29S | Assemblea Drets Socials Eixample\nPosts tagged ‘29S’\nl’Assemblea dels Drets Socials de L’Eixample on hi participen diferents col·lectius i Veïns i Veïnes dels barris Fort Pienc i Sagrada Família , us fa arribar la convocatòria de “Cercavila-piquet” que es farà pels nostres barris en motiu de la jornada de de vaga del 29 de Setembre la cercavila acabarà a la plaça Catalunya a les 12h.\nus esperem a l’Av. Gaudí amb Cartagena a les 8h!!!\nsi vols saber més sobre la vaga del 29-S o sobre l’assemblea pots enviar-nos un correu a: dretsocialseixample@gmail.com o bé visitar el nostre blog: https://dretsocialseixample.wordpress.com/\n10 raons per anar a la Vaga General el 29 de Setembre\n2.- Contra la Banca i la resta de culpables de la crisi. Assenyalem als culpables de la crisi i a la colla de xoriços que se n’estan beneficiant…\nEls bancs van rebre milers de milions d’euros dels fons públics, provocant el dèficit actual, i que PsoE, PP, CiU, CEOE, la UE i l’FMI han “solucionat” amb retalls de salaris i llocs de treball, congelant les pensions i fent-nos pagar més impostos. Fa uns anys els bancs i la gran patronal es van fer d’or amb l’especulació immobiliària, i ara es tornen a folrar “deixant” els diners públics que havien rebut de l’estat, a les mateixes institucions públiques, pujant els interessos que els cobren als mateixos estats que els han finançat. Amb la Vaga General hem de dir ben alt i clar que aquí no falten diners, sinó que sobren lladres (grans executius, diputats, assessors, alta burocràcia política i sindical, militars, casa reial, etc.)\nDocument extret del web del sindicat COS\n[3/24] Treball dicta uns serveis mínims del 25% per a metro, bus, ferrocarrils i Rodalies en hora punta\nEls serveis mínims en el transport públic a Catalunya per a la vaga general del 29 de setembre permetran la circulació del 25% en hora punta -de 06.30 a 09.30 i de 17.00 a 20.00 hores- per itinerari en metro, autobús, tramvia, ferrocarrils de la Generalitat i trens de Rodalies de Renfe. Aquest acord suposa recuperar el pacte que van tancar el 2006 els sindicats i els titulars d’aquests mitjans de transport, amb l’excepció de les Rodalies de Renfe, que ara depenen de la Generalitat i abans del Ministeri de Foment. La consellera de Treball, Mar Serna, ha firmat aquesta tarda l’ordre dels serveis mínims.\nPosted in #29S | Leave a Comment »\n25-S Juntes Ho podem Tot! Manifesta´t, piqueteja, lluita i difon…\nDeixem de pagar! Arrenquem al Poder les condicions materials per a decidir de la nostra vida, i fem-les comunes! Alliberant-nos de l’economia capitalista, és a dir privada, fem de les condicions de vida una qüestió compartida, comuna i combativa. La nostre crisi s’acaba quan deixem de patir-la en solitud, de lamentar-nos des de la impotencia, quan fem front a l’ofensiva capitalista, quan tinguem prou forces. Ara desitgem lluitar juntes, organitzar-nos, generar conflicte per aturar les retallades socials, empoderar-nos per a repartir la riquesa, per aprendre a crear una economia social i solidaria que foradi el capitalisme en els seus fonaments fins a extinguir-lo.\nDesde el comitès convoquem a tothom!!\nEtiquetes: 29S, lluita social\nCarta als comerciants\nBenvolguts comerciants del Districte de l’Eixample,\nPrimer de tot cal que ens presentem, som l’Assemblea de\nDrets Socials de l’Eixample. Aquest grup va néixer farà dues\nsetmanes, amb la voluntat de crear un espai de lluita conjunta\nentre les veïnes i veïns del Districte.\nEtiquetes: 29S, Actes de les reunions\nEl Govern vol aconseguir que el transport funcioni el matí del 29-S\nQuan falten pocs dies per la convocatòria de vaga general, la batalla es circumscriu especialment en el sector dels “serveis bàsics”.


A-16 | Bola de Drac Wiki | Fandom\nData de naixement 10 de maig de l'any 767 (activació)\nData de mort 26 de maig de l'Any 767 (reviscut)\nManga: "L'A-17, l'A-18 i... l'A-16"\nAnime: "L'arma definitiva per eliminar en Son Goku"\nFill del Dr. Gero (Contrapart Humana)\nDoblatge japonès Hikaru Midorikawa\nDoblatge català Oriol Rafel\nL'A-16 (人造人間１６号, Jinzōningen Jū Roku-Gō) és un androide creat sense base humana, és a dir, totalment artificial. Va ser creat pel Dr. Gero amb l'objectiu de destruir en Goku, però donada la seva naturalesa amable el Dr. Gero el va considerar un fracàs. Va ser tornat a activar per l'A-17 i l'A-18 després de matar al Dr. Gero. No va aparèixer en la línia del temps del Trunks del Futur.\nL'A-16 va ser creat a imatge del fill difunt del Dr Gero, un soldat d'alt rang de l'Exèrcit de la Cinta Vermella que va ser mort per una bala enemiga. És un androide alt i robust, de pell pàl·lida. Porta els cabells pentinats en forma de cresta, de color taronja. Duu una armadura estranya de color verd, amb el logo de l'exèrcit de la Cinta Vermella al pit esquerre. A sota porta un vestit ajustat de color negre.\nÉs també l'androide més alt de la sèrie, sent més del doble de l'alçada de l'A-18.\nAl no haver estat creat a partir d'una base humana, es podria pensar que l'A-16 no té sentiments ni emocions, a diferència de l'A-17 i A-18 que sí tenen una base humana. Però no és així, ja que és amable amb els éssers humans i altres animals i demostra ser un valuós aliat dels Guerrers Z en la seva lluita contra en Cèl·lula. Això demostra que potser el fill del doctor Gero era molt amic dels animals i respectava als humans. No li agrada lluitar i sol excusar-se dient que el seu únic objectiu és en Goku. Tot i així, lluita contra en Cèl·lula per tal de protegir a l'A-17 i l'A-18 de ser absorbits.\nEs desconeix la seva força, però l'A-17, quan l'escaneja, diu que és més feble que ell. No obstant, quan lluita contra en Cèl·lula Imperfecte, és superior a aquest, a pesar de que el bio-androide havia aconseguit derrotar en Cor Petit després de que aquest s'hagués fusionat amb el Totpoderós.