Enric I. Canela » Tenim les universitats que té un país normal » Print\nTenim les universitats que té un país normal\nPosted By Enric I. Canela On 1 novembre 2014 @ 6:04 In Articles Enric I. Canela,Universitat | No Comments\nAvui L’Econòmic publica una entrevista amb Joan Josep Moreso, president de l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari, la coneguda AQU. La frase destacada és: “No és veritat que tinguem massa universitaris”. \nNomés una petita critica a la lectura que Moreso fa dels rànquings, perquè el rànquing THES s’ha desprestigiat, i molt (veure El rànquing THES ha perdut prestigi ). Això no treu, en absolut, el mèrit de la UPF ni li treu prestigi. Quan era rector, Moreso va fer una gran feina. Ara l’està seguin el rector Casals. La veritat és que m’agrada la feina que fa i el felicito.\nCrec que hem de denunciar coses com el rànquing THES i el Multirank que va demostrar com no s’han de fer les coses (veure L’U-Multirank no m’agrada gens ). En aquest darrer cas és gairebé un delicte per que van fer el rànquing amb els diners dels contribuents.\nDesprés d’aquesta reflexió dir que Moreso fa una anàlisi precisa del nostre sistema i el situa, justament, com a bo. Ara Moreso és el president de l’AQU i està fent una bona feina. Destaco que el director, Martí Casadesus, amb els pocs recursos que ara té, està mantenint l’AQU a un gran nivell.\nJo lamentava a Inserció laboral dels universitaris, millor l’estudi de l’AQU  que es doni tant espai als estudis menors, fets a fora, i no es valorin prou els que fem aquí, un gran exemple de com fer les coses: Inserció laboral 2014 .\nFelicitats a L’Econòmic per recordar aquesta feina amb l’entrevista al president de l’AQU.\nURL to article: http://www.enriccanela.cat/index.php/2014/11/01/tenim-les-universitats-que-te-un-pais-normal/\n “No és veritat que tinguem massa universitaris”.: http://www.leconomic.cat/neco/article/4-economia/18-economia/791124-no-es-veritat-que-tinguem-massa-universitaris.html\n El rànquing THES ha perdut prestigi: http://www.enriccanela.cat/index.php/2014/10/06/el-ranquing-thes-ha-perdut-prestigi/\n L’U-Multirank no m’agrada gens: http://www.enriccanela.cat/index.php/2014/09/13/lu-multirank-no-magrada-gens/\n Inserció laboral dels universitaris, millor l’estudi de l’AQU: http://www.enriccanela.cat/index.php/2014/10/29/insercio-laboral-dels-universitaris-millor-lestudi-de-laqu/\n Inserció laboral 2014: http://www.aqu.cat/estudis/ilaboral_2014.html


EL DEFENSOR DELS PROFESSIONALS DE L'EDUCACIÓ\nEI Govern i els agents socials han acordat la nova llista de malalties professionals, un catàleg que substituirà l'actual, desfasat i incomplet, vigent des del 1978. A més s'ha renovat el sistema de notificació i registre de les malalties professionals i a partir d'ara es facultarà els metges del sistema nacional de salut per diagnosticar i notificar malalties professionals, una competència que fins ara només tenien l'INSS i les entitats gestores o mútues de treball. Quan la sanitat pública i les mútues discrepin sobre un diagnòstic es preveu un sistema d'arbitratge per part de l'INSS.\nRespecte l'actualització del catàleg de malalties professionals, com a AMES-USOC, hem d'expressar satisfacció per l'acord, ja que des de fa anys és una de les nostres majors reivindicacions. A més, ja no caldrà esperar 28 anys per actualitzar-lo perquè, segons la norma acordada, el Consell Nacional de Seguretat i Salut a la Feina podrà fer propostes i actualitzar-lo cada any i es podran anar determinant, entre d'altres, les malalties professionals relacionades amb la funció docent.\nTan mateix, la gran pressió que suporta el professorat li porta a ser un col·lectiu on es donen moltes baixes laborals degudes a situacions d'estrès, depressió o ansietat, malalties mentals reconegudes per l'OMS però que l'Administració, amb el vist-i-plau d'alguns sindicats, es nega a incloure en la llista de malalties professionals. És aquí on han d'incidir més les nostres reivindicacions i caldrà treballar per aconseguir que progressivament es vagin incorporant al llistat aquestes dolences que afecten a un nombre considerable de professionals de l'educació.\nA més volem que la professió docent sigui considerada una activitat de risc ja que els docents tenen els tres fronts de risc: físic, psíquic i entorn. Les notícies, que apareixen sovint, sobre casos d'agressions a professors i professores per part de pares i mares i familiars i dels propis alumnes, són molt preocupants. A més, són molts més els casos que es consideren menors en importància i no apareixen en els mitjans de comunicació, però que es donen dia a dia a moltes escoles. Per això volem que el docent sigui considerat legalment com autoritat pública.\nPer tot això la coalició AMES-USOC demana la creació ja d'una nova figura, "EL DEFENSOR DELS PROFESSIONALS DE L'EDUCACIÓ", amb funcions de mediador i defensor. Demanem doncs que l'Administració educativa, tant a nivell català com estatal, posin tots els mitjans per desenvolupar la figura del Defensor del Professor. En aquesta tasca no només haurien de implicar-se les àrees d'Educació, sinó també les de Justícia, Interior i de Joventut, tant a nivell de Ministeris com de Conselleries.


Fem un Museu (Escola Túrbula) » Blog Archive » Antonio Jesús Fernández\nTània Fernández entrevista al seu pare Antonio Jesús Fernández de 29 anys.\nEl meu nom es Tània Fernández i la història d’immigració que he fet és la del meu pare Antonio Jesús. El meu pare va néixer a Almeria i vàrem immigrar per millor qualitat de vida l’any 2000, ell tenia 29 anys. El dia que vàrem venir per quedar-nos a Barcelona va recordar a tota la família que deixava allà i a la seva gent. Van baixar tots el veïns a despedir-nos i a fer-nos petons.\nAquesta és la figura del Índalo la representació dels habitants d’Almeria.\nVàrem venir en cotxe amb la meva mare, jo i el meu germà, vàrem trigar 9 hores en arribar-hi i recorda del viatge que tota l’estona havia de parar perquè érem petits.\nEls meus pares de viatge\nEn arribar vàrem venir directament a viure a La Mina, a casa de la germana de la meva mare, el meu pare recorda d’aquell moment que hi havia molt bon ambient i que Barcelona era molt gran.\nEl mateix any que vàrem venir a viure a Barcelona el meu pare ja va trobar feina al Gefco com a mosso, va trobar la feina per un familiar. El primer sou que va guanyar van ser 1300 €, ara treballa a la mateixa empresa però ja es capatàs. Té molt bona relació amb els seus companys de feina. Ell no envia diners als seus familiar d’Almeria com han de fer altres persones que emigren, en el seu cas no fa falta.\nEl primer barri on vàrem anar a viure va ser a la Mina, vàrem anar allà perquè no hi havia més remei, però ell té molts bons records del barri perquè allà hi eren els nostres familiars, des de que nosaltres hi vàrem arribar fins ara el barri ha millorat molt, nosaltres ara vivim a Sant Ramón de Penyafort en un altre pis.\nLa primera casa on vàrem viure a La Mina estava una mica vella però es vivia molt bé. Hi vivíem vuit persones, els nostres veïns eren molt bons. Ara vivim en un altre pis només quatre persones .\nEl meu pare en el seu temps lliure fa esport , no practiquem cap religió i d’Almeria ha conservat la tradició dels menjars. Però també la meva família d’allà ens regala moltes coses relacionades amb la cultura andalusa com els capotes de torero. Tornem amb freqüència a Almeria, el meu pare li agradaria tornar però està content de viure aquí perquè aquí estem tota la família junta.\nAixò és un capote de torero\nAixò es ceràmica típica d’Almeria


Torrent acollirà aquest cap de setmana la Fira-concurs de Modelisme de la AMT\nEl pròxim cap de setmana el Centre Comercial Les Amèriques acollirà, novament, la Fira de Modelisme impulsada per l’Associació de Modelistes de Torrent (AMT), que en la seua 26a edició continua sent el major referent d’Europa i una de les exposicions més grans del món en aquest àmbit. En aquest aspecte, es congregaran en la Fira al voltant de 10 grans associacions de modelistes provinents de llocs com Portugal, Anglaterra i altres regions d’Europa; per part seua, l’exposició albergarà mostres aportades per més de 1.200 concursants inscrits en línia, que han contribuït fer aquest esdeveniment més gran si cap després de dos anys d’inactivitat a causa de la crisi sanitària.\nAixí, del 22 al 24 d’abril, els visitants podran gaudir d’una sèrie d’impressionants maquetes d’avions, vaixells i reproduccions històriques, en un esdeveniment que culminarà el 24 d’abril amb l’acte de lliurament de premis. Cal destacar que, com a novetat enguany, s’atorgarà un premi a la millor associació d’entre aquelles participants. Quant a l’horari, la Fira podrà visitar-se el divendres de 17h a 21h, el dissabte de 9.30 a 21h i el diumenge de 10h a 14h; mentre que l’exposició podrà visitar-se el dissabte de 17h a 20:30h i el diumenge de 10h a 14h.\nPrevAnteriorL’Ajuntament Alaquàs ha iniciat hui el repartiment de poals per a la recollida de residus urbans\nSegüentLes obres de la nova estació Alacant Intermodal es licitaran a principis de 2023Next


sessió 1. dimarts 29 octubre 2002_23h\nLaboralment vaig néixer amb el dibuix i el disseny gràfic. Professions que, com tantes altres coses, he oblidat quasi totalment. Em queden, això sí, les manies. La persistència de les manies en el marasme de l’oblit és enlluernadora.\nEn el treball com en el quotidià persegueixo la claredat, l’austeritat i el llenguatge directe… i el resultat és un discurs enrevessat, retòric i sovint oscil·lant. Malgrat el malestar que em provoca aquest fenomen, començo a sospitar que és precisament en la fricció dels contraris on es dóna l’escenari que em pertany. On la vacil·lació del llenguatge m’explica allò que volia mostrar sense jo saber-ho.\nEn aquesta mena de perplexitat he surat aquests anys…\nEntro als quaranta amb sorpresa, amb dotze anys de professional en la realització audiovisual, un ofici que puc ensenyar i números vermells als comptes bancaris.\nSOBREVIURE A L'ENCÀRREC\nÉs possible que una filmografia feta d'encàrrecs comercials conservi trets d'autor? Potser sí. Potser si considerem la possibilitat que els signes de l'autor no són més que un malestar. Una inadequació fatal a la gramàtica. O dit d'una altra manera. Cadascú de nosaltres s'equivoca d'una manera única. Intransferible. L'encert és, en canvi, vulgar.\nAixò voldria dir que si en un treball d'encàrrec persisteix un trontollar estrany, és que al darrere encara hi sobreviu l'autor. Podria ser.\nL'encàrrec era fer un reportatge de la construcció de l'espectacle d'Òpera-Circ de Carles Santos els últims dies abans de l'estrena a París. La particularitat del muntatge és veure fer una òpera en un ambient de circ. Tots els artistes vivien al voltant de la carpa en rulots i tot l'espectacle es va construir en la disciplina i la gramàtica del circ. L'aposta va ser un abordatge auster, lluny del to emfàtic habitual en els vídeos de promoció. El documental es concentra en els continguts de la proposta artística de Carles Santos de la mà d'una gramàtica audiovisual que tracta per igual la posada en escena que la quotidianitat de la vida de la companyia al campament.\nanys diversos_3 min_formats diversos_bobina de realitzador\nLa "bobina" és l'únic equipatge dels mercenaris de la realització audiovisual a la recerca de feina. La "bobina" és una barreja delirant d'imatges... una possibilitat ràpida de veure si sobreviu un estil particular en les feines d'encàrrec.\nMe pudro por tí\n1999_4 min_Súper 16 mm_videoclip\nVideoclip d'encàrrec del grup de música llatina aragonès ESPECIALISTAS. La proposta té un plantejament de ficció, més que de clip: tres històries creuades d'amors impossibles que omplen de soledat un pati de veïns.\n2000_4 min_Súper 16 mm_videoclip\nVideoclip de PEDRO GUERRA. La peça recerca el retrat psicològic de la dona a qui fa referència la cançó amb un llenguatge simbòlic.\nEl documental explica la història de la repatriació de l'anomenat Negre de Banyoles a Àfrica. Al voltant de la història, el documental cerca les claus de com els occidentals ens hem relacionat amb les altres cultures.


