Gerard de Claravall - Viquipèdia\nGerard de Claravall\nBeat Gerard de Claravall\nFaçana de l'Abadia de Claravall, convertida avui en presó\nMonjo i confessor\nGérard de Clairvaux\nAbans de 1090\nCastell de Fontaine-lès-Dijon, Dijon\n13 d'octubre de 1138\nEsglésia Catòlica Romana, Església anglicana\n1702, confirmació del culte\nGermà de sant Bernat de Claravall\nHàbit cistercenc (blanc), amb una ferida al costat\nGerard de Claravall (Castell de Fontaine-lès-Dijon, Dijon, abans de 1090, - Abadia de Claravall, 1138) va ésser un monjo cistercenc, germà gran de sant Bernat de Claravall. És venerat com a sant per l'Església catòlica\nGerard era germà gran de Bernat de Claravall; quan Bernat es feu monjo i entrà al Císter amb alguns coneguts en 1112, Gerard no s'hi afegí i continuà amb la seva carrera militar. Ferit durant el setge de Grancy, fou fet presoner. Durant la seva presó, va meditar i va decidir fer vida religiosa; en sortir, va fer-se monjo cistercenc.\nEn 1115 va ésser un dels que, amb Bernat, va fundar l'abadia de Claravall. El seu germà, l'abat, el nomenà responsable del celler, hortes, ferreria i les obres en general, a més de portar els assumptes domèstics. A més, era molt hàbil en qüestions manuals i els artesans que treballaven per a l'abadia demanaven el seu consell. Va marxar a Roma acompanyant Bernat en 1137 i en tornar, passant per Viterbo, emmalaltí. Es recuperà i va poder tornar al monestir, però hi morí l'any següent, cantant el salm 148. El seu germà en feu l'elogi fúnebre, una de les seves peces de més valor literari. Canonitzat, la seva festa és el 13 de juny.\nSaint Gérard de Clairvaux\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gerard_de_Claravall&oldid=11425392»\tCategories: Beats de BorgonyaCistercencs francesosCosta d'OrMilitars francesos\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 16 març 2013 a les 02:45.


Francisca Cadenas, la dona que va desaparèixer a la porta de casa seva a Hornachos (Badajoz) - Regió7\nFrancisca Cadenas, la dona que va desaparèixer a la porta de casa seva a Hornachos (Badajoz)\n«No et facis res, que ara et faig el sopar», va dir abans de sortir. Va deixar la porta oberta. Han passat més de quatre anys, des d’aleshores l’esperen\n17·09·21 | 11:13\nUna fotografia de la desapareguda Francisca Cadenas. Agències\nExtravertida, sociable, alegre, senzilla. Francisca Cadenas, una dona de 59 anys, una dona de costums, de casa seva. Una dona amb la vida tranquil·la. Entregada a la seva família, per la qual vivia. Un fatídic dimarts va sortir de casa seva, només un moment, a acompanyar uns amics fins al cotxe a escassos 50 metres. Un carreró, petit i il·luminat, que oferia pocs perills en un poble tan tranquil com Hornachos (Badajoz), es va convertir en l’escenari en el qual tots la busquen. «No et facis res, que ara et faig el sopar», va dir abans de sortir. Va deixar la porta oberta. Han passat més de quatre anys, des d’aleshores l’esperen.\nDimarts, 9 de maig del 2017. La Francis, com li diuen a casa, ha passat la tarda amb l’Adelaida i l’Antonio, amics de confiança. També amb la nena, filla d’ells, a qui la Francisca cuida i adora. A la cuina, que exerceix gairebé de saleta d’estar a moltes cases extremenyes, es passen llargues hores. Allà és on els amics diuen que ja marxen. Per la porta entren el Diego, marit de la Francisca, i un dels seus tres fills, el més gran, el Diego. El José Antonio, el petit, minuts després també arriba. El Javier, el mitjà, s’ha independitzat, avui no se l’espera. Salutació ràpida entre tots, els amics se’n van, «no et facis res, que ara et faig el sopar».\nMés de quatre anys després, «tinc tant dolor que començo a tenir llacunes», explica el José Antonio, el petit de Francisca Cadenas. «Vaig arribar, vaig saludar la meva mare, que estava amb aquesta parella i la nena petita, li vaig fer un petó i em va dir que no em fes el sopar que anava a acompanyar-los i tornava». La Francisca va arribar fins al cotxe, aparcat a escassos 50m de casa seva. Es va acomiadar, abans de marxar, va prometre sopa per a l’endemà a la petita. Va reprendre el camí a casa, però mai hi va arribar.\nAl rellotge marcaven les 23.00 h, la seva mare va sortir a les 22.50 h. Deu minuts més tard, el José Antonio va tenir un pressentiment: «A la mama li ha passat alguna cosa». Van sortir a buscar-la. Abans va trucar als amics que havien estat amb ella: «Em van dir que la van deixar entrant al carreró. Altres vegades sí que anava amb ells fins a casa seva i després anava jo a recollir-la a casa d’ells, però aquesta vegada em van dir que no. Això em va alarmar. Vaig trucar als veïns per si podia estar parlant a casa d’algun, però tampoc hi era. Vaig trucar a les seves amigues. La meva mare no era una dona d’anar-se’n a prendre una copa a les onze de la nit, i molt menys sense avisar-nos». En 15 minuts van muntar un dispositiu improvisat, es van llançar als carrers. A les 23.15 h van començar a batre el poble: cunetes, carretera i accessos. Una recerca sense resultat. Han passat més de quatre anys. No hi ha rastre de Francisca Cadenas.\nUn carreró il·luminat, un camí de 50 metres\nUn carreró il·luminat, un camí de 50 metres. El recorregut que traça la distància entre la casa de Francisca i el cotxe dels seus amics no supera els 50 metres. Dibuixada en paper, la seva ruta té forma de «7». Al pujar el carrer (uns 20 m), la Francisca travessa un carreró que li surt a l’esquerra. És la mateixa ruta que ha de fer a la inversa. El carreró no és llarg, i està il·luminat amb tubs fluorescents. Malgrat la llum, s’ha convertit en un forat negre del qual ningú sap treure la Francisca. La investigació s’enquista. El dolor pressiona.\nLes tres últimes persones que la van veure, no hi són\nL’Adelaida, l’amiga, va assegurar en seu policial que va veure com la Francisca se n’anava a casa. El seu marit, guàrdia civil de professió, afirmava a la caserna haver-la vist creuar el carreró. Carlos Guzmán, anomenat ‘el Negro’, un temporer dominicà, va reconèixer haver-se creuat amb ella just abans de desaparèixer: «Jo anava a agafar el meu cotxe quan la vaig veure. Ella caminava per l’altra vorera cap a casa seva. No sabia ni com es deia, però som veïns, així que la vaig saludar amb un fins després. Ella em va dir el mateix i després es va ficar al carreró», va explicar en declaracions a la revista Interviu dies després del succés. Investigat d’inici, descartada la seva implicació poc més tard, va posar terra pel mig. El mateix camí va prendre el matrimoni, amic llavors, «desapareix la meva mare i desapareixen ells de la nostra vida. Mai més es van interessar per nosaltres». Les últimes persones que van veure la Francisca ja no hi són.\nNo hi ha respostes\nDes del primer moment la família va descartar que es tractés d’una desaparició voluntària. Inquietant per a ells, denominada d’alt risc per llavors a nivell policial, la investigació es va tornar secreta durant els dos primers anys. S’ha aixecat i tancat diverses vegades el secret de les actuacions. En qualsevol cas, de les diligències policials poc o res sap la família Meneses Cadenas. «Confiem que continuen treballant, però no en sabem res. La comunicació amb el cos investigador és escassa», lamenten. «Entenem que s’han de protegir les investigacions, ser el més hermètiques possible, però és molt difícil continuar i reprendre la teva vida si al succés li afegeixes l’escassa o nul·la empatia. S’incrementa el dolor». El José Antonio, amb la mirada buida, parla en nom de tots, «el cas de la meva mare porta quatre anys i mig investigant-se i seguim com el primer dia. No vull pensar que estaré tota la meva vida així. No vull viure tota la meva vida pensant què va poder passar aquella nit».\nAl llarg d’aquests anys s’han realitzat diferents batudes i immersions en pous de la zona. Ha participat Seprona i GEAS (Grup Especial d’Activitats Subaquàtica) de Guàrdia Civil, Protecció Civil, Creu Roja, unitats canines, bussejadors i bombers voluntaris. No hi ha indicis. No hi ha pistes. No hi ha respostes.\nAl Diego, el seu marit, i als seus tres fills –el Diego, el Javier i el José Antonio– se’ls va parar el rellotge, el calendari, aquell 9 de maig. Sobreviuen, no viuen. Congelades les emocions, quan somriuen ho fan per ella. Falta el motor. Falta la Francisca. El temps avança i, a ells, el temps poc (o res) els cura.\nEscorcollen els pisos dels detinguts per l'homicidi de Navarcles i l'apunyalament a Manresa\nIncendi a l'interior del túnel del Bruc: normalitzada la circulació després de dues hores amb la via tallada\nDenuncien tres àrees privades de caça al Bages per engranar el terra amb blat de moro per atreure els senglars


Brahms 4 - L'Auditori\nL’OFFSTAGE és el nou projecte audiovisual de L’Auditori dedicat a compositors i compositores que estrenen obres aquesta temporada. No et perdis el segon capítol dedicat a Joan Magrané! Pots veure’l en aquest enllaç.\nVine a veure el concert en viu o segueix-lo on-line a L’Auditori Digital dissabte, 2 d’abril de 2022 a les 19 h.\nJoan Magrané, compositor convidat a L'Auditori durant la temporada 2021-2022, estrena Abglanz (Reflex), per a soprano, cor i orquestra, una obra d'encàrrec feta a partir de dos poemes del Llibre de Suleika del Divan Oriental-Occidental, de Johann Wolfgang von Goethe. L'autor aprofita l'ús de la filigrana i el to orientalitzant —des de la mirada europea— dels textos per introduir-los dins del seu univers sonor particular.\nConcert vinculat a la pel·lícula "Medium", dins el cicle Per amor a les Arts de la Filmoteca de Catalunya


CONVENI AMB ELS AJUNTAMENTS DE PERAFORT I LA SECUITA PELS MENJADORS ESCOLARS — Consell Comarcal del Tarragonès\nSou a: Inici Noticies CONVENI AMB ELS AJUNTAMENTS DE PERAFORT I LA SECUITA PELS MENJADORS ESCOLARS\nCONVENI AMB ELS AJUNTAMENTS DE PERAFORT I LA SECUITA PELS MENJADORS ESCOLARS\nEls menjadors escolars, gestionats per iniciativa de les Associacions de Mares i Pares d’Alumnes amb el suport i col·laboració de la direcció i equip humà de cada centre, generalment tenen delegada la gestió directa al Consell Comarcal del Tarragonès.\nAquest no és el cas dels municipis de Perafort i la Secuita, que l’han delegat als seus ajuntaments.\nAixí com es va fer fa unes setmanes amb les AMPA’s, per tal de portar una gestió uniforme i homologada, el Consell Comarcal, a instancies del Departament d’Ensenyament de la Generalitat, també donarà suport i supervisarà els processos d’aquests dos municipis en relació als serveis dels menjadors escolars. Aquesta supervisió permetrà millorar la gestió, facilitar l’assessorament del Consell Comarcal en aquells casos que sigui necessari, presentar els informes d’una manera transparent i homogènia i garantir totes les àrees que inclouen el servei. En cap cas, però, es marcaran unes pautes d’actuació de cada AMPA ni de l’ajuntament, que seguiran sent sobiranes en les seves decisions.\nPer tal d’assimilar aquest criteri, Daniel Cid, president del Consell Comarcal del Tarragonès ha signat un conveni de col·laboració amb Joan Martí Pla i Eudald Roca, alcaldes de Perafort i la Secuita, que estarà vigent l’any 2022.