\nL'A-16 amb un ocellet\nL'A-16 és un androide incomplet dissenyat pel Dr Gero creat exclusivament amb tecnologia sintètica. Està inspirat en el fill mort del doctor, un membre d'alt rang de l'Exèrcit de la Cinta Vermella que va ser mort per un enemic. En el seu efecte, el doctor el va fer poderós, però no volia que fos destruït en combat, per això va fer que tingués una personalitat calmada. La programació de l'A-16 encara no era completa i per això el Dr Gero no volia activar-lo, per temor a que destruís als androides 17 i 18. El Dr Gero fins i tot va tan lluny com per dir que dubta de que l'A-16 sigui fins i tot un prototip. El mal funcionament més significatiu de l'A-16 des de la perspectiva del doctor era probable el seu comportament intrínsecament pacífic, sovint interaccionant amb la natura en lloc de complir amb les ordres del seu creador, assemblant-se així a en Súper 8, tot i que es mantenia ferm en la seva missió d'eliminar en Goku. Tot i que no era aquesta la seva missió, la seva capacitat de discernir entre el bé i el mal és el que li va permetre intentar derrotar en Cèl·lula, en un intent d'eliminar l'amenaça que representava el bio-androide per la pau de la Terra. A més, ell és l'unic que inicialment no considera gaire dolents a l'A-17 i l'A-18.\nL'activació de l'A-16\nEn cada línia de temps és evident que l'A-16 no estava destinat a ser activat, ja que en Trunks del Futur no en sabia res d'ell. Això podria ser a degut a causa de que en motiu de la seva naturalesa tranquila va ser destruït per l'A-17 del Futur i l'A-18 del Futur o perquè com que en Goku va morir d'un virus al cor, la seva creació no va ser necessària. A la línia de temps present, la curiositat de l'A-18 porta a activar a l'A-16, tot i que el Dr. Gero intentava impedir-ho. Tot i que en Trunks intenta acabar amb els androides abans de que l'activin, no se'n surt i l'A-16 és activat. Llavors, el trio parteix a buscar en Son Goku, al estar programats per matar-lo.\nQuan en Vegeta Superguerrer intercepta al trio, l'A-17 i l'A-18 demanen a l'A-16 que lluiti, ja que volen veure'l en acció (de fet, aquest va ser el motiu pel qual el van activar). L'A-16 però s'hi nega a lluitar, de manera que qui lluita és l'A-18. Quan en Trunks del futur, en Krilin, en Cor Petit i en Ten Shin Han arriben per ajudar en Vegeta, l'A-17 demana al seu company si ara lluitarà, però un cop més s'hi nega. Quan s'acaba el combat, es revela que l'A-16 ha estat més interessat en l'observació d'uns ocells propers, entristit perquè van marxar volant a causa del soroll del combat.\nL'A-16 ferit per en Cèl·lula\nMentre l'A-17 lluita contra en Cor Petit a les illes tropicals, la batalla és interrompuda per en Cèl·lula Imperfecte, la creació del Dr. Gero que per assolir la forma perfecta ha d'absorbir a l'A-17 i l'A-18. L'A-16 decideix lluitar-hi i estan igualats. Llavors, aconsegueix arrencar-li la cua, per tal de que no pugui absorbir als androides. Però en Cèl·lula, gràcies a les cèl·lules d'en Cor Petit pot regenerar-se la cua. Amb això l'A-16 s'adona del perill que representa en Cèl·lula i decideix utilitzar la seva tècnica més poderosa el Flaix Infernal. La tècnica impacta de ple en el bio-androide i causa tot de forats al terra. Però en Cèl·lula no mor i aprofita els forats per acostar-se a l'A-17 i absorbir-lo, assolint així la seva forma Semi-Perfecta i guanyant més poder, resistència i velocitat. Llavors, l'A-16 l'ataca, sense resultat i en Cèl·lula li llança un feix d'energia, ferint a l'Androide i deixant-lo en estat crític.\nAndroid 16 al laboratori del Dr Brief\nQuan en Vegeta arriba i comença a apallisar en Cèl·lula, ell se sent esperançat, però el bio-androide aconsegueix absorbir a l'A-18 amb l'ajuda del Guerrer de l'Espai, assolint la forma perfecta. Llavors, després de que aquest derrotés tant en Vegeta com en Trunks en Ultra Superguerrer i proclami qe farà un torneig, demana a en Krilin que el porti a la Corporació Càpsula perquè el reparin la Bulma i el Dr. Brief. Durant aquestes reparacions, la Bulma descobreix una bomba implantada a l'A-16, possiblement destinada pel Dr Gero a ser usada contra en Goku. Com que no volia córrer cap risc, la Bulma decideix eliminar la bomba del cos de l'A-16.\nUn escaneig del cap de l'A-16\nMés tard, durant els Jocs d'en Cèl·lula, l'A-16 es va colar darrere d'en Cèl·lula, mentre estava distret atacant en Gohan (i perquè al ser un androide, l'A-16 no emet energia), amb la intenció d'autodestruir-se amb el bio-androide, sense saber que la Bulma va retirar la bomba mentre ho reparen. Un cop s'adona que el seu dispositiu d'autodestrucció ha estat desactivat, en Cèl·lula s'escapa i destrossa a l'androide fent-lo miques, a excepció del seu cap que queda intacte. L'A-16 convenç al Sr. Satan de que el llanci prop d'en Gohan, perquè vol parlar amb ell. Un cop fet, l'encoratja a lluitar i a alliberar la seva ràbia per protegir la Terra i tot el que estima. Llavors, en Cèl·lula, fart d'escoltar-lo, li xafa el cap, posant fi a l'existència del pacífic androide. Això fa que en Gohan s'enfurismi, es transformi en un nou nivell de superguerrer i aconsegueixi derrotar en Cèl·lula.\nEl cap de l'A-16 a punt de ser destruït\nAquesta és l'última aparició física de l'A-16 a Bola de Drac Z (tot i que apareix en alguns flashbacks i a l'últim episodi de Bola de drac GT). Al joc d'arcade Bola de Drac Z 2: Super Battle, es mostra que l'A-16 va anar a viure al bosc després de la derrota d'en Cèl·lula i de ser ressuscitat per les boles de drac, per tal de protegir als animals dels caçadors furtius i altres perills. No obstant això, ja que mai va ser realment viu com l'A-17 i l'A-18, queda en dubte de si realment va ser ressuscitat pel Drac Sheron quan es va desitjar que tornés a la vida tothom que havia mort a causa d'en Cèl·lula.\nArticle Principal: Videojocs on l'A-16 és jugable\nA-16 a Ultimate Tenkaichi\nL'A-16 apareix a Bola de Drac Z III: Ressen Jinzōningen, Bola de Drac Z: Gekitō Tenkaichi Budōkai, Bola de Drac Z: Super Butōden, Bola de Drac Z: The Legend, Bola de Drac Z: Legendary Super Warriors, Bola de Drac Z: El Llegat d'en Goku II, Bola de Drac Z: Taiketsu, Bola de Drac Z: Harukanaru Densetsu i Bola de Drac Online. Ell és vist breument en algunes escenes a Bola de Drac Z: Idainaru Son Goku Densetsu.