Martín Blanco (Cs) considera que la democràcia "està amenaçada" amb Borràs com a presidenta del Parlament\nPublicat 13/03/2021 14:12CET\nEl diputat de Cs al Parlament, Nacho Martín Blanco, ha assegurat que "la democràcia està amenaçada a Catalunya amb els discursos radicals, extremistes, populistes i antipolítics" que considera que té la nova presidenta de la cambra catalana, Laura Borràs (Junts).\nEn declaracions als mitjans aquest dissabte, ha recordat que sobre Borràs, que va ser elegida divendres presidenta del Parlament, recau una investigació per presumpte fraccionament de contractes quan era directora de la Institució dels Lletres Catalans (ILC), motiu pel qual podria acabar inhabilitada.\nTambé ha expressat malestar per la constitució de la Mesa del Parlament, en què els partits independentistes han ampliat la seva participació, perquè ERC, Junts i la CUP tenen cinc dels set membres: "A Cs ens preocupa enormement que a Catalunya hi hagi una majoria al Parlament que és antisistema, antipolitica i populista".\nPer a ell, aquesta XIII legislatura tindrà un efecte "devastador per a la convivència de Catalunya, per a l'economia catalana i per a les relacions entre Catalunya i la resta d'Espanya", ha lamentat.\nCS A LA REGIÓ DE MÚRCIA\nQuan li han preguntat per l'acord del PP amb tres diputats de Cs a Múrcia perquè fracassi la moció de censura que van presentar Cs i el PSOE per desbancar els populars de l'Executiu, ha dit que és una "actitud inacceptable".\n"Els fonaments de la nostra democràcia estan en risc quan diputats de Cs estan acceptant privilegis, acceptant una proposta d'un altre partit polític per adulterar la voluntat dels ciutadans de Múrcia", ha replicat.\nA parer seu, aquest episodi és excepcional i puntual i ha reivindicat la solidesa de la formació taronja i la tasca d'Inés Arrimadas com la seva líder: "Fa un any que va accedir a la Presidència del partit i crec que el seu lideratge és sòlid, consolidat i em sembla absolutament indiscutible", ha conclòs.


Jo vull, jo vull... perdó, yo quiero, yo quiero - VilaWeb\nDissabte 13.04.2013 06:00\nEn qualsevol cas, algunes reaccions de la xarxa ja han apuntat cap a la desobediència. Tampoc no ens en queda una altra. I dic “ens”, i ens englobe també a nosaltres, els valencians, perquè al pas que anem, mai viurem una situació similar. Si a Catalunya s’ataca el català és perquè, precisament, tenen molta por i se saben perdedors (no sé a què es deu la por del castellà, perquè la llengua, que no té cap culpa de ser filla d’un Estat opressor, continua escoltant-se a Barcelona, Tarragona i etcètera, i la trobem a la televisió, als periòdics i a qualsevol indret d’una manera subtil). Ací, al País Valencià, hi ha milers i milers i milers d’estudiants que no es poden escolaritzar en català. Per tant, la situació és a la inversa, i no serveix de res allò de 'si un alumne ho demana'. Ja hi ha qui ho ha demanat i ha quedat com Camot. Ací, som minoria, o això ens volen fer creure. Però ací les minories no comptem, ni per a la llengua ni perquè, ja que ve al cas, des de la Generalitat es fera algun tipus d’homenatge ahir, que feia vint anys que l’assassinaren, a Guillem Agulló. Som ciutadans de segona, de tercera, de quarta o, fins i tot, de cinquena, i no entrem en els ‘seus’ plans.


Si he de cedir, continuaré abaixant-me els pantalons (Maria Cucurull)\nSi he de cedir, continuaré abaixant-me els pantalons\nLes nombroses frases fetes de la nostra llengua són un petit tresor perquè són fruit de la saviesa popular\n4 min. 03/06/2018 23:30\nEs veu que l'altre dia Carles Riera, diputat de la CUP, va anar a la ràdio per parlar sobre el nomenament dels nous consellers de la Generalitat i durant la tertúlia es va utilitzar la frase feta 'abaixar-se els pantalons'. En aquell moment, el cupaire no se'n va adonar però l'endemà va demanar disculpes a Twitter, malgrat que no havia estat ell qui l'havia utilitzat, perquè considerava que era una expressió reprovable. En una piulada deia, "avui a la meva entrevista a RAC1 ha estat utilitzada l'expressió 'baixada de pantalons', faig autocrítica per haver-la passat per alt assentint sense objectar-la. Ens cal eliminar el llenguatge de connotacions sexistes i homòfobes dels mitjans de comunicació". Com que feia uns quants dies que no es discutia sobre el llenguatge sexista, tocava que s'encengués novament la metxa, la polèmica ja va estar servida, i sant tornem-hi!\nPer evitar, diuen, un llenguatge androcèntric n'hem sentit de l'alçada d'un campanar. Fent una mica de memòria, recordo que fa uns anys l'Ajuntament de Barcelona va fer una nota de premsa per informar sobre el 'donanatge' que organitzava el Consell de les Dones d'Horta-Guinardó per homenatjar les dones víctimes de la violència masclista. Doncs bé, ara resulta que 'abaixar-se els pantalons' és una expressió sexista i homòfoba, i que per tant s'hauria d'eliminar del nostre vocabulari. Però no ho entenc. No hi veig cap problema, tret del significat que porta implícit, és a dir, que ho utilitzem quan algú es 'rebaixa'. Ara bé, en l'acció hi poden intervenir homes, dones i fins un col·lectiu. De fet, quan sento aquesta expressió sempre em ve al pensament una anècdota de fa uns anys quan a un casteller se li van abaixar literalment els pantalons enmig de la plaça. Devia dur la faixa mal posada, se li va afluixar i en enfilar-se un altre casteller per sobre d'ell els pantalons van anar lliscant. La situació era prou compromesa... Us imagineu el pobre xiquet intentant no perdre la concentració amb el toc de gralla de fons, braços enlaire i pressionant amb força per no perdre l'equilibri? Li devia caldre més valor i seny que mai per evitar que el castell fes llenya!\nDe frases fetes relacionades amb la roba n'hi ha moltes. A més de pantalons, podem parlar d'armilles, calces, camisa, sabates i barrets. Quan donem diners 'afluixem l'armilla' i quan ens en falten diem que 'anem fluixos d'armilla', tot el contrari dels que nedem en l'abundància, que van 'forts o calents d'armilla'. Pel que fa a les calces, parlem malament dels homes que 'són uns calçasses' quan a casa és ella qui 'porta els pantalons'. Si ens prenen el pel ens 'aixequen la camisa' i quan un polític canvia de partit diem que 'ha canviat de camisa'. Quan no hi ha recursos 'anem amb una sabata i una espardenya', però quan algú es poc espavilat el qualifiquem de 'sabatot' i si a més el volem menystenir diem 'que no ens arriba ni a la sola de la sabata'. Ens 'traiem el barret' quan sentim admiració, però quan estem immersos en una gran contrarietat 'n'hi ha per tirar el barret al foc'. I finalment, parlem de 'casa de barrets' per referir-nos a un gran desori o bé quan parlem d'un bordell. Aquestes són només algunes de les nombroses frases fetes de la nostra llengua, és un petit tresor perquè són fruit de la saviesa popular. Són intraduïbles perquè són metàfores, és el llegat que passa de pares a fills. Moltes s'estan perdent per falta d'ús i si, a més, voluntàriament les depurem estarem renunciant volgudament a la nostra idiosincràsia.\nI tornant a la dèria de parlar en femení, entenc que és una transgressió reivindicativa, però no tot s'hi val. Tots hem vist Irene Montero de Podemos encallant-se perquè de tant en tant se li escapa un plural masculí i fins i tot hem presenciat patinades de la cupaire Anna Gabriel. Perquè, de fet, tergiversar la llengua no és senzill, tal com afirma Carme Junyent. "Manipulant la llengua ens exposem a perdre el control sobre allò que ens fa humans i que ens dóna l'esperança que, algun dia, siguem tots efectivament iguals".


La direcció del PDeCAT desmenteix els rumors: "Ni una fissura"\nRedacció 14/10/2017 - 17.37 Actualitzat 14/10/2017 - 18.13\nMarta Pascal i David Bonvehí, coordinadora i responsable d'Organització del PDeCAT (ACN)\nLa cúpula del Partit Demòcrata Europeu Català surt al pas de les crítiques. La coordinadora i el responsable d'Organització, Marta Pascal i David Bonvehí, han enviat una carta conjunta on asseguren que fan costat al president.\nPascal i Bonvehí planten cara als dubtes sense embuts:\n"Sabem que alguns volen aprofitar les mentides de sempre per debilitar el nostre espai polític i per fer creure a tothom que ara que és l'hora de la veritat tenim dubtes."\nEn la carta asseguren, però, que aquestes informacions, que qualifiquen de calúmnies, no són certes:\n"Us demanem que més que mai estiguem al costat del president i defensem amb orgull el nostre partit. No feu cas de rumors ni de mentides. Ni una fissura. Tots a l'una. Responsabilitat de país i de partit. Més que mai."\nLes crítiques asseguren que el partit va maniobrar per suspendre la declaració d'independència. Pascal i Bonvehí expliquen, però, que el president "va atendre les peticions que li venien d'Europa i va apostar pel diàleg sense moure's ni un centímetre del seu compromís de fer de Catalunya un estat independent". Diuen que ara com a partit han d'estar al seu costat: "ara no li podem fallar".\nPel que fa al que pugui passar dilluns, la direcció del partit només avança que és potestat del president i que li faran costat.\nLa carta acaba amb una frase: "Tenim la llibertat a tocar, siguem-ne dignes!".


L'Ultra Pirineu no para de créixer i estima un impacte positiu de 6 milions al territori - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ultra Pirineu no para de créixer i estima un impacte positiu de 6 milions al territori\nEls beneficis es noten en l'hostaleria, però també en altres elements com la repercussió mediàtica i promoció de la comarca\nEl berguedà Ivan Camps arriba al punt de pas de Gósol, on l'esperen un bon grapat d'aficionats que gaudeixen de la cursa, l'any 2017 ARXIU/ALEIX CAMPRUBÍ I PONT\nEl berguedà Ivan Camps arriba al punt de pas de Gósol, on l'esperen un bon grapat d'aficionats que gaudeixen de la cursa, l'any 2017\n4.000 corredors de 50 països diferents. Es diu ràpid. Són les xifres de participants a què enguany ha arribat la prova esportiva per excel·lència de la comarca. L'Ultra Pirineu celebra 11 edicions amb més concurrència que mai –el 2018 es va passar de 2.200 a 2.900 corredors (de 54 països) gràcies a la incorporació de la Mitja, mentre que ara l'Sky Pirineu significa la 6a prova. Això es tradueix en un impacte positiu per al territori: en la darrera edició va ser de 4,4 milions d'euros, segons l'informe de l'organització, i enguany s'estima arribar als 6 milions. Per als responsables, les xifres la consoliden com la cursa de muntanya més important del país.\nA l'estudi s'hi tenen en compte elements com les pernoctacions o la restauració, però també d'altres que tenen un impacte menys directe com la repercussió mediàtica i el rèdit que se'n treu fruit de la presència de grans corredors. En aquest sentit, l'impacte augmentarà per l'increment de participants i perquè TV3 emetrà l'Sky Pirineu, prova computable per al campionat del món. El document apunta que la valoració econòmica de la presència als mitjans espanyols va ser de 2,2 milions d'euros, i d'1,43 en els estrangers. Això evidencia la importància internacional de la prova i també l'estatal, on l'impacte va ser el mateix que en l'edició del 2017, tot i una certa davallada de corredors mediàtics.\nL'estudi no reflecteix altres elements importants «cada vegada més tangibles». «Ha augmentat el nombre de persones amb segona residència en llocs com Bagà o Guardiola, arran de les curses amb renom i de qualitat, perquè així poden entrenar-se i córrer», explica el conseller d'Esports, Abel Garcia. Assegura que molts han passat de llogar un aparcament per 15 dies a augmentar la periodicitat. Garcia destaca que el 30% dels participants són de fora de l'Estat i la gran majoria de fora de la comarca: «No són desplaçaments curts, no vindran el mateix dia, no hi ha un sol llit lliure».\nPoques places disponibles\nApartaments, hostals, hotels, càmpings? de la comarca ho tenen pràcticament tot ocupat per corredors i famílies. Fa un grapat d'edicions, per exemple, que d'un any per l'altre l'organització lloga íntegrament l'Hotel de Ca l'Amagat de Bagà, que té 33 places, per acollir corredors, però també periodistes o personalitats relacionades amb les curses de trail.\nLa seva propietària, Teresa Balderich, explica que a partir de dimecres ja comencen a rebre alguns pernoctadors, dijous ja és un dia important en què les places estan pràcticament totes ocupades i la nit de divendres a dissabte és quan hi ha més moviment. «Tots els esdeveniments que es fan són importants, també proves com la 4 Cims, ja que vas tenint gent tota la setmana», apunta. El restaurant de l'hotel també es nodreix de comensals al llarg de la setmana, dissabte especialment amb famílies i amics de corredors.\nEncara que el punt neuràlgic sigui Bagà, des del Consell es procura que «l'impacte econòmic sigui suportat per tota la comarca», diu Garcia. La capital també acull pernoctadors, per exemple, a l'Hotel Estel, que fa un mes que té les 30 habitacions i 70 places ocupades, la majoria a les nits de divendres i dissabte. El soci Carles Fígols diu que «és un dels caps de setmana importants, només són 2 dies però és la suma d'aquests, un pont, Patum... tot va sumant». Tot i això, detaca que l'octubre, especialment pels bolets, és un mes important: «El Berguedà és de tardor. Ha passat tota la vida».\nMés impacte a l'alt Berguedà\nPel que fa a la restauració, però, el representant de l'Associació d'Hostaleria i Turisme del Berguedà, Jordi Badia, del restaurant La Cabana, explica que on realment hi ha més impacte positiu és a l'alt Berguedà. A més de Bagà, a pobles com Gósol, Saldes, Vallcebre o Guardiola «és on s'allotgen les famílies i donen més vida». «A Berga i al baix Berguedà l'afectació és poca. A la capital hi ha poques places hoteleres», argumenta. El «dia fort és dissabte» i en pobles com Gósol, «que és on hi ha un avituallament gran, quan hi passen se'ls col·lapsa», coincidint amb les primeres hores de la tarda. Badia, però, destaca que molts dels corredors visiten restaurants i fondes de la comarca, a més de pernoctar-hi, quan es desplacen uns dies a la zona per entrenar-se. «Econòmicament són més bons que el dia de la cursa», assegura.\nEnguany, el gremi creu que la coincidència amb la Berga Bolet els afectarà negativament. Diu que, per exemple, els corredors ja fa dies que tenen l'allotjament i «qui tingui previst venir dissabte i trobar un lloc per dormir es pot quedar fumut, no hi ha places».\nEl conseller Garcia considera que se'n treu molt rèdit, però se'n podria treure més si se seguís oferint un servei «complementat entre tots els municipis, on el sector privat ha d'estar present, perquè la gent marxi contenta». «Si vens a gaudir de l'Ultra però et costa trobar lloc per dinar o comprar una aigua, estem fallant en alguna cosa, entre administració i sector privat. És una gran oportunitat per treballar en xarxa», apunta.\nGarcia diu que la comarca té «esdeveniments molt importants de trail, de ciclisme, de curses d'orientació?» i ara «faltaria treure rendiment del pantà de la Baells, i la comarca dona per a una triatló». Garcia avança que «es va pel bon camí per recuperar-lo. La comarca ho necessita».\nL'emissió en directe de TV3, nou pas cap a la mediatització. Berguedà Setmanal