Assessoria Laboral – SMV Assessoria\nAssessorament en les relacions laborals i les gestions relatives a la relació de l’empresa amb l’administració pública, d’acord amb el marc legal vigent.\nTramitació de l’alta d’empresa a la Seguretat Social.\nConfecció dels contractes de treball i pròrrogues.\nConfecció dels rebuts de salari mensuals.\nConfecció de la Seguretat Social mensual (TC1 i TC2).\nTramitació d’altes i baixes de malaltia o accident davant les Mútues d’Accidents.\nTramitació de baixes de maternitat i paternitat.\nEstudi de jubilació\nGestió d’expedients de regulació de l’ocupació (Ertes i Eres)


SANTUARI DE LA MARE DE DÉU DE MISERICÒRDIA. REUS: 04/01/2015 - 05/01/2015\nLectures i homilia del diumenge 4t de Pasqua.\nÉs el Ressuscitat el que té una relació particular\ni personal amb cada un de nosaltres.\nLectura dels Fets dels Apòstols (Ac 4,8-12)\nEn aquells dies, Pere, inspirat per l’Esperit Sant, digué: «Magistrats i notables del poble, si avui ens demaneu compte d’això que hem fet en bé d’un invàlid, i voleu saber qui l’ha posat bo, sapigueu, vosaltres i tot el poble d’Israel, que aquest home el teniu davant vostre pel poder del nom de Jesucrist, el Natzarè. Vosaltres el vau clavar a la creu, però Déu el va ressuscitar d’entre els morts. Ell és «la pedra que vosaltres, els constructors, havíeu rebutjat, i ara corona l’edifici». La salvació no es troba en ningú més, perquè, sota el cel, Déu no ha donat als homes cap altre nom que pugui salvar-nos.»\nLectura de la primera carta de sant Joan (1Jn 3,1-2)\nLectura de l’evangeli segons sant Joan (Jn 10,11-18)\nA partir d’aquest diumenge del temps de Pasqua és l’evangeli de Joan el que ens acompanya. Avui ens ha parlat de Jesús, ho acabem de sentir, com a Bon Pastor.\nL’Evangeli ens presenta el Ressuscitat com el pastor bo, el que té una relació particular amb cada un de nosaltres, el que va al davant i és el guia, el que dóna la vida pels seus, el que no fuig quan veu el llop, el que ens porta a bons pasturatges. Quan ens reunim aquí cada diumenge és Ell que ens presideix, és Ell que ens alimenta amb la seva paraula i amb el seu cos. El ministeri del prevere és fer que sigui present aquesta realitat del Ressuscitat. Quan escoltem la seva paraula és Ell que ens parla, és a Ell a qui escoltem. Quan combreguem és Ell qui ens dóna el seu propi cos com aliment, aliment per a la vida eterna.\nAquest evangeli del Bon Pastor que acabem d’escoltar no ens hauria de dur a pensar només en aquell que presideix la celebració dominical. L’autoritat la veiem massa sovint com un poder, i ens costa de veure-la com el que és: un servei.\nSortirem d’aquí, i potser comentarem alguna cosa que aquí hem escoltat. Però és que allò que ens interessa com a batejats és si seguim o no seguim les indicacions de Jesús com a Bon Pastor. Ell, i només Ell, és el que ens guia; només Ell ha donat la vida per nosaltres. Com ho fa el pastor, el pastor de veritat. És el Ressuscitat el que té una relació particular i personal amb cada un de nosaltres. És el que ens va al davant.\nPer contrast, també ens presenta quina és la relació dels deixebles amb aquest Pastor. Quan ens reunim és Jesús que ens presideix. El ministeri del prevere és per fer present sagramentalment aquesta realitat. Quan escoltem la Paraula de Déu és la Paraula de Déu que escoltem. I no es tracta de si m’agrada o no m’agrada, si ja la sé o no la sé; sinó si em diu alguna cosa. Quan mengem el pa de l’Eucaristia és el seu cos que mengem; quan ens reunim és el Senyor qui ens ha reunit, per això la paraula de salutació sempre és “Que el Senyor sigui amb nosaltres”.\nHi ha una relació íntima que relliga el pastor i les ovelles. “Reconec les meves ovelles i elles em coneixen a mi”. És ell, Jesús, el Pastor Bo, qui al final ens envia, després de ser aliment, a donar testimoni d’això que aquí hem viscut. Som enviats per Ell a portar la pau que aquí rebem; a proclamar, amb la nostra vida, allò que aquí vivim. És Ell, el Bon Pastor, qui ens mena on hi ha els bons pasturatges que de veritat són aliment de la nostra veritable vida.\nLa salvació no es troba enlloc més que en Jesucrist. Ara asseguts a la seva taula, convidats a la seva taula, alimentats amb el seu pa, reviurem l’experiència de vida de veritat que es fa present cada diumenge i en la nostra vida.\nPublicat per Santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia a 13:48 Cap comentari:\nLectures i homilia del diumenge 3r de Pasqua\nFer camí amb Jesús, ser deixeble del Ressuscitat, compartí la taula amb Ell quan parteix el pa ens dóna també a nosaltres una nova llum, una nova mirada. Son les pistes que ens ajuden a descobrir el sentit i el perquè de les nostres celebracions dominicals.\nEn aquells dies, Pere digué al poble: «El Déu d’Abraham, d’Isahac i de Jacob, Déu dels nostres pares, ha glorificat Jesús, el seu Servent, que vosaltres vau entregar i vau negar, quan Pilat creia que l’havia de deixar lliure. Ell era l’innocent i el sant, però vosaltres el vau negar i vau demanar a Pilat que us indultés un assassí, mentre matàveu el qui ens obre el camí de la vida. Però Déu l’ha ressuscitat d’entre els morts. Nosaltres en som testimonis. Ja sé, germans, que ni vosaltres ni els vostres dirigents no sabíeu el que fèieu, però així Déu ha complert allò que havia anunciat per boca de tots els profetes: que el seu Messies havia de patir. Ara, doncs, penediu-vos i convertiu-vos, i seran esborrades les vostres culpes.»\nLectura de l’evangeli segons sant Lluc (Lc 24,35-48)\nEn aquell temps els deixebles contaven el que els havia passat pel camí, i com havien reconegut Jesús quan partia el pa. Mentre parlaven d’això, Jesús mateix es presentà enmig d’ells i els digué: «La pau sigui amb vosaltres.» Ells, esglaiats, van creure que veien un esperit. Jesús els digué: «Per què us alarmeu? Per què us vénen al cor aquests dubtes? Mireu-me les mans i els peus, sóc jo mateix. Palpeu-me i mireu bé; els esperits no tenen carn i ossos com veieu que jo en tinc.» I mentre deia això els ensenyava les mans i els peus. Veient-los sorpresos, i que de tanta alegria encara no acabaven de creure-ho, els digué: «No teniu aquí res per menjar?» Ells li donaren un tall de peix a la brasa i se’l menjà davant d’ells. Després els digué: «Quan encara era amb vosaltres, us havia dit que s’havia de complir tot el que hi ha escrit de mi en el llibre de la Llei de Moisès, i en els dels Profetes i dels Salms.» Llavors els obrí els ulls perquè comprenguessin el sentit de les Escriptures, i els digué: «Així ho diuen les Escriptures: El Messies havia de patir i de ressuscitar d’entre els morts el tercer dia, i calia predicar en nom d’ell a tots els pobles, començant per Jerusalem, la conversió i el perdó dels pecats. Vosaltres en sou testimonis.»\nAlgunes vegades, i Pasqua és una d’aquestes vegades, no valen les paraules per expressar certs sentiments. La realitat supera totes les paraules; les paraules no serveixen per a tot. Que el Senyor ens obri els ulls per comprendre el sentit de les Escriptures; o potser millor dit, que ens obri el cor que és la manera d’entendre-ho tot! Així ho diu el Petit Princep: Només hi veiem bé amb el cor.\nL’Evangeli té una frase que es repeteix: “Els obrí els ulls per a que comprenguessin el sentit de les Escriptures”. No podem comprendre el sentit de les Escriptures si el Senyor ressuscitat no ens obre l’enteniment. Ell que obrí els ulls als dos d’Emmaús per reconèixer que aquell company de camí que els explicava tot el que es referia a Ell i que els partia el pa era el Senyor.\nLa nostra fe en el Senyor ressuscitat és una fe concreta, té un fonament, una base: “Sempre que dos o més es reuneixin en el meu nom, jo sóc en mig d’ells”. És aquell crit del Ressuscitat, en qui creiem, que ens sosté en el nostre camí. Amb el seu amor, amb la seva força; i no ens sentim perduts. Ser deixeble del Ressuscitat, compartí amb ell la taula quan parteix el pa, dóna una nova llum, una nova mirada sobre la vida i sobre tot el que la vida comporta.\nAquest evangeli revela l’aparició de Jesús ressuscitat als seus, i convertirà la seva incredulitat en fe, la seva por en valentia, la seva presència en adoració. L’evangeli recorda la sorpresa, la por... i la joia i la creença dels primers seguidors del Ressuscitat. L’evangeli ens situa en un sentiment molt proper a les preguntes que ens podem fer: Com era Jesús ressuscitat? Quin és el sentit d’aquesta resurrecció? Com es fa present Jesús ara?\nEn resposta als deixebles que es pensaven que veien un fantasma, Jesús fa dues coses: els mostra les mans i el costat, i després menja amb ells un tall de peix. Així doncs, no és un producte de la seva imaginació. “Els esperits no tenen carn i ossos com veieu que jo tinc”. L’examen de les mans i els peus encara sembla que no aconsegueixi esvair tots els dubtes. I Jesús pren una segona iniciativa, recorda allò dels profetes; això que és motiu dels seus dubtes és el compliment de les profecies. El que és crític amb la resurrecció de Jesús no és el fer que sigui un miracle, és el compliment de la paraula de Déu.\nAixò els obrí els ulls per poder comprendre el sentit d’allò que havien dit els profetes. En una paraula: el bé ha vençut el mal, la vida ha vençut la mort. Perquè l’amor és més fort que l’odi. Els homes podem arribar fins a matar; només Déu dóna la vida. I si és Déu la dóna per a sempre.\nPublicat per Santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia a 13:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Homilia, Mn. A.Roquer, Pasqua, St. Lluc\nLectures i homilia del diumenge 2n de Pasqua\nAvui nosaltres, quin messies esperem? “Els qui creuen que Jesús és el fill de Déu, han vençut el món”\nLectura dels Fets dels Apòstols (Ac 4,32-35)\nLa multitud dels creients tenia un sol cor i una sola ànima, i ningú d’ells no parlava de les coses que posseïa com si fossin pròpies, sinó que tenien tots els béns en comú. El testimoni que els Apòstols donaven de la resurrecció de Jesucrist el confirmaven amb el poder que tenien d’obrar grans miracles. Tots els creients eren molt ben vistos de la gent. Entre ells no hi havia ningú que visqués en la indigència, perquè tots els qui eren propietaris de terres o d’immobles els venien, dipositaven als peus dels Apòstols el producte de la venda i era distribuït segons les necessitats de cadascú.\nLectura de la primera carta de sant Joan (1Jn 5,1-6)\nEstimats, tothom qui creu que Jesús és el Messies ha nascut de Déu, i no hi ha ningú que estimi el pare sense estimar els fills que han nascut d’ell. Si estimem Déu i complim els seus manaments, no hi ha dubte que estimem els fills de Déu, ja que estimar Déu vol dir guardar els seus manaments. I aquests manaments no són feixucs, perquè cada fill de Déu és un vencedor del món. La nostra fe és la victòria que ja ha vençut el món. ¿Qui venç el món, sinó el qui creu que Jesús és el fill de Déu? Ell, Jesucrist, ha vingut a complir la seva missió per l’aigua i per la sang; no per l’aigua solament, sinó per l’aigua i per la sang, i l’Esperit en dóna testimoni, ja que l’Esperit és la veritat.\nLectura de l’evangeli segons sant Joan (Jn 20,19-31)\nEl vespre d’aquell mateix diumenge, els deixebles eren a casa amb les portes tancades per por dels jueus. Jesús entrà, es posà al mig i els digué: «Pau a vosaltres.» Després els ensenyà les mans i el costat. Els deixebles s’alegraren de veure el Senyor. Ell els tornà a dir: «Pau a vosaltres. Com el Pare m’ha enviat a mi, també jo us envio a vosaltres.» Llavors alenà damunt d’ells i els digué: «Rebeu l’Esperit Sant. A tots aquells a qui perdonareu els pecats, els quedaran perdonats, però mentre no els perdonareu, quedaran sense perdó.» Quan vingué Jesús, Tomàs, el Bessó, un dels dotze, no era allà amb els altres. Ells li digueren: «Hem vist el Senyor.» Ell els contestà: «Si no li veig a les mans la marca dels claus, si no li fico el dit dins la ferida dels claus, i la mà dins el costat, no m’ho creuré pas.» Vuit dies més tard els deixebles eren a casa altra vegada i Tomàs també hi era. Estant tancades les portes, Jesús entrà, es posà al mig i els digué: «Pau a vosaltres.» Després digué a Tomàs: «Porta el dit aquí i mira’m les mans; porta la mà i posa-me-la dins el costat.» No siguis tan incrèdul. Sigues creient.» Tomàs li respongué: «Senyor meu i Déu meu!» Jesús li diu: «Perquè m’has vist has cregut? Feliços els qui creuran sense haver vist.» Jesús va fer en presència dels deixebles molts altres miracles que no trobareu escrits en aquest llibre. Els que heu llegit aquí han estat escrits perquè cregueu que Jesús és el Messies, el Fill de Déu, i, havent cregut, tingueu vida en el seu nom.\nLes dificultats per assumir les veritats de fe són d’abans i són d’ara. Oi Tomàs? Però abans i ara és Jesús que surt al nostre encontre; millor dit, que es fa present en la nostra trobada de cada diumenge per a que afermen la nostra fe en aquell que ens diu “no tingueu por”.\nEls apòstols, com a bons fidels del poble d’Israel, esperaven un messies triomfant. Costa molt d’acceptar un messies que, si ve a salvar, mori condemnat a mort en una creu. Avui nosaltres, quin messies esperem? Tomàs no pot acceptar un messies crucificat. I només la fe pot obrir totes les portes (“Estan tancades les portes i es posa al mig”). Avui, vuitada de Pasqua, pot obrir també totes les portes; avui, vuitada de Pasqua, pren un nou alè; el Senyor es fa present entre els seus. I no només aquell Diumenge de Pasqua o vuit dies després, sinó cada diumenge des de llavors. Per això ens reunim aquí nosaltres el diumenge; que diumenge vol dir Dia del Senyor. Els nostres diumenges venen d’aquell Diumenge.\nAvui el Senyor també es posa al mig i ens parla. Avui, diumenge, no és només el dia d’anar a missa, és el dia de trobar-nos tots junts aquí a la celebració. I aquí pren tot el seu valor la salutació de Jesús: “Que el Senyor sigui amb vosaltres”. Un grup de creients que fan la mateixa experiència avui de Tomàs. I amb ell, també nosaltres, diem “Senyor meu i Déu meu” quan el reconeixem al partir el pa.\nTomàs no accepta un messies crucificat, un messies fracassat. Quan ens envaeix la por o el dubte perdem la capacitat de creure. Quantes pors ens barren el pas? Quantes pors ens tanquen els ulls i totes les portes? Quan és la seva presència que ens eixampla la mirada més enllà de totes les portes i de tots els ulls tancats. La fe ens fa veure més enllà. I és per la fe que diem, també nosaltres: “Senyor meu i Déu meu”.\nSempre hem pensat que feliços eren aquells que convivien amb Jesús... i Ell ens dirà “feliços els que creuran sense haver vist”, que són els únics que podran creure.\nCosta molt de predicar el temps pasqual perquè la realitat que vivim ens sobrepassa; és inexplicable. Les paraules no basten; les paraules no serveixen només; la vivència supera totes les paraules. “Feliços els qui creuran sense haver vist”. Feliços els qui creuen que hi ha un horitzó més enllà dels nostres horitzons. La increença de Tomàs es converteix en una profunda professió de fe.\nL’escena final conté una benedicció per als qui creuen sense l’experiència de tocar i de veure: els qui creuen més enllà de Tomàs, els que creuen perquè han escoltat l’Evangeli. I no són menys que Tomàs els que van veure i tocar el ressuscitat; els que veuen i toquen no creuen, experimenten. Creure sense veure i tocar té més valor, té més mèrit. Per això podem ben dir, com ens diu el mateix Jesús: “Feliços els qui creuran sense haver vist”. Ens costa tant d’acceptar el creure sense l’experiència física!\nJoan ens ha dit també avui: “Els qui creuen que Jesús és el fill de Déu, han vençut el món”. Germans tenim tots els trumfos!\nPublicat per Santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia a 13:46 Cap comentari:\nLectures i homilia del diumenge de Pasqua\nI nosaltres, com Maria Magdalena, encara plorem l’absència quan el tenim aquí cada dia: “Jo seré amb vosaltres cada dia”. Avui i cada diumenge el tenim aquí entre nosaltres, i ens convida a la seva taula.\nLectura de l’evangeli segons sant Joan (Jn 20,1-9)\nAvui no calen gaires paraules que ens facin entendre el misteri que celebrem. Fins m’atreviria a dir que a vegades les paraules, enlloc d’aclarir coses, encara ho entorpeixen. Avui és un dia d’aquells que les paraules sobren, no calen. I les paraules sobren perquè no poden expressar tota la realitat que vivim; o, si voleu, no poden anar més enllà simplement d’això: “Ha ressuscitat”. O què ens pensàvem? Què els homes podíem més que Déu?\nTambé els apòstols Pere i Joan, veient només indicis, van començar a comprendre allò que fins aleshores per a ells era una cosa amagada i incompressible: “Ho veieren i cregueren”. I es convertiren en testimonis d’allò que havien vist: Jesús de Natzaret és el Crist, ha ressuscitat.\nAvui ens pot passar quelcom similar a nosaltres. Les situacions de crisi, de mort... són presents en el nostre món, i ens assetgen per totes bandes; i posen a prova, fins i tot, la nostra fe. Fem la mateixa experiència de Pere i Joan: ens aboquem al sepulcre, entrem en la foscor de la mort, i veiem amb els ulls del cos una absència: no hi és! Però només, com a testimoni, un llençol aplanat. I això ens fa pensar en aquesta afirmació que Ell ja havia dit: “Aneu a Galilea, allà em veureu”.\nEn el cor d’aquest Diumenge de Pasqua, Maria Magdalena ens obre els ulls, els ulls de la fe: “He vist el Senyor”. Maria va al sepulcre on l’havien posat. La seva preocupació és el cos del Senyor, i la tomba és buida; això augmenta encara més la seva preocupació; ella anava al sepulcre a plorar. La pedra remoguda crea por i crea neguit: Què ha passat? Algú se l’ha endut! Perquè els cossos morts no desapareixen. I amb una sola paraula en té prou: “Maria”. El Senyor a tots ens crida pel nom; i amb això en podem tenir prou. Per creure no calen moltes coses, cal molta fe! O bé som com Tomàs: “Si no veig, no crec”. I veure i tocar, quan hi ha fe, no cal. Creure perquè podem experimentar amb els sentit no és creure, és experimentar.\nI nosaltres, com Maria Magdalena, encara plorem l’absència quan el tenim aquí cada dia: “Jo seré amb vosaltres cada dia”. Avui i cada diumenge el tenim aquí entre nosaltres, i ens convida a la seva taula. Allà se’ns dóna com aliment Ell mateix. Ara podem estar amb Ell per sempre, i ens acompanyarà en tots els moments de la vida, tots! Els bons i els no tan bons. I la nostra vida agafarà un altre color. Serem capaços de superar totes les pors. Perquè la seva vida i el seu amor és més fort que tot. I quan diem tot volem dir tot, fins i tot la mort.\nLa garantia de la nostra fe no ve de nosaltres. Pobres de nosaltres! Ve d’Ell. “Tot allò que el Senyor ens ha dit es complirà”. Celebrem-ho ara en aquesta eucaristia. “Qui menja aquest pa viurà per sempre”. Això ho capgira tot. I dient tot volem dir tot!\nPublicat per Santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia a 13:53 Cap comentari:


