vicerectorat de Cultura, Esport i Llengües, el CeMaB es planteja com a centre d'estudis llatinoamericans enfocats tant a la docència i la recerca en l'àmbit literari, històric, social i cultural (a través de seminaris, jornades, congressos i de les publicacions del Centre) com a la coordinació d'activitats culturals de la UA centrades a Llatinoamèrica. El CeMaB es planteja per tant com a objectiu primordial difondre des de la Universitat d'Alacant les cultures i literatures d'Iberoamèrica i de les societats en les quals es desenvolupen.\nDes de 1999 el Centre d'Estudis Literaris Iberoamericans Mario Benedetti, anunciat en un acte amb l'escriptor pel llavors rector de la UA Andrés Pedreño Muñoz, ha realitzat la tasca de coordinació d'una part important de l'activitat acadèmica i cultural de la UA centrada a Llatinoamèrica. El CeMaB es va adscriure al Secretariat de Relacions amb Amèrica Llatina –dirigit pel professor José Carlos Rovira– , que des de 2001, ja sota l'adreça de la professora Carmen Alemany, va passar a denominar-se Centre de Relacions amb Amèrica Llatina.\nRatificat per la Junta de Govern en 2002, i sota l'adreça de la professora Carmen Alemany fins a 2012 i d'Eva Valero a partir d'aqueix any, el CeMaB ha desenvolupat un ampli programa d'activitats que es troben recollides en aquesta pàgina i que adonen de la projecció llatinoamericana que el Centre ha consolidat en la Universitat d'Alacant, amb la presència de nombrosos escriptors i investigadors de reconegut prestigi en les seues múltiples jornades acadèmiques, i activitats culturals.\nD'aquesta breu història sorgeixen els objectius actuals i el compromís de desenvolupar, també en memòria de Mario Benedetti, Doctor Honoris causa per la Universitat d'Alacant i suport indubtable a la mateixa durant més de vint anys de la seua història, noves propostes que ens aproximen cada vegada més a les lletres, les cultures i la vida social del continent mestís.


Opinió: 'The Walking Dead' Temporada 6 Episodi 12, 'No demà encara': Storm's A-Brewin ' - Televisió | Maig 2022\nOpinió: 'The Walking Dead' Temporada 6 Episodi 12, 'No demà encara': Storm's A-Brewin '\nREVISTA DE L’ÚLTIMA SETMANA: “The Walking Dead”, temporada 6, episodi 11, “Nusos deslligats”: un món completament nou\nL'episodi de qui és?\nAquest episodi necessita un temps per donar molta matís a diversos personatges, però l’atenció principal és la preferida de tothom per part de la mare / l’assassí Carol.\nLa metàfora més evident\nSegur, obrim amb Carol que prepara galetes casolanes de gla i remolatxa per a les delícies de tot el poble, però hi ha núvols de tempesta amenaçadors a l’horitzó. Potser penseu que els estalviadors podrien resultar més que els que van negociar els Ricketeers?\nUna partida d’humanitat\nEs tracta d'un episodi més interessant que la majoria, ja que molts dels personatges han de considerar seriosament l'efecte de la violència que infligeixen i la justificació d'aquesta violència. Carol, en particular, sent el pes de les seves accions. Es va revelar que segueix un ritme de relació amb les persones que han estat assassinades i pot replantejar-se la seva posició de 'primer tret'. Ha jurat a tots els que sabien sobre Morgan que amagava el llop en silenci, aparentment per protegir a Denise (que va ajudar a Morgan), però és molt probable perquè els arguments de Morgan li arriben. També deixa una galeta a la tomba de Sam Anderson, el petit que repetidament va intentar endurir, en cap cas. Com ja sabem, els últims pensaments de Sam van ser els avisos de Carol que els zombis el menjarien, demostrant que no sempre ho sap millor.\nRosie Pérez fa el correcte\nCarol també inicia un relat tentatiu amb Tobin en aquest episodi i li diu que està disposada a fer el que fa perquè és mare de tots els altres de la ciutat. Carol agafa aquestes paraules al cor i converteix aquell instint protector matern cap a Maggie, que va a l’hora de fer la incursió al complex Salvador. Primerament es mostra a Rick per portar a Maggie, i després va enutjar la seva ira en Maggie. La Carol no es preocupa només per la seva seguretat; no vol que Maggie es converteixi en un assassí com la resta. Per descomptat, aquesta trama es retalla quan Carol i Maggie són capturats pels Saviors fora de la càmera.