\nL'A-16 és un personatge jugable a la sèrie de videojocs Budokai, la sèrie Budokai Tenkaichi , Súper Bola de Drac Z, Bola de Drac Z: Burst Limit, la sèrie Raging Blast, Bola de Drac Kai: Ultimate Butōden, Bola de Drac Z: Ultimate Tenkaichi, Bola de Drac Z per a Kinect i Bola de Drac Z: Battle of Z. A Ultimate Tenkaichi, els colors verd i negre de la seva armadura es poden personalitzar canviant-ne els colors. L'A-16 també apareix com a personatge jugable als jocs d'arcade Bola de Drac Z 2: Super Battle, Bola de Drac Z: Bakuretsu Impact, Bola de Drac Z: W Bakuretsu Impact, Bola de Drac Z: Dragon Battlers, Bola de Drac: Zenkai Battle Royale i Bola de Drac Heroes.\nA-16 a Zenkai Battle Royale\nL'A-16 és un personatge de suport amb l'A-17 a Bola de Drac Z: Supersonic Warriors i Bola de Drac Z: Supersonic Warriors 2. Ell, igual que en Krilin i en Yamcha, és un dels primers mestres del mode Heroi a Ultimate Tenkaichi. L'A-16 si el jugador utilitza un personatge personalitzat de tipus pesat.\nA Bola de Drac Online, el disseny de l'A-16 és produït en massa pel successor de l'Exèrcit de la Cinta Vermella, l'Exèrcit dels Calçotets Vermells, que creen tres models diferents: l'A-16A, l'A-16B i l'A-16C.\nL'A-16 va sortir a l'anime japonès una setmana abans de que aparegués a la Shonen Jump. Aquest va ser un cas en què l'anime japonès anava realment per davant del manga.\nIgual que el Sergent Metàl·lic, l'A-16 és una clara referència a la pel·lícula Terminator en molts aspectes. És una màquina mecànica amb aspecte humà, dissenyat per una missió específica (en aquest cas matar en Goku). A més, sembla tenir una certa semblantça amb l'Schwarzenegger, excepte en el pentinat i l'altura.\nDesprés de ser reparat per la Bulma i el seu pare, l'A-16 duu una etiqueta amb el logotip de la Corporació Càpsula a sobre del logotip de l'Exèrcit de la Cinta Vermella.\n↑ Bola de Drac Z 2: Super Battle, 1995\n↑ 2,0 2,1 2,2 Secció "Bola de Drac Q&A 7", Bola de Drac a Tot Color Saga dels Androides volum 1, 2014\n↑ Bola de Drac Z - Episodi 134, L'arma definitiva per eliminar en Son Goku\nBio-Androides Sandmen • Yorgans • Experiments fallits • Cèl·lula del Present/Cèl·lula/Cèl·lula del Futur • Celul·letes • Genome • Cèl·lula-X\nBio-Guerrers Bio-Homes • Kishime • Misokatsun • Ebifurya • Bio-Broly\nAndroides de l'Exèrcit de la Cinta Vermella Sergent Metàl·lic • Prototype Android • Super Prototype Android • Blue Android • A-8 • A-9 • A-13 • A-14 • A-15 • A-16 • A-17/A-17 del Futur • A-18/A-18 del Futur • A-19 • A-20/A-20 del Futur\nAltres Androides Arale Norimaki • Obotchaman • Dr. Kochin • Dr. Wheelo • Meta-Cooler • Hatchiyack • A-17 de l'infern • Super A-17 • Nimu • Nico • A-8000 • A-19000\nArticles relacionats Dr. Flappe • Androides de l'Exèrcit de la Cinta Vermella • Senbei Norimaki • Dr. Mashirito\nObtingut de «https://dragonball.fandom.com/ca/wiki/A-16?oldid=30014»


Mêlée de Tardor 2018 – Les seqüeles | Lliga de MicroRelataires Catalans\n← Mêlée de Tardor 2018 – La batussa\nArrenca la LLMRC 2020 – Participants i distribució →\nMêlée de Tardor 2018 – Les seqüeles\nEl passat divendres 23 de novembre a les 23:59h es va acabar el termini de la primera ronda de votacions per decidir el guanyador de la Mêlée de Tardor de la Lliga de MicroRelataires Catalans 2018, esdeveniment que tancava la temporada i volia retre homenatge a tots els autors que n’han sigut partíceps.\nQUIN VALIENTE – 0 vots (MIA)\nMAR DE NIT – 1 vot (KIA)\nÒLIBA – 3 vots (Caiguda amb honors)\nILLA SUD – 3 vots (Caigut amb honors)\n1 desaparegut, 1 caiguda en combat i 2 combatents dignes de menció especial (Òliba i Illa Sud), que no han sucumbit sense donar abans molta guerra (descansin en pau els seus textos gloriosos).\nI en una posició privilegiada, sense que calguin més rondes per dilucidar-ho, un únic supervivent i guanyador de la Mêlée de Tardor 2018:\n5 Vots (Guanyador)\nEnhorabona a en Cul-de-sac, que finalitza la temporada de la millor manera possible.\nEl nom d’en Cul-de-sac passarà a engrossir la seva llegenda personal a la Galeria dels Campions de la LLMRC, amb aquest segon títol aconseguit. A més, com a premi per la seva victòria, el nostre guanyador rebrà un obsequi a l’alçada en forma de llibre.\n“Després d’un accident en un concert, Roman Spinelli, àlies Equilibrista, arriba a la conclusió que s’ha de replantejar la vida per complet. La caiguda no ha estat només física, sinó que simbolitza un accident molt més profund i abasta tots els àmbits de la seva vida. Aquest és el punt de partida d’un llibre en què el protagonista haurà d’emprendre un viatge cap a les profunditats de si mateix, una ciutat interior anomenada Bruma, habitada per Àlter Ego de la més diversa índole, sovint contradictoris i tots ells extrems.”\n(Sant Vicenç dels Horts, 1970) és compositor i cantant de la banda indie Love of Lesbian, amb vint anys de carrera. Dins de la seva discografia hi ha discos tan celebrats com Maniobras de escapismo, Cuentos chinos para niños del Japón, 1999, La noche eterna. Los días no vividos i el seu recent El poeta Halley. Els últims tres discos han estat número 1 i discos d’or sense perdre el seu caràcter bipolar, entre la irreverència i el lirisme més desaforat. Els seus concerts multitudinaris, tant a Espanya com a Llatinoamèrica, són coneguts perquè provoquen autèntiques muntanyes russes emocionals, i ha col·laborat amb nombrosos artistes d’aquest país. En la seva faceta literària també és l’autor del best-seller (o «celebrat conte») infantil Jo mataré monstres per tu, traduït a l’anglès, el danès i l’italià, de la novel·la d’humor ¿Por qué me comprasteis un walkie-talkie si era hijo único? i del llibre de relats La doble vida de les fades. La novel·la La Fam Invisible continua el camí emprès per l’autor amb el seu llibre de poesies Canción de Bruma.