Formacions/Formaciones | Filles de la Caritat Fundació Social\nLlegeix més sobre Formació pels coordinadors de voluntariat: "Vers una cultura avaluativa"\nLlegeix més sobre El voluntariat afrontat des de la resiliència\nLlegeix més sobre Formació en Primers Auxilis\nHem rebut a l'aula de les oficines centrals a l' Antonia Lopera, responsable higienicosanitaria de la Residència Betània. Guiats per ella, hem après teoria i pràctica sobre primers auxilis i sobre reanimació cardio pulmonar (RCP).\nLa transcendència en societats plurals\nLlegeix més sobre La transcendència en societats plurals\nEn pocs decennis el panorama espiritual i religiós de la nostra societat ha donat un gir molt fort i inesperat. Crisi del fet religiós, aparició d'una espiritualitat dispersa i no institucionalitzada, generalització d'una ignorància sobre el fonamental d'aquests temes. Coincidim tres generacions; la gran (amb plantejaments religiosos clàssics), la intermèdia (provinent d'una formació cristiana però allunyada del religiós) i la jove (aliena al religiós). A tot això s'afegeix el pluralisme cultural i religiós en el qual ens trobem.\nLa rellevància de la formació com a voluntaris\nLlegeix més sobre La rellevància de la formació com a voluntaris\n(Maria Elena Alfaro/ voluntaris.cat) Resulta un repte escriure sobre un tema tan rellevant com és la formació com a voluntaris, ja que ha conquistat ni més ni menys que la categoria de "dret" per als voluntaris i de "deure" per a les entitats. On hi ha un dret i un haver de, sol haver-hi una necessitat humana universal.\nSessions d’acollida per als nous professionals\nLlegeix més sobre Sessions d’acollida per als nous professionals\nL’any 2017 ha començat amb aquesta proposta: els nous professionals assistiran durant els seus primers mesos de feina a una sessió d’acollida al Casal Kairós (c/Provença 24).\n"Com m'apropo a les persones que es troben en una situació de sense sostre?"\nLlegeix més sobre "Com m'apropo a les persones que es troben en una situació de sense sostre?"\nDintre del programa formatiu per als voluntaris de les obres socials de Filles de la Caritat s'ha celebrat una trobada amb 4 testimonis que han volgut respondre a la pregunta "Com m'apropo a les persones que es troben en una situació de sense sostre?". Sor Laura Garcia, Sor Maria Mulet, Maria Àngels Segalés, i el Santi Bolivar s'han dirigit a més de 50 persones assistents per explicar la seva experiència.\nSubscriu-te a Formacions/Formaciones