\nLa gran pregunta que ha enfrontat el grup aquesta setmana és 'necessiten morir els salvadors?', Per descomptat, Morgan argumenta haver-los triat, però Rick diu que renunciarà al seu avantatge tàctic. La resta de grups del grup amb Rick, però amb reserves privades. Molts d’ells no han matat abans, però senten la necessitat de començar. Glenn i Heath volen defensar la seva llar. Aaron es sent culpable d’haver conduït els llops de manera inadvertida a Alexandria i creu que aquesta és la manera d’evitar que passi un altre atac com aquest.\nGabriel també busca el perdó per la seva multitud de pecats i el personatge d'aquest episodi és el més intrigant. Quan Gabriel li diu a Tara que Rick i Carl li van mostrar com utilitzar canons i altres armes, de manera que pogués 'contribuir', ho diu sense cap emoció. I quan s’enfronta a un Salvador ferit fora del recinte, simplement recita uns quants versos bíblics sobre el cel i executa l’home al lloc. És possible que Gabriel, per la seva necessitat de ser acceptat i perdonat per Rick i els alexandrins, cregui que l'única manera de guanyar-se la seva confiança per convertir-se en un assassí a la pedra. No hi ha ningú més zelós que un convers.\nL'atac al complex Salvador és tens, però no va triomfar. Quan Glenn mata un salvador dormit, no és tractat com una victòria, sinó com una part de la seva humanitat despullada. Glenn fins i tot impedeix a Heath haver d’assassinar l’altre Salvador a l’habitació. Ell ja sap com és, i preferia que Heath no ho sabés. Són, evidentment, mala gent, com ho demostra la col·lecció de Polaroids a la paret de les víctimes amb el cap enlaire, però quan Glenn i Heath disparen els salvadors perseguint-los fora de l'armeria, la visualització de cossos massacrats no és similar als salvadors. 'trofeus.\nL’home és el veritable monstre\nMentrestant, Rick, Michonne i Daryl maten sense dubtar ni remordiment. Són els herois típics d’acció, una onada rere una onada d’estalviadors i no sembla el pitjor per al desgast després. És una dinàmica estranya per a aquest episodi, amb la majoria dels personatges menors que expressen dubtes o temors, mentre que els tres condueixen simplement. Per descomptat, aquesta remodelació podria ser el punt. Si Rick estigués realment considerant el seu poble en lloc de concentrar-se en la victòria, probablement no hauria deixat que el primer assassinat de Glenn estigués apunyalant un home que dormia al cap. I, des del punt de vista dels estalvis del complex, els Ricketeers no són diferents dels llops que van envair Alexandria. Quan capturen el darrer Salvador (escapant a la bicicleta robada de Daryl!), Crida: 'Fes-ho! Com tots els altres! ”Per a ell, són els monstres que van venir a la nit i van assassinar els seus amics mentre dormien. Els salvadors són els dolents, però els Ricketeers estan caient al seu nivell. No només això, sinó que la missió dels Ricketeers és un fracàs; hi ha més estalvis i el Negan no estava al recinte. Ara han instat un conflicte molt més gran del que estaven preparats.\nEn notícies amb menys perill per a la vida, Abraham es separa de Rosita, bàsicament, de la pitjor manera possible. La nit abans de l’atac, Rosita el troba empaquetant les coses, i simplement afirma que s’està movent. Quan Rosita demana una raó, simplement li diu: “Quan et vaig conèixer, vaig pensar que eres l’última dona de la Terra. Però no ho ets. ”SANT COW. Això és fred com el gel. Sembla ser que Abraham mai no ha sentit a parlar de defallir algú suaument.\nAssoliment en la grossesa\nDe debò, Abraham, que discuteix amb algú així? Escoltem que Rosita va ser una professional completa durant el raid després d’haver-se llençat horriblement poques hores abans.\nLLEGIR MÉS: “The Walking Dead” i “Game of Thrones” fan que la mort tingui sentit?