L’últim bolquer | UCRONIES\n← El sentit és la dignitat\nPosted on 30 Juliol 2012\tby jcalsapeu\nDespús-ahir, la menuda va dir adéu als bolquers. Va mullar (poc) l’últim bolcall o bolquim de la seva vida –si no és que, quan sigui velleta, en torni a dur. També va ser el meu últim bolquer. No tornaré a posar-ne més, ho sé del cert; he fet per manera que sigui així –llevat que un dia, carregat d’anys i de nafres, incapaç de controlar la bufa, me n’hagin de posar a mi.\nL’últim bolquer és una fita important de la vida. És un descans, però també vol dir que ens fem grans. La nostra biografia llisca per un pendent imperceptible i molt de tard en tard ens enfundem d’un senyal i llavors és com si el temps prengués fua d’un plegat i el pendent es fa més rost –i, ara sí, perceptible.\nAquesta entrada s'ha publicat en filles i etiquetada amb La vida. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


"A pagès" segueixen els passos de tres dones que treballen amb allò que feien els seus avantpassats. Se senten hereves d'una forma de vida que no volen que es perdi. El futur del món que coneixen és incert, però són optimistes.\nMontserrat Molla té 24 anys, és enginyera tècnica agrícola i enòloga. Viu a Calonge, al Baix Empordà, i com la seva mare i la seva àvia es vol dedicar al món de la vinya. El seu objectiu és que es reconegui i preservi un estil de vida antiquíssim: recollida, premsat i venda del vi al mas, com han fet des de fa segles.\nMarisol Ardit viu a Deltebre, al Baix Ebre. Conserva i treballa els camps d'arròs dels seus avantpassats, el clan dels Parrillo. És una lluitadora nata. Va tirar endavant, tota sola, les plantacions d'arròs i va pujar tres filles. Ha trobat l'amor al costat d'en José, un expert arrossaire. El dia de la recollida de l'arròs és tota una festa familiar.\nDolors Toló viu a la Plana de Mont-ros, al Pallars Jussà. És l'única dona en una família en què hi ha set homes: el seu padrí, que ja té 100 anys, el seu sogre, el seu marit, el mosso, ja vellet, i tres fills. Es dedica a l'elaboració artesanal d'embotits i tots els secrets de la matança del porc els va aprendre de la padrina. Quan no fa xolís o secallona, atén els clients a la botiga de queviures i, si no, cuida els seus homes.\nÀrea Educació per la ciutadania, Tutoria, Ciències de la naturalesa\nTutoria, Ciències naturals | ESO


La Colmena Feliz: Vocabulario apicola catalan\nVocabulario apicola catalan\nAbella: insecte del grup dels himenòpters, de vida social, domesticat per l’home amb finalitats productives. Els seus productes directes són: mel, pol·len, pròpoli, gelea reial, cera i verí; els indirectes són tots els productes derivats de la pol·linització de les flors.\nAbegot: mascle de les abelles, a qui li manquen totes les eines de treball i defensa. La seva única missió és fecundar la reina verge durant el seu vol nupcial. Acabada aquesta missió, acaba també la seva vida. És un ser partenogenètic; és a dir, ve al món sense intervenció de cap mascle.\nAdulteració: molt fàcilment la mel es pot adulterar amb sucre, sacarina, midó, glicerina, aigua, etc; tot i que el frau sol ser molt fàcil de descobrir.\nAgulla d’empeltar: instrument utilitzat per extreure larves dels alvèols i col·locar-les dins d’una cúpula.\nAgulló: (veure "fibló")\nAigua: les abelles necessiten grans quantitats d’aigua per dues finalitats: diluir la mel madura per preparar la papil·la en què alimenten les larves; i per refrescar el seu niu de cria, quan la temperatura ambiental sobrepassa els 35 oC\nAles: les abelles tenen 4 ales; les dues de davant són un poc més grosses que les dues de darrere. Les davanteres fan tota la força de propulsió, les de darrere s’empren pels moviments de direcció.\nAliment: l’abella, com tot ser vivent, necessita alimentar-se. Es calcula que la seva dieta està a l’entorn de 450 mil·ligrams de mel al dia. A falta de mel, poden ser alimentades amb xarop dolç concentrat.\nAlces: són uns compartiments movibles que l’apicultor col·loca a la part superior de la caera i on les abelles depositen la mel que l’apicultor pot recollir; puix que la mel de la càmera baixa és de reserva per les necessitats de la colònia.\nAnestèsia: les abelles s’anestesien fàcilment respirant vapors d’èter o de nitrat potàssic. L’apicultor sol emprar aquest remei quan ha de realitzar operacions complicades.\nAntenes: són els òrgans fonamentals de l’abella. Situades a la part frontal del cap, vénen articulades en 12 nusos i van cobertes de pels amb funcions sensorials.\nApiari: o abellar, és el conjunt de caeres col·locades prop una de l’altra.\nApimondia: és una organització mundial per l’apicultura, a la que pertanyen quasi totes les nacions civilitzades del món, que té la seva seu a Roma, i organitza congressos mundials cada dos anys.\nApicultura: és l’art i ciència en què l’home domestica les abelles per aprofitar-se dels seus beneficis; ja siguin directes: mel, pol·len, cera..., o indirectes, de caire agrícola.\nBarba: agrupació massiva d’abelles a la part frontal de la caera que se sol formar durant l’estiu quan la temperatura és excessivament alta; i també durant el temps d’eixamar.\nBigudí: utensili emprat en la cria de reines per protegir les cel·les reials o reines de l’atac d’una altra reina.\nCaera: lloc o estatge preparat perquè hi pugui viure una colònia d’abelles; normalment sol ser de fusta.\nCaera fixa: es diu de la caera desproveïda de quadres mòbils; per això, les bresques van aferrades al sòtil i parets de la caera.\nCaera mòbil: és la caera on les bresques es construeixen dins uns quadres de fusta que es poden moure o canviar de lloc.