Nova Llei de Mútues: nou atac a la nostra salut – Coordinadora Obrera Sindical\nA més, el 28 d’Abril ha de ser un dia en el qual recordem les companyes i companys que hem perdut en accidents laborals i/o per malalties professionals, i no només al nostre país, sinó arreu del món… i actualment, i de forma molt especial, els centenars d’obrers de la construcció que ja han mort a Qatar a les obres del proper mundial de futbol (més de 500 dels quals són nepalesos…), o les més de 1100 companyes mortes el 25 d’abril de 2013 a Bangla Desh a una fàbrica tèxtil, i a les famílies de les quals l’empresa Mango s’hi nega a indemnitzar.\nEn el cas dels Països Catalans al sud de l’Albera, si no tinguérem prou amb les xifres de sinistralitat, que continuen sent escandaloses (malgrat tenir un atur real superior al 30% en moltes de les nostres comarques), ara devem fer front a un atac comparable a les darreres contrareformes laborals del PP-PsoE o a la mateixa contrareforma constitucional per pagar el deute, de l’estiu de 2011.\nAra, el govern Rajoy, seguint escrupolosament i sense cap vergonya, les polítiques marcades des de la UE i la Troika (d’acord al programa REFIT de la Comissió Europea, publicat l'octubre de 2013, Programa d’Adequació i eficàcia de la normativa: Resultats i pròximes etapes…), que al nostre país han esdevingut l'atac més gran de la història contra la nostra classe, des de l’aixecament franquista en juliol de 1936, posa en marxa l’”Anteproyecto de Ley por el que se Modifica la Ley General de la Seguridad Social en relación con el régimen jurídico de accidentes de trabajo y enfermedades profesionales de la Seguridad Social”, o Nova Llei de Mútues.\nAquest programa REFIT, i amb les paraules boniques de sempre, és un atac sense precedents contra la protecció social i del medi ambient, la salut i seguretat laborals, els drets d'informació i consulta, etc. En matèria de prevenció de riscos laborals implicarà que, entre altres conseqüències, no s’impulse més legislació en matèria de salut laboral, fins a la fi de l’actual mandat de la Comissió… paralitzant-se de facto les dues principals iniciatives legislatives pendents d’aprovació actualment, la revisió de la Directiva de productes Cancerígens i l'aprovació de la de Trastorns Musculoesquelètics.\nBàsicament, el govern Rajoy amb aquest nou atac, ens condemna a totes les persones treballadores a perdre la nostra salut si volem treballar… i continuem sense plantar cara.\nQuè pretenen doncs amb aquesta nova barbaritat?\nDotar les mútues (que segons la llei són associacions patronals sense ànim de lucre), de major participació en la gestió dels diners públics de la Seguretat Social, amb plens poders pel que fa a les contingències laborals (malalties i/o accidents)…\nAixí, en els darrers anys han anat guanyant més poder tant en contingències comunes (on les persones treballadores som sotmeses a uns controls exagerats, indiscriminats i massa sovint, humiliants), com en altres prestacions (per exemple, la de desocupació de persones treballadores autònomes), més pròpies d’uns serveis públics de salut i seguretat social, que no d'una mútua patronal. Arribant a extrems generalitzats d’enregistrar com a malalties comunes, malalties professionals i fins i tot, accidents laborals… havent-se donat uns descensos superiors al 28% de les malalties professionals notificades des de 2008.\nA més, en l’Avantprojecte de la Llei de Mútues canvien el nom de “mútues d’accidents de treball i malalties professionals de la SS”, pel de “mútues de la SS”. Açò no és un simple canvi de nom. Amb açò el que es pretén és que les mútues patronals guanyen més i més competències…, privatitzant la sanitat pública.\nCom ja hem dit abans, i d’acord al qual ordena el gran capital internacional, aquestes polítiques representen un model clar de descapitalització dels serveis públics en benefici dels interessos de les grans empreses privades, amb l’excusa “d’estalviar” i “d’evitar el frau per part dels i les treballadores”. Ara els preocupa el “frau”?!, com ho han quantificat?… excuses i més excuses. Així, els canvis legals que volen aplicar serien els següents:\n· Eliminar el concepte “preventiu”, passant a fer de simples controladors.\n· Ampliar la durada dels convenis amb les mútues d'1 a 3 anys.\n· Seran les mútues les que decidisquen si una baixa és comuna o professional (què diran els patrons?… que són comunes, oi?)\n· Davant les altes forçades per les mútues (encara que no s’hi compte amb cap acte mèdic que així ho indique), només disposaríem de 10 dies per poder reclamar.\nPreparar unes taules, les mútues, de “durada òptima” de les malalties per controlar la seua “durada mitjana”… i poder controlar-nos així encara més.\n· Augmentar la quantitat de burocràcia i paperassa per poder accedir a una baixa que depenga del servei públic de salut, mentre serà molt més fàcil aconseguir la mateixa baixa als serveis privats, com les mútues; així com per a aconseguir un informe de seguiment o de control.\n· Transmetre més informació i amb major facilitat, dels nostres historials clínics, etc., des dels serveis de salut públics cap a les mútues.\n· Per a les contingències comunes, amb la nova llei, ens podran citar des del primer dia (quan abans no es podia fer abans del dia 16). Els reconeixements mèdics en contingències comunes seran obligatoris (en cas de negar-nos a fer-los, la SS ens pot donar l'alta i la mútua l'alta econòmica, seguint la baixa però sense cobrar). En cas de no acudir al reconeixement mèdic de la mútua, suspendran el pagament de la prestació, deixant només un termini de 10 dies per demostrar per escrit el motiu de la incompareixença. El sistema de salut públic passarà a cobrar la realització de proves diagnòstiques i els tractaments terapèutics i de rehabilitació. És a dir, es privatitza la fisioteràpia, per exemple…\nTot plegat només pot significar una major centralització dels serveis públics autonòmics de salut i de les inspeccions mèdiques; una major privatització de la Sanitat “Pública” (atacant encara més els criteris d'equitat i universalitat de la sanitat pública). Es busca un sistema sanitari dualitzat (un de gestió privada, mitjançant mútues i empreses multinacionals, per algunes persones en actiu, i un sistema públic de salut sota mínims, per als “pobres”). A més, si tot això no fos suficient, hi haurà una doble via de finançament per les mútues, ja que no només rebran diners dels pressupostos públics, sinó que, com ja hem dit abans, ara també passaran a cobrar les proves mèdiques avançades en contingències comunes.\nÉs a dir, més poder per la patronal i, per tant, una manca absoluta de control per part de les administracions públiques, sobre les activitats sanitàries… sobre la nostra salut!! Més control sobre la nostra classe, més persecució, més negoci amb la nostra salut… En definitiva, més pressió social, més por, més repressió indirecta, més precarietat i més misèria per nosaltres, la classe treballadora.\nDes de la COS entenem que hem de lluitar per un model de sanitat, salut i seguretat laborals sota el control de les persones treballadores. Mitjançant assemblees de base, on tinguen representació les associacions de veïns i veïnes, els sindicats de classe, les assemblees de persones treballadores a l’atur, els i les professionals de la salut, etc. Mentre continuem lluitant per assolir açò, hem de lluitar per tal que a les empreses, no es contracten els serveis de les mútues, sinó intentar forçar l’ús, i les cotitzacions directes, dels serveis sanitaris públics.\nDevem lluitar per un model de sanitat i salut preventiu, únic, públic, equitatiu, universal, gratuït i de qualitat, participatiu i impulsor de la recerca. Un model de salut pel conjunt de la nostra classe, i on els factors econòmics i de negoci queden totalment fora de discussió.\nDesprés d’uns darrers anys força dinàmics pel que fa a les diverses realitats de la lluita contra el patriarcat (alliberament de gènere, […]\nPrevious post Som Països Catalans desobedients i dignes\nNext post Som Classe Treballadora. Els seus beneficis, la nostra misèria


Societat Civil Valenciana demana "baixar les armes i les diferències"\nSocietat Civil Valenciana demana “baixar les armes i les diferències”\nSocietat Civil Valenciana (SCV) ha fet una crida a la unitat de tots els partits constitucionalistes davant la crisi de Catalunya.\nSocietat Civil Valenciana (SCV) ha fet una crida a la unitat de tots els partits constitucionalistes davant la crisi de Catalunya i la necessitat d’un govern estable després de les eleccions del 10 de novembre, “amb la unitat de tots per a traure Espanya endavant”.\n“Cal baixar les armes i les diferències; és més el que ens uneix que el que ens separa”, ha reivindicat el president de l’organització, Fernando Mut, en declaracions als mitjans abans d’entregar un manifest als grups polítics de Les Corts. La proposta ha rebut el suport de PP, Ciudadanos i Vox.\nDesprés dels altercats dels últims dies, a conseqüència de la sentència condemnatòria del Tribunal Suprem contra els impulsors de l’1-O, SCV reclama “en primer lloc una crida a la normalitat a Catalunya”, amb l’objectiu d'”acabar amb la ruptura social que ha provocat l’independentisme”.\nLa resposta a la sentència del ‘procés’ suposa, al seu juí, “una violació flagrant del pacte originari que va fer possible la Constitució del 78 i la convivència democràtica entre espanyols””, així com “un afront més a les institucions i a l’ordre social creat per l’acord de tots a través del marc constitucional”.\nPer a Societat Civil Valenciana, “l’atac a la concòrdia democràtica exigeix la defensa de l’Estat social i democràtic de dret” per tots aquells “compromesos” amb este marc. Urgeix així, “en defensa de la integritat territorial d’Espanya i de la Comunitat Valenciana com una part integrant i indissoluble”, la unió “sense fissures” de les forces constitucionalistes.\nAl conflicte català, SCV suma “tot el que vé”, davant els fronts del Brexit, el canvi climàtic o el “creixent proteccionisme i l’actitud de (Donald) Trump –president dels Estats Units–“, la desacceleració econòmica, l'”injust” finançament autonòmic o el deute públic.\nPer a superar els reptes, exigeix “un govern estable” i que “tots els partits polítics d’àmbit nacional s’ajunten per a traure Espanya endavant”, després del 10N.\nUNITAT DELS VALENCIANS\nPer tot açò, SCV llança tres peticions en el manifest: que l’Estat adopte “les mesures que estime oportunes per a acabar amb el flagell del separatisme”, la formació “immediata” d’un govern, “format per les persones més capaces” per a abordar els reptes amb “solvència”, i “que tots els valencians junts es manifesten en defensa dels valors i principis comuns, amb l’orgull de ser valencians, espanyols i europeus”.\nEn clau valenciana, insta les forces del parlament al fet que “ajuden per a la unitat, el benestar i el futur d’aquest país, que bona falta li fa”. “Al final, els problemes es multipliquen i amplifiquen”, ha advertit el president de l’associació, per la qual cosa ha cridat a “que tots els partits s’ajunten com van fer per a construir un estat democràtic”.\nSota este prisma, Societat Civil Valenciana aposta “per la democràcia i la Constitució” i reconeix que “es poden canviar les coses dins del marc legal”. “Ho podem fer entre tots”, ha emfatitzat, confiant que “dure poc la situació d’insubmissió” a Catalunya.\nEs tracta d’un conflicte que “està trencant encara més les oportunitats de creixement d’Espanya, un dels països més democràtics de tot l’Occident”, per la qual cosa la plataforma creu que “és un valor que cal mantindre per damunt de tot”. En definitiva, “unitat i baixar les armes i les diferències perquè és més el que ens uneix que el que ens separa”.


FIBRA300Mb+MÒBIL20GB+ 2ª línia 20GB + línia 3GB GRATIS + cridades il·limitades\nPRIMERS 6 MESOS\nQuè inclou la tarifa Fibra 300Mbps + Mòbil 20GB + 2ª línia 20GB + línea 3GB GRATIS + Cridades Il·limitades?\n-5GB + 15GB Extra = 20GB* de dades a màxima velocitat 4G.\n2ª línia mòbil amb 5GB + 15GB Extra = 20GB de dades a màxima velocitat 4G.\nAFEGEIX LÍNIES ADDICIONALS DES DE 3€. Pots afegir fins a 4 línies addicionals iguals o inferiors en GB a la línea principal.\n1ª línia ADDICIONAL a 1€ durant el cicle en curs i 5 mesos més de la mateixa capacitat o inferior que la línia principal de paquet de FIBRA+MÒBIL.\n*Tarifa Exclusiva Mòbil: 5GB + 15GB Extra = 20GB de Dades + Cridades Il·limitades, només per a altes noves o portabilitats, des del 23/03/2022. Contracta ara i gaudeix-la a PREU DEFINITIU. Contractació subjecta a tarifa vigent.\n-5GB + 15GB Extra = 20GB de dades a màxima velocitat 4G.\n-2ª línia mòbil amb 5GB + 15GB Extra = 20GB de dades a màxima velocitat 4G.


Neix la Càtedra de Drets Lingüístics al País Valencià - Racó Català\nNeix la Càtedra de Drets Lingüístics al País Valencià\nLa Universitat de València i la Generalitat Valenciana signen un conveni per a la seva creació\nPolítica 13.06.2019 10.30 h Redacció\nLa Universitat de València i la Generalitat Valenciana, a través de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport han signat el conveni per a la creació de la Càtedra de Drets Lingüístics. Aquest projecte realitzarà activitats relacionades amb la difusió i el reconeixement dels drets lingüístics, així com promoure el multilingüisme com a element de desenvolupament cultural i lingüístic sostenible.\nRecordem que la creació de la Càtedra de Drets Lingüístics es va aprovar en el Ple del Consell del 31 de maig de 2019, per a la realització d'activitats relacionades amb la difusió i el reconeixement dels drets lingüístics, així com promoure el multilingüisme com a element de desenvolupament cultural i lingüístic sostenible.\nEn aquest sentit, el conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, Vicent Marzà, ha destacat que "amb aquesta col·laboració construïm un camí comú per a garantir els drets lingüístics de les valencianes i dels valencians. És un reconeixement que fem des de la Generalitat a la Universitat de València, perquè compta amb professionals de primer ordre en aquest àmbit".\nPer la seva part, la rectora de la Universitat de València, M. Vicenta Mestre, ha destacat que "la Universitat de València és tot un referent pel que fa a la política lingüística i la docència en valencià, i aquesta Càtedra, que treballarà específicament els drets lingüístics, serà un avanç més per a continuar en aquesta política de multilingüisme i en la defensa de la nostra llengua".\nConcretament, la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport aportarà un total de 80.000 euros a la Universitat de València a fi de col·laborar econòmicament en les despeses ocasionades pel funcionament de la càtedra en el desenvolupament de les activitats incloses en el conveni.\nEntre les activitats que es preveuen en el conveni, es troba l'impuls de la investigació acadèmica mitjançant beques predoctorals i postdoctorals, treballs d'investigació i tesis, així com la col·laboració amb institucions i xarxes de la societat civil.\nDe la mateixa manera, s'inclou la promoció de cursos de formació i activitats de divulgació o la consolidació de la càtedra com a centre d'intercanvi, debat i reflexió amb l'organització de congressos, trobades, seminaris o conferències.\nPer la seva banda, la Universitat de València es compromet a desenvolupar el programa d'activitats acordat i justificar les despeses corresponents. A més, la Universitat es compromet a complir les obligacions previstes en la Llei general de subvencions i en la Llei de transparència, bon govern i participació ciutadana de la Comunitat Valenciana.\nRampillet 5.317 9 406  670\n14.06.2019 15.15 h \nPotser aconseguiran que el gran públic sàpiga com es diu MADUIXA en català, perquè si hem fer cas de l'etiquetatge dels iogurts la canalla només sabrà que es diuen fresa / morango. S'preén més portugués amb l'etiquetatge obligatori que no pas català.\nfa 38 segons 0 respostes