IB3 | RODOLANT\nRodolant per Ciutadella i voltants\nSabíeu que Rodo Gener és de Ciutadella? Només desembarcats i després de rendir homenatge a Francesc de Borja Moll, l’home del diccionari, Rodo s’acostà al teatre on va debutar, en tres anyets....\nAquesta setmana, al programa Rodolant farem una ruta des de Can Pastilla a Cap Blanc. En aquest Rodolant dedicat a la Platja de Palma, Rodo Gener es trobarà amb el periodista d’IB3 Ràdio Toni Escanellas...\nEl programa presentat per Rodo Gener ens duu pel municipi de Capdepera. En aquest episodi Rodo Gener ens durà per les terres del municipi de Capdepera. Es trobarà amb Bàrbara Nicolau, l’actriu mallorquina...\nCampanet i Búger passant per Ullaró\nAquesta setmana a Rodolant, visitarem Campanet i Búger passant pel poc conegut llogueret d’Ullaró. A Campanet amb en Rafel Gelabert, expert en temes eclesiàstics, visitarem les dues esglésies de...\nBunyola, Orient i Alaró\nEl programa presentat per Rodo Gener ens durà avui per Bunyola, Orient i Alarò. De la mà del col-lectiu bunyolí de Les Fabricantes Rodo Gener coneixerà el passat fabril i femení de la història industrial...\nDe Sóller al Puig Major\nRodo Gener fa ruta per carreteres emblemàtiques de la Serra de Tramuntana i puja a la muntanya més alta de les balears amb el dibuixant Rafel Vaquer, creador de Johnny Roqueta i moter confés, és un...\nColonia, Es Llombards\nEl programa fa la ruta de Cala Galiota a Cala Santanyí i fa un fragment de la ruta amb l’actriu Pat Aguió. L’actriu mallorquina Pat Aguiló és una de les protagonistes, que en aquesta ocasió transita...\nGalilea, Capdellà, Puigpunyent\nAquesta setmana a Rodolant, en Rodo Gener recorrerà una de les rutes que més agraden a moters i ciclistes, ja que anirem des de Establiments a nes Capdellà, amb aturada obligada a Galilea. A Establiments...\nEl programa presentat per Rodo Gener ens durà per Sineu i Lloret a la recerca del centre de Mallorca. A l’episodi d’avui Rodo Gener vol esbrinar on és el centre de Mallorca, que és el centre del...\nRuta Coenta. De Sa Pobla a Platja de Muro\nAl primer capítol de Rodolant es podrà veure una ruta que l’equip del programa ha anomenat com a “la Ruta Coenta”, perquè visitaran sa Pobla i Muro i allà és sabut per tots que no van de bromes amb el coent.


El Consell de Ministres acordarà aquest mes de juliol el 75 per cent de descompte de residents\nEl Govern de les Illes Balears ha arribat a un acord amb el Ministeri de Foment per tal que s’aprovi aquest mes de juliol en el Consell de Ministres l’augment del descompte de resident fins al 75 per cent en els vols amb la península. Així ho ha anunciat la presidenta Armengol després de la reunió mantinguda a Madrid avui amb el ministre José Luis Ábalos, a la qual també ha assistit el president de Canàries, Fernando Clavijo.\n“Estam contents perquè s’ha aconseguit una solució que permet que l’aplicació es faci de la forma més ràpida possible. Es farà amb una proposta legal que s’ha plantejat des dels serveis jurídics de la nostra comunitat autònoma”, ha explicat la presidenta. Per tant, ara serà el Consell de Ministres qui aprovarà un acord per executar l’augment del descompte per a residents. Una vegada complit aquest tràmit, aquest mateix mes de juliol l’increment fins al 75 per cent entrarà en vigor de forma immediata”.\nLa cap de l’executiu de les Illes Balears ha agraït al ministre Ábalos “la voluntat política d’arreglar un problema” que havia deixat l’anterior Govern de l’Estat. A més, ha ressaltat que “aquesta solució és el fruit d’una feina conjunta amb el Govern de Canàries per assegurar el dret a la mobilitat de la ciutadania dels dos arxipèlags”.\nDes del Govern de les Illes Balears s’insisteix que l'objectiu és equiparar les condicions dels ciutadans de les Balears amb les de la resta de territoris de l'Estat espanyol, tal com reconeix la Constitució amb vista a un compliment real i efectiu de la solidaritat interterritorial.\nEn qualsevol cas, des de l’Executiu balear es manté la línia de treball oberta paral·lelament per aconseguir que el descompte de resident s’inclogui en el futur Règim Especial de les Illes Balears (REIB) per tal que, de cara al futur, estigui assegurada aquesta bonificació.\nS’ha de recordar que, en el cas de les Illes Balears, el fet insular resta competitivitat a les empreses i limita la mobilitat dels ciutadans, per la qual cosa el deure de les institucions és garantir un transport aeri –i marítim- adequats, que permetin respondre a les necessitats dels residents i també de totes aquelles persones que ens visiten.


Dormem a la seu del Govern per reclamar els drets "robats" amb les retallades - Empordà\nTreballadors públics de Girona\nDormem a la seu del Govern per reclamar els drets "robats" amb les retallades\nL'acció es fa a totes les capitals catalanes per exigir a la Generalitat que aporti una proposta, ja que les negociacions estan enrocades\nACN 23.11.2015 | 19:19\nEls divuit delegats sindicals que dormiran a Girona. ACN\nUn total de 18 delegats sindicals de CCOO, UGT i IAC passaran la nit dins l'edifici de la Generalitat a Girona. És una acció que es fa coordinadament a la resta de capitals catalanes en solidaritat amb els companys de la mesa de la funció pública que estan tancats a la seu del Departament d'Empresa i Ocupació a Barcelona. Exigeixen al Govern que faci una proposta perquè consideren que no s'ha fet cap pas per retornar-los els drets laborals "robats" el 2012 amb les retallades. Entre les demandes, reclamen part de la paga extra que encara no han cobrat i també recuperar els dies de permís per antiguitat que van perdre. Està previst que demà al migdia assisteixin a la concentració convocada a la plaça Sant Jaume.\nCarregats amb sacs de dormir, menjar i termos, els delegats sindicals dels diferents àmbits de l'administració passaran la nit dins la seu del Govern a Girona. Hi han entrat a les cinc de la tarda i no en sortiran fins demà a les nou del matí, quan es dirigiran a Barcelona per formar part de la concentració convocada a la plaça Sant Jaume al migdia.\nAquesta és una acció que fan per "pressionar" el Govern després que les diverses reunions per recuperar els drets laborals perduts amb les retallades no hagin arribat a bon port. Aquest mateix dilluns, els representants dels tres sindicats que conformen la mesa de la funció pública han decidit quedar-se tancats a la sala de reunions del Departament d'Empresa i Ocupacó de Barcelona com a símbol de protesta després que tampoc s'hagi arribat a cap acord. L'acció de Girona, així com la de la resta de capitals catalanes, es fa en solidaritat amb els companys de Barcelona.\n"No demanem res extra, sinó que ens retornin allò que es van robar el 2012", ha lamentat Maria Àngels Martínez, de la CCOO. Per la seva banda, el portaveu de la UGT, Quim Casas, recordava que a Girona tant la Diputació com alguns ajuntaments han començat a retornar aquests drets laborals i que els treballadors de la Generalitat no ho poden fer. "S'escuden en què és un govern en funcions, però bé que legislen en d'altres àmbits", apunta Martínez.\nPer la seva banda, Laura Iglesias (IAC) ha reclamat al Govern que deixi enrere les retallades i que doni "dignitat" a les condicions de treball de la funció pública perquè, de retruc, això afecta la resta de la ciutadania.


huracà | quartaparet\nTag Archives: huracà\nL’ull de l’huracà\nUs imagineu girar sobre vosaltres mateixos a centenars de quilòmetres per hora? I néixer i morir amb unes setmanes de diferència però ser mundialment conegut? També seríeu mundialment odiats per la vostra capacitat destructiva. La gent fugiria al veure-us arribar i els més afortunats ni tan sols us veurien perquè haurien estat alertats de la vostra arribada i s’haurien refugiat en edificis luxosos i resistents.\nLamentablement, tot i la vostra joventut seríeu un genocida. I com en la majoria de casos, no compareixeríeu mai davant d’un tribunal. Ni tan sols seríeu empresonat un temps per després tornar a casa gràcies a la perícia dels vostres advocats que al·legarien que sou molt vell. Ningú recordaria que vosaltres no vàreu tenir pietat dels vells.\nMilers de fotografies i vídeos vostres poblarien la xarxa, els diaris i les televisions. La gent d’arreu del món guaitarien bocabadats les vostres barbàries però no us culparien més del que molts alemanys van culpar a Hitler en el seu moment, o xilens a Pinochet o membres de la Unió Europea a Muamar el Gadafi. Ho atribuirien a quelcom natural que succeeix arreu del món i que la sort és que no els passi a ells.\nAnys després, mesos depèn de com, es faria una pel·lícula sobre la vostra curta però espectacular vida. La gent ompliria les sales de cinema i ploraria o, potser, sortiria marejada si els efectes especials són prou espectaculars. Uns quants empresaris recaptarien milions de dollars o d’euros gràcies a les vostres gestes i, els actors i el director també es farien amb part d’aquest botí. Després denunciarien a la ciutadania a través d’una societat d’autors i editors corrupte i, a banda dels guanys de les entrades, els DVD i el mecenatge es quedarien amb part dels diners dels ciutadans quan compressin un reproductor multimèdia o un CD per gravar les fotografies a la família.\nAl cap dels anys, el vostre nom s’aniria oblidant i passaríeu a ser més una estadística que algú concret. Quedaríeu a la wikipedia i se us mesuraria, no per la velocitat a la que giràveu o els quilometres que vàreu recorre, sinó pels morts que vàreu causar. Però si fóssiu l’ull de l’huracà, no us avergonyiríeu de la vostra naturalesa perquè sabríeu que en aquest planeta hi ha una espècie molt més devastadora que vosaltres.