La Comunitat Minera Olesana rep el reconeixement COOPCAT2020 pel seu compromís amb el territori - Grup Clade\nLa Confederació de Cooperatives de Catalunya ha decidit concedir a la Comunitat Minera Olesana el guardó COOPCAT 2020 en la categoria “Compromís amb el territori”. La distinció, que s’ha fet públic en una gala retransmesa en streaming aquest 17 de desembre, suposa un reconeixement a les accions socials que duu a terme la cooperativa de l’aigua en matèria d‘intercooperació, sostenibilitat i de compromís amb Olesa. “Que la gran casa de les cooperatives ens hagi distingit en la categoria de compromís amb el territori és un motiu que ens alegra molt”, ha expressat Joan Arévalo, president de la cooperativa de l’aigua. Pots llegir l’article d’agraïment del president, aquí.\nEl guardó suposa un reconeixement al compromís social de la cooperativa amb l’entorn i les persones que l’envolten. Concretament, el jurat ha valorat el fet que el projecte naixés el 8 de desembre de 1868 ja amb la voluntat d’autogestionar l’abastament d’aigua potable del municipi d’Olesa i subratlla que amb la seva fundació es volia garantir la salubritat de l’aigua de boca i millorar-ne la seguretat tot intentant evitar que pogués transmetre malalties de tipus infecciós com les febres tifoidals, que queda any causaven la mort d’infants i joves de la vila.\nAlhora, també s’ha tingut en compte les accions que fa la cooperativa en matèria d’intercooperació. En aquest sentit, cita la col·laboració i l’agermanament amb la “Federación de Cooperativas de Agua Potable y Saneamiento de la província de Buenos Aires”, amb intercanvis presencials entre les dues entitats i el fet que la cooperativa també s’ha associat amb el grup d’empreses de l’economia social CLADE i amb P.A.U Olesa, una cooperativa de serveis de tipus assistencial. A més, amb CLADE, la CMO va crear la cooperativa de segon grau Aigua.coop amb la finalitat d’acompanyar i donar suport als col·lectius d’altres municipis que creuen que el servei de l’aigua hauria d’estar gestionat pels propis usuaris i usuàries, a través de l’experiència de la CMO a Olesa de Montserrat.\nPel que fa a accions referents a la sostenibilitat i al canvi climàtic, el premi també ha reconegut el fet que la CMO tingui en marxa des de 2010 el projecte “Olesa, aigua segle XXI”. A través d’aquesta iniciativa, s’ha fet un estudi hidrològic de tot el terme municipal d’Olesa per detectar noves fonts d’aprovisionament d’aigua. Alhora, s’han ubicat tres noves fonts amb aigua de mina en diferents indrets del municipi perquè la ciutadania pugui omplir-hi garrafes d’aigua i no n’hagi de comprar d’embotellada.\nA més, s’ha valorat que s’hagin fet millores per abaixar la petjada energètica. Gràcies a la reducció del consum elèctric per metre cúbic, la CMO ha estalviat moltes Tm de CO2: de 2015 a 2019 se n’han reduït les emissions un 15%. El resultat de la gestió cooperativitzada és un preu del metre cúbic entre un 40 i un 50% més baix que el preu mitjà de Catalunya, segons l’Observatori de l’Aigua a Catalunya (ACA). En definitiva, el reconeixement premia també el fet que la CMO ha donat certesa que l’autogestió d’un servei públic compromès amb la sostenibilitat aporta un impacte social a la població i atorga una gran legitimitat al model cooperatiu.


"L'independentisme és un negoci que roba" "L'independentisme és un negoci que roba"\nLa presidenta madrilenya acusa ERC de "promoure l'odi" per la proposa de reforma fiscal a l'Estat\nLa presidenta de la Comunitat de Madrid, Isabel Díaz Ayuso, ha afirmat aquest dijous que l’independentisme és un “negoci que roba”. Durant una intervenció a l’Assemblea de Madrid, Ayuso ha assegurat que el nacionalisme català s’està “enfonsant” i que per això estan “nerviosos” i aborden la qüestió de la reforma fiscal a l’Estat. “Promoure l’odi cotitza més entre els independentistes”, ha assenyalat en referència a ERC. La presidenta madrilenya ha sentenciat que les empreses i ciutadans s’instal·len a Madrid perquè se senten “més catalans i lliures” que a Catalunya i que veuen que durant anys els han estat “robant”. Després de descriure situacions derivades de la política fiscal catalana, Ayuso ha dit que l’independentisme “roba”.\nEn concret, Díaz Ayuso ha lamentat que a Catalunya es produeixin situacions com que una persona que cobra 16.000 euros a l’any pagui un 6% més d’impostos en relació a Madrid i un que en cobri 30.000 euros, un 16% més. “Uns pares que vulguin donar la seva propietat als seus fills hauran de pagar un 97% més de tributs que a Madrid i una persona soltera de 30 anys que hereti un habitatge de 300.000 euros en pagarà el doble d’impostos”, ha explicat. “Per tant, podem afirmar que l’independentisme és un negoci que roba”, ha assegurat.


Benestar Social col·labora amb una campanya solidària del Club de Lleons | Portal del ciudadano\nArticle Benestar Social Collabora Amb Campanya Solidaria del Club Lleons\nBenestar Social col·labora amb una campanya solidària del Club de Lleons\nCàritas distribuirà 240 sabatilles esportives i 200 kg de llepolies en les set parròquies de Benidorm\nLa regidora de Benestar Social, Ángela Llorca, ha presentat este matí una iniciativa del Club de Lleons que donarà 240 parells de sabatilles noves i 200 kg de llaminadures a les persones més necessitades de Benidorm a través de Càritas i les set parròquies de la ciutat.\nÁngela Llorca ha comparegut davant els mitjans de comunicació acompanyada pel president del Club de Lleons, Vicente Saval i de l'industrial local de la confiteria i llepolies, Adolfo Murillo. L'edil ha agraït el treball realitzat per l'organització a Benidorm que compta amb més d'1,3 milions de socis repartits entre els 46.000 clubs assentats en 207 països de tot el món.\nVicente Saval ha assenyalat que esta activitat, juntament amb els tallers de prevenció de la violència de gènere organitzats recentment pel club, han ocupat bona part de l'acció social de la institució que, sota el lema "nosaltres servim" pretén "arribar al màxim nombre de persones" necessitades. El president del Club de Lleons ha agraït el suport rebut des de Benestar Social perquè "sempre estan pendents de les associacions" i concretament en l'organització d'iniciatives solidàries. També ha valorat positivament a l'actitud "generosa" d'Adolfo Murillo que "ha donat un pallet sencer de llepolies" que faran les delícies dels xicotets més necessitats.\nEl president del Club de Lleons ha agraït el suport rebut des de Benestar Social perquè "sempre estan pendents de les associacions" i concretament en l'organització d'iniciatives solidàries. També ha valorat positivament a l'actitud "generosa" d'Adolfo Murillo que "ha donat un pallet sencer de llepolies" que faran les delícies dels xicotets més necessitats.\nEl pressupost d'esta acció aacendix als 3.000 euros, bona part dels quals han sigut recaptats entre tots els socis durant l'estiu. A diferència de l'any passat que el Club va organitzar una festa amb els xiquets, en esta ocasió s'ha preferit invertir tot en el calçat que serà repartit anònimament per Càritas des de les parròquies de Benidorm.\nExhibició de tenis benèfica a favor de Càritas\nDivendres 11 de desembre de 2020, 12:05


Els autobusos de Sant Boi arriben als 9 milions d’usuaris | El Llobregat\nEls autobusos de Sant Boi arriben als 9 milions d’usuaris\nmartes 24 de febrero de 2015, 11:48h\nLa L79 (Sant Boi- Avinguda Diagonal) augmenta un 14% el nombre de viatges, essent així la més transitada.\nEls autobusos de Sant Boi de Llobregat comptabilitzen l’any 2014 la seva xifra rècord amb 9 milions de trajectes (9.100.000). Aquesta xifra suposa un increment del 3,3% respecte l’any anterior, el que representa 300.000 viatges més.\nAquesta pujada va de la mà del creixement del nombre d’usuaris de les línies santboianes d’autobús, que en els últims anys no ha augmentat de manera continuada. Del 1993 al 2014 es va passar de 2.500.000 persones a l’actual xifra de 9.100.000\nLes línies amb L79, L78 i L77 són les tres que han patit augments més significatius en el nombre de trajectes. La L79 -que va de Sant Boi a Avinguda Diagonal, zona freqüentada per estudiants universitaris- ha denotat un increment del 14%; mentre que la L78, de Sant Boi al Prat, i la L77, que arriba a l’aeroport, han crescut un 8%. La línia nocturna N13 també va incrementar un 4,9% el nombre de viatges. Per contra les úniques línies que van baixar, tot i que moderadament, han estat la SB1 i SB2, que circulen dins el municipi, amb un descens del 1%.


Tarragona s’organitza per rebre els refugiats sirians | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nTarragona s’organitza per rebre els refugiats sirians\nEls municipis i la Diputació es coordinen a l’espera de conèixer el nombre exacte de persones que hauran d’acollir\nLa Diputació va acollir la reunió que va servir per organitzar la rebuda als refugiats.\nEl president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet i el coordinador del Comitè per a l’acollida de les persones refugiades de la Generalitat de Catalunya, Àngel Miret, s’han reunit aquesta tarda amb els alcaldes dels 10 municipis amb més població i amb els presidents dels 10 consells comarcals del Camp de Tarragona i de les Terres de l’Ebre per tal de perfilar el pla que ha de permetre que els municipis de la demarcació acullin part dels 3.000 refugiats sirians que, segons la Generalitat, podrien arribar a Catalunya en els propers dos anys. De fet, la Diputació aprovarà en el ple d’aquest divendres l’aportació de 100.000 euros, en una fase inicial, per ajudar als municipis a gestionar l’acolliment de les famílies procedents de Síria, Afganistan i Eritrea que fugen de la guerra.\nEl pla que prepara la Diputació de Tarragona preveu que els 10 municipis amb més habitants rebin els refugiats en una primera fase. Si fos necessari, en una fase posterior s’ampliaria el nombre de municipis d’acollida. En concret, cada població acollirà entre 4 i 5 famílies, a les quals s’oferirà habitatges públics o de lloguer per tal d’afavorir la seva integració. Tanmateix, es preveu disposar d’un únic centre de recepció temporal i allotjament de les persones nouvingudes per a una primera fase de dues setmanes de durada. Posteriorment, i després que un equip de professionals realitzi un diagnòstic per conèixer el perfil dels nouvinguts, se’ls assignarà la població i l’habitatge.\nLa prioritat dels municipis en aquest moments és preparar un inventari de recursos immobles, materials i no materials que posteriorment s’hauran d’incloure en una aplicació informàtica desenvolupada per l’Administració Oberta de Catalunya i que s’integrarà a la plataforma EACAT (Extranet de les administracions públiques catalanes). Aquesta eina serà utilitzada com a banc de recursos i estarà al servei dels municipis, dels consells comarcals, de les diputacions, de la Generalitat i de les entitats del tercer sector.\nLa reunió informativa celebrada aquest dimecres a la Diputació ha comptat amb l’assistència de representants dels consells comarcals de la demarcació i alcaldes i regidors d’Amposta, Cambrils, el Vendrell, Reus, Salou, Tarragona, Tortosa, Valls, Vila-seca i Calafell, a més del delegat del Govern de la Generalitat a Tarragona, Quim Nin, i de diversos diputats de la Diputació de Tarragona, entre altres autoritats.