Peñarroya: “Intentarem ser fidels al nostre estil de joc” | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nPeñarroya: “Intentarem ser fidels al nostre estil de joc”\nPeñarroya: “Intentarem ser fidels al nostre estil de joc” https://www.bca.ad/wp-content/themes/crocal/images/empty/thumbnail.jpg 150 150 BC Morabanc Andorra (web oficial) BC Morabanc Andorra (web oficial) https://www.bca.ad/wp-content/themes/crocal/images/empty/thumbnail.jpg 22/05/2015 22/05/2015\nEl BC MoraBanc Andorra afronta el darrer partit de la temporada i ho fa a la pista del FC Barcelona. Un desplaçament a camp d’un dels favorits per assolir el títol de lliga. Una darrera jornada per acomiadar de la millor manera l’any del retorn a la Lliga Endesa.\nEl FC Barcelona mai és un rival assequible i menys quan s’està jugant finalitzar la temporada regular a la segona posició. Aquest el repte dels blaugranes i el de MoraBanc Andorra és assolir una victòria en una pista complicada com el Palau Blaugrana i que permetria finalitzar als homes de Joan Peñarroya amb un encara millor sabor de boca. I tot, desprès d’aconseguir la quedar-se a la Lliga Endesa, una temporada més, amb 3 jornades abans de finalitzar la competició regular.\nLa visita al Palau suposarà també el retorn de vells coneguts de l’afició local. Desprès de 9 anys com a culé, el base del MoraBanc Andorra, Victor Sada torna al que sempre ha estat la seva casa. També el pivot australià, Nathan Jawai, trepitjarà de nou territori blaugrana i per últim, el pivot català Jordi Trias. Precisament Trias i el tècnic, Joan Peñarroya, han analitzat el que serà el darrer partit de la temporada 2014-2015 del MoraBanc Andorra.\nJoan Peñarroya: “No ha de canviar res. La temporada està feta però és un dels 34 partits de lliga regular que hem de jugar bé. És evident que sembla que hem acabat la temporada davant el Sevilla però hi havia 3 jornades més. Hem d’acabar bé, som professional i hem de donar una bona imatge ja que tenim una responsabilitat”.\nJordi Trias: “Estaria bé acabar bé. No ens juguem res, però fer-ho a la pista del Barça i fer-ho fent un bon partit. Per mi és especial, tot i portar anys fora”.\nPeñarroya: “Dono molt de valor a tots els camps, però si algú no està motivat per anar al Blaugrana és que tens un problema, et juguis o no alguna cosa. Si no vas motivat tens un esperit que no encaixa amb aquest club”.\nPeñarroya: “Està costant. A l’esport d’elit sembla que toques un botó i desconnectes una mica, i aquest botó és la diferència. Ara ens està costant tenir aquest botó que hem tingut els darrers mesos. Espero que diumenge estiguem a l’alçada per fer un bon partit”.\nPeñarroya: “ L’encert ve de la mà de la tensió. L’altre dia no vam tenir un bon dia. Amb percentatges com altre dia no tindrem res a fer al Palau. Esperem millorar el percentatge de tir”.\nTrias: “Espero que fem bons entrenaments. El que està passant és normal, la gent té ganes de jugar, però la pressió de les victòries ha desaparegut. Si no anem amb aquesta mentalitat al Palau ens faran un vestit nou”.\nPeñarroya: “Quan jugues contra un gran equip es tracta d’estar al partit el màxim de minuts possibles per tenir opcions al final. Els equips grans et castiguen els mals moments i poden trencar el partit en dos minuts. Hem d’evitar això, però passa amb tots els equips grans. Aquí és on ha d’estar la nostra tensió i concentració per evitar que el Barça trenqui el partit. Intentarem ser fidels al nostre estil de joc”.\nTrias: “Al final, la pista és indiferent. M’agradaria acabar amb un bon partit, i de l’equip. Esperem un partit bo com el de Madrid”.\nBarça, aspirant al títol\nPeñarroya: “El Barça és màxim favorit a guanyar el campionat, tant com el Madrid. Està en el seu moment, en la temporada que no porta cap títol està en el moment de poder-ho fer. Està en un moment de creixement”.\nTrias: “Està al món professional, cada any hi ha baixes. Aquesta no és diferent. És complicat està tots junts. És alguna cosa que sabem de que va i personalment també. No sé qui és el meu futur, cal gaudir cada minut que estic a la pista com he fet sempre”.\nFC Barcelona vs MoraBanc Andorra\nJornada 34 Lliga Endesa\nDiumenge 24 de Maig a les 18h\nÀrbitres: PEREA – GUIRAO – CARDUS


d) Estar en possessió o haver complit les condicions per a l'obtenció del títol de Batxillerat Superior, Formació Professional de 2n grau, o equivalent, en la data en què finalitze el termini de presentació d'instàncies; l'equivalència ha de ser reconeguda per l'administració competent en cada cas concret i degudament acreditada en aquest sentit per les persones aspirants.\nLa taxa s'exigirà en règim d'autoliquidació simultània amb la sol·licitud de participació o inscripció en les proves selectives, durant el període de temps en què romanga obert el termini per a la presentació de sol·licituds. Els subjectes passius han d'adjuntar el document que acredite l'ingrés de la taxa a la instància de sol·licitud de participació.\nNo obstant això, en cas de no poder fer el pagament en règim d'autoliquidació, s'ha d'adjuntar el justificant d'haver ingressat l'import de la taxa en la caixa municipal per ingrés bancari o resguard d'abonament per gir postal o telegràfic, si és el cas.\nLes dades bancàries per a efectuar l'ingrés en el compte són les següents:\nAquest ingrés s'ha d'acreditar amb el resguard justificatiu adherit a la instància.\nGaudiran d'una bonificació del 50 % sobre les tarifes previstes en aquesta ordenança les persones en què concórrega alguna de les circumstàncies que s'indiquen seguidament, que els interessats/ades han d'acreditar documentalment abans que finalitze el termini de presentació de sol·licituds de participació:\n- Les persones desocupades que figuren en els serveis públics d'ocupació com a demandants d'ocupació amb una antiguitat mínima de 6 mesos, referida a la data de la publicació de la convocatòria de proves selectives corresponent en el Butlletí Oficial de la Província. S'ha d'acreditar mitjançant un certificat de situació laboral, que s'obté a través de la pàgina autoservef:http://www.servef.gva.es/miservef.\n- Les persones amb discapacitat de grau igual o superior al 33 %.\n- Les víctimes del terrorisme, els seus cònjuges i fills.\nLa concurrència de més d'una de les circumstàncies previstes en el present article únicament dona dret a gaudir de la bonificació per una.\nNo es poden reconéixer altres beneficis fiscals que no siguen els que es preveuen expressament en les normes amb rang de llei o els que es deriven de l'aplicació dels tractats internacionals.\nEn aquest cas, els subjectes passius que es consideren amb dret a exempció o bonificació ho han de sol·licitar per escrit invocant la disposició legal o tractat aplicable.\nEn el Registre General d'Entrada de l'Ajuntament o en la forma que determina l'article 14.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.


Design Toolkit\t| Mapa d’empatia\nL’empatia és una peça essencial d’un procés de disseny centrat en les persones. El mode empàtic és necessari per a entendre les persones usuàries d’un producte o servei i també el seu context. Per tant, els dissenyadors s’han d’esforçar per a entendre la manera com els usuaris destinataris del seu disseny fan les coses i per què, les seves necessitats físiques i emocionals, què té sentit per a ells i a la vegada entendre també el context o els contextos d’ús del producte o servei.\nEn aquest marc, el mapa d’empatia és una eina per a ajudar a prendre consciència i entendre els usuaris a qui s’adreça un producte o servei. Així, el treball amb el mapa d’empatia permet crear una visió comuna sobre les necessitats, els objectius i els punts de dolor dels usuaris, i connecta l’espai o gap entre els usuaris i els conceptes de disseny.\nEl mapa d’empatia no és un mètode de recollida de dades, sinó un mètode sobre com plasmar i visualitzar el que sabem dels usuaris. Així, pot venir del que assumim o ens imaginem dels usuaris. En aquest sentit, el mapa d’empatia seria similar al concepte de protopersones. Aquests mapes poden no ajustar-se a la realitat, però ajudaran igualment a treballar l’empatia en un primer moment i a baix cost. L’ideal seria validar-los després amb dades reals.\nUna altra manera de fer el mapa d’empatia és crear-lo a partir de dades reals. Per exemple, a partir d’unes «persones». En aquest segon cas, el mapa serà verídic i no caldrà validar-lo posteriorment.\nCaldran retoladors, fulls grans i notes adhesives de colors diferents.\nNormalment es fa servir en les fases inicials d’un projecte, quan es recullen els requeriments d’usuari o, en terminologia de pensament de dissenyador (design thinking), en la fase d’empatia.\nHi ha molts models de mapes d’empatia diferents però tots tenen el mateix objectiu: entendre millor i aprendre més coses sobre els usuaris. En ambdós casos –amb dades reals o sense–, en la creació del mapa, hi haurien de participar totes les persones que contribueixen a la creació i desenvolupament del producte o servei, incloent-hi sobretot dissenyadors, enginyers, responsables de producte i públic d’interès. Així, es comença reunint l’equip que treballa en el projecte.\nEl mateix mapa es plasma en un dibuix per a representar l’usuari per a qui es fa el disseny o a partir d’una plantilla o template ja feta, com es pot veure en la imatge inferior.\nA continuació, es dibuixen diferents seccions al voltant de l’usuari que representaran la seva experiència: 1) pensaments i sentiments, 2) paraules i accions, 3) vista, 4) oïda i 5) dolors i guanys. Com es veu si es compara la imatge anterior amb les seccions que acabem d’esmentar, la seva quantitat i el seu nom poden variar lleugerament, ja que s’adapten a les necessitats del projecte. Un cop es tenen les seccions, s’explica a l’equip què signifiquen i se’ls demana que descriguin les diferents experiències des del punt de vista de l’usuari.\nCada membre de l’equip tindrà una estona per a escriure aquestes experiències en les notes adhesives, en què utilitzarà informació que pot venir de les dades ja existents o d’allò que el membre de l’equip pensi o cregui. Després, es posarà en comú tota la informació i es recollirà la informació rellevant en el mapa, plasmant les notes adhesives en el dibuix o template escollit.\nTambé es pot fer aquesta activitat fent equips de treball de tres o quatre participants (depenent del nombre de membres que hi hagi a l’equip de disseny) i s’assigna un usuari a cada equip de treball, si es treballa amb múltiples usuaris o sinó el mateix per a tots els equips. Cada equip haurà de crear un mapa d’empatia diferent. A continuació, cada grup completa el mapa d’empatia i es comparteix el que s’ha recollit amb la resta de l’equip.\nEl darrer pas és reflexionar sobre els resultats de l’activitat. Durant aquesta fase, es poden fer preguntes com les següents:\nQuè heu après sobre l’usuari?\nSobre quins aspectes de l’usuari voleu obtenir més informació?\nQuins aspectes de l’usuari penseu que influiran més en els vostres dissenys?\nEn relació amb les parts que componen un mapa d’empatia, hi ha diferents aproximacions i també el mateix equip de treball pot fer la seva adaptació. Així, els noms que posem a les diferents seccions poden variar i els que hem comentat més amunt són l’exemple més habitual, però no l’únic.\nUna altra versió del mapa d’empatia seria lligar-lo a la piràmide de necessitats de Maslow. Per tant, també es poden consultar les cinc capes de la piràmide de Maslow per a ajudar a definir les necessitats que l’usuari prova de satisfer.\nMostra el «perquè» subjacent darrere les accions, eleccions i decisions dels usuaris per tal de poder dissenyar, de manera proactiva, segons les seves necessitats reals (les que són difícils de percebre i articular pels usuaris).\nPermet als membres de l’equip d’interioritzar una part de l’experiència dels usuaris d’una manera que no es pot aconseguir escoltant una presentació o llegint un informe.\nAmb aquesta comprensió de les situacions de l’usuari per l’equip de treball, els seus membres tenen més coneixements per a poder entendre ràpidament com els canvis del disseny poden tenir un gran impacte en els usuaris.\nAixí, idealment i si s’ha construït a partir de dades reals, el mapa és una eina que es fa servir al llarg del procés de desenvolupament per a tenir sempre presents els usuaris.\nUn possible inconvenient és que el mapa es quedi en una activitat anecdòtica dels inicis del projecte, però no tingui un impacte real en la conceptualització o disseny del producte o servei.\nTambé pot passar que el mapa d’empatia sigui massa reductor i només representi una persona o un grup de persones, en lloc de tots els usuaris objectiu.\nFinalment, si es fa sense dades, pot ser que després no segueixi una etapa de validació amb recollida de dades reals dels usuaris. En aquest cas, l’equip de treball es pot quedar amb una imatge que no correspon a la realitat dels usuaris.\nSovint els mapes d’empatia es defineixen un cop s’han creat les «persones» del projecte. D’aquesta manera, és la informació de cada «persona» la que alimenta el contingut del mapa. En aquests casos, s’ha d’intentar entendre el punt de vista de la «persona» el màxim possible per tal de poder-lo plasmar en el mapa.\nUn cop acabat, s’aconsella mantenir els diferents mapes d’empatia –cada un representant un grup d’usuari objectiu– en un lloc visible per a tot l’equip. Aquesta visibilitat fa que el mapa pugui ser usat com a font d’informació per a prendre les decisions de disseny.\nAn Introduction to Design Thinking Process Guide: <http://web.stanford.edu/~mshanks/MichaelShanks/files/509554.pdf>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\nEmpathy Map: <https://medialabamsterdam.com/toolkit/method-card/empathy-map-2/>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\nEmpathy’s Role in Experience Design: <https://uxmag.com/articles/empathy%E2%80%99s-role-in-experience-design>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\nEmpathy Map – Why and How to Use It: <https://www.interaction-design.org/literature/article/empathy-map-why-and-how-to-use-it>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\nHow to Use Persona Empathy Mapping: <https://uxmag.com/articles/how-to-use-persona-empathy-mapping>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\n<https://www.flickr.com/photos/visualpunch/8656241180>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].\n<https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Maslow_hierarchy_of_needs.jpg>. [Data de consulta: 25 de gener de 2021].