Amb l'Àstrid Arqué, especialista en esport i nutrició i al capadavant de Vitampleni, hem après a tenir cura de la nostra salut. I amb Ana Flo, directo\nra comercial de La Finestra sul Cielo, hem parlat sobre els aliments ecològics, ja que Catalunya n'és la principal productora i consumidora de l'Estat.\nAmb la nostra cuinera Mireia Anglada hem sabut com podem aprofitar les qualitats de l'oli a la cuina. I amb l'Edgar Barrionuevo, el nostre expert en e\nsport i nutrició, hem sabut de quina manera l'alimentació ens pot ajudar a prevenir o millorar lesions fruit de fer esport.\nAl "'Club eco" hem sabut més coses dels aliments ecològics gràcies a tot un entès, Marc Bàrbara, director de l'empresa de productes ecològics Natursoy\n. I amb la periodista gastronòmica Laura Conde hem après a fer receptes casolanes, gràcies al llibre que acaba de publicar, 'Fet a casa' (Ara Llibres)\nAmb la nostra xef i cuinera Mireia Anglada, hem sabut quines són les propietats dels vegetals fermentats i també hem après com els podem fer a casa. I\nl'Edgar Barrionuevo, el nostre expert en esport i nutrició, ens ha explicat si cal que prenguem suplements quan fem exercici.\nAmb Montse Bradford, experta en nutrició, hem repassat quins aliments del món vegetal són una font de proteïnes. I a continuació hem fet una taula sob\nre nedar en aigües obertes amb Xavier Pérez Carrasco, de Travessia Catalunya Nedant, amb la biòloga marina i nedadora Sònia Cervià, i amb David Campà, director de Marnaton.\nAmb la xef Mireia Anglada, a "La cuina que cura", hem après com tractar els cefalòpodes als fogons per menjar-los al punt i sense perdre propietats. I\namb el nostre expert en esport i nutrició, Edgar Barrionuevo, hem sabut si fer exercici és la millor manera per perdre pes.


Un test més intens per al MoraBanc - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Divendres, 25 de setembre de 2015 | 01:30 h\nLuka Bogdanovic, amb la pilota, davant l’oposició de Justin Doellman en el Trofeu MoraBanc disputat el passat 12 de setembre al Poliesportiu d’Andorra | BCA / MARTÍN IMATGE\nContinua el compte enrere per a l’inici de la segona temporada a l’ACB del BC MoraBanc Andorra i, com ja va fer la l’any passat, als tricolors els toca jugar la Regal Lliga Nacional Catalana. Serà un partit més de pretemporada, no és competició oficial d’ACB, però serà diferent a la resta d’enfrontaments propis d’aquesta època de l’any ja que hi ha en joc un títol que té més prestigi que el que hi ha en altres duels de pretemporada.\nL’altra diferència respecte a un enfrontament normal no oficial és que abans de poder assolir el trofeu, hi ha en joc un passi a una final en la qual es decideix el campió català. «Arribem bé després de tenir els primers entrenaments seguits amb tota la plantilla i hi anem amb ganes de fer un bon partit, donar una bona imatge i anar assentant el nostre joc, tot i que el nostre objectiu és estar bé el dia 11 d’octubre», va assenyalar ahir el tècnic del MoraBanc, Joan Peñarroya, que té clar que el duel d’avui davant el Fiatc Joventut és un partit de pretemporada, però amb l’afegit que hi ha un títol ‘bonic’ que es pot guanyar.\nGiorgi Shermadini i Vojdan Stojanovski ja han complert una setmana entrenant amb l’equip i han pogut assimilar el poc treball tàctic que han fet fins el moment els de Peñarroya als entrenaments, però malgrat tot pensa que ja han après aquests primers conceptes i la seva plantilla ja està pensant en sumar més dibuixos tàctics al seu repertori: «El que hem fet aquests dies és que el que havíem fet fins ara ho assimilessin Vojdan i Shermadini. Segurament, a partir de la setmana que ve creixerem més a nivell tàctic».\nDel més novell de l’equip en quant a temps, el georgià, el tècnic tricolor va explicar que «el més important és que ve en forma, ve de competir, i això facilita la seva incorporació dins del grup. Estem convençuts que tot allò que vam apostar pel Giorgi es produirà i ha de ser un jugador important dins del nostres joc interior, com tots els jugadors han de tenir els seus rols i les seves tasques. Estem contents perquè ha vingut amb bona forma i des del primer moment s’està adaptant prou bé a tot el que implica l’equip».\nNo coneix la derrota amb la Penya\nÉs una simple xifra que no vol dir gaire cosa, però el MoraBanc no va arribar a perdre cap els tres partits oficials que van realitzar la temporada passada. El club tricolor va superar la Penya en la semifinal de la Lliga Catalana de l’any passat, va guanyar al Poliesportiu en el partit d’anada en un final d’infart i amb la cistella famosa de David Navarro des del mig del camp, i a Badalona els de Peñarroya van passar per damunt dels de Salva Maldonado. Un rècord de 3-0 que deixa clar que el MoraBanc li té presa la mesura al Joventut. Malgrat tot Peñarroya no se’n refia: «Vam guanyar els tres partits, però ells van fer un ‘temporadón’. El que sí que està clar és que la Penya no canviarà el seu estil de joc i nosaltres tampoc. Evidentment, ens adaptarem als jugadors que tenim i segur que serà un partit maco i obert. Veurem a quin nivell estem els dos equips.»\nTot i que l’any passat ja van vèncer en la semifinal, Peñarroya va veure diferències clares entre la Lliga Catalana que es disputa entre avui i demà a Granollers i la que es va disputar fa un any a La Seu d’Urgell: «Per dates, la competició és diferent ja que l’any passat es va jugar tres dies abans de l’inici de la competició oficial. Estem parlant que fins d’aquí a 10 dies no hem de jugar. En aquell moment l’equip estava més rodat i portàvem més temps junts. Ara portem tot just tres o quatre dies amb tots, però així estarem nosaltres, la Penya, el Barça i el Manresa». El tècnic tricolor, però, va matisar que «estem molt ficats en estar el millor preparats possible l’11, però això no vol dir que no estiguem per jugar un bon partit, penso que ho estem. Però tot el treball el tenim enfocat per d’aquí a dues setmanes.\nDesprés de no haver disputat ni un sol minut diumenge davant el Laboral Kutxa per precaució arran d’un cop que es va fer en l’amistós contra l’UCAM Múrcia, Víctor Sada sí que sortirà a pista en el duel d’avui a Granollers, segons va avançar ahir el tècnic del BCA: «Ha estat entrenant. Al principi ho feia amb precaucions, però ahir [per dimecres] ja va entrenar bastant bé. Cada vegada va tenint menys molèsties i esperem que demà pugui participar». Peñarroya també comptarà a la Lliga Catalana amb dos jugadors del segon equip: Nil Brià i Waly Niang acompanyaran la resta de la plantilla i potser gaudiran d’alguns minuts. «Han fet tota la pretemporada amb el primer equip, igual que altres jugadors com Hugo, David Jofresa i Filip, però hem de ser 12 i els dos que més han participat han estat ells dos», va explicar l’entrenador del club tricolor.\nEn l’altre semifinal de la lliga Catalana es veuran les cares l’FC Barcelona Lassa i l’ICL Manresa i els blaugrana parteixen com a favorits clars, no només del partit, sinó de la competició ja que són els defensors del títol després de vèncer el MoraBanc en la final del 2014 per 104-93. El Barça, però, té tres equips disposats a canviar el que va passar l’any passat.\nRegal Lliga Nacional Catalana


EL BLOC DE JOAN MARTINEZ: EMPRESS ESPAÑA S.A., 21 anys després\n21 anys després no és cap motiu d’aniversari, ni tan sols és un número rodó, d’aquells que obren els ulls als historiadors dels aniversaris. El tancament d’Empress España SA (maig de 1987) deixà rere seu un expedient de regularització d’ocupació que afectà 120 treballadors... I tot, en un context històric poc favorable. Per a les centrals sindicals UGT i CCOO l’atur era a les Balears un fet que preocupava. La xifra de persones aturades havia sobrepassat els 50.000 (1986), i el calçat es trobava capficat en el que el senador socialista Antoni Villalonga qualificava de crisi estructural. Al llarg d’aquells 5 anys de desindustralització ningú deixà de parlar de crisi. Un mot que va unit a la indústria menorquina de manera intrínseca. L’etapa dels anys vuitanta no era l’única, però sí que tenia un perfil diferent, ja que es deixaren de crear empreses noves encomanades a substituir les que tancaven. Empress España S.A. té molt de símbol d’una època d’expansió. A principis dels vuitanta era la primera gran fàbrica menorquina del sector. És clar que quan hom llig el llibre “La Via Menorquina de Creixement” dels tres historiadors catalans, Farré, Surís i Marimón (1977) s’adona de lo frívols que resulten quan afirmen que a Menorca no hi havia grans empreses perquè cap d’aquelles comptava amb més de 200 treballadors. Frívols perquè aplicaren una teoria estructural sobre una realitat històrica, i és que Empress España S.A., Novus S.A. o DENIX –en la seva millor època- com ara la Jaume Mascaró o la Pons Quintana són –i van ser les dues primeres- grans empreses en el context de la indústria insular.\nEl símbol d’un final. Un paràgraf que trenca, irremeiablement, amb l’anterior. Després de 1985-1987 es posava un punt i apart a un model de creixement econòmic basat en els paràmetres d’una idea evocada pel ministre López Bravo a finals dels seixanta. Després del procés de desindustrialització –sempre trobarem aquell historiador oficial que ho qualifiqui de reestructuració o reconversió- ni la societat menorquina ni la seva economia ni el seu equilibri sectorial han estat els mateixos. És evident que el mot desindustrialització l’empr en contraposició a la paraula que Gaspar Oliver, llavors conseller d’Indústria i Comerç, va fer cèlebre aquell any de 1987: “reindustrialització”.\nEl símbol doncs, Empress España SA, va néixer a Ciutadella el 1972 de la fusió de dues personalitats empresarials capficades en el món del calçat: l’holandès Charles Portocarrero i el ciutadellenc Martí León. Després d’una forta crisi de mercat, l’empresa de Nimega Empress passà a comptar a Menorca amb una sucursal que produïa pels mercats belga i holandès. Es tractava d’un negoci rodó. Per una banda els socis holandesos aconseguien una producció de qualitat i preus de cost més baixos, i per altre pels León aquella aventura era necessària, ja que els consolidava en un mercat alternatiu al canal d’exportació que dominava a finals dels seixanta i principis dels setanta: els EUA. Amb els ulls de la suïssa Bally International posats en el producte de Calçats Roseta, Menorca treballà per a dissenyadors famosos com Sergio Rossi, Pierre Cardin, Aldrovandi, Pertegaz o Adra Pfister... Cap el 1977 el tàndem Portoccarero i León comptaven amb una de les fàbriques més modernes d’Espanya. La seva expansió va ser fulgurant cap els mercats del BENELUX, Regne Unit i els EUA, aquest últim sota el trade mark, Botelli. El desenvolupament d’Empress España SA és el mateix d’altres grans fàbriques que configuren i centren la investigació i la història de la indústria menorquina. Un gegant illenc que el maig de 1987 presentà l’expedient de regulació d’ocupació.\nEl caràcter internacional d’Empress España SA es pot conèixer a través dels articles de premsa. Potser el que més ens crida l’atenció és un escrit en holandès signat per Jan Naaijkens i que es titulava, “Empress-España: een proeve van moed, ondernemingsgeest en doorzettingsvermogen”, o sigui i després d’una mà d’ajuda en la traducció, podem acabar aquest recordatori als 120 treballadors amb aquell lema: “Empress España una prova de coratge, esperit empresarial i lluita”. Sens dubte, aquestes són les altres històries, les que costa contar, les més petites, les que afecten a col·lectius determinats, però, al cap i a la fi: història.\n(Publicat a Ultima Hora, 12 de febrer de 2008)\nPublicat per Joan Martinez Bosch a 8:37 a. m.