Alejandro Fernández veu en les municipals "el primer pas" per reagrupar la dreta al voltant del PP\nPublicat 17/07/2021 10:45CET\nDefensa el lideratge de Casado i considera Ayuso una "extraordinària" presidenta de Madrid\nEl president del PP català, Alejandro Fernández, ha assegurat que veu en les eleccions municipals del 2023 "el primer pas" per reagrupar l'espai polític de la dreta al voltant del projecte del PP.\nEn una entrevista d'Europa Press, ha defensat que la clau per a les eleccions municipals serà reforçar aquest espai a través del PP, perquè segons ell és l'única cosa que funciona: "S'ha demostrat. És a dir, amb l'espai dividit en tres (partits) aquest espai està en l'oposició, però amb el PP fort aquest espai governa. No hi ha més".\nEn ser preguntat per si aquesta reagrupació passa per la unificació de la dreta en una sola formació, Fernández ho ha descartat: "No crec que que s'hagi de crear un instrument nou; l'instrument ja existeix i es diu PP".\nPer a ell, no és necessari fer ni una coalició ni una fusió perquè la dreta torni al Govern, i ha volgut posar l'exemple de les eleccions de la Comunitat de Madrid, del passat mes de maig, amb la victòria de la presidenta Isabel Díaz Ayuso.\n"Això ho elegeixen els electors a les urnes. Ha passat a Madrid. Per què ha guanyat la dreta? Perquè s'ha aglutinat al PP. No ha fet falta fer ni coalició ni fusió. Simplement al moment en què tothom té clar que el PP és l'única alternativa, de manera natural es produeix aquesta reagrupació de l'espai polític", ha afegit.\n"TRES O QUATRE ANYS MOLT DIFÍCILS"\nFernández ha assegurat que després de la moció de censura el PP ha viscut "tres o quatre anys molt difícils", però defensa que ara com ara s'estàn vivint uns temps nous i que s'està recuperant, també a Catalunya, tot i que reconeix que és un procés lent.\nEn ser preguntat per la figura del líder del PP, Pablo Casado, Fernández ha afirmat amb rotunditat que no hi ha cap discussió al partit sobre el seu lideratge, i d'Ayuso ha destacat que és una "presidenta extraordinària" de la Comunitat de Madrid.\nMUNICIPALS DEL 2023\nDe cara a les eleccions municipals, per a Fernández l'objectiu és incrementar el nombre de regidors i governs, i mantenir les tres victòries que van aconseguir en els passats comicis --en referència a les localitats de Badalona, Castelldefels i Pontons (Barcelona), tot i que a Castelldefels finalment no van aconseguir majoria per governar--.\nSobre si creu que l'actual alcalde de Badalona, Xavier García Albiol, tornarà a ser el candidat per la ciutat, ha afirmat que "clar, només faltaria"; i en ser preguntat per qui serà el candidat per Barcelona ha dit que són els òrgans competents del PP els qui ho han de decidir, i que ara com ara hi ha assumptes més importants que pensar en candidats.\nPel que fa a si veu el perfil del president del grup del PP a l'Ajuntament de Barcelona, Josep Bou, com a candidat, Fernández no s'ha posicionat, ha subratllat que "queda molt" i que el que cal fer ara és respectar la feina de tots els grups municipals del PP, que a parer seu ho estan fent bé.


Einsenstein – Quadern de Terramar\nPublished on 28 d'Octubre de 2016 per VinyetBlogWebDeixa un comentari\nImmediacions de Sant Petersburg (2016), Fot. Frèia Berg\nCada ciutat té la seva estació, la que la converteix en més autèntica. La de Sant Petersburg és, sense cap dubte, l’hivern. O, més ben dit, el pas de la tardor a l’hivern. Ho va escriure la poeta Anna Akhmàtova:\n“ – M’oblides aquest dies de novembre?\nAls canals propers el Neva és una llenca encesa.\nUna ajustada indumentària de tardor”.\nEl Neva, reflecteix tot l’or vell, el roig gastat de l’estiu als arbres. Alguns, en plena nuesa, entreteixeixen el decorat gris que s’estén sense límits pel cel de la ciutat. Hi he arribat al caient de la tarda i m’ha sobtat la gespa dels afores enfarinada per les primeres neus. Encara no acaben d’agafar.\nPulkovo (2016), Fot. Frèia Berg\nLa primera vegada que hi vaig venir n’hi havia més d’un pam, de neu, i en alguns llocs on la pala de les enretirades no havia arribat n’hi havia mig metre. No és gran cosa, em deien. A l’avinguda Nevski de tan en tant sentia el soroll dels terrossos que s’escolaven els canalons del desguàs, parets avall. L’Elena Zernova m’havia vingut a cercar i em feia pujar al cotxe: – tanca els ulls i no diguis res. Vam recorre uns quants centenars de metres, jo amb els ulls tancats, fins que el cotxe es va aturar. – Ara ja pots mirar, surt. Al meu davant s’estenia el Neva tan ample i majestuós com una mar glaçada i, al fons, brillava la claror del Palau d’Hivern. Els canals s’endinsaven pels carrers, talment camins blancs. Tot clar sota un cel gris. És el color de l’hivern a Sant Petersburg. De fred, ni en sentia. Vaig estar estona sense dir res perquè l’esguard tot ho abastava Diu que el que mai no s’oblida és la primera mirada, en perspectiva, a les ciutats perquè cadascuna esdevé la icona que la singularitza a la mirada, al pensament i al record.\nTambé hi ha ciutats associades a l’imaginari musical. Sant Petersburg, que és ciutat literària i musical com poques, compta amb un repertori musical extens i significat. Més enllà de la música de ballet de Txaikowski – El llac dels cignes, La bella dorment… – em quedo amb dues composicions de segle vint. L’una, la Simfonia núm. 7 de Xostakóvitx, la simfonia de Leningrad – el nom de la ciutat que li van donar els sòviets. Xostakóvitx la va acabar el desembre de 1941, l’any que va començar el setge que va acabar tres anys més llarg de la història, el gener de 1944.\nConsiderada actualment com una obra musical en contra de tota mena de totalitarismes, el seu autor va comentar que la va escriure per a la ciutat que Stalin va destruir i que Hitler va rematar. Dels tres milions d’habitants en van quedar set-cents mil, dels que tres-cents mil eren soldats.\nL’altra cara de la moneda musical és la Prospettiva Nevski de l’italià Franco Battiato, una cançó generacional on l’autor hi aboca una lírica tendra i generacional basada en el conte homònim de Nikolai Gògol que forma part del recull Contes de Sant Petersburg. La visió de Battiato és la del passavolant que hi sent la presència d’Eisenstein, Nijinski o Stravinsky, tres grans noms del segle vint de Rússia, en la seva recerca de l’alba en la nit.\nTorno al gris del migida i de la tarda, a zero graus.\nEl Palau d’Hivern, seu del Museu de L’Hermitage (2016). Fot. Frèia Berg\nM’esperen la vista del Palau d’Hivern, els quadres de L’Hermitage, la vista de l’aigua lenta de la Moinka i la Fontanka, els versos d’Akhmàtova i el passeig per l’avinguda Nevski on no trobaré Battiato però sí tota la intensitat del que la seva cançó condensa.\nCategories Arts, Ciutats, El Marge Llarg, El meu dietari, Frèia Berg photo, Història, Les meves traducciones poètiques, Paisatge•Tags Einsenstein, Elena Zernova, Franco Battiato, Igor Stravinsky, Nijinski, Nikolai Gogol, Prospettiva Nevski, Rússia, Sant Petersburg, Simfonia de Leningrad, Txaikowski, Xostakóvitx


"El 50% de les dones que recorren a una fecundació in vitro té més de 40 anys" "El 50% de les dones que recorren a una fecundació in vitro té més de 40 anys"\nLa Dra. Mallafré és ginecòloga, Màster en Reproducció Assistida per la Universitat Complutense de Madrid. Treballa en l’àrea de ginecologia de la Clínica Sagrada Família i, al seu torn, com a metge especialista en reproducció assistida en la clínica Eugin i CIRH. Parlem amb ella per a conèixer la importància de la formació constant en un àmbit en constant progrés com és el de la salut. “Ser doctora no t’eximeix de formar-te en administració o direcció d’empreses, així com en innovació o digitalització”, reflexiona Mallafré abans de donar pas a la primera pregunta.\nMallafré és alumni d’Aula Magna Business School, la primera escola de negocis pensada per i per a la dona executiva. Ella va formar part de la primera edició del Programa de Desenvolupament Directiu (PDD), més conegut com el ‘programa estrella’, durant els primers mesos de 2020, és a dir, en plena era pandèmica.\nExisteix un desconeixement generalitzat entorn de la biologia femenina?\nRotundament, sí. T’ho exemplifico amb una dada que, al meu parer, resulta bastant impactant: A Catalunya, el 82% de les persones que es fan una fecundació in vitro tenen més de 35 anys i el 50% més de 40. Hi ha una falta d’educació en salut sexual i fertilitat dramàtica.\n“Tenir el primer fill després dels 40 anys és complicat. La fisiologia de l’ovari no espera ningú.”\nI això per què és impactant?\nPerquè tenir el primer fill després dels 40 anys és complicat. La taxa d’èxit d’una FIV amb ovòcits propis a certes edats és mínima. Però la gent no ho sap perquè l’educació sexual, en aquest àmbit i a totes les edats, és molt escassa. La fisiologia de l’ovari no espera ningú. Una opció molt vàlida és pensar a vitrificar els òvuls al més aviat possible, no a partir dels 35.\nPer què vas decidir confiar en Aula Magna Business School?\nSempre he estat una dona emprenedora. Estàvem en quarantena, moment perfecte per a treure temps per a mi mateixa i créixer professionalment. Existeixen moltes escoles de negoci; però aquesta és de les úniques que s’enfoca, de veritat, en les dones i t’ofereix una materialització d’allò que vas aprenent.\nEntenc que allò après durant la formació després té aplicabilitat en el teu dia a dia…\nEn el meu cas, tenint en compte que tinc el meu propi consultori, el PDE m’ha ajudat a valorar la importància de la visibilitat, entendre la gestió del personal i la importància de Recursos Humans. Fins i tot a detectar oportunitats d’inversió i col·laboració que, en un altre moment, hagués passat per alt.\nEn definitiva, Aula Magna Business School ha estat una font d’inspiració clau en la construcció del meu propi pla d’acció: què vull, professionalment?, fins a on vull arribar?, per on haig d’anar?\nÉs un curs obert a qualsevol dona?\nL’únic requisit és el voler, la motivació, en tots els sentits. Aquest curs està pensat per a qualsevol dona que vol aprendre, innovar, emprendre, etc. Estar envoltada de directives, executives i mentores és un trampolí inajornable. Sense oblidar la importància del networking, tan necessari en qualsevol àmbit de la vida…\nNo ha de ser fàcil compaginar el treball amb aquests cursos formatius, sense deixar de costat la teva vida personal…\nJust quan va sortir la primera edició del PDE jo tenia un treball amb un horari de dilluns a dijous, i la masterclass del PDE era els divendres. Ho vaig tenir de meravella! Però vaja, cap companya va tenir problemes en aquest sentit. Pensa que moltes estan subvencionades per les empreses pel que, des dels seus llocs laborals, els facilitaran al màxim el compaginar tots dos projectes.\nNosaltres, com a dones, volem buscar la nostra millora professional en una escola que ens tingui en compte. I les empreses, al final, també són grans interessades a veure evolucionar als qui formen part de la seva plantilla.\nParlem d’un curs de 20 setmanes…\nExacte, si és que al final tampoc és tant de temps. La brevetat és essencial, més tenint en compte l’enrenou de vida que portem i cada minut de cada dona és molt valuós. Aquest és un curs que supleix aquestes mancances que falten en el món de la salut.\nPer a acabar, una dona del teu sector a la qual admiris…\nAdmiro a Marie Carbonnel, qui ha participat en el primer trasplantament d’úter a l’hospital Foch de Suresnes, a Hauts-de-Seine (França).