Assemblea ICO 2018: renovació de càrrecs\nEnguany l’assemblea general de l’ICO tindrà lloc durant la segona quinzena de juny. Com cada any, en aquesta ocasió també mirarem de confeccionar un programa d’actes que sigui atractiu i que promogui l’assistència i participació dels socis. En breu trobareu més informació al web.\nA més, a l’assemblea d’enguany, i segons estipulen els Estatuts, s’ha de renovar una part dels vocals de la Junta Directa, així com el vicepresident i el secretari general. Per aquest motiu, s’ha obert un termini per a la presentació de candidats als càrrecs vacants que finalitzarà el proper dia 12 d’abril. Les candidatures s’han de fer arribar per escrit al Secretari General (Marc Illa) i han d’incloure una breu presentació, així com la indicació expressa del càrrec al que s’opta i de la motivació i objectius de la candidatura. La presentació no pot estendre’s més enllà de dos fulls DIN-A4. Un cop el Secretari General hagi certificat que totes les candidatures presenten tots els requisits necessaris per a ser elegibles i, en la mateixa tramesa en què es convoqui l’Assemblea General, es donaran a conèixer totes les candidatures que s’hagin rebut i els seus respectius fulls de presentació.\nEnviat per Oriol Baltà (ICO) Actualitzat a 18:06 12/03/2018\nAquest any 2018 veurà el naixement del 1r Congrés d'Ornitologia de les Terres de Parla Catalana (COTPC), que té la finalitat de presentar la feina que els diferents investigadors, grups ornitològics i entitats estan fent arreu d'aquest territori que abasta zones amb força lligams culturals i lingüístics, a més d'una ubicació geogràfica de gran interès per a l'estudi dels ocells.\nEl lema del COTPC en aquest primer any és "L'ornitologia a casa nostra: què s'està fent al territori?", reflectint la voluntat de fer un primer recull exhaustiu o síntesi dels treballs en curs en tot l'àmbit de les terres de parla catalana.\nEn aquesta primera edició, el Museu de Ciències Naturals de Barcelona posa a disposició del congrés les seves instal·lacions per les xerrades, presentació de pòsters, tallers i, en definitiva, per proporcionar la infraestructura per al bon desenvolupament de l'esdeveniment, a més d'aportar el coneixement i l'experiència en l'organització de congressos científics.\nEl COTPC tindrà lloc els dies 12, 13 i 14 d'octubre de 2018 al Museu de Ciències Naturals de Barcelona i estarà organitzat per l'ICO, el Centre d'Estudis de la Neu i de la Muntanya d'Andorra (CENMA), el Grup Balear d'ornitologia (GOB), La Societat Ornitològica de Menorca (SOM), el Grup AU i el Museu de Ciències Naturals de Barcelona.\nLa inscripció és oberta a tothom, podeu fer-la al web http://www.cotpc2018.org\nEnviat per Oriol Baltà (ICO) Actualitzat a 12:12 09/03/2018\nCens de rapinyaires rupícoles\nAquesta temporada de cria es farà un cens de rapinyaires rupícoles (trencalòs, voltor comú i negre, cuabarrada, aufrany, falco peregrí i daurada) coordinat per el Servei de Fauna i Flora del Departament de Territori i Sostenibilitat pel que fa a Catalunya i per SEO-BirdLife per a tot l’Estat. Tots aquells que vulgueu col·laborar aportant dades, agrairíem que les incorporéssiu directament a Ornitho.cat, amb la màxima precisió possible, però preferiblement com a dades ocultes per motius de protecció, i així es podran integrar també fàcilment a l’atles de nidificants.\nL’estació d’anellament de Yasmina al Marroc torna a l’activitat\nL’estació d’anellament de Yasmina al Marroc ja torna a estar activa.