Pedrosa no cedeix davant de ningú i doblega Stoner per 29 mil·lèsimes\nTot i anar pel terra a l'inici dels entrenaments oficials, el de Castellar del Vallès ha dominat una sessió marcada per les caigudes –sense conseqüències– de Rossi i Spies\n2 min. Sepang 22/10/2011 12:55\n260x366 Malgrat caure, Dani Pedrosa ha pogut fer la 'pole' a Malàisia / SAMSUL SAID / REUTERS Malgrat caure, Dani Pedrosa ha pogut fer la 'pole' a Malàisia / SAMSUL SAID / REUTERS\nDani Pedrosa (Honda RC 212 V) no ha cedit davant cap dels seus rivals i s'ha adjudicat el millor temps en els entrenaments oficials del Gran Premi de Malàisia de MotoGP que aquest diumenge es disputaran al circuit de Sepang, després de doblegar l'australià Casey Stoner (Honda RC 212 V) per 29 mil·lèsimes.\nEl campió del món de 2011 ha aconseguit la primera posició gairebé al final dels entrenaments, en la seva penúltima volta, però les diferències respecte a Pedrosa eren minses i el català ja havia rodat més ràpid en les sessions lliures de proves, per la qual cosa poc després ha recuperat la primera posició i ja no l'ha abandonada fins a la baixada de la bandera de quadres.\nPedrosa no ha començat massa bé aquests entrenaments, ja que ha caigut al poc de iniciar-se els mateixos, si bé aquesta circumstància no li ha impedit continuar, encara que segurament sí que ha minvat en certa mesura el seu rendiment, ja que no ha pogut assolir el nivell exhibit en els lliures.\nCom Pedrosa, també ha tingut un petit contratemps en perdre adherència al tren davanter de la seva Ducati l'italià Valentino Rossi; i també ha estat semblant la caiguda del nord-americà Ben Spies (Yamaha YZR M 1), si bé tots ells han pogut continuar les proves oficials.\nEn el cas de Ben Spies les seqüeles de la caiguda que va patir a Austràlia la passada setmana li continuen passant factura i no pot aconseguir el màxim rendiment de la seva Yamaha YZR M 1, circumstància que l'ha acabat relegant a la penúltima posició de la classificació general dels entrenaments.\nPedrosa ha marcat el millor temps final, amb un registre de 2:01.462, 29 mil·lèsimes de segon més ràpid que Stoner i una mica més de dues dècimes de segon per sota de l'italià Andrea Dovizioso (Honda RC 212 V), que en la primera part dels entrenaments havia estat l'encarregat de marcar el temps a tots els seus rivals.\nEn el cas de Rossi, que també havia anat per terra, ha pogut millorar notablement i ha acabat novè a poc més de nou dècimes de segon del millor temps de la categoria, just després d'Álvaro Bautista (Suzuki GSV RR).


Política de protecció de dades – Pastorets Balsareny\nPolítica de protecció de dadesadmin28 de novembre de 2019 4 de desembre de 2019\nEls Pastorets de Balsareny. Política de protecció de dades\nLa política de protecció de dades que s’enumera a continuació regula el tractament de les dades de caràcter personal recollides per qualsevol mitjà que du a terme l’Associació Els Pastorets de Balsareny (en endavant: l’Associació) en el desenvolupament de les seves funcions i activitats.\nAssociació Els Pastorets de Balsareny. Inscrita al Registre d’Associacions de la Generalitat de Catalunya amb el núm. 26212.\nLes dades que una persona subministra a l’Associació per qualsevol mitjà són tractades d’acord amb la legislació vigent en matèria de protecció de dades, amb l’única finalitat de comunicació d’activitats i gestió administrativa.\nLes dades són les que ens ha facilitat el mateix soci o sòcia en el moment de formalitzar la seva inscripció a l’Associació. Les persones interessades subministren les seves dades de manera voluntària en tot moment, i per això garanteixen que les dades personals facilitades són veraces i en responen; l’Associació es reserva el dret d’excloure dels serveis les persones que hagin facilitat dades falses, sens perjudici de les altres accions que siguin procedents en dret.\nUn cop rebuda la comunicació, l’Associació disposarà del termini d’un mes per donar una resposta. Si la persona interessada estigués en desacord amb la resposta rebuda i considerés que s’estan vulnerant els seus drets, podrà presentar una reclamació davant l’Agencia Española de Protección de Datos: www.agpd.es


El Govern destina 22 places d'habitatge supervisat per a persones amb diagnòstic de salut mental\nEl Govern destina 22 places d'habitatge supervisat per a persones amb diagnòstic de salut mental.\nLa Conselleria d'Afers Socials i Esports ha fet pública la convocatòria d'acció concertada de 22 places d'habitatge de salut mental per a persones majors de 18 anys amb diagnòstic de salut mental i necessitat de suport extens. 10 d'aquestes places són al municipi de Manacor i s'adrecen a persones amb trastorn mental i necessitat de suport extens que no disposen de domicili propi ni de recursos econòmics ni familiars i que necessiten suport extens per a les activitats de la vida diària.\nAls usuaris, a més d'oferir-los allotjament, també se'ls ajuda en el seu dia a dia (vida a la llar, higiene, aspecte físic, salut i seguretat, comunicació, habilitats socials i acadèmiques...). El concert és de 2020 a 2024 i té un preu pel servei de 71,39 € plaça/dia. El pressupost total és de 260 mil euros anuals.\nLes altres 12 places són 6 a Mallorca i 6 a Eivissa i estan vinculades al servei d'acompanyament i s'adrecen a persones que a més de tenir un diagnòstic de salut mental estan en processos de desinstitucionalització penitenciària. A l'anterior concert han estat gestionades pel Grec a Mallorca i per APFEM (Associació Pitiüsa de Familiars de Persones amb Malaltia Mental) a Eivissa. El preu és de 71,39 € plaça/dia i té un pressupost total de 312 mil euros anuals.\nA més del servei d'habitatge, el 2020 Afers Socials i Esports també ha destinat 2,5 milions d'euros al servei de suport a l'habitatge a les Illes Balears. Aquest servei, a diferència de l'habitatge supervisat, es presta al propi domicili habitual de la persona sol·licitant o de la seva família i és de caràcter socioeducatiu.\nEl Govern ha assegurat que cal recordar que aquest servei els acompanya en el seu procés d'integració social, per facilitar-los l'accés als recursos comunitaris, la promoció de condicions de vida saludables i l'ús de programes específics d'inserció i de rehabilitació.\nPer Afers Socials és la forma de promoure la màxima autonomia personal i social, facilitar la integració en la comunitat i evitar situacions d'abandonament i marginació o processos de deteriorament de persones que puguin no tenir suport familiar o social.\nLa xarxa pública de serveis en salut mental es va crear el 2016 i està conformada per serveis propis de la Conselleria i d'altres concertats amb entitats del tercer sector. L'objectiu és donar resposta a les necessitats psicosocials de les persones que pateixen un trastorn mental greu. Actualment 169 persones amb diagnòstic de salut mental romanen a les dues modalitats d'habitatge supervisat de la Comunitat.


Víctima de problemes cardíacs, Daniel Blake, un fuster anglès de 59 anys, es veu obligat, per primer cop, a recórrer a prestacions socials per sobreviure\nA qui diríeu que es refereix el ‘Jo’ del títol? És un pronom que a la manera de Flaubert identifica Ken Loach amb un fuster de 59 anys, bon samarità que, immers en els laberints de la burocràcia d’una Anglaterra abocada al Brexit, mai no llançarà la tovallola? O és la singularització de tots nosaltres, espectadors amb consciència social, solidaris a distància?\nRes no ha canviat en el mètode Loach, exceptuant que l’astuta creació d’un màrtir obert al sacrifici ens fa més vulnerables a deixar-nos manipular.\nEl retrat de la implacable maquinària de la seguretat social britànica, regulada per funcionaris sense cor, sembla propi d’un reportatge televisiu de càmera oculta. Els bons, esclar, són els obrers, herois en una obra de teatre de l’absurd orquestrada pel govern. Això sí, és impossible no estar d’acord amb les crítiques a un sistema tòxic, perquè la pel·lícula, que és una barreja perfecta entre docudrama neorealista i exploitation de tot a cent, està concebuda perquè el públic que no vol que li diguin el que ha de pensar tocant-li la fibra sensible acabi creient que és de dretes.