\nCàmera de cria: es diu del compartiment de la planta baixa de la caera, on hi ha sempre la reina i el niu de cria de noves abelles; com també els dipòsits de pol·len.\nCareta: aparell amb què l’apicultor cobreix el seu cap per protegir-lo de possibles picades de les abelles.\nCarrega: bagatge de nèctar, pol·len, pròpoli o aigua, que l’abella obrera recull pel camp i porta a la caera. El pes de la càrrega pot arribar a ser superior al del propi cos.\nCaça-abegots: aparell senzill que se col·loca davant l’entrada de la caera que deixa passar les abelles, però no els mascles, que queden tancats dins l’aparell. S’empra per reduir el número excessiu de mascles dins una colònia.\nCel·les: conjunt de cambretes hexagonals de cera que formen les bresques d’una colònia. Són fabricades per les mateixes abelles. A una superfície d’un decímetre quadrat de bresca, hi caben 380 cel·les normals. La seva profunditat de 11-13 mil.1ímetres i una amplària de 5'1 a 5'5 mm.\nCistelletes: endinsades que se troben quasi al final de les cames de darrere de les abelles; on elles hi col·loquen el pol·len i el pròpoli que troben pel camp per dur-lo a la caera.\nCera: producte secretat per les glàndules cereres de les abelles com a material de construcció de les bresques. Pesa menys que l’aigua (0'965 de p.e.), fon als 63-64 oC, és insoluble a l’aigua, però sí, en la benzina, petroli i èter sulfúric. Sol presentar un aspecte groguenc, però blanqueja fàcilment a la llum del sol.\nCereres: són aquelles abelles obreres que es dediquen a treballar la cera: construint bresques o tapant amb cera les cel·les de la cria ja desenvolupada o les cel·les de la mel ja madura. És l’ofici que segueix a l’ofici de dida.\nColònia: és tot el conjunt d’abelles, abegots i reina que viuen junts a una mateixa caera.\nCollidores: són les abelles obreres que se dediquen a recollir pel camp tots aquells productes que necessita la colònia per la seva subsistència: nèctars, pol·lens, pròpolis i aigua. Aquesta tasca correspon a les obreres que es troben a la darrere fase de la seva vida.\nCria: conjunt d’ous, larves i crisàlides que durant 21 dies es van desenvolupant fins arribar a l’estat adult d’abella. També és conegut pel nom de "poll".\nCúpula: recipient de reduïdes dimensions dins el qual s’introdueix una larva. La seva forma és la d’una reialera en la seva fase inicial de construcció.\nDides: abelles joves que es dediquen principalment a repartir les dietes de gelea reial a les larves (de menys de tres dies) de la pròpia colònia. Com també d’alimentar les altres larves, ja majoretes, amb pol·len i mel i a la reina únicament amb gelea reIal. També sol estar al seu càrrec el manteniment de la temperatura constant (35-36°C) del niu de cria.\nDistancia: les abelles collidores poden cobrir una superfície aproximada a 4-5 quilòmetres de radi. Però, si troben provisions a prop, no solen passar de 2-3 quilòmetres.\nEixam: conjunt d’abelles i abegots que, juntament a una reina, abandonen la seva caera per anar a formar una nova colònia. El primer eixam (primari) surt amb la reina vella, ja fecundada. Tots els altres (secundaris) s’emporten reines verges.\nEmpeltar: acció d’extreure una larva d’un alvèol i col·locar-la dins d’una cúpula.\nExcluidor: aparell format per plaques perforades, o per un vergat metàl·lic que deixa l’espai just perquè puguin passar a les abelles; però no, a la reina i abegots. Se col·loca damunt el cos de cria, a fi que la reina no pugui pondre a les alces.\nExtractor: aparell mecànic per treure la mel de les bresques sense espanyar-les. Es fonamenta en la força centrífuga.\nFecundació: solament la reina pot ser fecundada; cosa que succeeix als tres o quatre dies del seu naixement. Passats 20-25 dies del seu naixement la reina perd tot zel de ser fecundada i començarà a pondre ous no fecundats que engendraran només mascles.\nFemateres: són les abelles que, amb les seves mandíbules, es dediquen a treure fora de la caera tot lo que hi destorba: larves o nimfes que han mort abans d’hora, abelles que moren dins la caera, deixalles de tota classe. En el cas que no ho puguin treu- re a causa del seu pes o grandària, ho momifiquen amb cera o pròpoli al fons de la caera.\nFeromones: són unes secrecions glandulars, tant de la reina com de les abelles, que amb les seves olors coordinen la bona marxa d'una colònia apícola. Les feromones vénen a ser els veritables canals d'intercomunicació entre tots els habitants d’una mateixa colònia, creant una autèntica interdependència entre la reina i les abelles, com també entre les mateixes abelles.\nFibló: pua o punxa quitinosa que les abelles tenen a la part posterior del seu ventre i que va comunicada amb una glàndula verinosa. El fibló acaba amb dos petits ganxets. Això fa que les abelles, tot just acaben de picar, no puguin treure el fibló, perquè queda retingut dins la pell per mor dels ganxos; i amb l’esforç que fan per treure’l, s’espenyen es ventre i moren.\nFumador: aparell que els apicultors empren per tirar fum a les abelles a fi de tranquil·litzar. Les abelles, a la presència del fum, s’omplen de mel "pensant" que hauran d’abandonar la casa. Un cop plenes de mel, perden tota piquera i són fàcilment manejables.\nGelea reial: producte secretat per les glàndules hipofaringes de les abelles i per les glàndules mandibulars de les abelles joves (de 5 a 12 dies), i que constitueix l’aliment de les larves d’abelles i abellots durant els tres primers dies de la seva existència, i l’aliment exclusiu de la reina durant tota la seva vida.