\nTeniu tots els detalls a https://yasminaprimavera.wordpress.com/\nCom veureu, si hi voleu participar us heu de posar en contacte amb l'anellador responsable d'enguany: Marc Illa (marc@illa.cat).\nEls que pugueu, aprofiteu-ho, el lloc s'ho val!\nViatge a Malàisia\nL'agència de viatges South Europe Nature, del grup Quoma Travel, i l'ICO hem arribat a un acord per oferir un interessant descompte per als socis de l'ICO en alguns viatges ornitològics. El proper és, ni menys que a Malàisia, on des del 5 al 26 de juliol anirem a cercar l'abundant fauna ornitològica de la regió, tot aprofitant per conèixer la cultura i els habitants del país. Hi haurà guia ornitològic de parla catalana i guies ornitològics locals que ens portaran a llocs d'extraordinària diversitat ornitològica a la selva tropical asiàtica.\nA més, South Europe farà donació de l'ICO d'una part dels beneficis del viatge per programes de seguiment ornitològic.\nConsulteu la guia completa del viatge aquí i decidiu-vos ràpid, les places són limitades!\nEnviat per Oriol Baltà (ICO) Actualitzat a 11:11 09/03/2018


Pàgina principal >> Martorell DO >> ANNA TOBELLA\n"Ens divertim treballant i ens sentim afortunats, però aquesta feina requereix estudi diari"\nAnna Tobella i Príncep (Martorell, 1979) és una mezzosoprano martorellenca que acaba de guanyar al Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas els premis al millor català i a la millor promesa espanyola, tots dos atorgats pel Grup de Liceistes del 4t i 5è pis.\n- Has sigut una de les 22 finalistes del concurs, d’un total de 468 aspirants. Com va anar el dia a dia?\nLa veritat és que l’ambient va ser molt agradable i l’organització va ser molt bona. De participants en coneixia pocs, però cadascú intentava estar molt concentrat en la seva pròpia feina per cantar el millor possible. Sempre hi ha una mica de nervis, és normal.\n- Quines repercussions pot tenir un guardó com aquest?\nEspero que aquests premis (tant els dos del Viñas com els dos que vaig guanyar a l’Aragall) serveixin per donar-me a conèixer a tot el món. Si més no, de moment ja m’han pogut escoltar tots els membres del Jurat, entre els quals hi havia no només cantants, sinó també directius de teatres molt importants.\n- Com està el panorama de programació? De quina manera afecta la crisi al món operístic?\nLa crisi està afectant molt tots els sectors, per tant el món de la música també. Molts teatres i auditoris estan programant menys títols o directament cancel•lant produccions que ja havien organitzat. I tothom s’ho pensa molt més a l’hora de muntar un concert. És una cadena: els ajuntaments i les empreses disposen de menys diners per donar als teatres i per tant els teatres tenen menys diners per a les seves produccions. Això passa tant en grans teatres com en sales de concerts petites. Ningú se n’ha salvat. Però segur que aviat arribaran temps millors, n’estic segura. Costarà, però arribaran.\n- Tornant als orígens, per què vas triar el cant i no tocar la guitarra o el saxo?\nEl cant com a tal està considerat un instrument. La diferència amb els altres instruments és que el “portem posat” en comptes d’anar-lo a comprar a una botiga d’instruments. Això sí, es comença a estudiar quan ja som grans. Tot i que hi hagi nens i nenes que estudien cant de petits, quan els canvïi la veu ho hauran de tornar a fer perquè el seu cos ja no serà igual. Per això, fins que el cos no està format del tot no es comença pròpiament a estudiar el que coneixem com a cant líric. Cada cas és diferent, però diguem que cap als 17-18 anys aproximadament podria ser una edat bona. Doncs bé, jo vaig començar a estudiar solfeig de ben petita, però el cant no el vaig començar fins els 19 anys al Conservatori del Liceu. Per què el vaig escollir? Doncs perquè m’agradava moltíssim cantar! Sempre he cantat, ja sigui per mi mateixa o en corals i, per tant, quan em va semblar que se’m podia donar bé m’hi vaig posar. De moment ni se’m va passar pel cap de dedicar-m’hi professionalment, però una cosa va portar l’altra i de moment no em puc queixar!