Sant Martí estrenarà la nova biblioteca Gabriel García Márquez el 2021\nRecreació virtual de la futura biblioteca Gabriel García Márquez, a Sant Martí / Ajuntament de Barcelona\nComencen les obres de construcció de l'equipament, que duraran 20 mesos i costaran 9,3 milions d'euros\nL’Ajuntament de Barcelona ha iniciat les obres de construcció de la futura biblioteca Gabriel García Márquez, que se situarà a la cantonada dels carrers Concili de Trento amb Treball, al barri de Sant Martí de Provençals. L’equipament contindrà un fons de 40.000 documents, un arxiu històric associatiu del barri, 140 punts de lectura i 30 punts d’accés a internet. El consistori, que hi inverteix 9,3 milions d’euros, ha anunciat que les obres duraran uns 20 mesos i que el nou equipament també donarà servei als barris veïns de la Verneda i La Pau.\nUn cop finalitzades del obres, serà la cinquena biblioteca més gran de la xarxa barcelonina, només superada per la Jaume Fuster de Lesseps, la de Can Fabra, la Montserrat Abelló de les Corts i el centre Agustí Centelles de l’Esquerra de l’Eixample. El nou edifici tindrà quatre pisos i un nivell subterrani –on hi haurà la seu de l’arxiu i una sala polivalent– sota rasant. En total seran cinc plantes, comunicades a través de rampes, escales i ascensors. També hi haurà un pati triangular que permetrà cosir els espais verticalment i unir-los a través de visions creuades.\nAixí será la futura biblioteca Gabriel García Márquez, a Sant Martí / Ajuntament de Barcelona\nEls accessos als diferents usos es faran, però, de manera independent. Així, s’accedirà a la biblioteca des de la plaça que s’obrirà al xamfrà, mentre que l’accés al subterrani –de 711 metres quadrats– es farà a través d’un jardí al carrer Concili de Trento. Els arbres alts de l’entorn i un voladís a la façana –que recorda a la silueta del DHUB de les Glòries– generaran un gran porxo que servirà d’espai d’acollida. A la confluència de Concili de Trento i Treball s’obrirà una plaça pública lleugerament elevada.\nLa planta primera tindrà 650 metres quadrats de superfície i es destinarà exclusivament a la biblioteca infantil, amb mobiliari adaptat per a infants de diferents edats. En una planta que hi haurà entremig se situarà un fòrum i zona de lectura d’uns 400 metres quadrats. A la segona planta hi haurà la biblioteca general en un espai de 416 metres quadrats. L’espai serà completament diàfan per tal de facilitar la disposició del mobiliari. Aquesta zona s’obrirà a diferents espais exteriors, com balcons, miradors i una terrassa, que amplien les possibilitats d’estada per als usuaris. També estan previstos 330 metres quadrats destinats a espais per a l’estudi i el treball en grup.\nBarri de Sant Martí de Provençals Biblioteques


Com es poden millorar les probabilitats de guanyar en un joc usant resultats de la física quàntica « Premis Recerca Jove\nCom es poden millorar les probabilitats de guanyar en un joc usant resultats de la física quàntica\nCentre: Institució Cultural del C.I.C., Barcelona\nAutors: Antoni Pech Alberich, Enrique Ríos Smits\nTutora: Mireia Aran Gràcia\nL’objectiu general del treball és estudiar com es poden millorar les probabilitats de guanyar el joc cooperatiu CHSH usant resultats de la física quàntica, i aportar resultats teòrics i experimentals que permetin validar o refutar unes hipòtesis de partida. Els objectius específics són: [O1] Plantejar diverses estratègies de joc i deduir, amb formulacions matemàtiques, la distribució de probabilitat dels diferents successos i la probabilitat de victòria en cada cas; [O2] Implementar programes per a fer simulacions del joc amb un nombre elevat de partides, utilitzant cadascuna de les estratègies. Validar o refutar les hipòtesis de partida, per exemple establir si els errors o problemes en els experiments poden explicar, per si sols, les correlacions predites per la física quàntica; [O3] Comparar les estratègies proposades, tant teòricament com el seu comportament en les simulacions per computador. Analitzaran els resultats i presentar unes conclusions. En particular, descobrir si les estratègies quàntiques tenen probabilitat més alta de guanyar el joc que la resta; [O4] Recopilar informació científica sobre el fenomen de l’entrellaçament quàntic i sobre els teoremes de Bell, i redactar uns antecedents històrics del problema; [O5] Descobrir les possibles aplicacions de l’entrellaçament quàntic i els teoremes de Bell en aparells i processos tecnològics del nostre entorn, concretament en Criptografia; [O6] Construir un artefacte real que tingui un efecte semblant a l’entrellaçament quàntic i investigar si es pot ‘aprendre’ el comportament quàntic; [O7] Divulgar a la societat els resultats obtinguts.\nL’elaboració d’aquest treball ha estat anar resolent repte rere repte. Al principi el repte era entendre els conceptes teòrics que formalitzen l’entrellaçament quàntic. Després volíem simular un artefacte quàntic i no sabíem com fer-ho. Aleshores se’ns va acudir la idea d’inventar l’artefacte pseudo-quàntic. Finalment, hem pogut simular per ordinador totes les estratègies i descobrir com l’ordinador amb l’estratègia d’aprenentatge automàtic ‘aprèn ell sol’ una estratègia semblant a la quàntica. Hem plantejat diverses estratègies de joc i n’hem fet un estudi comparatiu: hem calculat les fórmules matemàtiques de les distribucions de probabilitat de cada cas, que han estat la base dels programes informàtics que hem implementat. Les simulacions de cada estratègia són el fruit de l’execució d’aquests programes. La part teòrica ens ha portat a estudiar i aplicar tècniques de matemàtiques i física. Com a eina gràfica i útil en les nostres investigacions hem usat el programa GeoGebra. La part pràctica ha involucrat la programació en els llenguatges C++, IDE i Bitbloq. Les simulacions s’han fet per ordinador i sobre una placa Arduino. Les gràfiques s’han elaborant amb Excel. Hem construït un prototip d’un nou artefacte ‘pseudo-quàntic’, que augmenta la probabilitat de guanyar el joc. El prototip s’ha dissenyat amb el programa FreeCad de disseny 3D. Hem exportat els fitxers en format step per imprimir-lo en una impressora 3D. El treball ha comportat també unes tasques de cerca bibliogràfica, documentació i redacció. La divulgació dels resultats i del material desenvolupat s’ha fet mitjançant la creació d’un portal web (https://sites.google.com/view/quantumphysicspechrios/inici) i a través d’un pòster presentat a un congrés científic.\nUna estratègia determinista mai no supera la probabilitat de victòria 3/4. Hi ha estratègies quàntiques amb probabilitat de victòria major que 3/4=0.75; però no totes les estratègies quàntiques tenen una probabilitat més alta de guanyar el joc que la resta d’estratègies. S’ha estudiat una família d’estratègies quàntiques en funció d’un paràmetre a i la probabilitat de victòria P(V)=P(a) assoleix el màxim en a=30°=p/6 amb un valor P(V)=0.8125=13/16>3/4. Hem formulat un artefacte quàntic de quatre paràmetres que assoleix la màxima probabilitat quàntica de guanyar el joc (fita de Tsirelson), que és aproximadament 0.8535. Hem dissenyat una estratègia d’aprenentatge automàtic que, per valors equilibrats dels paràmetres (n nombre de partides i X reforç de la memòria, propers a nX=1) la simulació genera per sí mateixa distribucions de probabilitats semblants a les de les estratègies quàntiques, és a dir, es pot ‘aprendre’ una estratègia quàntica. Hem simulat estratègies ‘tramposes’, deficiència de detecció (hi ha un percentatge de partides perdudes o guanyades que no es comptabilitzen) i deficiència en la incomunicació (definim una variable, percentatge de comunicació, que determina la probabilitat que un jugador pugui comunicar a l’altre la pregunta que ha rebut), i podem concloure que les objeccions, errors o problemes en els experiments test de Bell poden explicar, per ells mateixos i dintre de la teoria de la fi’sica cla’ssica, les correlacions predites per la fi’sica qua’ntica. L’artefacte pseudo-quàntic pot assolir probabilitats de victòria més altes que les estratègies quàntiques òptimes (fita de Tsirelson). L’entrellac¿ament qua’ntic te’ repercussions en aparells i processos tecnolo’gics del nostre entorn.


Pisos de lloguer d'obra nova a Barcelona | Becorp · Barcelona - Rambla\nEnvolta’t d’infinits plans\nViu la mágia del centre de Barcelona\nPisos de lloguer obra nova Barcelona - Rambla\nHabitatges lluminosos a Barcelona. Pisos de lloguer d'obra nova, amb grans finestrals, balcons i terrasses. El residencial està ubicat al centre de Barcelona, molt a prop de La Rambla. El pis ideal per gaudir de tots els atractius de Barcelona i a un pas del mar.\nun concepte pioner i únic\nserveis que et faciliten la vida\n...i quan surtis de casa, gaudeix del teu entorn!\nPisos de lloguer a prop dels mercats del centre: Boqueria, Santa Caterina i Barceloneta\nSi a algun lloc es mostra, en la seva major expressió, el batec d'una ciutat és als seus mercats. Llocs de vida i enrenou constant, on els paradistes porten aliments frescos perquè compris cada dia els millors product...\nAl voltant de Becorp · Rambla: cultura i oci al centre de Barcelona\nViure als pisos de lloguer de Becorp · Rambla és envoltar-se de plans culturals per a tots els gustos. Els habitatges d’obra nova estan ubicats a una localització privilegiada des d...\nPisos de lloguer a Les Rambles, el carrer més emblemàtic de Barcelona\nCom és viure a Les Rambles de Barcelona? Molt enriquidor! Comprova-ho des del teu pis de lloguer a Becorp · Rambla. Aquest gran passeig de quasi 1,2 km, que s’estén des de la Plaça Catalunya fins a...\nViu de lloguer a prop de les platges més il·lustres del litoral barceloní\n10 platges com 10 sols ens esperen als peus de Barcelona -pràcticament incrustades al teixit urbà de la ciutat- per treure el màxim profit a l’estiu. 5 quilòmetres de litoral habilitat per banyar-se, fàcilment acc...


Atlantis IT - Gestió eficient de recursos mòbils | IoT Catalan Alliance\nCas d'èxit: Atlantis IT – Gestió eficient de recursos mòbils\nEmpresa del sector de l’oci que explota màquines recreatives i disposa d’una flota de vehicles per als seus técnics de manteniment, als que els assignen dinàmicament les tasques a realizar mitjançant una App en funció de les incidències que es van produïnt.\nL’empresa tenia els vehicles de servei técnic assignats per zona (barri/comarca/província), i diversos call center (un per comunitat autònoma) que funcionaven en horari d’oficina. El temps de resposta mig davant d’una incidencia era d’unes 2h.\nAtlantis IT els vam proposar emprar la nostra solució Atlantis Fleet i canviar de tècnics per zona a tècnics amb mobilitat “total”, per a millorar els costos d’explotació dels seus recursos mòbils (flota de vehicles de servei tècnic) i el servei al client. Els vam instal·lar un localitzador GPS a cada vehicle, els vam dotar de la nostra solució web de gestió eficient amb localització en temps real.\nAixí, cada cop que un establiment truca al Call Center per a obrir una incidència, nosaltres localitzem i els informem dels 5 vehicles més propers a aquella incidència, i ells li assignen la tasca al tècnic més adient, en funció també de la càrrega de treball que tinguin.\nAtlantis IT ven servei: quotes mensuals de servei per vehicle.\nVam aconseguir reduir el temps de resposta mig davant d’una incidencia de 2h, a 45 minuts. Tenen un únic call center per a tot l’estat espanyol, que funciona les 24h/365d.\nLa solució està en explotació, i estem treballant conjuntament per a cercar noves millores/solucions.