Estàs aquí: Home | Xarxes Socials\nGestinet ofereix el seu servei expert i consolidat de gestió i explotació de xarxes socials per a clients amb necessitats de transmetre, donar a conèixer i crear comunitat a l’entorn de la seva persona, marca, servei, producte.. Utilitzant mitjans digitals tecnològics específics amb un ús social consolidat com Facebook, Twitter, Blogs, Youtube, Tuenti, etc.. Assessorant i donant suport constant davant cadascuna de les accions i actuacions a realitzar.\nLa nostra empresa compta amb personal expert en l’administració i gestió de xarxes socials, amb eïnes avançades per a una divulgació i comunicació elegant i creïble amb els usuaris, com per exemple equips de vídeo-càmera professional per a la realització de vídeos avançats i d’alta qualitat. Aquest equip humà disposa de gran experiència per a assessorar i executar accions de màrketing dissenyades i pensades pels usuaris de xarxes socials.\n– Activar el moviment en les Xarxes Socials del client com a generador d’accions comercials.\n– Crear simpatia de marca i sensacio de properitat amb els usuaris de xarxes socials (friendly business strategy).\n– Animar la rotació en el Punt de Venda.\n– Incrementar la massa crítica de la marca tant off com on line.\n– Crear una personalitat diferenciada i sorprenent on la interacció amb el shopper i consumidor hi juga un paper destacat. Aquest, sempre obté un benefici de la seva interacció.\n– Permet crear un Eix Comunicatiu que permeti ser explotat i doni joc.\n– Facilitar la comunicació i l’accés a les diferents accions.\n– Mecànica senzilla i fácil usabilitat.\nEmpresa i Xarxes Socials\nSi desitja més informació sobre els nostres serveis de Xarxes socials, posi's en contacte amb nosaltres mitjançant el següent formulari:


L’auditoria dels Mossos recomana més Brimo i ARRO a Barcelona\nAgents de la Brimo dels Mossos custodien el palau de la Generalitat / D.C.\nEls analistes d’Interior proposen unificar els comandaments per garantir respostes a incidents “greus de desordres públics”\nBarcelona és capital, també per a l’ordre públic. Així es desprèn de l’Auditoria d’Avalució i Propostes de Millora en la Gestió de l’Ordre Públic que va presentar aquest dilluns la cúpula del departament d’Interior de la Generalitat. Segons aquest informe, una de les principals línies d’actuació de la policia per millorar l’eficàcia en els avalots greus ha de ser incrementar les unitats especialitzades tant a Barcelona com a la seva àrea metropolitana.\nA parer dels auditors, cal “revisar la distribució territorial” de la Brigada Mòbil (la Brimo) i l’Àrea Regional de Recursos Operatius (ARRO) per tal de “redimensionar-les” en l’àrea amb més densitat de població de Catalunya. És a dir, “concentrar la capacitat operativa allà on és més necessària, agrupant els dos serveis en cas de ser necessari, especialment en l’àmbit metropolità”.\nL’argument que sostè aquest projecte és que “les dades anuals de concentracions i manifestacions celebrades a l’espai públic mostren que la majoria d’aquestes convocatòries es produeixen a la ciutat de Barcelona i a l’entorn metropolità”. Ara bé, els analistes d’Interior deixen clar que no només es tracta d’agrupar les unitats, sinó de millorar-ne la “coordinació”. Un dels punts més febles detectats en l’assistència conjunta de les ARRO i de la Brimo durant les intervencions de les protestes post-sentència.\n“És oportú”, assegura l’informe, “revisar la dependència orgànica i la coordinació entre les unitats centrals i territorials i valorar la conveniència d’unificar el comandament de determinades unitats i serveis”. Una idea per “garantir una resposta adequada en una situació greu de desordres públics i, d’altra banda, continuar garantint l’acompliment de les funcions assignades a les unitats territorials de suport a la seguretat ciutadana”.


'Rocky' retorna cantant a Broadway - Butaques i somnis\nElisa Díez 21:24 Broadway, espacios, musical, Noticias, otras disciplinas\nEl nou musical de 'Rocky', una adaptació de la pel·lícula guanyadora de l'Oscar sobre un boxejador de Filadèlfia, es podrà veure a Broadway, en funcions de preestrena, el febrer del 2014. De moment, no s'ha decidit quin actor interpretarà Rocky Balboa.\nL'espectacle, produït pel mateix Stallone i Stage Entertainment EUA, compta amb música de Stephen Flaherty i lletres de Lynn Ahrens (guanyadors dels premis Tony per 'Ragtime'). Està dirigit per Alex Timbers, aclamat per la crítica musical per 'Here Lies Love' al Public Theater.\nEl musical de 'Rocky', que Sylvester Stallone va escriure i protagonitzar en l'original de la dècada de 1970, es va estrenar a la població alemanya d'Hamburg el passat novembre, i va rebre crítiques positives pel seu realisme i la seva inventiva en la posada en escena de les seqüències de boxa.\nD'Hamburg a Broadway\n"El cost de producció de la versió d'Hamburg va ser d'aproximadament 20 milions de dòlars (uns 15 milions d'euros) i s'espera que la versió de Broadway costi al voltant de 15 milions de dòlars (uns 11 milions d'euros)", segons ha explicat Bill Taylor, director executiu i productor de Stage Entertainment EUA.\nTaylor és conscient que 'Rocky' podria ser percebut com una elecció estranya per a un musical, "hi haurà algunes celles aixecades", assegura. "Però crec que el que veuran els pot sorprendre".\nS'espera que la producció de Broadway sigui bastant similar a la d'Hamburg, ha dit Taylor, incloent-hi el final de lluita de Rocky contra Apollo en un ring de boxa i l'ús de la música de les pel·lícules, com el tema musical de Bill Conti i de Survivors 'Eye of the Tiger'.\nPublicado por Elisa Díez en 21:24\nEtiquetas: Broadway, espacios, musical, Noticias, otras disciplinas


Les terrasses de la plaça Masadas continuen sota els pòrtics però amb una nova ordenació | Andreuenc\nEl consistori de l’Ajuntament de Barcelona ha aprovat la reordenació de les terrasses de la plaça Masadas. Actualment, són sis els establiments que compten amb taules i cadires fora dels locals i que, per tant, veuran modificada l’estructura de les terrasses.\nEl govern d’Ada Colau continua amb el projecte d’ordenació de les terrasses de Barcelona. A l’agost del 2016, es van reubicar les terrasses de les rambles Fabra i Puig i Onze de Setembre de Sant Andreu a un únic costat. Ara, ha estat el torn de la plaça Masadas de La Sagrera.\nEl canvi es produeix en la seva ordenació, ja que s’augmenta la capacitat d’ocupació de la zona porticada amb un màxim de 54 terrasses i 216 cadires dividides en nou zones ocupables amb un màxim de sis taules i 24 cadires a cada una. Ara, hi ha un total de 40 terrasses i 160 cadires entre tots els comerços. D’aquesta manera, la plaça Masadas tindrà un màxim del 6,5% de l’espai públic de la plaça ocupat per terrasses.\nSegons un comunicat del consistori, les taules i cadires deixaran d’estar a l’interior de la plaça. No obstant això, la ubicació de les terrasses fins ara ja era sota els pòrtics de manera que no tenen una nova ubicació. La portaveu del grup de veïns de la plaça Masadas, Maria Dardina, assegura que “ja tenien prohibit sortir a l’exterior dels pòrtics i, fins i tot, algun cop els havien multat per fer-ho”.\nLa nova ordenació ha estat consensuada per les entitats veïnals i els actors de la plaça. El president de l’Associació de Veïns i Veïnes de La Sagrera, Jaume Matas, veu amb bons ulls el canvi perquè “els bars s’excedien i de mica en mica anaven guanyant metres”. Ara, cada establiment tindrà una zona delimitada.\nLa localització de la plaça Masadas permet que s’hi pugui accedir a través de sis carrers diferents que condueixen a les quatre cantonades. Aquests accessos també seran alliberats de qualsevol element que interrompi la circulació dels vianants. També es respectaran els accessos als immobles dels veïns de la plaça.\nEtiquetes: La Sagreraplaça Masadasterrasses


Nations Hostel Lagos Lagos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Dr. Faria e Silva, Nº 28 - 1º e 2º andar, Centre de Lagos, Lagos, Portugal, 8600-734\nMés informació sobre Nations Hostel Lagos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lagos, no busqui més enllà de Nations Hostel Lagos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nNations Hostel Lagos ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, insonorització, ventilador, assecador de cabell a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Nations Hostel Lagos no troba competidors en cap categoria.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 11152/AL


Apareix un poema desconegut que Joan Oliver va escriure a uns alumnes de Nou Barris - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nApareix un poema desconegut que Joan Oliver va escriure a uns alumnes de Nou Barris - Diari de Barcelona\nApareix un poema desconegut que Joan Oliver va escriure a uns alumnes de Nou Barris\nL'exprofessor dels estudiants fa arribar la composició a Roc Casagran\nL'escriptor Roc Casagran ha compartit a les xarxes socials un poema desconegut del dramaturg, narrador i periodista Joan Oliver (Sabadell, 1899 - Barcelona, 1986), que un exprofessor de Nou Barris li ha fet arribar, segons ha dit en declaracions a l'ACN.\nL'exdocent li ha explicat en una carta escrita a mà que l'any 78 estava treballant al barri amb bona part dels alumnes arribats d'Andalusia, i havia intentat posar en contacte escriptors catalans amb els seus estudiants. D'allà va sorgir una visita d'Oliver, que l'autor va culminar amb l'escriptura d'un poema després de conèixer-los. Ara, el professor li ha fet arribar aquesta composició per a fer-la "circular", ja que li semblava que no estava publicada enlloc.\nUns dies més tard els va enviar un poema.\nI avui, aquest exprofessor de Nou Barris me'l fa arribar. Li sembla que no és a cap llibre. A mi tampoc em sona.\nI em diu que el doni a conèixer.\nDoncs aquí el teniu.\nTants anys després... i tan vigent. pic.twitter.com/nzCUqHIyRi\n— (G)roc Casagran (@roccasagran) February 9, 2021\nDesprés de rebre el poema, Casagran va consultar l'antologia de poesia de Pere Quart, pseudònim amb el qual signava, i no hi apareixia, i el professor Jaume Aulet també li ha confirmat que no hi és en el fons del seu catàleg. Després d'una petita investigació a les xarxes, van localitzar el poema inclòs en el llibre Mites i somnis, una antologia de poetes catalans on sí que apareix. "Està publicat, però d'una manera molt residual", ha remarcat Casagran, que pronostica que aquest poema tindrà "un interès" per als estudiosos.\nPel que fa al missatge del poema, mostra un agraïment a aquelles criatures amb les quals va poder passar una agradable vetllada. La composició recorda Casagran a un altre poema molt breu de Pere Quart que diu: "Vós, mestre, per què ensenyeu? Jo ensenyo per tal d'aprendre".\n"Em sembla que hi ha la voluntat de continuar aprenent de les noves generacions", ha afirmat Casagran. També ha destacat la seva "benvinguda" a les noves generacions que arribaven d'altres punts del món, i el seu missatge que entre tots calia construir "aquest país que anhelava" Pere Quart i que està "a mig construir".