\nGlàndula de nasonoff: és peculiar de les abelles obreres i està situada a la part posterior de l’abdomen. L’olor que desprèn aquesta glàndula, permet a les abelles d’una mateixa colònia reconèixer-se mútuament i, en conseqüència, descobrir qualsevol altra abella d’altres colònies.\nGuardianes: és l’ofici que correspon a les obreres abans de començar el penós ofici de recollir provisions pel camp. Tenen l’encàrrec de defensar la caera de qualsevol possible enemic. Amb el seu fibló sempre ben a punt, guarden constantment l’entrada de la caera i els seus entorns. No s’acoquinen davant cap enemic, per gros i perillós que sigui.\nLarves: primera forma que presenten les abelles en sortir de l’ou, després de 3 dies d’incubació. Prenen la forma d’una erugueta blanca, que en 5 dies (les d’abegot 6) augmenta 500 vegades el seu propi pes, a causa de la forta alimentació que reben de les dides. Passats aquests dies, passa a l’estat de nimfa o crisàlide.\nLlistó: suport de fusta on es fixen els portacúpules.\nLlocs nupcials: són unes zones aèries i ben assolellades (a uns 40 metres, de terra) que hi sol haver no gaire enfora dels abellars o apiaris, i on acudeixen els abegots d’aquelles encontrades, a la cerca de reines verges per acoblar-se.\nMadurador: bidó o depòsit de forma cilíndrica on es posa la mel acabada de treure de les bresques perquè hi pugui madurar. La part més madura de la mel es diposita al fons del bidó; per això mateix, es grifó d’extracció el col·loca a la base del bidó.\nMatança d'abegots: fet que sol succeir a quasi totes ses colònies apícoles a principis de la tardor, quan les abelles engeguen de males maneres o maten els mascles de la colònia, per estalviar així el seu aliment durant l’hivern.\nMel: producte dolç fabricat per les abelles mel·líferes a partir dels nèctars de les flors o altres elements dolços que recullen pel camp.\nMelassa: substància viscosa i dolça que durant l’estiu destil·len les fulles i talls de molts arbres, a determinades temperatures i humitats (com també ho fan les fruites molt madures i picades d’aucell) i que les abelles recullen per convertir-la en mel.\nMetamorfosi: és el pas vital de l’estat larvari de l’abella a l’estat adult d’insecte. Durant aquest estat (nimfa o crisàlide) de silenci i obscuritat total, aparentment s’atura la vida de l’abella; però en realitat, és de gran i misteriosa activitat i és quan se van formant tots i cada un dels membres de l’abella.\nNèctar: líquid més o manco dolç, produït per les flors de la majoria de les plantes superiors i que les abelles xuclen i porten a la caera, per transformar-lo en mel. El nèctar conté un 15-20% de matèria dolça, aproximadament un 80% d’aigua, i petites quantitats de gomes, dextrines, sals minerals, àcid fosfòric, ferro, calci, carbonats, sulfats, etc.\nNetejadores: és la primera tasca de les abelles, tot just acaben de nàixer: netejar, amb les seves mandíbules, les cel·les on la reina ha de pondre els ous.\nNucli: caera de cinc quadres.\nNucli de fecundació: rusc de reduïdes dimensions on la reina, procedent de la cria controlada, passa el seu primer mes de vida.\nObreres: són tots els sers femenins (manco la reina) d’una caera. Són genèticament infecundables, puix tenen els òrgans geni- tals atrofiats. A càrrec seu tenen totes les feines de la colònia (manco pondre ous), que van complint d’acord amb la seva edat. Constitueixen la quasi totalitat de la població\nOpercles: Són unes petites capes de cera que fabriquen les obreres per tapar la cria desenvolupada i la mel madura. Les cel·les amb cria d’obrera tenen l’opercle pla; les d’abegot el tenen convex i les de la mel el tenen còncau.\nOrfenesa: quan una caera se queda sense reina, es diu òrfena. Aleshores les belles van molt inquietes, van i vénen de manera desordenada, la piquera queda quasi sense defensa; i el seu brunzit pren uns tons llastimosos (cant d’orfenesa).\nPaquet d’abelles: grup d’abelles obreres sense reina tancades en una gàbia.\nPartenogènesi: (etimològicament: nàixer de mare verge). Rar fenomen biològic que succeeix quan la reina pon un ou sense fecundar-lo; i per això mateix, dona origen a un abegot.\nPiquera: obertura a la part baixa de la caera, que permet a les abelles entrar i sortir de la caera i també facilita la deguda ventilació de la colònia. La seva llargària sol ser regulable i la seva altitud d’uns 3 centímetres. La piquera mai no ha d’estar a lloc ventós, perquè perjudicaria greument l’aterratge de les abelles.\nPillatge: fet bastant freqüent als apiaris, quan algunes abelles collidores, en lloc de cercar pel camp es dediquen a robar la mel d’altres caeres. Una abella que ha provat el pillatge, difícilment tomarà al camp a treballar.\nPol·len: producte que es troba als estams de les flors i que constitueix el seu element mascle. Les abelles el repleguen i porten a la caera en forma de dues bolletes de variats colors que pengen de les dues cames de darrere. És el principal aliment de la cria de la colònia, a causa de la seva gran riquesa en proteïnes.\nPol·linització: és la fecundació de les flors que realitzen les abelles quan, recollint el pol·len, en deixen caure damunt l’estigma de l’ovari de les flors; com també creuant el pol·len d’unes flors a altres.\nPoll: (veure "cria).\nPortacúpula: suport on es fixen les cúpules.\nPròpoli: producte resinós elaborat per les abelles a partir d’unes matèries que secreten alguns arbres i plantes (àlbers, salzes, bedolls, oms,...) i que les abelles empren per tapar les retxilleres de la caera, reforçar les bresques, momificar cadàvers d’insectes que no han pogut treure de la caera; com també per esterilitzar la piquera i parets de l’habitatge...