Preguntes histologia vegetal  | Citologia i Histologia vegetal (UdG) | Unybook\nPreguntes histologia vegetal (2015)\nCitologia i histologia vegetal\nPreguntes histologia vegetal\nAsignatura Citologia i Histologia vegetal\nInclou les preguntes de cada tema resoltes de l'assignatura citologia i histologia vegetal.\nCitologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 Preguntes histologia vegetal (curs 2015-2016) 1. Perquè la genètica molecular de les plantes pot contribuir en fer avenços en la biomedicina? L’estudi dels processos bioquímics i genètics moleculars de les plantes ha aportat importants avenços que s’apliquen a tots els éssers vius, incloent l’home. Mecanismes com els micro RNAs, amb important potencial en biomedicina, s’han descobert i s’estudien preferentment a les plantes.\n2. Per què les plantes concentren el creixement als meristemes? Perquè són sèssils, tenen paret de cel·lulosa i les cèl·lules inicials es troben als meristemes 3. Es cert que les plantes tenen més sentits que els animals? Si, com per exemple els camps magnètics.\n4. Per què majoritàriament la investigació molecular en plantes es fa amb Arabidopsis? Perquè té un cicle molt curt, és autopol·linitzable, només té 5 cromosomes, té el genoma (petit i diploide) seqüenciat, es poden fer transformacions genètiques, el seu genoma és ric en gens codificats per proteïnes i té un banc de mutants.\n5. Per què és important pels éssers vius l’establiment de la polaritat? Significa que les plantes s’organitzen al voltant d’un eix orientat perependicularment al sòl.\nL’eix de la planta queda dividit en 2 parts: el brot que consta de la tija i les fulles a l’extrem caulinar, i l’arrel a l’extrem radicular. Al brot s’hi expressa la fotosíntesi i a l’arrel l’absorció d’aigua i nutrients. Aquestes característiques estan condicionades per la capacitat fotosintètica i la presència d’una paret cel∙lular.\n6. Com s’explica que moltes plantes assoleixin una longevitat i mides gegantines? El resultat del creixement obert i modular permet assolir grans dimensions, gran longevitat i cos amb una gran plasticitat fenotípica que és el que li facilita l’adaptació al medi.\n7. Quines etapes es distingeixen a la vida de la planta? Es pot parlar d’equivalents a la infància o la pubertat? Les etapes són: embrió, plàntula, estadi juvenil, estadi madur i senescència. Si que es pot parlar d’equivalents a la infància o pubertat.\n8. Quin nivell d’organització assoleix l’embrió? És comparable al dels animals? Meristemes apical i basal, eix embrionari i cotiledons. El desenvolupament obert i modular de les plantes contrasta amb el desenvolupament tancat dels animals. Els animals tenen cèl∙lules mòbils , el creixement no està localitzat sinó que es produeix de manera difusa i es concentra en l’etapa embrionària.\nAl final de l’etapa embrionària el pla d’organització i tots els òrgans de l’adult ja estan formats.\nA les plantes en canvi el desenvolupament és principalment post‐embrionari 9. Quins requisits ha de tenir una llavors? Que caldria fer per fabricar-ne una artificialment? Embrió madur + càpsula 10. Per què és important l’estudi de mutants? Per caracteritzar la funció dels gens.\n1 Citologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 11. Què són els mutants embrionaris? Són els mutants en els quals les mutacions afecten a l’embrió. Molts es moren en estadis de plàntula. Afecten l’organització del patró apical/basal de l’embrió.\n12. Quin mutant ha permès concloure que el creixement i l’establiment del patró són independents de la morfogènia? El mutant fass.\n13. Per què en les preparacions histològiques vegetals les cèl·lules es veuen buides? Perquè hi ha un vacúol que ocupa la major part de la cèl·lula.\n14. És possible que en un organisme vegetal la majoria de les cèl·lules siguin heterotròfiques? Si, quan la planta encara no ha germinat.\n15. Què és una planta etiolada? És una planta que no ha tingut llum, la llum és una senyal que afecta al creixement.\n16. Es cert o es possible que el nucli de la cèl·lula es desplaci a l’interior del vacúol? Si, a través dels filaments del citoplasma que l’atravessen.\n17. Per què el vacúol facilita l’intercanvi amb el medi? Per totes les substàncies de la superfície.\n18. Les substàncies tòxiques excretades al vacúol són importants per la supervivència de la planta? Si, són importants per varies raons, una és que alguns d’aquests residus poden ser cafeïna, morfina o l’estricnina; els tanins de gust amargant; els cristalls com l’oxalat; i alguns pigments com els antocians o les flavones. La majoria d’aquests productes són molt tòxics per la cèl·lula i tenen efectes biològics en altres organismes i per tant fan funció de defensa.\nPer altra banda alguns residus del metabolisme secundari que son tòxics per la planta s’acumulen en el vacúol i està comprovat que per exemple quan la planta passa èpoques en que les condicions no són bones, mitjançant rutes metabòliques intermediàries pot sintetitzar aminoàcids, bases nitrogenades, sucres... necessaris per el seu desenvolupament.\n19. Pot haver-hi un equivalent de la proteïna muscular acto-miosina a cèl·lules vegetals? Si, el complex actina-miosina.\n20. Per què les cèl·lules del mutant fass tenen un creixement no orientat amb la polaritat? El gen Fas codifica una fosfatasa que regula el citosquelet. Els mutants tenen deficiències en el citosquelet (alteracions dels microtúbuls) i incapacitat de formar la banda preprofàsica. Desenvolupen un procés morfo genètic anormal.\nL’embrió adquireix el patró apical/basal però la forma és totalment anormal. Aquesta alteració es deu a les divisions cel·lulars que no estan orientades respecte als eixos de simetria. El resultat és la formació d’un embrió que manté el patró però amb una morfologia aberrant.\n21. Què impedeix al mutant fass l’orientació del fus mitòtic? Que els seus microtúbuls estan mutats i les divisions cel·lulars no estan organitzades.\n2 Citologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 22. Les cèl·lules sèssils tenen el citoesquelet desenvolupat? Si.\n23. El complex acto-miosina es troba en cèl·lules vegetals? Si 24. El canvi del SEL a l’embrió delimiten dominis i subdominis simplàstics? Si 25. Els dominis i subdominis estan relacionats amb l’establiment del patró? Si 26. La comunicació per pdms aporta informació posicional per l’establiment dels dominis? Si 27. Per què la cel·lulosa és resistent a la degradació bacteriana? La cel·lulosa que forma la fase cristal·lina (fibrosa) de la paret cel·lular, les cadenes es disposen en paral·lel i interaccionen entre sí per ponts d’hidrogen per formar una estructura cristal·lina: les microfibril·les. Les microfibril·les bàsiques són nano filaments, tenen una resistència a la tensió molt alta, comparable amb l’acer, i són les que confereixen resistència a la paret cel·lular. El caràcter cristal·lí fa que siguin molt estables químicament i relativament immunes a l’atac químic i enzimàtic.\n28. Què passa durant la cocció de les verdures? Les proteines que mantenien les membranes es desnaturalitzen. El tonoplast deixa de funcionar i el mido surt perquè es insoluble. La lamina mitjana es dissol i es separen les cèl·lules.\n29. Per què molts nutricionistes aconsellen coure al vapor i/o conservar l’aigua de cocció? Té alt contingut nutritiu, contribueix al peristaltisme intestinal i manteniment de la flora intestinal.\n30. En quin orgànul cel·lular es sintetitza la cel·lulosa I? En la membrana cel·lular.\n31. Un material compòsit es pot comportar com un elastòmer-plastòmer? Si, en el cas de la paret cel·lular per la teoria de l’extensió àcida.\n32. Quines condicions s’han de donar en un teixit per a que es produeixi creixement? Que hi hagi auxina, un medi isotònic que permeti turgència.\n33. Si la paret és hidròfila, com aconsegueixen les plantes impermeabilitzar la superfície dels òrgans aeris? Ho aconsegueixen gràcies a la presència de cutina i ceres La cutícula forma una pel·lícula molt plàstica que s’adapta bé al creixement de les cèl·lules i als canvis de turgència d’aquestes i protegeix de la dessecació. Té una gran cohesió i es pot aïllar mecànicament .\nLes ceres, intra i epicuticulars, són molt importants per la funció d’impermeabilització. En conjunt forma un revestiment extremadament resistent i hidròfob.\n3 Citologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 34. Si les plantes no tenen glàndules secretores de moc com es produeix el moc que lubrifica l’arrel? Es fa per gelificacions (Es pot produir tant per la degradació enzimàtica i àcida dels polisacàrids amorfs de la matriu (pectinització) com per deposició ex-novo de substàncies pèctiques i hemicel·luloses, principalment cal·losa). Són transformacions de la paret cel·lular en mucílag. D’aquesta manera la paret es fa més hidròfila i més plàstica fins al punt que s’hidrata fins a formar un gel i s’alliberen les cèl·lules.\nA les cèl·lules de la caliptra la gelificació de la paret facilita la funció de lubricació.\n35. La cel∙lulosa té resistència comparable a l’acer? Sí. La cel∙lulosa que forma la fase cristal∙lina (fibrosa) de la paret cel∙lular es coneix amb el nom de cel∙lulosa I. Les cadenes es disposen en paral∙lel i interaccionen entre sí per ponts d’hidrogen per formar una estructura cristal∙lina: les microfibril∙les. Les microfibril∙les bàsiques són nano filaments de 4‐12 nm de diàmetre i 1‐2 um de longitud, tenen una resistència tènsil molt alta, comparable amb l’acer, i són les que confereixen resistència a la paret cel∙lular. El caràcter cristal∙lí fa que siguin molt estables químicament i relativament immunes a l’atac químic i enzimàtic.\n36. Què és un sòlid cel·lular? Els materials formats per una fase solida que compartimenta una fase fluida.\n37. Perquè el suro es idoni pel tapament? És lleuger, ignífug, impermeable...\n38. Què és i per a què serveix un “explant”? És el teixit vegetal (mostres) que s’utilitza per fer el cultiu in vitro.\n39. Com s’obté una planta exempta de virus? Quines plantes es comercialitzen exemptes de virus? Cultiu del meristema, ja que les divisions d’aquest son molt mes ràpides que la propagació del bacteri o virus. Maduixa, patata, clavell...\n(FALTEN TEMES 4.1. 4.2. 4.3 40. Què és un embrió somàtic i què és la embriogènesis somàtica repetitiva? Embrió format a partir de cèl·lules somàtiques, és a dir, cèl·lules que han patit un procés de desdiferenciació capaces de formar un nou organisme complet. Sobre el teixit embrionari somàtic es pot generar una proliferació que organitza nous embrions de manera repetitiva.\n41. Una herba pot ser model pel creixement llenyós? Si, ja que també té creixement secundari nomes varien en quantitat.\n42. Què tenen en comú i en que es distingeixen les cèl·lules del càmbium i les dels meristemes apicals? Comparteixen amb els meristemes embrionaris que són punts localitzats de creixement organitzat, aporten cèl·lules pel creixement organitzat.\nDe diferent tenen que els meristemes apicals són d’origen embrionari, hi predominen les divisions radials; i el càmbium post-embrionari, hi predominen les divisions tangencials.\n43. Quins canvis tenen lloc al càmbium quan es prepara la brotada? 4 Citologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 44. Els arbres reben senyals de llum a través de l’escorça? Si, es comuniquen les senyals amb els meristemes a partir del sistema radial els senyals arriben al cilindre circular central. El sistema radial està format per radis de parènquima.\nQuan els senyals han arribat al centre són transportats pel sistema axial (xilema i floema)fins als meristemes. A l’escorça hi ha cèl·lules receptores de llum.\n45. Per a que serveixen les lenticel·les? Son porus regulables com els estomes? Intercanvi gasós. Sí, però mes lentament.\n46. Per què l’escorça dels arbres sempre manté el mateix gruix? Perquè arriba un moment en que el nou fel·logen es diferencia a l’interior del nou floema secundari, i s’estabilitza, el lleny segueix creixent però l’escorça no.\nPerquè el nombre de capes que es generen del floema secundari son equivalents al nombre de capes que recula el fel·logen i s’arriba a un equilibri. D’aquesta manera l’escorça es va renovant contínuament i manté el mateix gruix.\nA mesura que es desenvolupen nous peridermes més internes, els teixits que queden a la part externa (teixits del còrtex o del floema 2ari) es queden separats dels teixits vius per la formació del fel·lema i per tant sense accés a l’aigua i als nutrients. Aquests teixits externs es poden mantenir un estat senescent cert tems però progressivament moren. D’aquesta manera s’acumula per sobre de l’últim fel·lema un gruix de teixits semi-vius i morts que s’aniran desprenent.\n47. Per què els suros es pelen nomes cada 12 anys? Perquè hi ha d’haver suficient suro com perquè el que es perd es compensi amb el que regenerarà, per altre banda, s’ha d’esperar a que tingui la mida que es necessiten pels taps.\nPer assegurar que el floema es prou gruixut per aguantar la deshidratació i que no es mori el càmbium.\n48. Que passa si el creixement del càmbium es mes intens que el del fel·logen? I si el procés es repeteix? Que la pressió interna trenca el periderma, deixant els teixits exposats a la deshidratació, la planta respon amb un nou fel·logen mes intern, els teixits externs de l’últim fel·logen moren. Si el procés es repeteix, el nou fel·logen es diferencia mes internament, el còrtex progressivament perd gruix fins a arribar al floema.\n49. Les plantes arbories provenen d’antecessors herbacis? Si 50. Que pots fer per determinar si una talla de fusta es romànica (sXII) o falsa? Datar-la a traves de mètodes de dendrocronologia 51. Per que a la catedral de Girona el cor de les bigues es resistent als corcs? Perquè els tanins i polisacàrids han sortir a fora i han acabat formant una massa compacte i els corcs no s’ho poden menjar.\n52. Quin es el principal factor limitant de la producció vegetal? L’aigua 53. Com aconsegueixen les plantes un marge per tolerar episodis curts de dèficit hídric? Tancant els estomes.\n5 Citologia i histologia vegetal 2n Biologia – UdG Natalia Mingorance García Unybook: nattymg23 54. Perquè s’obren i tanquen els estomes? Depenent de les condicions hídriques s’obren o es tanquen. El mecanisme d’obertura i tancament es per canvis de turgència, com que les parets son asimètriques i tenen una forta unió els extrems quan hi ha pressió les cèl·lules es corben i s’obren els estomes, quan no hi ha turgència l’estoma es tanca. Si els ions es concentren a l’exterior hi ha flacidesa i es tanquen els porus.\n55. Com transportar una tona d’aigua al dia a 100m d’alçada? Amb la força de la tensió-cohesió.\n56. Per què les coníferes que són plantes evolutivament molt antigues són dominants en climes freds? Les coníferes s’han adaptat a climes amb escassetat d’aigua (traqueides menys sensibles a cavitació) 57. Existeix la mort sobtada dels arbres? Si, hi pot haver una cavitació massiva que provoqui la mort sobtada, per exemple a l’estiu quan falta aigua, hi ha molta sal al sòl, etc. Normalment passa quan hi ha un període d’aridesa, l’atmosfera té un potencial negatiu i el sòl menys positiu.\n58. L’evaporació que fa moure l’aigua a l’interior del xilema, pot servir també per moure els sucres en direcció centraria? 59. Per què per estudiar el floema s’utilitzen els pugons? Com més prop de la font de sucre, mes rapidesa d’entrada a l’abdomen de l’àfid i més riquesa en sucres. Els experiments amb àfids demostren que la saba està a pressió i permeten calcular la velocitat de distribució al llarg de la planta.\n60. Per què és tant difícil estudiar el floema en les preparacions histològiques? Perquè es col·lapsa molt fàcilment.\n61. Per què les plantes d’alta muntanya i les del desert s’assemblen? Perquè tots dos tenen una manca d’aigua i presenten adaptacions semblants.\n62. Quin problema resolen els arbres que li hagi servit a en Gaudí? (aguantar la capçada de fulles amb la mínima tensió de la columna) Li va resoldre el problema de com els arcs aguanten les estructures, es va plantejar què passava amb els arbres. Basant-se en observacions empíriques i molts models geomètrics amb arcs catenaris, l’arquitecte va fer diferents càlculs per transferir el pes al centre de la columna i optimitzar el repartiment de les forces per tal que els materials treballin de manera que les forces es transmetin sense desgast dels materials.\n63. Una mateixa espècie pot viure en nínxols diferents? Si 64. Si cada espècie evoluciona per optimitzar la forma en un nínxol, podria fer-ho per dos nínxols a la vegada? Sí. Plasticitat fenotípica i variabilitat genètica.\nTags: preguntes resoltes citologia histologia vegeta biologia preguntes,resoltes,citologia,histologia,vegeta,biologia\nCitologia i Histologia - Resum temes 1-4 citologia vegetal (2016) Apunte\nCitologia i Histologia animal - Qüestionaris resolts pràctiques de citologia (2016) Pràctica\nCitologia i Histologia animal - Resum pràctiques citologia I (2015) Resumen\nCitologia i Histologia animal - Resum pràctiques de citologia II (2015) Resumen