Valoració dels participants 97-98\nValoració del professor tutor 97-98\nEn aquest apartat valorem si hem assolit els objectius que ens havíem proposat inicialment. Aquesta és la part més important per nosaltres perquè, a part de veure reflectit el nostre esforç i la nostra constància, obtenim una sèrie de resultats que ratifiquen les nostre previsions inicials.\nEl primer objectiu és determinar si hi ha pluja àcida a La Bisbal d'Empordà. Mitjançant les dades podem arribar a la conclusió que a La Bisbal no hi ha pluja àcida. La gran majoria de les dades oscil·len entre 5,5 i 7. Això indica que estem en els intervals normals del pH de l'aigua de pluja.\nA l'hora d'interpretar les dades, cal tenir en compte que inicialment la metodologia emprada per obtenir-les no era del tot correcta. Durant els primers dies ens vam adonar que els valors que obteníem no es corresponien amb els del pHmetre, posteriorment vam descobrir que aquesta desigualtat era deguda a què a l'hora de mesurar el pH no deixàvem prou temps la tireta submergida a l'aigua. Aquest fet provocava una lectura inexacta del pH. A partir del dia 11 de novembre vam decidir d'aplicar un canvi en la forma de mesurar-lo, aquest canvi consistia en deixar més estona la tireta de paper universal submergida dins l'aigua de pluja que havíem recollit fins que comprovàvem que ja no variava el seu color. És a dir, no podíem considerar vàlida una mesura en la qual no mantinguéssim el paper indicador submergit fins que el color no fos constant. Aplicant aquest procediment, vam observar que els valors obtinguts s'acostaven molt més als enregistrats pel pHmetre. Tot això ens porta a la conclusió que expliquem en l'objectiu tercer.\nExcepcionalment, alguna de les mostres recollides tenia un pH per sota de l'habitual, com per exemple el dia 28 de gener, en què es registra un pH mínim de 4. Els últims dies de gener, els valors enregistrats pel pHmetre van ésser més baixos que els enregistrats en qualsevol altre dia. En vistes d'això, vam decidir investigar possibles causes d'aquesta anomalia.\nObservant els mapes meteorològics d'aquestes dates, hem arribat a la conclusió que aquesta disminució en el valor del pH podria ser deguda a l'arribada de masses d'aire procedents del sudoest, que en passar per les zones industrials de Barcelona i Tarragona, haurien adquirit un caràcter més àcid, possiblement degut a la presència d'òxids de sofre i nitrogen alliberats a l'atmosfera. Nosaltres creiem que els valors del pHmetre són fiables, i el fet de detectar valors més àcids del pH, ens ha conduït a buscar-ne una explicació.\nEn resum, exceptuant algun dia molt especial, i segons les dades recollides aquest curs 97-98, podem concloure que els valors del pH obtinguts estan dins la normalitat.\nEn aquest punt creiem necessari destacar el fet que la pol·lució dels centres industrials és detectable fins i tot a 200 km de distància. Això ens confirma la idea que la contaminació no és només un problema local, sino que afecta també zones allunyades dels focus contaminants.\nEl segon objectiu, conscienciar-nos envers problemes que poden afectar el Medi Ambient, només l'hem pogut assolir analitzant les dades provinents d'Anglaterra i de Finlàndia, ja que les nostres no reflectien aquest problema. Gràcies als intercanvis d'informació hem pogut copsar la preocupació real que existeix en aquests països.\nEl tercer objectiu, treballar de la manera més científica possible, creiem que l'hem aconseguit ja que vam corregir la manera inicial de prendre les dades, cosa que hem explicat anteriorment. Tenint en compte que totes les mesures les fèiem després de les primeres hores de pluja, amb el mateix tipus de paper indicador, en les mateixes condicions, etc. podem afirmar que les nostres dades són comparables entre elles. El fet de disposar d'un pHmetre ens ha ajudat molt perquè ha servit de referència. Una conclusió respecte a això, és que els valors del paper indicador estan aproximadament 0,5 punts per sota dels del pHmetre. Això ho hem experimentat molt detingudament, i en tots els casos el valor donat pel paper sempre ha estat inferior al del pHmetre. Nosaltres suposem que la causa és que el pHmetre és un aparell molt més precís que el paper indicador.\nEl quart objectiu és treballar en equip. Aquest objectiu creiem que l'hem complert en posar-nos d'acord en la metodologia emprada i, sobretot, en el fet de contrastar totes les opinions mentre redactàvem el treball. Ens hem adonat que a vegades una opinió personal pot no ser encertada del tot i conjuntament hem solucionat els errors dels companys. Cal tenir en compte que només hem treballat conjuntament a l'hora de redactar el treball, no en la presa de dades. Com ja hem comentat a la metodologia, cadascú de nosaltres s'ha encarregat de controlar unes quantes mostres; per tant, només hem treballat junts en posar-les en comú i interpretar-les.\nEl cinquè objectiu és recollir les dades amb l'exactitud i constància adequades i utilitzar un programa informàtic de full de càlcul per emmagatzemar-les i tractar-les. Aquest l'hem assolit àmpliament perquè tots hem treballat seguint la metodologia acordada i comparant els resultats obtinguts amb el pHmetre. També, els que encara no en sabíem, ens hem familiatitzat amb l'us del full de càlcul.\nExcepte en els períodes d'exàmens o de vacances, creiem que hem sigut prou constants en la presa de dades, ja que es tractava d'una tasca que s'havia de fer fora de l'horari de l'institut i a més requeria un desplaçament als llocs on preníem les mostres. Es pot comprovar que tot i que no disposem de totes les dades, tenim un percentatge molt elevat de mesures realitzades en els dies de pluja.\nPel que fa el sisè objectiu, adquirir responsabilitat i no perdre la motivació, pensem que tothom ha assumit la seva responsabilitat per no perjudicar el projecte, ja que només que un de nosaltres hagués eludit la seva responsabilitat, tot el treball fet pels altres se n'hagués ressentit.\nPer mantenir una elevada motivació ens ha ajudat molt el fet de conèixer la preocupació social d'alguns països envers aquest tema. La pluja àcida és un problema que està a l'ordre del dia, per exemple, tots coneixem el cas de països que restringeixen el trànsit, amb normatives molt estrictes per les indústries i on, fins i tot, és perseguit per la llei el fet de perjudicar el medi ambient.\nEl setè objectiu, utilitzar Internet per intercanviar dades amb altres instituts de diversos països d'Europa, creiem que ha estat una de les parts més lúdiques del treball, ja que hem pogut utilitzar les tecnologies del futur per confirmar el greu problema que intuíem que patien algunes zones del continent. Tot i que no es tractava d'una part de l'experimentació del projecte opinem que ha estat molt instructiu utilitzar el correu electrònic, tant per enviar com per rebre missatges.\nEl vuitè objectiu és desenvolupar un esperit crític a l'hora de comparar dades. Aquí hem après que no és possible comparar dades d'experiments realitzats amb diferent metodologia. Per exemple vam aprendre que no podíem comparar les nostres dades amb les d'Anglaterra o Finlàndia, mentre que sí són comparables les nostres dades entre sí i amb les de Figueres.\nEl novè objectiu és interpretar les situacions meteorològiques a partir dels mapes isobàrics. En aquest punt ens ha ajudat molt haver realitzat un crèdit variable de meteorologia en el curs anterior, en el qual vam aprendre les bases per interpretar els mapes del temps. Només hem analitzat situacions meteorològiques dels dies en que el pH era més àcid de l'habitual.\nL'últim objectiu, informar-nos sobre la pluja àcida en altres països i sobre la preocupació que els representa, ja l'hem comentat en diversos apartats d' aquest treball. Creiem que ha estat la principal motivació per realitzar aquest projecte. Ens hem fet ressò dels problemes que pateixen els altres països mitjançant les dades rebudes tant per Internet com per cartes, però el més significatiu han estat les imatges rebudes, on es reflectien els efectes causats per la pluja àcida.\nSincerament, al principi, aquest treball no ens va resultar gaire interessant. Potser pel fet de no haver-ne fet mai cap d'aquest estil. Gràcies a la motivació del nostre professor vam continuar endavant el projecte amb gran eficiència.\nUna bona orientació va ser el crèdit variable de Meteorologia, que vam realitzar l'any passat; el tutor va voler refrescar-nos la memòria, utilitzant algunes de les seves classes per ampliar els nostres coneixements en aquest àmbit. A partir d'aquí, vam començar a interessar-nos per aquest projecte i a acceptar les responsabilitats que això representava.\nHavíem de tenir constància a l'hora de recollir les dades. De bon principi ens resultava una mica avorrit, ja que aquesta feina és molt rutinària i no sabíem perquè serviria. Però més endavant, quan vam rebre les informacions dels nostres contactes internacionals ens va començar a interessar. En aquells moments, a vegades, a classe comentàvem que ens agradaria tenir pluja àcida a La Bisbal. Quan vam veure les dades que ens enviaven els anglesos, vam comprovar que allà sí que n'hi havia, i en adonar-nos de les terribles conseqüències que aquesta pot ocasionar, vam canviar d'opinió.\nEl compartir treball amb els anglesos ja ens agradava, però quan en Ramon ens va presentar la oportunitat de participar en els premis CIRIT, no ens ho vam pensar dos cops, i quan la Victòria ens va proposar publicar-lo a Internet, ens va semblar fantàstic.\nAra que estem a punt d'acabar el treball, hem arribat a la conclusió que el fet de fer-lo en grup ens ha servit, no només per aprendre, sinó per conèixer-nos millor, intercanviar idees sobre temes diversos,... D'una altra forma no ens hauríem pogut relacionar tant entre nosaltres. Després de tot, creiem que podem estar orgullosos del que hem arribat a fer i aconseguir. Sabem que el nostre treball no canviarà el món, ni res de semblant, però com a mínim ens ha ajudat a entendre un mica més l'interès que hi ha avui dia per obrir nous camins envers el futur.\nAprofitant els contactes que teníem amb l'IES A. Deulofeu de Figueres, amb un institut d'Anglaterra (Woodbridge School), i amb un de Finlàndia (Saarnilakson Koulu, Espoo), vam decidir de mesurar el pH de la pluja i intercanviar-nos les dades. Volíem comprovar si estàvem afectats de pluja àcida.\nA partir d'aquí, vaig intentar involucrar-hi els alumnes d'un crèdit comú de 4t d'ESO. Com que el curs ja havia començat, no hi havia la possibilitat d'organitzar aquesta tasca en forma de crèdit variable. Això va ser un petit problema, per què anàvem compaginant les classes de física amb alguna explicació i alguna pràctica de laboratori relacionada amb la pluja àcida. Aquestes classes eren per a tot el grup de 4t d'ESO, i així aprofitava per donar-los a conèixer el problema. Això fou positiu perquè, d'alguna manera, la resta d'alumnes se n'anaven assabentant de la tasca que realitzaven els alumnes participants en el treball.\nCrec que té molt de mèrit el que han fet, ja que havien d'estar alerta i tots els dies de pluja mesurar el pH de l'aigua que havien recollit a casa seva.\nLa meva tasca de tutoria i orientació consistia en, un cop explicats els fonaments de la pluja àcida, motivar els alumnes per tal que no perdessin constància en la recollida de dades, i anar posant aquestes dades en comú. Va anar bé perquè es van introduir (bé, algun ja el coneixia) en el programa EXCEL, on vam crear la nostra base de dades. A més, van aprendre a fer gràfics, taules, calcular mitjanes, etc.\nVaig repartir-los una fotocòpia en color del codi de colors del paper indicador de pH 4.0-7.0 que vam utilitzar i, periòdicament, els anava subministrant tiretes. Com que aquestes, amb el temps s'assecaven i totes acabaven essent del mateix color, vam desistir d'anar-les guardant.\nVam prendre mostres des de l'octubre fins el març, per tal que poguessin reposar el tercer trimestre. Durant el mes de març només van ploure dos dies, però de manera inapreciable. Així que tenim dades fins al febrer.\nLes dades que ens enviaven els altres instituts (bé per e-mail o per correu habitual), a més d'altres informacions (alguna revista, vídeos,...) eren comentades a classe.\nFinalment, hem agrupat els resultats, n'hem escrit les conclusions i hem explicat tot el que havíem fet. El resultat és el treball que presentem amb aquests alumnes a concurs.\nArribats a aquest punt, només queda dir que, si l'agència Sòcrates ens segueix concedint ajut, aquest treball és només el punt de partida i que pensem continuar-lo, amb altres grups d'alumnes, els propers cursos.\nPer acabar, destaquem que les dades recollides, juntament amb les que pensem continuar recollint, constitueixen un material molt valuós, que podria proporcionar tema per un treball d'investigació d'algun alumne del nou Batxillerat.\nDesprés de realitzar aquest treball hem comprovat que no hi ha pluja àcida a la Bisbal, tot i que hem trobat algun valor per sota del pH normal.\nUna de les causes que fan que no tinguem pluja àcida és que els vents que ens afecten, venen del nord on no hi ha gran quantitat d'indústries. En canvi, quan els vents venen del sud, observem que tenim valors de pH més baixos degut a les indústries químiques de Tarragona i Barcelona.\nEl dia 3-12-98 i el 9-1-99 vam obtenir dades de pH molt baixes (amb mitjanes de 5.5 i 5.2, respectivament). Vam intentar trobar una raó meteorològica, però no en vam trobar cap.\nLa raó per la qual no tenim pluja àcida a la Bisbal és perquè no hi ha ni centrals tèrmiques ni indústries químiques a prop.