\nQuadre alimentador: recipient que es col·loca a l’interior d’una caera i on s’aboca l’aliment. Ocupa el mateix espai que una bresca.\nReialeres: estructura de cera que fabrica l’abella i que conté una futura reina.\nReina begotera: es diu d’aquella reina que no fou fecundada durant el seu vol nupcial; o que si fou fecundada, ha esgotat ja la càrrega de espermatozoides, i per això mateix, només pot engendrar abegots.\nStarter: mètode de treball que s’utilitza per a la cria de reines.\nTemperatura: l’abella, malgrat sia un ser de temperatura ambiental (sang freda), no pot sobreviure a temperatures inferiors als 10 oC i superiors als 42 oC Per altra part,la seva cria necessita una temperatura constant de 34-36 oC.\nTraspàs: és el fet de treure una colònia d’abelles d’un habitable natural on s’havia refugiat: (buit d’una paret o edifici, tronc d’arbre, caixó abandonat...), per instal·lar-lo a una caera mòbil.\nTrofal·laxi: és el procés que segueix el nèctar recollit per les obreres: va de boca a boca de diferents abelles, fins que està prou enriquit de secrecions salivals i és dipositat finalment a les cel·les.\nTub de marcatge: utensili de plàstic on s’introdueix la reina per a ser marcada.\nVentiladores: són les abelles que, ben col·locades davant la piquera i altres llocs de la caera, a força de batre les ales, van creant corrents d’aire dins tota la caera. Aquestes corrents d’aire, a més de treure l’excés d’humitat de l’habitacle, contribueixen a fer madurar la mel.\nVerí: matèria tòxica que se desprèn del fibló d’una abella en el moment de picar. És un líquid transparent, d’olor forta i penetrant, de sabor àcid. La seva composició és molt complexa; tant és així, que encara no s’ha arribat a poder analitzar tots els seus components. Estan comprovades les seves qualitats antireumàtiques.\nVol nupcial: pocs dies després del seu naixement, la reina emprèn el seu primer vol i es dirigeix cap al "lloc nupcial" on es troba els abegots esperant l’arribada de reines verges; aquí s’acoblarà amb alguns d’ells, quedant, així, fecundada per tota la seva vida.\nVida: l’esperança de vida d’una reina és de 5-6 anys, tot i que, a partir dels 3 anys va perdent la seva fecunditat. La vida d’una obrera, en temps de primavera i estiu pot durar 30-40 dies; mentre que durant la tardor i l’hivern es pot allargar a 3-4 mesos. La vida de l’abegot, que s’ha pogut salvar de la "matança general" de la tardor, pot arribar a un any.\nBARCELÓ ROIG, B. (2002): El món de les abelles a Balears. Lleonard Muntaner, editor. Palma.\nNOGUER I VIADER, J. (2003): Manual de la cria de les abelles. Girona.


Turisme Comunitat Valenciana crea el primer grup de treball de mobilitat sostenible | Valencia Extra\nHerick Campos ha explicat que “la finalitat d’aquest grup de treball se centra en complir amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible de Nacions Unides”\nL’Institut Valencià de Tecnologies Turístiques (Invat·tur) ha acollit la reunió telemàtica en la qual Turisme Comunitat Valenciana ha constituït el primer grup de treball de mobilitat sostenible. En la reunió, liderada pel director general de Turisme, Herick Campos, ha comptat amb la participació de la directora general de l’Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (Ivace), Júlia Company.\nHerick Campos ha explicat que “la finalitat d’aquest grup de treball se centra en complir amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) de l’Agenda 2030 de les Nacions Unides”.\nEn aquest sentit, Campos ha assenyalat que la mobilitat sostenible és un dels principals eixos en els destins intel·ligents i per això “volem potenciar mitjans de transport sostenibles i el desenvolupament de tecnologies i infraestructures de recàrrega elèctrica en establiments turístics”.\n“Anem centrar el treball, en primer lloc -ha explicat el director general- a aconseguir que les destinacions turístiques de la Comunitat Valenciana compten amb punts de recàrrega als quals qualsevol turista amb vehicle elèctric puga accedir”.\n“Per això, coordinarem accions amb l’Ivace perquè fins als xicotets municipis amb afluència turística puguen comptar amb aquesta tecnologia”, ha detallat.\nDel grup, creat aquest dimarts en Invat·tur també formen part empreses i organitzacions del sector turístic de la Comunitat Valenciana i membres de la Comissió de Turisme de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (FVMP), així com proveïdors de tecnologies sostenibles.\nReunió amb les representants de les Kellys\nLa situació laboral provocada per la COVID-19, com ha afectat la crisi provocada per la pandèmia a aquest col·lectiu, els ERTO i les malalties laborals associades al seu treball són els temes que s’han abordat en la reunió que el director general de Turisme, Herick Campos, ha mantingut amb les representants de les Kellys, en la qual també ha participat la directora general de Treball, Elvira Ródenas.\nCampos s’ha compromés a intervindre amb el Govern d’Espanya en el reconeixement de les seues malalties laborals perquè apareguen en el catàleg de malalties professionals i aconseguir que els tràmits siguen més àgils i ràpids.\n“També m’han demanat intervindre en la situació de les treballadores fixes discontínues que, segons la normativa vigent, han d’estar acollides als ERTO i en la tramitació d’ajudes com el de l’ingrés mínim vital per a les quals el necessiten”, ha conclòs Campos.