El PP ha creat una xarxa per a fer campanya electoral mitjançant el Pla d’Ocupació | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nEl PP ha creat una xarxa per a fer campanya electoral mitjançant el Pla d’Ocupació\nHomeNotíciesEl PP ha creat una xarxa per a fer campanya electoral mitjançant el Pla d’Ocupació\nEl PP ha teixit una extensa xarxa clientelar aprofitant-se del pressupost municipal destinat al Pla d’Ocupació. Ho va desvetllar ahir la candidata socialista, Diana Morant, en el debat electoral i les seues afirmacions no van poder es rebatudes per Torró en estar en el nostre poder els documents interns del Partit Popular que ho demostren. Estes proves desvetllen que el 70% dels agents electorals del PP treballen o han treballat en el Pla d’Ocupació o, la qual cosa és el mateix, la majoria dels presumptes “voluntaris” que porten samarretes amb “Yo voto Torró” han estant cobrant un sou de l’Ajuntament.\nMentre l’atur aconsegueix en la nostra ciutat percentatges històrics, el govern del PP ha utilitzat el seu projecte estrela en matèria laboral per a seguir contractant a persones afins en plena campanya per a realitzar-los el porta a porta electoral. Així doncs, J. J. C., que va treballar com a enquestador en plaça El·líptica, des de desembre de 2014 dins del Pla d’Ocupació, figura ara com visitador en el llistat “*Pureta (sic) a porta” del PP en el mateix barri. O J. C. C., que desenvolupa idèntiques tasques des de desembre de 2014 en “Roig (sic) de Corella” en el Pla d’Ocupació és ara visitador en el mateix barri. En esta mateixa situació es troben A. R. B. o M. P. S. per a la platja i el Grau respectivament este mateix desembre de 2014.\nAçò demostra que aquelles visites com a enquestadors el que feien, en realitat, era aplanar el camí de cara a la campanya electoral; no és casualitat que els envien al mateix barri on en el seu moment van desenvolupar les seues funcions. Cal ressenyar també les negatives rebudes per part d’alguns beneficiaris del Pla d’Ocupació per a participar de la campanya electoral del PP.\nDavant estos fets gravíssims, el portaveu socialista, Vicent Mascarell ha registrat una petició d’informació en la qual s’exigeix conèixer la relació completa, amb noms, cognoms i barri al que van ser destinats, dels informadors i enquestadors contractats durant el pla d’ocupació, així com les funcions dutes a terme. Igualment, exigim conèixer el contingut i la metodologia aplicada en les enquestes.\nIgualment, tenim constància que l’exèrcit d’endollats està liderat per Rocío Palomares, antiga presidenta de l’associació d’ames de casa Tyrius i número 25 de la llista del PP en les passades eleccions; un càrrec de confiança de Torró que ha vingut desenvolupant les seues funcions en diferents departaments i àrees de l’Ajuntament de Gandia.\nEl regidor socialista, Vicent Mascarell, exigeix explicacions “per este ús inadmissible i interessat d’un pla d’ocupació pensat per a pal·liar les necessitats dels aturats, però no per a guanyar eleccions” i adverteix que “anem a acabar amb la impunitat d’un govern que utilitza els fons públics per a afavorir a amics i fer trampa en període electoral”.


Tens més de 65 anys i prens més de cinc medicaments? | comarquesnord\nTens més de 65 anys i prens més de cinc medicaments?\nSanitat revisarà els tractaments per a optimitzar la seua eficàcia i seguretat\nTema: Generalitat Valenciana · Gent Gran · Nota de premsa · Sanitat\nAquesta polimedicación, quan és inadequada, té efectes negatius. De fet, s’estima que les reaccions adverses als medicaments són responsables de fins a un 30% dels ingressos hospitalaris en pacients majors. Les principals causes d’aqueixes reaccions són els usos inadequats, per exemple, més temps o a majors dosis de les indicades o sense tindre en compte possibles interaccions amb altres fàrmacs que també es prenen.\nPer a la ciutadania també s’han previst xarrades divulgatives i s’utilitzarà el canal de difusió MedicamenTIC.


Toponímia de Vilafranca del Penedès: Llocs que són cognoms, que són llocs\nLlocs que són cognoms, que són llocs\nHem parlat diverses vegades en aquest blog de topònims vilafranquins que són noms de lloc de Catalunya i més enllà. En aquest apunt farem una volta de cargol a aquest assumpte.\nFa poques setmanes, de camí cap a Andorra, em vaig adonar que anava passant per pobles amb noms de persones que jo coneixia personalment: Castellet, Arboç, Pla, Vilanova, Òdena, Jorba, Calaf, Torà, Biosca, Sanaüja, Ponts... I d’altres que jo no coneixia però que em consten que són cognoms: Calafell, Capellades, Prats...\nÉs ben conegut que l’origen toponímic dels cognoms és un dels més habituals (a més dels noms d’oficis, gentilicis, malnoms...). Sembla que data de temps ben remots, segles XII i XIII: un individu emigrava i afegia (o li afegien) al seu prenom el nom del lloc d’on provenia (cosa que encara es fa ara: jo conec el Pere de Maó, la Teresa de Valls, la Marisol de Salou...). I aquest nom, en un principi especificatiu d’una sola persona, amb el temps es convertí en llinatge i passava de pares a fills (veg. Francesc de Borja Moll, "Els llinatges catalans").\nA Vilafranca hi ha tota una colla de noms de lloc l’origen dels quals són el cognom d’un individu, que alhora és un nom de lloc. Un mena de doble salt mortal... La llista que presentem a continuació no és exhaustiva ni està demostrat que l’individu de la nissaga en qüestió provingui realment del lloc coincident amb el seu cognom. Només són exemples d’antrotopònims d’origen toponímic.\npassatge, molí, coves i era d’Alcover: en referència a Joan Alcover Milà, propietari, o a la seva família.\nbarraca del Bagà: suposant que aquest nom s’hagi d’esciure així...\ncarrer d’en Bonastre: antic nom d’un tram del carrer de la Parellada.\nhort d’en Calaf: documentat el 1810. No tenim cap referència del personatge\ncarrer, era i portal de Ferran: nissaga documentada des del segle XIV.\nvinyet d’en Garriga: documentat el 1704. No tenim cap referència del personatge\ncal Gelida: nom del propietari actual.\ncarrer de Penyafort: nissaga documentada des del segle XIV.\ncarrer i plaça de Puigmoltó: nissaga documentada des del segle XIV.\npalau i carrer de Rocafort: nissaga documentada el segle XIX.\nbarri de cal Salines: en referència a la família Salines, del barri del mateix nom, tocant als Monjos.\nadoberia d’en Tàrrega: llinatge de mercaders i notaris documentats des del segle XIV.\ncarrer de Valls: en referència a Pau Valls, un tarragoní amb negocis a la vila.\nEs pot ampliar la informació sobre cada nom al llibre.\nMés carrers recíprocs


Temples amb història, edificis d'arquitectura singular, racons de recolliment... Tant si sou creients com no, voldreu fer-hi una visita\nA les comarques gironines tenim una pila d'esglésies entre les quals n’hem triat una desena de les més boniques, històriques i particulars. Esglésies que cal visitar com a mínim un cop a la vida.\nLa catedral de Girona, dedicada a Santa Maria, és un dels símbols més representatiu de la ciutat. Situada estratègicament al nucli central de la ciutat antiga, conegut com la Força Vella, coincideix amb el traçat urbà de la Gerunda romana, del qual encara en romanen mostres de muralla a l'actual plaça. La catedral, com sabem, és fruit de diverses èpoques i estils, principalment romànica i gòtica. Tot i que durant l’ocupació musulmana, entre el 715 i 785 dC, va ser transformada en mesquita. La seva gran particularitat és que té la nau gòtica més ampla del món, de 22,98 metres, una mica més petita que la de la de la basílica de Sant Pere del Vaticà, que en fa vint-i-cinc. I, per acabar, una curiositat: a la Catedral hi trobem, precisament, l’única gàrgola amb figura humana: la Bruixa de Pedra.\n2. Monestir de Sant Pere de Rodes\n3. Canònica Santa Maria Vilabertran\nAneu cap a Figueres? Atureu-vos a Vilabertran! La Canònica de Santa Maria de Vilabertran és un antic monestir romànic, augustinià consagrat al s. XII. L'església, que va ser escenari l’any 1295 del casament entre Jaume II d'Aragó i Blanca d'Anjou de Nàpols, està coronada per una imponent torre d’estil llombard i, a l’interior, per una creu d’or i argent del segle XIV de gairebé dos metres d’alçada. A més, Santa Maria de Vilabertran constitueix sense cap mena de dubte un dels exemples més ben conservats de Catalunya de l’arquitectura de les canòniques regulars medievals.\n4. Santa Maria de Ripoll\nEl monestir, fundat cap a l'any 880 pel comte Guifré el Pilós- segurament sobre un de l'època visigòtica-, va esdevenir lloc d'enterrament dels comtes de Barcelona i Besalú i un centre cultural de scriptorium molt important de la Catalunya medieval. Pocs decennis més tard, Ripoll es convertirà en un dels símbols nacionals de la Renaixença, i veurà en la restauració del monestir, promoguda pel bisbe Josep Morgades, l’exemple més viu de la descoberta i recuperació del primer estil artístic nacional: el romànic. Ho tenim clar: Visitar Santa Maria de Ripoll és acostar-se a un dels edificis més bells i evocadors de Catalunya. La portalada, la basílica i el claustre, en fan un conjunt únic, un gaudi per als amants de l’art i la història.\n5. Església Santa Maria de Cadaqués\nL’església de Santa Maria és el punt més alt de Cadaqués. Un edifici d'una sola nau amb capçalera poligonal i capelles laterals, original del segle XIII, tot i que per culpa dels saquejos dels pirates al segle XVI va haver de ser reconstruïda en estil gòtic. La seva joia artística, però, no és tant el recinte com l’al·lucinant retaule barroc d’iconografia marinera elaborat amb fusta daurada. I, també, les al·lucinants vistes que s’obtenen des del mirador sud. Espectaculars!\n6. Monestir de Porta Ferrada\nEl Monestir de Porta Ferrada és un dels monestirs romànics més importants del món, sent original del segle IX, encara que bona part de l’estil barroc que s’observa és del segle XVIII. Deu el seu nom als característics arcs de la ferradura de la façana. L’església està formada per una gran nau d’estil gòtic amb tres absis poligonals. Destaquen, a més, les antigues torres de defensa clarament visibles: la Torre del Fum i la del Corn.\n7. Ermita de Sant Grau\n9. Monestir de Sant Pere Galligants\n10. Santa Pellaia\nHi ha esglésies que estan en aquesta llista perquè són al·lucinants, perquè són autèntiques joies arquitectòniques o perquè, com aquesta, són una autèntica màquina del temps. El nucli de Santa Pellaia data de l’edat mitjana i l’església està documentada des del segle XIII. Des del cim d’aquests 350 metres, hi veurem des del Cap de Creus fins a les Guilleries i hi podrem experimentar la calma profunda, medieval, d’aquest tros de país gairebé intocat.


La Safor - Comarca de la província de València\nLa Safor és una comarca valenciana que podrem descobrir gràcies a les Ciències Socials. L’antropologia, les ciències polítiques, la criminologia, l’economia, la geografia, la història, la psicologia i la sociologia tenen moltes coses que oferir-nos al voltant d’esta peculiar comarca.\nDemografia de La Safor\nLa Safor és la quinta comarca més poblada de la Província de València (174.459 habitants l’1 de gener de 2015), on trobem com a principals nuclis urbans Gandia (capital de la comarca), amb més de 71.000 habitants; Oliva amb més de 25.000, o Tavernes de la Valldigna que compta amb quasi 20.000 veïns i veïnes. Està formada per un total de 31 municipis.\nEsta és la llista de ciutats i pobles que integren la comarca: Ador, Alfauir, Almiserà, Almoines, L’Alqueria de la Comtessa, Barx, Bellreguard, Beniarjó, Benifairó de la Valldigna, Beniflà, Benirredrà, Castellonet de la Conquesta, Daimús, Gandia, Guardamar de la Safor, La Font d´En Carròs, Llocnou de Sant Jeroni, Miramar, Oliva, Palma de Gandia, Palmera, Piles, Potries, Rafelcofer, Real de Gandia, Ròtova, Simat de la Valldigna, Tavernes de la Valldigna, Villalonga, Xeraco i Xeresa.\nLa Safor existeix en termes polítics des que les localitats de la comarca es van constituir com a Mancomunitat de Municipis. Amb el decret del que aleshores va ser el Consell del País Valencià de 26 de març del 1982, La Safor passà a formar part de les comarques que formen el territori valencià. A més a més, personatges ilustres com Ausiàs March (S.XV), Joanot Martorell (S.XV), Joan Roís de Corella (S.XV) o Sant Francesc de Borja (1510-1572) naixeren a Gandia, capital de la comarca.\nEs tracta d’una comarca amb un fort sector turístic, però no obstant això, el turisme és més bé temporal, molt centrat en la temporada estival. No obstant això, i per altra banda, la localitat de Simat de la Valldigna té una extensa àrea de camps de tarongers, convertint-se així en la principal activitat econòmica de l’àrea.\nSociologia i Antropologia de La Safor\nPel que respecta a la llengua, els municipis de La Safor i dels saforencs són principalment valencianoparlants. L’afició al joc de la pilota valenciana està també bastant arrelada al territori, sent l’Ajuntament de Piles un dels col·laboradors de la Federació de Pilota Valenciana.\nI vosaltres, quins elements històrics, culturals, sociològics, polítics o lingüístics destacaríeu d’esta comarca? Què és allò que considereu més important a l’hora de definir-la? Ara, gràcies a les ciències socials i a La Comarca Científica, podrem aprofundir més sobre els pobles i les ciutats que la formen.