Els Tourmalets catalans | Fosbury\nFosbury » Fosbudiary » Els Tourmalets catalans Cinc ports de muntanya de casa nostra per fer les delícies dels ciclistes\nEls Tourmalets catalans Cinc ports de muntanya de casa nostra per fer les delícies dels ciclistes\nEl Tourmalet, l’Angliru, el Mortirolo, l’Alpe d’Huez, el Mont Ventoux… són noms dels grans ports de muntanya de les tres principals voltes per etapes del ciclisme professional. Noms que prometen espectacle i que són capaços de tenir-nos enganxats al sofà veient la televisió i esperant que comenci la funció. Però, i a Catalunya? A casa nostra no tenim ports de muntanya capaços de fer-nos vibrar amb el ciclisme més èpic? I tant que sí! Tot i no ser tant coneguts per la falta de presència de grans competicions, a Catalunya tenim una llarga llista de pujades que no tenen massa a envejar als conegudíssims ports esmentats i que farien les delícies d’especialistes com el ‘Purito’ Rodríguez, Alberto Contador o Nairo Quintana. Hem seleccionat cinc dels nostres ports de muntanya més emblemàtics.\nColl de Pradell: El gran desconegut\nDistància: 15,3 km, Desnivell: 1.028m, Pendent mitjà: 6,7%, Pendent màxim: 23%\nTot i passar desapercebut, el Coll de Pradell té tots els ingredients per entrar a l’olimp dels ports de muntanya més celebrats pels aficionats. No acollir etapes de la Volta a Catalunya o la Vuelta a Espanya fa que, de moment, sigui una pujada temible sobretot a ulls dels cicloturistes que han patit les seves dures rampes. Situat al Berguedà, el Coll de Pradell recorda l’Angliru pels seus pics de pendent, que arriben al 23%.\nEl coll comença al trencall de Saldes, just abans de Guardiola de Berguedà. Després d’uns nou quilòmetres inicials relativament suaus, el Pradell comença a empinar-se passat el poble de Vallcebre. Són més de cinc quilòmetres amb rampes que oscil·len gairebé sempre entre el 9 i el 23%. Tot i que la distància no és excessiva, la pujada al Pradell seria d’aquelles que obliguen als ciclistes a zigzaguejar la pendent i a pujar amb el que popularment es coneix com ‘cop de ronyó’. Després de tot, però, el patiment tindria recompensa a dalt amb una esplèndida panoràmica del Pedraforca. Al tractar-se d’un coll, com que la carretera segueix i inicia la baixada, una possible etapa podria continuar endavant i acabar enllaçant amb una ascensió final al proper i exigent Coll de Pal, creant un recorregut gairebé heroic.\nMont Caro: El port dels Ports\nDistància: 23,2 km, Desnivell: 1.423m Pendent mitjà: 6,1%, Pendent màxim: 15%\nLes grans pujades del ciclisme català no es limiten tan sols al Pirineu. Ni molt menys. Ben al sud del principat, situat al Parc Natural dels Ports i dominant les últimes corrents de l’Ebre, s’alça el Mont Caro, un cim de 1.440 metres al qual es pot accedir per carretera fins a dalt de tot. Això fa que sigui un dels temples del cicloturisme català. Malgrat que l’arribada d’una etapa ciclista professional és complicada degut a qüestions logístiques (la falta d’espai al cim o l’estat de la carretera en alguns trams), la Volta a Catalunya ja l’ha visitat en alguna ocasió. La darrera va ser el 1991, en una ascensió que va guanyar el colombià Lucho Herrera batent a ‘Perico’ Delgado.\nLa duresa del Mont Caro és brutal i s’explica per diferents raons. En primer lloc, per una distància ben considerable. Més de 23 quilòmetres, tot i que els pendents forts no comencen fins el quilòmetre 9. Des d’aquest punt i fins al cim, la carretera gairebé no concedeix descansos, amb rampes que arriben al 15% i un plegat de corbes de ferradura que fan que la pujada sigui estèticament espectacular. En segon lloc, per un mal asfalt que complica encara més l’ascensió en algunes zones. I finalment, pel clima. En un dia d’estiu típicament mediterrani, la calor podria fer insuportable la pujada i donaria peu a les típiques ‘pájaras’ que pateixen fins i tot els millors escaladors. D’altra banda, les fortes ratxes de vent típiques de la zona també poden ser un gran enemic dels ciclistes.\nVallter 2000: El mediàtic\nDistància: 12,1 km, Desnivell: 886m, Pendent mitjà: 7,3%, Pendent màxim: 14%\nUn dels ports de muntanya més coneguts pel gran públic a causa de l’estació d’esquí que dóna nom a l’ascensió i també perquè ha estat escenari d’etapes decisives de la Volta a Catalunya en les seves dues darreres edicions. Aquest 2014 va ser el nord-americà Tejay Van Garderen qui va entrar en primera posició a la meta en mig de la boira i la neu mentre que el passat 2013 el guanyador va ser el colombià Nairo Quintana, que després pujaria al segon lloc del podi del Tour de França.\nMalgrat que la distància de 12 quilòmetres no és excessiva, la pujada a Vallter 2000 ha de ser considerada com una de les més dures del mapa ciclista català a causa d’un pendent mitjà del 7,3%. L’ascensió es caracteritza per ser molt sostinguda, amb un pendent que tot i que arriba a un pic del 14%, es manté força regular. El port comença just passat el poble de Setcases, on la carretera ja s’inclina de forma definitiva. Quatre quilòmetres després, comença un primer tram de corbes de ferradura i rampes ben exigents. Tot seguit, la pendent se suavitza fins que s’arriba ja als primers pàrquings de l’estació. L’ascensió, però, torna llavors a inclinar-se en una nova zona de corbes que finalitza a 2.151 metres d’alçada i que ofereix l’escenari ideal perquè els escaladors més explosius ataquin en l’últim quilòmetre.\nTuró de l’Home: Un port ‘colombià’ a tocar de Barcelona\nDistància: 25,6 km, Desnivell: 1.493m, Pendent mitjà: 5,8%, Pendent màxim: 14%\nSe sol dir que als ciclistes colombians com Quintana, Urán o Betancur se’ls queden curts els ports de muntanya europeus. Abans de creuar l’oceà Atlàntic ells estaven acostumats a afrontar les ascensions que ofereix la geografia colombiana, ports que poden acumular tranquil·lament 50 quilòmetres de distància i més de 2.000 metres de desnivell. Una autèntica bogeria que deixa gairebé en ridícul als ports més durs dels Alps i els Pirineus.\nEl Turó de l’Home no arriba ni de bon tros a aquestes brutals distàncies però amb 25,6 quilòmetres de recorregut i un desnivell de quasi 1.500 metres conforma una ascensió llarga i continuada que és una de les més dures de Catalunya. La pujada s’inicia ja des de Sant Celoni. Després d’uns primers quilòmetres suaus, la carretera començar a picar cap amunt a partir del quilòmetre 4-5. Queden encara vint quilòmetres per endavant amb rampes que arriben al 14%. Després d’un petit descans a la zona de Santa Fe, s’inicia l’últim tram de l’ascensió. Són sis quilòmetres molt durs que, amb tota la pujada acumulada, podrien causar estralls en un final d’etapa. De tota manera, l’estat de la carretera fa difícil plantejar-hi l’arribada d’una competició professional.\nPort de la Bonaigua: Esperit de ‘Tour’ entre el Pallars i la Vall d’Aran\nDistància: 19,7 km, Desnivell: 1.120m Pendent mitjà: 5,7%, Pendent màxim: 12,5%\nA diferència dels altres ports destacats, el Port de la Bonaigua no mereix ser inclòs en aquesta selecció per ser cap trencacames. Els seus gairebé vint quilòmetres de recorregut transcorren de manera força regular amb un pendent mitjà ‘només’ del 5,7% i un pendent màxim molt puntual del 12,5%. Així que els mèrits de la Bonaigua són uns altres i tenen a veure amb el seu caràcter plenament pirinenc. Amb 2.076 metres d’alçada, el Port de la Bonaigua és una barrera natural quasi infranquejable, d’aquí que cada hivern estigui tancat una mitjana de 40 dies per culpa de la neu. Separant el Pallars de la Vall d’Aran, la Bonaigua recorda colls majestuosos del Tour de França com el Tourmalet, el Galibier o l’Aubisque. Més pel paisatge i el caràcter d’alta muntanya que per la seva duresa, això sí.\nSi l’iniciem des de la seva vessant pallaresa, el Port de la Bonaigua arrenca des d’Esterri d’Àneu i es va dirigint cap a la Vall d’Aran amb una pujada exigent però assequible pels ciclistes professionals. Amb les obres fetes a la carretera, l’ascensió ha perdut part del seu encant i de les seves corbes. Tot i així, manté una zona de corbes de ferradura que són la part més bonica de la pujada. La Bonaigua és un d’aquells colls de muntanya ideals per desgastar i aquest és el paper que ha fet en les darreres vegades que ha acollit etapes de la Vuelta a Espanya, que hi ha passat de camí per acabar a destins com el Pla de Beret o el coll de Peyragudes, situat ja a territori francès.\nCiclismeColl de PradellMont CaroPort de la BonaiguaTourmaletTuró de l'homeVallter 2000


Blog de 5è: Promoció 2016-2022: 5è - Què estem fent a matemàtiques?\n5è - Què estem fent a matemàtiques?\nJa portem un mes ben bé i ja hem agafat un bon ritme d'aprenentatge i convivència a l'aula.\nPel que fa a matemàtiques, aquestes primeres setmanes les hem dedicat principalment a repassar i consolidar tots aquells aprenentatges que vam començar a introduïr durant el curs passat, aquest curs era una tasca important a fer, principalment, degut al confinament que vam viure durant gairebé 2 trimestres.\nPrincipalment, hem estat repassant i assegurant-nos que teniem ben assolits conceptes de càlcul matemàtics com ara la multiplicació, les operacions bàsiques: sumes i restes "portant-ne", la descomposició de nombres, el càlcul mental, ...\nHem començat a conèixer una metodologia que ens ajudarà a vertebrar les sessions de matemàtiques: ELS PROBLEMES COOPERATIUS!\nEn què consisteix aquesta forma de treballar? Doncs és ben senzilla:\n1. En equips cooperatius, escoltem i/o llegim un problema matemàtic (de diversa naturalesa i nivells de dificultat);\n2. Seguidament, i de forma individual, resolem el problema parant molta atenció al procés mental que duem a terme per a comprendre'l i buscar una o més solucions (sigui en forma de càlcul mental o no);\n3. A continuació, posem en comú amb tots/es els membres de l'equip, el procés que hem pensat i dut a terme per veure si coincidim o, per al contrari, si hi ha diferents formes de resoldre'l.\n4. Fruit de la conversa i l'anàlisi, finalment els membres de l'equip consensuen una o més maneres de resoldre'l i el o la portaveu de l'equip l'expressa per a la resta de companyes de classe i entre tots aprenem dels processos que cadascú ha seguit per a resoldre'l.\nAquest tipus de metodologia cooperativa ens acompanyarà durant tot el curs i és d'aquesta manera com, entre totes i tots, construirem el coneixement matemàtic que anirem aprenent i desenvolupant.


Debat a Tarragona: Com millorar l'èxit educatiu de l'alumnat d'origen immigrat? | Fundacio Jaume Bofill\nEl proper dimarts 24 d'abril a les 18h la Fundació Jaume Bofill, la Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia de la Universitat Rovira i Virgili (URV) i els MRP del Baix Penedès i del Garraf us conviden a un acte a Tarragona en què es debatrà sobre la gestió de la diversitat cultural en relació amb l'exclusió escolar. Malgrat els esforços dels darrers anys en l'acollida de l'alumnat nouvingut i l'atenció a la diversitat cultural, els resultats educatius de l'alumnat d'origen immigrat continuen essent majoritàriament dolents. És evident que aquesta realitat respon a molts factors, però quins d'aquests factors es poden combatre des dels centres educatius? La predisposició a aprendre té molt a veure amb aspectes emocionals i relacionals... els tenim prou en compte en els nostres centres? Sabem detectar les pràctiques educatives generadores d'exclusió dins els centres? Quin rol hi tenim els docents? Com és la relació que tenim amb l'alumnat d'origen immigrat?\nPer encetar el debat, Pilar Ugidos, mestra i directora de l'Escola Miquel Bleach de Barcelona, presentarà el llibre Diversitat cultural i exclusió escolar. Dinàmiques educatives, relacions interpersonals i actituds del professorat, publicat dins la col·lecció Conciutadania Intercultural de la Fundació Jaume Bofill. En l'acte també hi intervindran Ismael Palacín, director de la Fundació Jaume Bofill, Jordi Tous, degà de la Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia de la Universitat Rovira i Virgili, Carme Blasi, assessora LIC, i Valero Anglès, tutor de l'aula d'acollida de l'Escola Pompeu Fabra de Reus. L'acte es farà a la sala d'actes de la Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia de la URV (Campus Sescelades, ctra. de Valls, s/n, Tarragona).