Mar Barri — Barcelona Design Week ’20\nLa Mar neix i creix en estret contacte amb el restaurant vegetarià dels seus pares, el Paradís. Sense perdre de vista el projecte familiar, es llicencia en Comunicació Audiovisual i es dedica, durant 8 anys, al sector de la producció de televisió coordinant projectes i equips. Gran afeccionada als viatges, aprofita aquesta etapa per a conèixer món, especialment els sectors de la restauració i l’hosteleria.\nL’any 2011 decideix deixar la seva carrera professional per a expandir la cuina vegetariana a Barcelona i, juntament amb la seva família, crear i desenvolupar els conceptes Teresa Carles i Flax&Kale, entre d’altres.\nActualment, i des de 2019, la Mar és la responsable del Departament de Qualitat i Sostenibilitat a Teresa Carles Healthy Foods. El departament de qualitat té com a focus el desenvolupament de producte i servei en el dia a dia dels restaurants. El departament, entre d’altres fites, ha aconseguit la certificació BCorp amb 86 punts al decembre de 2019 i pretén continuar incrementant aquesta puntuació assegurant que el creixement empressarial estigui equilibrat amb una millora de l’impacte mediambiental i social.


Ajuntament del Masnou/L'oci familiar, protagonista del cap de setmana\nL'oci familiar, protagonista del cap de setmana\nÚltima revisió 03-03-2020 07:53\nLa 5a Festa Familiar Solidària omple la plaça dels Països Catalans de jocs i tota mena d’activitats\nUn bon nombre de persones van participar aquest diumenge en la 5a Festa Familiar i Solidària, que organitza Fem Fira i altres entitats del Masnou. El públic, majoritàriament familiar, va gaudir de diversos balls, tallers, jocs i activitats. També s’hi va instal·lar una fira amb diversos productes i una botifarrada solidària.\nJa a la tarda del mateix diumenge, l’Espai Escènic Iago Pericot, a Ca n’Humet, va acollir la representació de l’obra de teatre Italino Grand Hotel, de la companyia la Tal. Va aconseguir una bona afluència de públic, familiar i adult. No en va, es tracta d’una proposta plena d’humor, fantasia, imaginació i poesia visual. Explica la història d’un personatge solitari que renta, planxa i perfuma els llençols de l’Italino Grand Hotel. Treballa a la bugaderia, situada al soterrani de l’edifici. Allà viu i somia entre la roba. Amaga la solitud conversant amb les màquines i jugant amb la seva ombra.\nEl dia anterior, el dissabte 29 de febrer, una vintena de persones van assistir al primer Cinefòrum sobre Sobirania Alimentària i Consum Responsable, organitzat per la Cistella Verda amb la col·laboració de l’Ajuntament, Transforma Films i l’Hort d’en Pau. A partir de la projecció del documental La ruta del tomàquet, es va fer un col·loqui en què es van debatre els temes que el film posa sobre la taula. Aborda qüestions com les contradiccions que presenta l’actual sistema agroalimentari global enfront de la sobirania alimentària. Com a exemple, mostra la crisi comercial d’un dels productes emblemàtics de l’agricultura tradicional catalana, el tomàquet.\nFesta Familiar i Solidària.\n'Italino Grand Hotel', de la cia. la Tal.


L’empat de La Roja\nEstás aquí: Home / Notícies / de Juan / L'empat de La Roja\nde Juan, Deportes, Emebé, Humor gráfico, Las Provincias, Los Clones online, Notícies\nLa selecció espanyola de futbol comença l’Eurocopa amb un empat davant Itàlia\nL'empat sap a poc\nEls de Vicente del Bosque van començar amb un insípid empat la seua lluita per revalidar el títol de campions d’Europa. La selecció es va conformar amb una alineació sense davanters. El mig camp es va omplir de jugadors baixets talentosos que, donada l’aglomeració i l’estat del terreny de joc, fins i tot van arribar a destorbar-se.\nFins a la segona meitat Espanya no va despertar amb l’entrada de Navas i Torres. Cesc amb un gran tret va salvar els mobles després que tornaren els temors històrics amb el gol de Di Natale. L’empat va deixar a De el Bosque satisfet. No així a l’afició.\nHui la premsa madrilenya insisteix en la necessitat d’un 9 atacant, en clara referència a el “Niño” Torres. Sembla que els contractes multimilionaris del jugador segueixen estrenyent perquè este brille en una Eurocopa que ha deixat a València al millor davanter nacional, Roberto Soldado.\nAhir es trobà a faltar David Vila, el set de La Roja. El Niño no va saber aprofitar l’oportunitat i el vertader atacant de vacances. No vull ser pessimista però, Passarem de quarts?\nde Juan, Emebé, Eurocopa, fútbol, selección


La Divina Comèdia - Quaderns Crema\nVisualitza la cistella “La Divina Comèdia” s'ha afegit a la vostra cistella.\nTraducció de J.M. de Sagarra\nComprar el llibre 42 €\nCol·lecció: Poesia > In Amicorum Numero (14)\nTraductor: J.M. de Sagarra\nLa Divina Comèdia és un dels textos cabdals de la poesia europea. En els tercets encadenats inventats pel seu autor, s’hi narra el viatge de Dante l’any 1300 al regne cristià d’ultratomba. Emparentat tant amb els textos profètics de l’Antic Testament i l’Apocalipsi com amb la tradició clàssica, en especial amb Virgili i Ovidi, el text resultant és un monument de la literatura occidental que, amb el pas dels anys, no solament no envelleix sinó que pren més profunditat i volada, emociona el lector i se l’endú amb el poder del seu geni verbal i la potència extraordinària del seu vers. Dramàtica i tenebrosa a l’«Infern», pictòrica i melangiosa al «Purgatori» i lluminosa i musical al «Paradís», la Comèdia deixa en el lector una empremta que l’acompanyarà per sempre més. La traducció de Josep Maria de Sagarra que avui oferim conserva l’imprescindible i substantiu tercet encadenat, i ens trasllada, amb fidelitat, riquesa de recursos, flexibilitat i ofici, a l’obra d’un altre poeta que el va precedir en gairebé set-cents anys.\nTraducció i comentaris de Josep Maria de Sagarra. Edició bilingüe\n«La traducció de Josep Maria de Sagarra és considerada fins avui la traducció de referència».\n«Sovint s’ha dit que traduir és una manera d’enriquir la llengua. Aquest és el cas de La Divina Comèdia de Dante traduïda per Josep Maria de Sagarra».\nLlengua & Literatura\n«La gran capacitat versificadora de Sagarra, que li va permetre traduir amb gran habilitat el “blank verse” de Shakespeare i reproduir en català la musicalitat dels versos de La Divina Comèdia de Dante, va fer que es convertís en un referent per a les pròximes generacions de traductors».\nAltres llibres de Dante Alighieri\nEsteu veient: La Divina Comèdia 42,00 €


Reglament | Club Atlètic Borges\nColaboradors i Sponsors\nCursa de l'oli 2022\n01. La participació a la cursa és oberta a tothom, major de 14 anys, que accepti tant la distància com el present reglament. Només està permesa la participació de menors de 14 anys a la cursa de 5km. amb autorització dels pares (adjunta en aquesta pàgina), sense l'autorització no s'entregarà el dorsal.\n02. Aquest any 2022 només hi haurà cursa de 10 km. i límit de participants 350.\n03. Entrega de dorsals:\nCENTRE CÍVIC, Plaça de la Constitució, a 250 mtrs. de la sortida de la Cursa (planell adjunt).\n04. La sortida es del Passeig del Terrall a les 10h. del matí, i l’arribada al mateix indret.\nMascareta obligatoria en el moment de la sortida.\n05. Hi haurà control i avituallament al quilòmetre 5 de la cursa.\n06. La cursa es tancarà a les 11:30h. del matí.\n07. Hi haurà servei de dutxes i vestidors al Poliesportiu Municipal (a 100 mtrs. de l’arribada).\n08. Hi haurà servei de guarda-roba a la mateixa sortida.\n09. És obligatori corre amb xip i dorsal.\n10. Els drets d’inscripció seran: de 8€ (lloguer de xip 2€). No s’admetran inscripcions el mateix dia de la cursa.\nInclou: Dorsal / Ampolla d'Oli Verge Extra Cooperativa Sant Isidre / Esmorzar calent / Beguda / Producte Frit Ravich / Productes col·laboradors / ...\n11. Les reclamacions hauran de fer-se per escrit al director de la cursa una vegada acabada la prova, previ dipòsit de 30€, I seran ateses per escrit el dia posterior a la cursa. La decisió de l’organització serà inapel·lable.\n12. L’organització declina tota responsabilitat davant d’accidents físics i/o materials que el participant pugui sofrir o provocar. Cada participant haurà d’assumir la responsabilitat dels seus actes.\n13. En els últims 7 dies abans de la cursa no es farà cap reembolsament en les inscripcions.\n:: PREMIS ::\nTrofeu als tres primers de la general, de cada categoria, locals i equips.\nEl guanyador de la prova (masculí i femení), s'enduran el seu pes en oli.\nClassificacions per categories (properament)\nEs podrà demanar document identificatiu a qualsevol participant.\nL'organització no es fa responsable en cas de falsificació de l'edat.\n© 2022 Club Atlètic Borges - Tots els drets reservats.


La dona té protagonisme al lliurament d’insígnies d’or i brillants\nDues sòcies formen part del grup de 17 socis que reben la insígnia d’or i brillants pels seus 75 anys de fidelitat barcelonista el Dia Internacional de les Dones\nEl Dia Internacional de les Dones també ha estat representat a l’acte del lliurament d’insígnies d’or i brillants a 17 socis que es van treure el seu primer carnet del Club l’any 1943 i celebren els seus 75 anys de vinculació barcelonista. Entre els socis guardonats han estat present dues sòcies, que aquest dijous 8 de març han rebut la corresponent insígnia de mans del president Josep Maria Bartomeu, en un emotiu acte celebrat a la Llotja President Suñol del Camp Nou.\nJosefina Mases i Teresa Montal han estat les dues sòcies que, en aquesta significativa jornada en què se celebra el Dia Internacional de les Dones, han rebut la seva insígnia d’or i brillants per haver mantingut la seva fidelitat blaugrana durant aquests 75 anys. A més, Josefina Mases, de 91 anys, i que senyala que la va fer sòcia el seu germà més gran, ha estat acompanyada per dues filles, una neboda i una amiga, formant un grup totalment femení que, a l’igual que la resta d’assistents, ha tingut l’oportunitat de recollir la insígnia, parlar amb el president i fer-se amb ell la foto commemorativa de l’acte.\nEl president Bartomeu ha recordat en les seves paraules de benvinguda, que els socis guardonats van incorporar-se al Club l’any 1943, en un període difícil de postguerra, i en uns moments molt durs per al nostre país i per al FC Barcelona. Un cop acabada la Guerra Civil, el Club tenia 3.486 socis, però quatre anys després dels foscos anys del conflicte bèl·lic, ja es va fer evident un notable increment en el nombre de socis que va arribar als 19.500, en una societat en què el futbol tornava a recuperar el seu lloc de privilegi dins la preferència dels ciutadans.\nJosep Maria Bartomeu ha agraït la fidelitat dels socis presents, “arribar als 75 anys de soci no és fàcil. Vau viure moments socials i esportius molt difícils, però sempre heu donat suport al Barça i en aquests anys heu ajudat al Club a seguir sempre endavant, i per això us volem donar les gràcies”.