El biatleta nord-català s’imposa en un esprint ajustadíssim davant l’alemany Simon Schempp\n4 min. Barcelona 18/02/2018 20:19\n651x366 El nord-català Martin Fourcade, a la dreta, arribant a la meta amb l’alemany Simon Schempp. / FILIP SINGER / EFE El nord-català Martin Fourcade, a la dreta, arribant a la meta amb l’alemany Simon Schempp. / FILIP SINGER / EFE\nMartin Fourcade es va penjar ahir la segona medalla d’or en els Jocs Olímpics d’Hivern de Pyeongchang. Després que dilluns de la setmana passada va guanyar l’or en la prova de persecució de 12,5 quilòmetres (i es va rescabalar, d’aquesta manera, del vuitè lloc que va signar un dia abans en l’esprint de 10 quilòmetres), el biatleta de Ceret va pujar per segon cop al capdamunt del podi de la cita olímpica sud-coreana després de superar per ben pocs centímetres l’alemany Simon Schempp en la prova de sortida en massa. De fet, per repartir les medalles va caldre recórrer a la photo finish, perquè tots dos van arribar a la vegada a la meta.\nLa sortida en massa, prova en què participen tan sols 30 atletes que arrenquen la prova des d’una graella de sortida, consta de 15 quilòmetres d’esquí de fons i quatre camps de tir. Per a Martin Fourcade va ser l’última prova dels Jocs de Pyeongchang del 2018 en què participava individualment, perquè a partir d’ara lluitarà per pujar al podi en els relleus amb l’equip francès. Ahir, el nord-català va anar de menys a més, fallant en el primer camp de tir però recuperant terreny en els següents. Després de l’últim camp de tir, Fourcade va sortir al costat de Schempp i no es va poder desempallegar de l’alemany en cap moment. Tots dos van encarar la recta final colze a colze i va fer falta la photo finish per determinar que la medalla d’or era per al biatleta de Ceret: els dos esportistes es van llançar amb l’esquí per davant per intentar fer entrar el peu abans que el seu rival, cosa que el nord-català finalment va aconseguir per tan sols mig peu d’avantatge respecte a l’alemany. El podi olímpic el va completar el noruec Emil Hegle Svendsen, que va creuar la meta més tard, a 11.2 de Fourcade i Schempp.\nFourcade suma, així, un segon or en la cita olímpica sud-coreana. Amb aquests dos metalls, l’historial del biatleta nord-català ja suma quatre ors olímpics, perquè cal sumar-hi els dos que es va penjar en els anteriors Jocs d’Hivern, a Sotxi 2014, en la prova de 20 quilòmetres i en la persecució de 12,5 quilòmetres. Aquests triomfs el converteixen en l’esportista més llorejat de la delegació francesa dels Jocs Olímpics d’Hivern. A més, Fourcade és onze vegades campió del món de l’especialitat.\nSegon or per a Hirscher\nL’esquiador austríac Marcel Hirscher, l’únic esportista que ha aconseguit guanyar sis cops la Copa del Món d’esquí alpí, va sumar ahir la segona medalla d’or als Jocs d’Hivern de Pyeongchang després de guanyar el gegant. Hirscher, de 28 anys, que dimarts passat ja havia tancat el cercle guanyant per primer cop un or olímpic -a la combinada-, va augmentar ahir la seva gran relació de trofeus després d’imposar-se en el gegant.\nL’esquiador va guanyar amb autoritat a la pista Rainbow 1 en els dos recorreguts, i hi va invertir un temps de 2 minuts, 18 segons i 4 centèsimes. En total, 1 segon i 27 centèsimes menys que el noruec Henrik Kristoffersen, protagonista de la gran remuntada del dia: va escalar des del desè lloc que ocupava després de la primera mànega fins a penjar-se la plata. El bronze va ser per al francès Alexis Pinturault.\nPer la seva banda, la japonesa Nao Kodaira va aconseguir l’or en la prova de 500 metres de patinatge de velocitat gràcies al rècord que va marcar sobre la pista sud-coreana. La japonesa va completar el recorregut en 36.94 segons i va superar per 39 centèsimes l’anterior plusmarquista olímpica i defensora del títol, la sud-coreana Lee Sang-hwa. El podi el va completar la txeca Karolína Erbanová, que va acabar a 0.40 segons de la japonesa.


Compliment de l'obligació d'informació general de l'Art. 10 de la Llei espanyola 34/2002 de 11 de juliol de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic. El titular del Web amb URL www.montanacolors.com és MONTANA COLORS, S.L. (N.I.F. B-60.556.065), societat de nacionalitat espanyola degudament inscrita al Registre Mercantil de Barcelona, el dia 27 de maig de 1994, en el Tom 27064, Foli 96, Fulla Nº 112.794, Inscripció 1amb domicili professional a: POL. IND. PLA DE LES VIVES C / ANAÏS NIN Nº6. SANT VICENÇ DE CASTELLET, 08295 (BARCELONA), Espanya, i e-mail de contacte [email protected]\nEls continguts subministrats per MONTANA COLORS, S.L. estan subjectes als drets de propietat intel·lectual i industrial i són titularitat exclusiva de MONTANA COLORS, S.L. o de les persones físiques o jurídiques que s'informi. Mitjançant l'adquisició d'un producte o servei, MONTANA COLORS, S.L. no confereix a l'adquirent cap dret d'alteració, explotació, reproducció, distribució o comunicació pública sobre el mateix, reservant tots aquests drets. La cessió dels citats drets precisarà el previ consentiment per escrit per part de la titular dels mateixos, de manera que el client no podrà posar a disposició de terceres persones aquests continguts.\nLa propietat intel·lectual s'estén, a més del contingut inclòs a MONTANA COLORS, S.L., Als seus gràfics, logotips, dissenys, imatges i codis font utilitzats per a la seva programació.\nMONTANA COLORS, S.L. ha obtingut la Informació i els materials inclosos a la web de fonts considerades com fiables i, si bé s'han pres mesures raonables per assegurar-se que la informació continguda sigui la correcte, MONTANA COLORS, S.L. no pot garantir que en tot moment i circumstància aquesta informació sigui exacta, completa, actualitzada i, conseqüentment, no ha de confiar en ella com si ho fos. MONTANA COLORS, S.L. declina expressament qualsevol responsabilitat per error o omissió en la Informació continguda a les pàgines d'aquesta web.\nMONTANA COLORS, S.L. es reserva la facultat de modificar, suspendre, cancel·lar o restringir el contingut de la web, els vincles o la informació obtinguda a través d'ella, sense necessitat de previ avís. aquesta, en cap cas, assumeix responsabilitat com a conseqüència de la incorrecta utilització de la web que pugui dur a terme l'usuari, tant de la informació com dels serveis en ella continguts.\nEn cap cas MONTANA COLORS, SL, les seves sucursals i / o centres adscrits, els seus directors i / o empleats i, en general, el personal autoritzat serà responsable de qualsevol tipus de perjudici, pèrdues, reclamacions o despeses de cap tipus, tant si procedeixen, directament o indirectament, de l'ús i / o difusió del web o de la Informació adquirida o accedida per a través d'aquesta, o dels seus virus informàtics, de fallades operatives o d'interrupcions en el servei o transmissió o de fallades en la línia en l'ús de la web, tant per connexió directa com per vincle o altre mitjà, constituint amb caràcter general legals un avís a qualsevol usuari de que aquestes possibilitats i esdeveniments poden ocórrer.\nMONTANA COLORS, S.L. no es fa responsable de les webs no pròpies a les que es pugui accedir mitjançant vincles o enllaços ("links") o de qualsevol contingut posat a disposició de tercers. Qualsevol ús d'un vincle o accés a una web no pròpia serà realitzat per voluntat i al risc totalment exclusiu de de l'usuari. MONTANA COLORS, S.L. no recomana ni garanteix cap de la / es Informació / ons obtinguda / es per a través d'un vincle, ni es responsabilitza de cap pèrdua, reclamació o perjudici derivat de l'ús o mal ús d'un vincle, o de la Informació obtinguda a través d'ell, incloent altres vincles o webs, de la interrupció en el servei o en l'accés, o de l'intent d'usar o usar malament un vincle, tant al connectar a la web de MONTANA COLORS, SL com a l'accedir a la informació d'altres webs des de la mateixa.\nEn algunes ocasions, aquesta web utilitza "Cookies", és a dir, petits fitxers de dades que es generen a l'ordinador de l'usuari i que permeten obtenir la següent Informació: 1) Data i hora de l'última vegada que l'usuari va visitar la web; 2) Disseny i continguts que l'usuari va escollir en la seva primera visita a la web; 3) Elements de seguretat que intervenen en el control d'accés a les àrees restringides i 4) Altres circumstàncies anàlogues. L'usuari té l'opció d'impedir la generació de cookies, mitjançant la selecció de la corresponent opció al seu programa navegador. No obstant això, MONTANA COLORS, S.L. no es responsabilitza que la desactivació de les mateixes impedeixi el bon funcionament de la pàgina web.\nAquesta web és propietat de MONTANA COLORS, S.L. Els drets de Propietat Intel·lectual i d'explotació i reproducció d'aquesta web, de les seves pàgines, pantalles, la Informació que contenen, la seva aparença i disseny, així com els vincles ("hiperlinks") que s'estableixin des d'ella a altres pàgines web de qualsevol centre adscrits organisme MONTANA COLORS, SL, són propietat exclusiva d'aquesta, tret que expressament s'especifiqui altra cosa.\nQualsevol denominació, disseny i / o logotip, així com qualsevol producte o servei oferts i reflectits en aquesta pàgina web, són marques degudament registrades per MONTANA COLORS, S.L., Per les seves societats filials i / o dominades per tercers. Qualsevol ús indegut de les mateixes per persones diferents del seu legítim titular i sense el consentiment exprés i inequívoc per part d'aquest podrà ser denunciat i perseguit a través de tots els mitjans legals existents en l'Ordenament Jurídic espanyol i / o comunitari.\nEls drets de propietat intel·lectual i marques de tercers estan destacats convenientment i han de ser respectats per tot aquell que accedeixi a aquesta pàgina, no essent responsabilitat de MONTANA COLORS, S.L. l'ús que l'usuari pugui portar a terme al respecte, recaient la responsabilitat exclusiva en la seva persona.\nNomés per a ús personal i privat es permet descarregar els continguts, copiar o imprimir qualsevol pàgina d'aquesta web. Queda prohibit reproduir, transmetre, modificar o suprimir la informació, contingut o advertències d'aquesta web sense la prèvia autorització per escrit de MONTANA COLORS, S.L.


CastelldefelsTV.org – Vista Alegre, primera parada de la nova iniciativa “Alcaldessa compromesa amb tu”\nalcaldesa Castelldefels Maria Miranda Vista Alegre\nA partir d’aquest mes de gener, l’alcaldessa de Castelldefels, Maria Miranda (PSC), visitarà tots els barris de la ciutat amb l’objectiu d’apropar l’Ajuntament a la ciutadania i establir vies de diàleg amb el veïnat per conèixer de primera mà les seves necessitats\nL’alcaldessa de Castelldefels, Maria Miranda (PSC), visitarà a partir d’aquest mes de gener tots els barris de Castelldefels. L’objectiu d’aquestes visites és la d’apropar l’Ajuntament a la ciutadania i establir vies de diàleg amb el veïnat que permetin fer avançar el municipi a l’alçada de les necessitats i de les situacions que hi ha, atenent tota la diversitat de barris. A aquestes visites també hi acudiran regidors i regidores del govern municipal per tal de poder tractar qüestions específiques de cada barri del municipi.\n“Vaig tenir el privilegi de néixer en una ciutat única com és Castelldefels, una cosa que m’ha permès créixer i col·leccionar records en cada un dels barris. Per conèixer bé les necessitats i preocupacions dels veïns i veïnes hem d’estar al carrer, escoltant i parlant amb les persones”, exposa l’alcaldessa. “Aquest és l’objectiu que perseguim amb el programa ‘Alcaldessa compromesa amb tu’. Seré a cadascun dels barris de la ciutat recollint preocupacions, treballant per donar resposta, i sumant esforços amb la ciutadania perquè Castelldefels segueixi creixent”, afegeix Miranda.\nAmb aquesta iniciativa, es posa en funcionament un espai de trobada i de comunicació que permet posar en comú entre l’Ajuntament i la ciutadania aquelles qüestions que més li preocupen. “Alcaldessa compromesa amb tu” ha començat aquest 30 de gener, amb la visita al barri de Vista Alegre. Durant tres dies (30 i 31 de gener i 1 de febrer) l’alcaldessa visitarà els comerços i equipaments, comprovarà l’estat de les obres de la remodelació integral del barri i els veïns i veïnes trobaran el seu espai per traslladar a l’alcaldessa les seves consultes, peticions o suggeriments.\nDesprés de Vista Alegre, “Alcaldessa compromesa amb tu” arribarà els 14 i 15 de febrer al barri Centre.