Per què NO vam votar a favor del Pla d'Actuació vinculat a la declaració del municipi de Sant Quirze Safaja com a Zona d'Especial Protecció de la Qualitat Acústica (ZEPQA)?\nLa declaració de Sant Quirze Safaja com a ZEPQA porta implícit la redacció i aprovació d'un Pla d'Actuació. En el darrer Ple celebrat a l'Ajuntament, es va sotmetre a votació dita declaració. El cas és que el Pla d'Actuació que ens varen presentar, que es va redactar des de l'Ajuntament, incloïa moltes mesures enfocades al turisme en la natura, per promocionar les seves bones condicions acústiques, també incloïa restriccions de soroll en el medi rural. Al respecte, nosaltres creiem que:\n1) La redacció d'aquest Pla d'Actuació s'hauria d'haver fet de forma oberta a la ciutadania, és a dir, en un procés de participació ciutadana. En relació a aquest fet, l'equip de govern va estar d'acord amb nosaltres, però bé, el Pla d'Actuació ja està redactat, per això es va comentar la possibilitat de fer processos de participació ciutadana en el desplegament de les mesures.\n2) Fomentar el turisme per gaudir de la tranquil·litat de Sant Quirze Safaja, des del nostre punt de vista, és una contradicció en si mateix, ja que el turisme, sobretot si aquest es promociona i és elevat, el que altera precisament és la tranquil·litat. En aquest sentit, cal remarcar que una de les causes que més alteren a la fauna salvatge és l'elevada freqüentació, fet que provoca descensos dràstics en les seves poblacions (per abandó de l'hàbitat i per alteracions en la reproducció de les espècies, entre d'altres).\n3) Les restriccions de soroll en el medi rural (en ZPEQA 50 decibels o dB de dia i 40 de nit) pot provocar conflictes amb la gent que hi viu en les masies i que desenvolupa les seves activitats agroramaderes i forestals. Per posar un exemple, les activitats forestals no s'esmenten en el Pla d'Actuació, només es citen en un paràgraf les agrícoles i les ramaderes. Al respecte, les actuacions forestals es realitzen amb maquinària (que emet soroll) i són freqüents (sempre sota la supervisió del Centre de la Propietat Forestal i/o del Departament d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya), i més ara, que cal disminuir el sotabosc i cal aclarir els boscos, per l'increment elevat del risc d'incendi forestal. Respecte les actuacions agrícoles, un tractor pot emetre 85 dB en qualsevol de les seves operacions rutinàries i com dèiem, el llindar de la ZEPQA és de 50 dB.\n4) Gran part de les mesures, enfocades a la promoció del municipi, es preveuen desenvolupar en el medi rural, on es duen a terme activitats econòmiques pròpies del sòl no urbanitzable (agricultura, ramaderia i silvicultura) i també activitats de conservació de la biodiversitat a càrrec dels propietaris de les finques. La freqüentació, si no hi ha negocis turístics vinculats, no sol aportar beneficis als pagesos i/o propietaris, més aviat el contrari, sol aportar riscos i perjudicis. És per això, que vam demanar a l'equip de govern, que es comuniqués convenientment aquestes mesures per tal de cercar l'acord de la pagesia i els propietaris forestals.\nDes de ISQS, en la nostra proposta de govern, no apareixia el foment del turisme, bàsicament perquè crèiem que molts ciutadans de Sant Quirze Safaja, el que precisament valoren del poble és la tranquil·litat i la natura exuberant, accessible des de les seves llars. Crèiem que abans de fomentar el turisme cal dur a terme moltes altres actuacions enfocades a la millora dels serveis, d'equipaments, d'infraestructures i de cohesió social. Per beneficiar als nostres restaurants (La Fonda, La Masia, El Revolt i el Càmping L'Illa) des de ISQS havíem pensat actuacions concretes dirigides a la seva promoció, i no en el foment del turisme en general, donat que, la proximitat a l'àrea metropolitana de Barcelona, pot derivar en un turisme de masses, com ha succeït a Collserola, el Montseny i sembla que també ja en el Montnegre i la Serra de la Marina. L'elevada freqüentació de gent en aquests indrets, ha portat implícit la generació de conflictes i de perjudicis en els seus habitants, en la natura i els seus components.\nSabem que igual que l'equip de govern del nostre ajuntament, d'altres ciutadans si que poden estar d'acord amb els models de promoció turística del medi natural que s'esmenten en aquest escrit, però bé, nosaltres no estem d'acord, ni com a equip de l'oposició de l'Ajuntament de Sant Quirze Safaja ni com a ciutadans, i així ho hem manifestat sempre, però no passa res, el que és important és manifestar cadascú les seves opinions, lliurement.\nNosaltres volem un territori per al gaudi de la gent que hi viu, però ens esgarrifa la sola idea de pensar que podríem acabar com altres indrets de Catalunya, amb una elevada freqüentació de gent que pot alterar el viure, el conviure i les condicions intrínseques de la nostra meravellosa natura.


Nou incident en una presó catalana: un pres cala foc a la seva cel·la\nImatge de l'interior d'una presó | Unsplash | Matthew Ansley\nEls fets, segons ha denunciat el sindicat CSIF, han tingut lloc al Centre Penitenciari Ponent de Lleida\nper Antonio Ramos 11/11/2021 17:09h\nNou incident en una presó catalana, segons ha denunciat aquest dijous la Central Sindical Independent i de Funcionaris (CSIF), el sindicat més representatiu a les administracions públiques. Concretament, segons un comunicat del sindicat, els fets han tingut lloc aquest matí al Centre Penitenciari de Ponent de Lleida, on un intern ha calat foc a la seva cel·la.\nSegons ha denunciat el sindicat, funcionaris del Departament Especial de la presó han hagut d'intervenir amb equips d'extinció d'incendis per sufocar les flames. Així mateix, han extret l'intern de l'espai, sent atès posteriorment pels serveis mèdics del centre. Finalment, el pres ha estat traslladat a l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida per «urgència vital».\nEn aquest sentit, el sindicat ha explicat que aquest ha estat el darrer incident del centre penitenciari, que porta «uns mesos molt complicats».\nCreix la conflictivitat a la presó lleidatana: baralla de cinc interns al pati de la presó\nCSIF ha assenyalat en el seu comunicat que el passat dimarts es va produir una baralla entre cinc interns al pati de la presó, que va requerir la intervenció dels funcionaris del centre penitenciari. En aquest sentit, el sindicat ha denunciat que els presos implicats en la baralla estan classificats com a «molt perillosos», amb nombrosos expedients disciplinaris.\nSegons els representants dels treballadors, alguns dels presos implicats en la batussa han estat protagonistes, durant el compliment de les seves condemnes, d'agressions a funcionaris i amenaces de mort.\nDiversos funcionaris demanen el canvi de destinació\nDavant aquest increment de la conflictivitat al Centre Penitenciari de Ponent, el sindicat CSIF ha assegurat que la majoria de funcionaris destinats als mòduls més conflictius, com ara el DERT o el Mòdul 6, han demanat el canvi de destinació per treballar en altres mòduls menys conflictius.\nAixò ha provocat que CSIF hagi demanat al Departament de Justícia solucions immediates per millorar la situació. Així, han anunciat que el pròxim 18 de novembre, entre les 11 i les 12 hores, es concentraran davant els jutjats de Lleida.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Lleida Última hora Presó\nUn grup armat roba els ordinadors i telèfons mòbils de la família Pujol\nUna atac informàtic atura la producció de Damm: Es podrien quedar sense cervesa