\n- Quines qualitats ha de tenir una cantant d’òpera?\nAquesta és una pregunta força complexa encara que no ho sembli. Bé, no cal dir que ha de tenir una bona veu. I “bona” no vol dir necessàriament “gran”. Això és important perquè de vegades es confonen aquests conceptes. Després ha d’actuar i cantar amb expressió i musicalitat per arribar a les persones que l’escolten. No tot és tècnica, sinó que també s’ha de saber expressar el que s’està cantant. I també és necessari ser molt disciplinat. Sovint qui no ho viu de prop pensa que un cantant té una vida tranquil·la i feliç perquè té una feina divertida. Evidentment, ens divertim treballant i ens sentim molt afortunats, però aquesta feina requereix molt d’estudi previ i diari. I a més a més, cal una gran concentració en tot moment: tant quan estudiem com quan actuem en públic, i també quan assagem. És una feina plena de pressions i inseguretats, però creieu-me que val molt la pena.\n- El teu repertori inclou moltes obres de Mozart. Què té el compositor de Salzburg que te’l fa tan atractiu?\nPrimer de tot, és un dels compositors més importants i rellevants de tota la història de la música. Ja se sap, però sempre està bé dir-ho. A més va compondre tot tipus d’obres musicals, no es va dedicar pas només a la música vocal. La música de Mozart és plena de bellesa, matisos i riquesa musical. I simplement m’encanta! Sempre hi ha aquest component irracional que fa que ens agradi més una cosa que una altra. Però no només és tot això, sinó que la raó fonamental per triar-lo sovint és que és molt adequat per a la meva vocalitat. Jo sóc mezzosoprano lírica (que és un dels tipus de mezzosoprano que existeixen) i per tant la línia musical, la tessitura i l’agilitat de les composicions de Mozart s’ajusten molt al meu tipus de veu. Però no cal dir que també canto música de molts altres compositors, és clar.\n- Podries compartir amb el lector alguna anècdota d’aquelles que passen desapercebudes per al públic?\nD’anècdotes n’hi ha moltes! Però així que em vinguin al cap ara mateix podria explicar aquella vegada que cantava una òpera de Mozart precisament que es diu Così fan tutte i durant un fragment em lamentava perquè el meu noi se n’havia hagut d’anar a la guerra. Per això en aquella versió agafava un pot de nata en esprai i cantava mentre menjava compulsivament. Com aquell qui ofega les penes en la nata. Doncs bé, una mica més i m’ofego! Em vaig omplir massa la boca i quan em va tocar cantar vaig omplir de nata l’escenari! O també una vegada que cantant La Ventafocs amb el Petit Liceu vaig anar a canviar-me de vestit amb els segons comptats, com passa sovint. La cremallera va decidir trencar-se i no hi va haver manera de tancar el vestit per la part de l’esquena! Al final em vaig posar una tovallola com si fos un xal i vaig sortir a escena tota sofisticada per assistir a la festa de Palau amb el príncep i tots el convidats il•lustres. Ens vam fer un bon tip de riure!\n- Ara que el teu caixet ha pujat, et podrem tornar a sentir a Martorell?\nI tant! Quan vulgueu ja sabeu on em podeu trobar. I estaré encantada!