Publicades les subvencions en cultura popular i patrimoni etnològic. Departament de Cultura\nPublicades les subvencions en ...\nPublicades les subvencions en cultura popular i patrimoni etnològic\nEn data d’avui el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) ha publicat les bases específiques i la convocatòria per a la concessió de subvencions, en règim de concurrència competitiva, en l'àmbit de la cultura popular i el patrimoni etnològic per a l'any 2017 en els següents terminis i en les següents línies:\na) Del 28 de març al 10 d'abril de 2017 per a les línies de subvenció següents:\n1.A federacions que programin activitats culturals relacionades amb l'associacionisme i la cultura popular i tradicional catalana.\nb) De l'11 d'abril al 27 d'abril de 2017 per a les línies de subvenció següents:\n1.Producció d'espectacles i d'exposicions relacionats amb la cultura popular i tradicional catalana.\n3.Activitats culturals relacionades amb la cultura popular i tradicional i l'associacionisme.\nc) Del 18 d'abril al 2 de maig de 2017 per a la línia d'activitats que fomentin la recerca, la conservació i la difusió del patrimoni etnològic de Catalunya.\nd) Del 6 de juny al 19 de juny de 2017 per a la línia d'activitats en matèria de formació i de documentació relacionades amb la cultura popular i tradicional catalana.\nEnguany s’ha de destacar que a les línies d’activitats i de federacions s’ha inclòs un nou criteri que fa referència a les accions d'inclusió social destinades a afavorir l'accés a la cultura popular i tradicional catalana dels col·lectius més vulnerables o amb més dificultat, com ara la tercera edat, les persones amb discapacitat o els col·lectius amb risc d'exclusió. En la línia d’activitats aquest nou criteri puntua 0,5 i en la línia de les federacions es valora en 1 punt.\nTota la documentació i la informació sobre la tramitació dels ajuts es pot trobar al web de Oficina de Suport de la Iniciativa Cultural (OSIC): http://cultura.gencat.cat/ca/tramits/


dijous, 15 de gener de 2015 09:03\nARCA ja va advertir fa més de quatre anys que la creació de l'eix cívic de Santa Catalina podria crear molts de problemes a les persones residents si no s'actuava preventivament en ordenació comercial i urbanística.\nDe fet organitzàrem un debat a la nostra seu al qual assistí la llavors regidora d'urbanisme, Yolanda Garví.\nCom que no es va actuar preventivament, ni el govern anterior ni aquest, els problemes que advertirem s'han consumat. I no hi ha un respecte suficient cap a les persones residents per part dels negocis de restaurants i copes.\nUn barri viu, de gran valor patrimonial i on la gent ha de viure amb qualitat i pau. La gran densitat de restaurants impossibilita la convivència\nARCA ja va presentar al.legacions en aquest sentit, al Pla especial ARE que se està tramitant.\nAra volem manifestar la nostra indignació amb les pretensions d'un grup d'empresaris que pretenen que determinades zones de Santa Catalina i sa Llonja siguin declarades zona no residencial\nDe veritat tenen un mínim de sentit comú aquestes persones? Precisament el seu èxit comercial és gràcies a que els propietaris dels habitatges s'han mantingut al barri, han rehabilitat i han conservat el caràcter. Actualment l'Ajuntament de Palma, escoltant les peticions d'ARCA està tramitant un Pla d'especial protecció a Santa Catalina. I és tot això el que fa Santa Catalina un atractiu.\nEl que aquests empresaris pretenen amb aquesta actitud és colonitzar, destrossar la qualitat del barri i després quan ja no puguin treure més suc, partir cap a un altra barriada.\nLa intel·ligència dels gestors municipals i d'altres empresaris dignes, que segur n'hi ha, hauria d'evitar, no ja que se surtin amb la seva, que per descomptat no aconseguiran les seves pretensions, si no que mai més s'atreveixin a proposar coses tan absurdes.\nAprofitam per anunciar que dissabte 24 de gener ARCA durà a terme un recorregut cultural i gastronòmic precisament per Santa Catalina.


La Llum groga: Concentració\n- Sempre estàs a la Lluna...\nSi hagués de comptar el número de vegades que m'ho han dit, em sembla que no sabria comptar fins a un número tan gran.\nEl problema no és que estigui a la Lluna. El problema és que em concentro massa i no m'entero del que passa al meu voltant.\nAquest matí, quan anava cap a la feina amb cotxe, he tingut una idea. He arribat i m'he posat amb la idea. Directament. Sense mirar el correu. Sense cap altra tonteria. Simplement he arribat i m'hi he posat. M'hi hagués posat ja al cotxe, però no era qüestió de conduir a la vegada que mirava si allò funcionava.\nNomés he perdut uns segons per agafar la radio i engegar-la. Entre altres coses, perquè també m'aïlla més del món. Sento la radio, però és com si no sentís res. I així no sento el que passa al meu voltant.\nPrometo que no m'he quedat adormida. He estat conscient tota l'estona. Concentrada. Ara feia bastant que no arribava a tal nivell de concentració. Han passat 4 hores (sí, 4 hores!) i no m'he despistat ni un moment. Ni un moment per anar al lavabo. Ni per beure aigua. Ni per mirar per la finestra. Ni per... ni per res!\nI sí, és possible. Almenys per mi. Només em cal una idea al cap i tota la resta desapareix. Ja pot estar algú parlant al meu cantó, que com no em faci un crit fort o em tusti, no me n'entero. Sóc jo i el que estic fent i la resta no té importància.\nAl que deia, portava quatre hores igual, amb un nivell de concentració bastant alt, quan algú ha aparegut i m'ha preguntat una cosa. Per què em fan aquests espants? No és el primer cop. Arriba algú i es pensa que pot agafar i posar-se a parlar amb algú, així, sense un avís previ.\nEl resultat? He fet un bot que em sembla que la persona que venia a dir-me no sé què no oblidarà en la vida. Em sembla que no tornarà a parlar-me sense abans fer algun tipus d'avís. No sé si he arribat a cridar o no, però el bot sí que l'he fet. La persona que ha vingut s'ha fet un fart de riure.\nNo, no és el primer cop que em passa. Ni serà l'últim. M'acostuma a passar molt sovint, quan estic concentrada. El món desapareix. I, de la mateixa manera que si algú dorm i se'l desperta de cop s'espanta, jo també estic en un altre món (que no és el dels somnis) i dir-me alguna cosa pot provocar aquesta reacció.\nSi us plau, si veieu algú que està concentrat, no aneu i li digueu res gaire sobtat. Almenys a mi em pot agafar un atac, amb aquests espants!\nEts genial! El problema es que et caldria alguna mena de senyal que digues "aneu amb compte: estic concentrada". Sino, ho poses molt dificil a la resta del mon.\n11 de novembre de 2005 a les 10:00\nGràcies per això de genial, Dan, però crec que jo sigui genial, ni molt menys.\nSí, potser m'hauria de posar un cartellet perquè ningú m'espantés.\n11 de novembre de 2005 a les 15:34\nD'il.lusions també es viu\nM'has penjat el telèfon!\nEl síndrome del diumenge a la tarda\nEl dia hauria de tenir 48 hores...\nUn i l'altre\nVa passant el temps...\nTota una vida (I)\nPorto tota la tarda davant de l'ordenador. Això no...\nVisc al cantó del cementiri. És una cosa que no pu...\nSi cau un arbre...?\nEm fas mal


Relat "El motiu"\nInici > detall del relat: El motiu\nEl públic és el mar negre enmig de la fosca nit. El piano s’espera, fortament il•luminat pels focus de l’escenari. Unes sabates cares, una camisa, una corbata i una americana surten de l’esquerra i presenten. Parlen d’una jove i talentosa pianista que, malgrat la seva curta edat, ha demostrat la seva maduresa en nombroses interpretacions. Comenta, com de passada, algun dels premis que ha guanyat i els concerts més cèlebres que ha ofert en els darrers anys. Però des del moment en què ho diu, ja no són interpretacions en viu de música que sense ella estaria morta, sinó que esdevenen només currículum, medalles de guerra, llistes de la compra. També parla de la futura importància que té per la jove pianista el realitzar una bona actuació durant aquest vespre. No ho diu, però és evident que parla d’una importància econòmica. Acaba demanant un fort aplaudiment i retirant-se. El mar aplaudeix. Se senten uns darrers comentaris que van des de la innocent expectació fins al menyspreu més absolut.\nUn noi vestit de negre però informal truca la porta del camerino número dos. Ariadna, la jove i talentosa pianista, no el sent. El noi pensa que és perquè es creu massa important i, per no enfadar-se, pensa en el míser però valuós sou que l’espera a final de mes. Torna a trucar i entra, amb precaució. D’entrada no veu la noia, ja que està asseguda en un racó, sobre un petit tamboret de fusta amb un llibre de partitures – tancat - a les mans. Ni s’ha immutat de la seva presència.\n- Disculpi, però li toca sortir a l’escenari. – diu el noi. Aleshores ella el mira i els seus ulls buits gairebé el xuclen endins. Ell aparta la mirada i de seguida s’oblida de la tristesa profunda encara que, per sort, fugaç que li ha encomanat la noia. Els seus pensaments més urgents són que ha d’anar ràpidament cap al hall de l’auditori per ajudar a preparar el piscolabis de després del concert.\nAriadna no està gaire segura del què passarà, però comprèn que ha d’aixecar-se i iniciar el camí cap a l’escenari. No diu res, deixa el llibre a sobre el tocador, no es mira al mirall i surt, intentant no pensar. Té els braços i dits freds i els turmells adolorits a causa de les sabates de taló a les quals no està acostumada. No es permet de sentir res més. En altres concerts havia notat com l’adrenalina li omplia les venes fins arribar-li al cor, que s’accelerava lleugerament i com la saliva li desapareixia de la boca, cedint el pas a un tremolor de mans que feien una mica més complicada encara la seva activitat de tocar el piano. “Nervis bons”, que en diuen, els que permeten estar en alerta màxima durant tot el que dura l’actuació. Però just ara, en el moment més decisiu de la seva carrera només sent fred i dolor de peus. “Toca, ves-te’n a casa i plora”, pensa.\nS’asseu al piano. Algú ha deixat la banqueta massa baixa. L’apuja estirant suaument d’una palanca. Recolza les mans sobre la falda i aixeca el cap amunt, amb els ulls tancats mentre respira fondo. El mar està expectant, ansiós perquè la jove falli alguna nota, s’entrebanqui en alguna escala o faci unes dinàmiques poc convincents. Ella s’està allà, asseguda i amb la mirada una mica més distant del que és habitual en ella. Pensa en una cosa que el seu professor li va dir en una classe sobre no sap quin músic que va oferir un concert el mateix dia que havia mort la seva mare. Posa la mà dreta sobre el piano, sense arribar a prémer cap tecla, i la torna a treure, com si hagués patit una descàrrega elèctrica. El mar comença a inquietar-se. És clar que a ella no se li ha mort la mare. Ni tan sols se li ha mort mai ningú. Sol, re, fa, mi. Canta interiorment el motiu del preludi de Bach que els programes indiquen que tocarà. Una dona de les últimes files a mà esquerra estossega i un senyor del primer pis a la dreta li respon mocant-se el nas. No vol estar allà. Per què triga tant? De sobte no vol estar allà. Sap que, si la humanitat té salvació, aquesta és l’art. Però en aquest moment no creu en la humanitat. Ni tampoc creu en l’art. Què fot aquesta? Se sent terriblement sola. Incompresa. En aquests moments els estossecs del públic ja s’han menjat tot el silenci de la sala. No pot més. No vol tocar mai més el piano.\nAlgú de la cinquena fila està a punt de cridar una obscenitat quan, inesperadament, les notes sol, re, fa, mi omplen la sala de l’auditori.\nNonna_Carme | 02-04-2015\nJo crec que tots els que hem trepitjat un escenari, un moment o altre, abans de començar l'actuació, hem desitjat trobar-nos ben lluny del lloc on estem.\nM'ha alegrat molt tornar a llegir un relat teu, diesi. Encara recordo comm em va impactar "El dolor d'oblida".\nNo deixis d'escriure que ho fas "superbé".\nSi alguna cosa és l'angoixa, això és el que sent la protagonista del relat. Ens l'has transmès amb coneixement i jo m'he sentit transportat dalt de l'escenari. M'has fet patir, m'has fet gaudir llegint-te. Una forta abraçada, a tu i a la pianista.