1. Preguntes Freqüents - Decode DDDC\nAquesta web no usa cookies de tercers. Si segueixes navegant nostra web, solament consents l'us del nostre conjunt mínim de cookies operatives i estadístiques. Per saber més, aquí.\nRegistra’t per entrar en processos participatius, per afegir propostes, compartir idees en els debats o fer comentaris. Si tens algun dubte o qüestió que no estigui recollida a continuació, pots enviar la teva consulta a dddc@decodeproject.eu\nQUÈ ÉS DECODE | DDDC?\nUna plataforma per a deliberar i construir formes alternatives de governança de dades més democràtiques, que contribueixin a que la ciutadania recuperi el control sobre les seves dades personals a la societat i la economia digitals. DECODE/DDDC és una plataforma digital de participació basada en el software Decidim per al projecte europeu DECODE.\nDECODE/DDDC és una plataforma de participació basada en codi obert. Qualsevol ciutadà pot veure com està construïda, reutilitzar-la o millorar-la. Consulta aquí el codi a GitHub.\nUna comunitat experimental\nDurant el pilot Digital Democracy and Data Commons es construirà una comunitat participativa al voltant de DECODE/DDDC. La plataforma està oberta per a la autoorganització d’altres processos dins l’economia digital.\nQUÈ ÉS EL PROJECTE DECODE?\nDECODE és una resposta a les preocupacions de la gent sobre la pèrdua de control sobre la seva informació personal a Internet. La possibilitat d'accedir, controlar i utilitzar dades personals s'ha convertit en un mitjà amb el que les empreses d'Internet poden obtenir beneficis. Les persones que creen moltes d'aquestes dades han perdut el control sobre com s'utilitza. Aquest és un problema.\nLa gent ha perdut el control de les seves dades. Això no només significa l'erosió de la privadesa i l'autonomia, sinó que també és dolent per a la seguretat de la identitat en línia de la gent.\nLes grans quantitats de dades produïdes cada dia ofereixen un potencial d'informació que podria beneficiar a tota la societat. Aquestes dades són controlades per un grapat de monopolis i són inaccessibles per a persones i organitzacions que volen crear solucions i serveis per a beneficis públics.\nLa monopolització de dades crea ineficiències i desigualtats econòmiques. Això amenaça la confiança entre els ciutadans, les institucions públiques i les empreses, quelcom essencial per a una economia estable, sostenible i col·laborativa.\nEl panorama actual de l'ecosistema digital i Internet de les coses (IoT) està molt fragmentat, amb multitud de solucions verticals no interoperables, que ofereixen tot el seu propi conjunt de dispositius, portals i plataformes i mitjans de manipulació de dades en silos. Aquesta fragmentació fa que les dades no siguin controlables i, finalment, els usuaris finals perdin el control sobre elles.\nCreiem que la gent hauria de triar què passa amb la seva identitat digital, per a què utilitza les seves dades en línia i per a quins efectes. DECODE és un projecte experimental per desenvolupar alternatives pràctiques a la manera com utilitzem Internet avui dia: quatre pilots europeus mostraran el valor social més ampli que es dóna als individus per poder controlar les seves dades personals i donar-los els mitjans per compartir les seves dades d'una manera diferent. DECODE explorarà com es construeix una economia digital centrada en dades on les dades generades i recollides per ciutadans, Internet of Things (IoT) i xarxes de sensors estan disponibles per a un ús comunal més ampli, amb les proteccions de privadesa adequades. Com a resultat, els innovadors, les startups, les ONG, les cooperatives i les comunitats locals poden aprofitar aquestes dades per crear aplicacions i serveis que responguin a les seves necessitats i als de la comunitat en general.\nQUÈ ÉS EL PILOT DE DEMOCRÀCIA DIGITAL I DADES COMUNES (DDDC)?\nEl nucli del pilot de DDDC serà un procés participatiu per a experts, ciutadans i representants de la ciutat, que funcionin amb tecnologia (DECODE i Decidim) per: 1-posar a prova el nou sistema DECODE-Decidim per que processos de presa de decisió democràtica siguin segurs, privats, transparents i enriquits amb dades; 2-deliberar sobre la política de dades i l'economia, a nivell local i més enllà; i 3: constituir un conjunt de dades digitals experimental, la forma del qual estarà definida per les idees i pràctiques procedents del propi procés participatiu.\nEl pilot DDDC té dos fils, el fil de Democràcia Digital i el fil de Data Commons. El principal fil -Democràcia Digital- té un objectiu central: provar el sistema integrat DECIDIM-DECODE. El sistema DECODE millorarà la privadesa, permetrà compartir dades i visualitzar (a través del tauler BCNNOW) i la transparència (a través del registre distribuït DECODE). En última instància, aquest tema parla del potencial de la tecnologia DECODE per impulsar la tecnologia i la visió de democràcia participativa de Decidim. El fil de Data Commons, que és un fil complementari, està orientat a cobrir els altres dos objectius generals del pilot, és a dir, deliberar col·lectivament sobre polítiques de dades i experimentar amb béns de dades. En última instància, aquest tema parla del potencial de Decidim per avançar en la visió de DECODE en formes alternatives de governança de dades i economia digital.\nQUINA TECNOLOGIA ES CREA A DECODE?\nDECODE està creant eines que donaran a la gent la propietat de les seves dades. Aquestes eines combinaran la tecnologia de blockchain amb criptografia basada en atributs per donar control al propietari de les dades de com s'accedeix i s'utilitza la seva informació. Això ajudarà a construir una societat digital de confiança i conscient de la privacitat.\nLes activitats de recerca i desenvolupament tècnic de DECODE estan centrades en qüestions de confiança i privadesa. En particular, explorarem com es pot garantir la confiança i la privadesa des de nous marcs de governança, i com això pot conduir a models econòmics innovadors basats en béns comuns de dades obertes.\nEls drets d'accés associats a les dades privades es podrien cercar en el domini públic, però només permetran accedir a aquelles parts que tinguin dret a accedir-hi. Aquest nou concepte d’autorització i drets de dades també s'aplica a les dades que s'envien o utilitzen els objectes connectats a l’Internet of Things (IoT) per dur a terme accions en el món real, que permeten als ciutadans gestionar i controlar els seus dispositius i les dades que generen.\nQUÈ ÉS LA TECNOLOGIA DE BLOC O DE REGISTRE DISTRIBUÏT (DLT)?\nUn blockchain o DLT és un mitjà per processar una transacció en línia sense la necessitat d'un intermediari. El primer bloc, utilitzat per a la moneda virtual Bitcoin, demostra com funciona això. Perquè funcioni una moneda virtual, ha de tenir un mitjà per garantir que les persones no puguin gastar el mateix diner dues vegades. Això és el que fa blockchain: es garanteix que el mateix Bitcoin no es pot comptabilitzar dues vegades tot utilitzant un hash criptogràfic per enregistrar, validar i emmagatzemar les transaccions de forma distribuïda. No és necessari que les dues persones confiïn l'una en l'altra o que necessitin un intermediari per permetre la transacció.\nCada vegada que es produeix una transacció, la informació sobre aquesta transacció s'agrega a la "cadena". Aquestes unitats d'informació es coneixen com blocs, que agrupan les transaccions i es confirmen cada 10 minuts. Una vegada que s'ha agregat un bloc, no es pot modificar. És un registre permanent, immutable.\nBlockchain es manté en milers d'ordinadors, coneguts com nodes, en lloc d'en un servidor central. Això significa que la cadena de blocs és distribuïda o compartida. La xarxa realitza un procés computacional conegut com hash, que significa que totes les còpies del registre electrònic contenen la mateixa informació, sense la necessitat que un tercer ho confirmi.\nAquesta tecnologia ha estimulat una onada d'innovació més enllà de Bitcoin i altres monedes criptogràfiques. Els desenvolupadors i innovadors veuen el seu valor en la descentralització de processos que normalment requereixen una centralització d'autoritat o un intermediari per validar-los i garantir la confiança. Existeix l'opinió que la cadena de blocs pot canviar radicalment el govern de les institucions financeres i públics mitjançant l'eliminació d'intermediaris. La tecnologia ha captat la imaginació de persones de tot l'espectre polític que es mostren escèptics davant l'autoritat centralitzada.\nQUÈ ÉS L'INTERNET DE LES COSES?\nL'Internet de les coses (IoT) es refereix a dispositius connectats a Internet que capturen o generen informació. La quantitat d'equips IoT està creixent ràpidament, amb estimacions que per a l'any 2020 hi haurà 20.000 milions d'equips connectats a Internet. Per a les persones, aquests dispositius inclouen telèfons mòbils, accessoris esportius, calefacció domèstica i electrodomèstics. Per als governs, això inclou dispositius i sensors que capturen informació sobre una varietat d'elements, com la qualitat de l'aire, el tràfic i l'activitat en espais públics.\nDECODE desenvoluparà sistemes descentralitzats que permetin l'accés a dispositius IoT amb dades propietat dels ciutadans. Això protegirà les dades i la privacitat de les persones, però alhora significa que podrem beneficiar-nos col·lectivament de la informació proporcionada per les dades que recopilen els dispositius IoT.\nQUÈ ÉS UN COMÚ DE DADES?\nUn comú de dades és un recurs compartit, fet accessible i intencionalment obert, en lloc d'estar subjecte a restriccions a través de llicències. Permet a tots contribuir, accedir i utilitzar-les una quantitat il·limitada de vegades i sense que ningú estigui exclòs a l’hora d’accedir-hi. En aquest sentit, les dades poden veure's com un bé públic econòmic juntament amb exemples més tradicionals com les llums de les vies o l'aire pur. Permet que tots contribueixin, accedeixin i utilitzin la informació en el comú. DECODE crearà un conjunt de dades obertes a partir de dades produïdes per individus i dispositius. Les persones podran decidir quines dades personals desitgen compartir en el comú i sobre quina base. Per exemple, poden decidir si les seves dades són anònimes. Existeixen altres formes de llicències digitals comunes, com la del programari, que s'han estudiat àmpliament. Tanmateix, el comú digital de dades personals continua sent objecte d'explotació per part de grans proveïdors de serveis. DECODE crearà i implementarà noves regles que facin possibles noves alternatives.\nQUÈ SÓN LES REGLES INTEL·LIGENTS?\nLes regles intel·ligents són els mitjans pels quals les persones poden decidir com es fan servir les seves dades, per a qui i sobre quina base. En fer servir tecnologies de registre distribuït, DECODE crearà contractes intel·ligents que permetran a les persones crear regles sobre si les seves dades personals es mantenen privades o compartides. Això permetrà a les persones compartir ordres digitals de dades personals i identificar les característiques específiques, els regims de propietat i els drets d'accés.\nDECODE utilitzarà una combinació de pràctiques comercials, normes legals i solucions tècniques operades a través de regles intel·ligents que administren les preferències dels usuaris per compartir dades. Això comença amb la transparència sobre quines dades son mantingudes per qui, i la capacitat d'autoritzar qualsevol intercanvi mentre es comprenguin les implicacions.\nLes regles intel·ligents permeten a les persones definir les condicions per a l'accés i l'ús de la informació, així com les obligacions legals / contractuals i altres restriccions. A través de les regles intel·ligents, qualsevol persona pot proporcionar o eliminar l'autorització per accedir a dades personals; la seva associació amb la seva identitat; o canviar l'estat legal i les condicions d'ús i explotació de la informació.\nLa combinació de regles intel·ligents que s'executen en tecnologies de comptabilitat distribuïda produiran una plataforma que està totalment descentralitzada i permet un govern de dades flexible i extensible.\nQUÈ ÉS L’ECONOMIA D’INTERCANVI?\nL'economia d'intercanvi implica l'ús de plataformes digitals per connectar grups distribuïts de persones per fer un millor ús dels béns, habilitats i altres recursos. Alguns exemples podrien ser compartir cotxes, espais o eines elèctriques. També és coneguda com l'economia col·laborativa.\nL'economia d’intercanvi sol utilitzar plataformes digitals per connectar a les persones. A DECODE, desenvoluparem tecnologia que faci que aquestes plataformes o intermediaris no siguin necessaris.\nQUÈ ÉS LA DEMOCRÀCIA PARTICIPATIVA?\nLa democràcia participativa es refereix a la capacitat de participar directament en diversos aspectes del procés democràtic. Compren des de brindar transparència als ciutadans sobre el govern i els processos polítics, fins a oferir formes per a què les persones participin activament en la formulació de polítiques i en la presa de decisions. Això podria incloure votar, aportar idees, participar en l'assignació del pressupost o desenvolupar polítiques a través de la deliberació amb altres ciutadans i funcionaris.\nCOM ES FINANÇA DECODE?\nDECODE està finançat per la Comissió Europea. És un projecte de tres anys, que s'estén entre gener de 2017 i desembre de 2019. En total, es pagaran 5 milions d'euros als 14 membres del consorci que realitzen el treball. DECODE és part d'Horitzó 2020 (Projecte núm. 732546). Aquest és el programa d'investigació i innovació més gran de la UE amb gairebé 80.000 milions d'euros de finançament disponible durant 7 anys (2014-2020). És una iniciativa emblemàtica dirigida a assegurar la competitivitat global d'Europa. Els membres del consorci de DECODE són d'Espanya, Holanda, Itàlia, Suècia, França i el Regne Unit. Francesca Bria, directora de Tecnologia i Innovació de Barcelona és la coordinadora del projecte.\n¿COM PUC PARTICIPAR A DECODE | DDDC?\nFiltra els continguts que t’interessin en funció de variables com els eixos.\nComenta les propostes existents, tant les de l’equip DECODE com les de les participants en els processos.\nDóna arguments a favor o en contra, o reflexions generals.\nComparteix les teves propostes a les xarxes socials.\nFes seguiment de les propostes.\nFes seguiment de totes les propostes: les iniciades a la plataforma i les generades en cites presencials.\nConeix totes les dades de les cites presencials i els debats que s’han desenvolupat.\nMarca una proposta i segueix tota la evolució, des dels comentaris d’un altra persona fins als documents finals.\nActivitats del DECODE/DDC que involucren a la ciutadania i que es desenvolupen en les fases de comunicació, diagnòstic, aportacions, decisions, resultat i avaluació de les propostes. Pots visualitzar aquestes fase en cada procés participatiu.\nCanal o entorn de la participació permanent. A diferencia dels processos, no ténen una data definida d’inici i final.\nTrobades cara a cara vinculades als processos de cada territori o àmbit.\nEspais digitals per informar-te i decidir sobre les propostes de cada procés.\nContribucions de les persones participants que poden rebre el suport dels usuaris amb funció decisoria.\nContribucions dels usuaris al fil d’una proposta o debat i que poden rebre una votació negativa o positiva.\nPREGUNTES FREQÜENTS SOBRE L'ÚS DE LA PLATAFORMA\nNo estic empadronat a Barcelona, puc participar?\nSi que és possible participar tot i que no estiguis empadronat. Sens empadronar-te, pots participar en els debats presencials i també és possible fer una proposta o comentar les propostes existents a la plataforma.\nNecessito telèfon mòvil o accés a internet per poder participar?\nNo. També pots participar assistint a alguna de les trobades presencials que es realitzaran durant els processos.\nEl primer que s’ha de fer és crear un compte aqui. Crea i emplena les dades que se’t demanen. És un requisit marcar la casella d’acceptació de les condicions d’ús, i omplir correctament el CAPTCHA (a la part inferior del formulari se’ns presenta una imatge amb unes lletres deformades que hauràs d'introduir en una casella inferior com a mesura de seguretat; tingues en compte la diferència entre majúscules i minúscules). Quan creis un nou compte t’arribarà un correu electrònic a la direcció que hagis especificat i hauràs de fer clic a l’enllaç que conté (a l’enllaç “Confirmar el meu compte”) per acabar de crear el compte.\nHe oblidat la contrasenya o no em funciona. Què puc fer?\nPots solicitar una nova contrasenya per a que se t’envii al teu correu electrònic. Si la solució anterior no funciona, pots enviar un correu electrònic a la direcció dddc@decodeproject.eu, on et resoldran el problema associat al compte. En processos que tinguin cites presencials, també pots dirigir-te i participar en aquests processos sense haver d’estar enregistrat a la plataforma.\nRevisa la secció “No em funciona la verificació de residència” si el problema està en aquest pas (sol ser el més freqüent). Si no s’ha solucionat, revisa la secció “Com creo i verifico el meu compte?”, per assegurar-te que estàs seguint els passos adequadament. Si encara es manté el problema, pots enviar un correu electrònic a l’adreça dddc@decodeproject.eu i rebràs assistència.\nCom puc canviar la meva direcció electrònica, el meu nom d’usuari, la contrasenya, donar-me de baixa o activar o desactivar les notificacions que m’arriben?\nFes clic a l’enllaç “Entra”, introdueix la teva direcció electrònica i la contrasenya, i pulsa el botó “Entra. Un cop fet això, fes clic a l’enllaç “El Meu compte”, on trobaràs totes les opcions que et permetran canviar la teva direcció electrònica, nom d’usuari, contrasenya, donar-te de baixa o activar o desactivar les notificacions. Un cop fet el canvi adequat, assegura’t de fer clic al botó “guardar els canvis”.\n3. Polítiques de privadesa\n2. Termes i condicions d'ús


El Substrat per Hortícoles és un substrat de barreja especial per a plantes d’horta, herbes culinàries i aromàtiques. Esta preparat a base de fibra de coco i mantillo vegetal i també incorpora fertilizant organo-mineral ecològic. És un substrat ideal per a HORT URBÀ.\nEl Substrat per Hortícoles és un producte de fàcil rehidratació, que absorbeix bé l’aigua entre regs i què a més presenta un elevat contingut en materia orgànica, una elevada capacitat de retenció d’aigua i aireació. És un substrat certificat ecològic conforme al Reglament (CE) Nº 834/2007. Per a Jardinería Ecológica.


Treballadors del metall fent piquet a les portes de Seat en la vaga de SLM foto: CCOO\nLa vaga iniciada a l’empresa SLM, concretament al taller 12 de Seat, ha transcorregut en el seu primer torn amb un seguiment que, segons CCOO, sindicat convocant, s’acosta al 90% dels 800 treballadors que operen en la logística de l’empresa automobilística.\nL’aturada, de 4 hores per torn, reclama la readmissió de tres sindicalistes que han estat acomiadats argumentant que havien espatllat una màquina de cafè, però que CCOO considera que es tracta d’una represàlia.\nEn el primer torn s’ha col·locat piquets a la porta de Seat que han informat els treballadors. Alguns no han entrat i altres, un cop s’han incorporat han parat. A Seat Logística Martorell (SLM), del grup Sesé, hi treballen uns 500 operaris directament i altres 300 integrats en Empreses de Treball Temporal (ETT).\nEn la primera tongada de vaga s’han detectat grups de treballadors d’ETT contractats expressament per substituir vaguistes, segons han informat responsables de CCOO del Baix Llobregat. Aquesta situació, que vulnera el dret de vaga, ha estat denunciada a una inspectora de treball que s’ha presentat. Aquesta funcionària ha tingut problemes quan ha demanat entrar al lloc de treball per realitzar la inspecció i no ha estat d’entrada autoritzada. Més tard se l’hi ha franquejat el pas. El que no ha aconseguit és que l’acompanyessin tres responsables del comitè de vaga, que d’acord amb la llei tenen dret a visitar el centre de treball.\nNo es deixa entrar els delegats\nUn problema amb el qual es topen els treballadors és precisament que l’empresa no autoritza els delegats a exercir la seva funció. La direcció de la companyia argumenta que en estar acomiadats perden la seva condició de representants del col·lectiu treballador, mentre que el sindicat pensa el contrari. També ho pensa la inspecció, que ha fet requeriments en aquest sentit sense que SLM hagi accedit a que els delegats entrin als locals de la companyia i es reuneixin amb els seus companys.\nFonts de CCOO creuen que a la resta de torns el seguiment serà semblant. Els treballadors de SLM reben també suport dels seus companys de Seat, tot i que la vaga en solidaritat legalment no és possible.\nD’altra banda, la tasca dels piquets informatius és difícil perquè els treballadors de SLM entren pel mateix lloc que ho fan els de la companyia automobilística i es fa difícil esbrinar els que són de Seat i els que són de l’empresa del grup Sesé.


Friki Mode On: Les nostres coses Frikis...: Monkey Island\nAhir a la tarda estava que no sabia què fer, i vaig dir, vinga, jugaré a un joc de l'any de la quica amb l'Scummvm... I li va tocar el torn a Monkey Island 1 [la versió CD que té música ;P].\nDoncs ara mateix, després de 9:20 de joc me l'he passat, val a dir que he utilitzat una guia en dues ocasions, la primera ha estat una situació que no se m'hagués ocorregut, i la segona per no passar detalladament el ratolí pels racons d'una sala.\nVal a dir que el joc està xulo, clar, que a primer cop d'ull aquells píxels fan mal a la vista, però al final, un s'hi acaba acostumant.\nLo més gran és el gran sentit de l'humor dels xavals de Lucas Arts, tant pel que fa en els diàlegs, en el disseny de personatges (menció especial al mono de tres caps menjant un plàtan) com en algunes escenes. Quan hi jugues estàs passant una bona estona (excepte quan portes mitja hora en que no saps què nassos és el que has de fer). Està clar que la finalitat principal dels jocs d'abans era divertir, ara la cosa s'ha deteriorat o almenys canviat.\nSi hagués de comparar l'estil de joc del Monkey Island amb els jocs actuals... Destacaria que abans s'havia de tenir molta paciència per anar provant què és el que s'ha de fer per tirar endavant, potser si es donguessin més pistes... Tot i que si s'està atén a tot el que diuen els personatges es pot avançar prou bé, clar, no t'escapes d'haver de buscar amb el ratolí tots els racons de totes les pantalles... I a vegades és inevitable fer un viatge per totes les escenes del joc, per veure si ens hem deixat alguna cosa, o si amb l'últim objecte aconseguit es pot fer alguna cosa nova.\nTambé es nota que els hi costava fer personatges i que per això els exprimeixen al màxim, almenys de personatges que estiguin allà fent bulto només hi ha els que et trobes al SCUMM BAR i potser un parell de fantasmes. També exploten al màxim els escenaris obligant-he a passar-hi més d'una vegada; Avui dia pocs jocs hi ha que et facin tornar a recórrer un mateix escenari per segona vegada.\nPotser sí que és massa passiu, però bé la història que explica és molt entretinguda i divertida i els enigmes prou curiosos/entranyables. Crec que el que li podria donar molts punts a aquests tipus de joc seria poder comentar la jugada amb un company, la pega d'això és que dos o més companys han de començar a jugar a la vegada... Si no, un es limitaria a donar les solucions a l'altre i ja està.\nÉs una llàstima que no facin jocs com aquests, però també és veritat, que a vui dia, no se sap perquè, ens hem mal acostumats amb els jocs fàcils i jocs que no ens facin trencar gaire les banyes, tant és així que si amb un joc nou (i que a sobre no hem pagat un duro pel joc), si ens quedem bloquejats ni que siguin 5 minuts al començament del joc ja el deixem estar.\nFinalment, m'ha fet gràcia saber que els insults dels combats havien estat escrits per Orson Scott Card.\nVinga i us poso unes quantes imatges per animar-vos a que la setmana que ve comencem una partida al Monkey Island 2 ;P\nEscrit per Neioo en 19:14\nJeje, per si algú té una còpia del joc amb les proteccions d'abans...\n20 de juny de 2009 a les 9:48\nsencillamente genial,genialmente sencillo\njasta quasi dominat


El bloc d'Iñaki Escudero: Imatges i records (I). 'La jugada'\nImatges i records (I). 'La jugada'\nInicio amb aquest post una sèrie d'entrades, que no tinc ni idea de la continuïtat ni durada que tindran, sobre imatges i records recuperats a la memòria gràcies a les ciber-eines.\nComenço la sèrie amb un vídeo que recull una jugada que, encara avui, m'emociona. En ella s'ajunten una afició d'adolescència-joventut: el bàsquet i, una passió a ell lligada, els Boston Celtics (sobre tot els de la dècada dels 80).\nTranscorria l'any 1987 i els Boston Celtics i els Detroit Pistons jugaven la final de la conferència est de l'NBA i, per tant, el pas a la final. Aquests dos equips portaven molt de temps sense guanyar-se en camp contrari. Aquest era el 5è partit de l'eliminatòria jugat al Boston Garden (Boston tenia avantatge de camp). Fins aquest moment l'eliminatòria estava 2-2, havent-hi guanyat, com no podia ser d'una altra manera, cada equip els seus partits a casa.\nLa jugada comença després d'una cistella d'Isiah Thomas que havia posat pel davant els Pistons 106-107. La resta la teniu al vídeo. És la ja famosa jugada del robatori de Larry Bird a Isiah Thomas. A mi em va quedar gravada al meu disc dur vital, i només tenia 14 anyets...\nEl 6è partit de l'eliminatòria el guanyaria Detroit a casa 113-105 i el 7è partit (un altre grandíssim partit) el guanyaria Boston, també a casa, 117-114.\nPublicat per iescudero a 22:51


Hospitals en Moengo - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Marowijne (Província) - Marowijne - Surinam - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Surinam › Marowijne › Marowijne (província) › Hospitals en moengo\nHospitals en moengo Marowijne (Província) > Marowijne > Surinam\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres si, si navegueu per aquest lloc web, noteu algun error en el registre d'un o més Hospitals en Moengo. Mantenir el nivell de qualitat és un dels nostres valors, i sense que els nostres usuaris ens ajudin en això, seria bastant difícil que hàgim sabut fer-ho.\nSi vostè té un símptoma estrany o signar ara mateix que mai no ha tingut, pot ser l'alerta d'alguna malaltia. Trobeu a aquesta guia hospitalària de Surinam, tots Hospitals en Moengo que estan més propers a la vostra adreça.\nMoengo és un poble que té 7074 habitants. Si sou un altre, o si, per contra, heu vingut de viatge, i heu passat algun contratemps en què necessiteu atenció mèdica, Hospitalsworldguide us mostrarà tots els telèfons reals de la Hospitals en Moengo.\nHospitals en Moengo per categoria\nSi el vostre metge general li ha dirigit a un especialista que es troba en un dels hospitals públics Moengo (Surinam), aquí podeu saber tot sobre el vostre hospital. Trobareu el telèfon, correu electrònic, adreça i web\nEls hospitals que ofereixen tota la confiança als seus pacients poden prosperar i obtenir la confiança de totes les persones que vénen a ell o que coneixen altres persones sobre la seva forma de tenir cura de les persones. Si voleu trobar hospitals privats Moengo (Surinam) amb aquest nivell d'excel·lència, cerqueu-los aquí\nLlistat de hospitals pròxims a Moengo\nAcademisch Ziekenhuis Paramaribo- (Situat a 89.91 km)


Streaming teatral – Avançat\nPels que ja tenim una certa edat, parlar de Estudio1 ens remet a un espai dramàtic que durant aproximadament vint anys (1965-1984), en la seva primera i més gloriosa etapa, emetia TVE. Per cert, el nom de Estudio 1 ve del plató on es gravaven aquestes representacions teatrals.\nA proposit de teatre i televisió. Fa uns dies el diari El País publicava un article, en el que parlaven de les opcions de veure a la carta obres de teatre i d’altres arts escèniques, streaming.\nTot i semblar una idea innovadora, una mena de Netflix de teatre, el fet és que ja fa temps, com podreu llegir a l’article, que a diferents països existeixen plataformes que ofereixen aquest servei. A Catalunya tenim PlayTheatres on de moment podeu veure algunes obres de les T de teatre o de Minoria Absoluta, així com algunes òperes.\nA qui ens agrada el teatre sabem que no és pas el mateix viure’l en directe que veure’l a través d’una pantalla, però també és cert que no pots abraçar tota la oferta o, senzillament, la teva economia tampoc t’ho permet.\nCal veure si aquestes iniciatives rebran el suport tant dels espectadors, com del propi sector.\nUs deixo també l’opinió que l’Aída Pallarès ha publicat al respecte a Entreacte\n2 comentaris sobre Streaming teatral\n6 de febrer de 2019 a les 14:12\nquin teatre recomanes per aquest semestre?\n6 de febrer de 2019 a les 14:43\n“La bona persona de Sezuan” al TNC, perquè “El chico de la última fila” de la Beckett ha exhaurit localitats\nUn pati blau enmig del caos\nIniciatives culturals cooperatives\nLa teva Biblioteca personal


Passeigdegracia.com et convida a Casa Decor 2012 : Passeig de Gràcia\nInici: 8 Novembre\nPasseigdegracia.com et convida a Casa Decor 2012\nEls nostres lectors podran assistir al nou espai Casa Decor que s'inaugura el proper 8 de novembre al número 271 del Carrer d'Aragó.\nCategoria: Barcelona | 5 octubre, 2012\nDurant 20 anys, Casa Decor s’ha posicionat com la més gran exposició d’interiorisme, arquitectura, disseny i art d’Europa, una passarel·la de gran repercussió mediàtica en la qual mostrar al món el treball dels professionals i firmes implicats. Entre el 8 de novembre i el 9 de desembre gaudirem de la seva última edició, aquest cop emplaçada a la Ciutat Comtal.\nCasa Decor 2012 s’ha instal·lat en un espai privilegiat: el 271 de Carrer d’Aragó, un edifici de principis del segle XX. La seva clàssica façana contrasta amb un interior modern remodelat el 1994, a l’estil d’aquella radiant Barcelona olímpica. Es tracta doncs d’una localització privilegiada amb les seves balconades d’immillorables vistes de la Casa Batlló. En definitiva, l’immoble ideal per donar cabuda al formiguer d’activitats socials, culturals i empresarials que giren al voltant de Casa Decor.\nUn regal especial per als nostres lectors.\nVols guanyar una invitació doble per visitar Casa Decor? Envia’ns un e-mail a concursos@paseodegracia.com abans del 5 de novembre contestant a la següent pregunta: en quin número del Carrer Aragó s’instal·larà Casa Decor? Entre totes les respostes encertades sortejarem 10 invitacions dobles. No t’oblidis indicar “CASA DECOR” en el títol del missatge.\n“Casa Decor 2012″\nDel 8 de novembre al 9 desembre 2012\nBrowse: Home / Barcelona / Passeigdegracia.com et convida a Casa Decor 2012