Love hotel Bellini Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Turistskaya 21, Perifèria Nord-oest, Moscou, Rússia, 125459 - Veure al mapa\nBarri Perifèria Nord-oest Aforest Sud-Oest Aeroport Internacional Vnukovo Khamovniki Afores Nord Khamovniki Aforest Oest Aforest Sud-Oest Afores Sud-Est Presnensky\nLove hotel Bellini, ubicat a Afores Nord-Oest, Moscou, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Love hotel Bellini asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses karaoke, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Love hotel Bellini no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (45) Parelles (39) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (1) Grups (1)


Els Mossos d'Esquadra desarticulen un grup c... - Govern.cat\nEls Mossos d'Esquadra desarticulen un grup criminal especialitzat en el cultiu intensiu de marihuana\nTravessera de les Corts, 319-321\nphone_iphone Tel. 93 495 97 58\nreceipt Fax. 93 300 95 23\nquery_builder 11 octubre 2020 09:36\nEn l’entrada a la nau es va localitzar un cultiu intensiu amb 1.204 plantes de marihuana\nAgents de la Policia de la Generalitat – Mossos d’Esquadra de la Unitat d’Investigació de Tarragona van detenir dimarts passat quatre homes de 20, 27, 37 i 40 anys, tots de nacionalitat albanesa i amb domicili desconegut, com a presumptes autors dels delictes de pertinença a organització criminal, tràfic de drogues i defraudació de fluid elèctric.\nLa investigació es va iniciar a principis del mes de març quan es va detectar un grup de persones a Salou que, segons les primeres gestions, es podrien dedicar al cultiu de marihuana.\nLes comprovacions inicials van permetre als investigadors comprovar que els individus seguien unes mesures de contra vigilància molt estrictes i que, tot apuntava, formaven part d’un grup organitzat dedicat al cultiu intensiu de marihuana, amb plantacions indoor a Catalunya i a l’aire lliure fora del territori català.\nDurant la fase d’investigació els agents van interceptar un dels membres del grup en un control policial a Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès) i li van intervenir 4.000 euros en efectiu i dues safates de plantació de llavors amb unes 200 unitats.\nFinalment es va aconseguir localitzar a Garidells (Alt Camp) la nau industrial on havien instal·lat una plantació de marihuana indoor de caràcter intensiu. Posteriorment, comprovacions amb tècnics de la companyia elèctrica, van permetre confirmar que hi havia una connexió fraudulenta a la xarxa.\nDimarts passat es van realitzar dues entrades i perquisicions, una a la casa de Salou on el grup tenia la seva residència i l’altra a la nau dels Garidells.\nA la casa es van localitzar 10.635 euros amagats en un doble fons d’una maleta, lots, walkie-talkie, una placa de la policia albanesa, documentació diversa així com a objectes relacionats amb el cultiu de marihuana.\nEn l’entrada a la nau es va localitzar un cultiu intensiu amb 1.204 plantes de marihuana, 115 focus, 38 ventiladors, 8 aires condicionats, filtres d’aire i 115 transformadors.\nLa investigació continua oberta i no es descarten més detencions.\nEls detinguts van passar divendres a disposició judicial i van quedar en llibertat amb càrrecs.\nTarragona, 11 d’ octubre de 2020\nConnexió fraudulenta 845


La CUP acusa ERC de 'desmobilitzar l'independentisme' amb la negociació amb el PSOE\nLa CUP acusa ERC de ‘desmobilitzar l’independentisme’ amb la negociació amb el PSOE\nVehí ha mostrat 'preocupació' per les intencions dels d'Oriol Junqueras\nActualització: 04.12.2019 - 16:29\nLa CUP sospita que ERC vol ‘desmobilitzar l’independentisme’ amb la creació d’una taula de diàleg sobre el conflicte català en la qual no es concreta res i que els anticapitalistes interpreten com un ‘xec en blanc’ per a facilitar la investidura de Pedro Sánchez.\nHo ha dit en una conferència de premsa al congrés espanyol la diputada de la CUP Mireia Vehí, qui ha tornat a deixar clar que la seva formació no col·laborarà per investir Sánchez i ha criticat ERC per obrir-se a fer-ho sense concretar abans com podran exercir els catalans el dret d’autodeterminació i posar fi a la repressió i sense garanties que hi hagi una amnistia.\n‘Aquesta maniobra que intentant r ERC tindrà un efecte desmobilitzador? És una maniobra de partit o una maniobra de país?’, s’ha demanat Vehí, que ha mostrat ‘preocupació’ per les intencions dels d’Oriol Junqueras i ha subratllat que la ‘desobediència civil pacífica i massiva’ és la ‘garantia que els catalans puguin exercir els seus drets democràtics’.\nPer a la diputada per Barcelona, ‘el que hi ha sobre la taula’, segons el comunicat conjunt que han emès el PSOE i ERC després de la reunió d’ahir, ‘no soluciona res’ i és un ‘xec en blanc’.\nEncara que veu com ‘un avenç’ que els socialistes admetin que a Catalunya hi ha ‘un conflicte polític’, critica que no s’expliqui com se’n concretarà la solució i que només es parli d’un calendari ‘abstracte’ de futures reunions.\n‘Això no tracta de si el PSOE vol parlar d’autodeterminació o no ho vol, sinó de concretar l’amnistia i la fi de la repressió’, ha subratllat Vehí, abans de recalcar que ‘la CUP no pot posar-se en contra dels interessos del poble català’.\nEn aquest sentit, insisteix que no facilitarà la investidura d’un PSOE que, a parer seu, només vol ‘legitimar-se com un partit de govern’ i que no considera una part de la solució per a Catalunya.\nVehí ha explicat que no tenien previst de reunir-se amb els socialistes perquè no havin estat convocats a cap reunió i, a més, els ha criticat per no haver renunciat a la vice-presidència primera de la mesa del congrés espanyol per evitar l’entrada de Vox en una institució tan ‘important’.


mitrovica | RODAMONS\nEscapades dels Rodamons\nA DONDE IREMOS A PARAR\nComencem la temporada d’estiu a Altafulla\nEscapada als peus del Canigó\nALBANIA I MONTENEGRO\nOCEANIA (AUSTRALIA-NOVA ZELANDA)\nSèrbia i Kosovo\nPosted on 9 Abril 2020 by viatxans\nDia 6 d’abril\nAvui emprenem ruta amb la Jelena!! Ahir, després de les cervesetes ens va comentar que li faria gràcia passar uns dies amb nosaltres, i clar, que més volem que una guia local i tant entesa en la matèria!!! Fitxada!!! Mentre l’esperem, posem a punt l’auto. Avui toca buidar aigües grises ( la del wc) i omplir el dipòsit d’aigua. De moment anem bé d’electricitat i de gas. Els nens estan tope excitats, ja han decidit que la Jelena serà “la profe” d’avui.\nSortint de Belgrad ens parem a Avala, un turó amb un monument al soldat desconegut, una gran torre d’Ugljesa Bogunovic que va ser tombada per l’aviació de l’OTAN el 1999 i posteriorment reconstruïda, seguim endavant cap a Kosmaj per admirar un nou spometik que sembla el casc de un transformer.\nEns aturem a dinar a Kragujevac….La Jelena ens mostra el “magnífic” ajuntament de la ciutat, i ens explica una mica la història del lloc…. uff! quina història més tràgica que té aquest lloc: els nazis van assassinar més de 2000 persones l’octubre del 1941, entre ells, molts estudiants, i el memorial ens ho recorda. També passem per davant d’un altre estrambòtic edifici…un museu segons la Jelena.\nEls nens, escolten detingudament la tràgica història, però per sort, no ho assimilen i en dos minuts ja estan saltant i brincant. Hi ha molta gent pel carrer, sembla que hi ha alguna celebració o algun esdeveniment que se’ns escapa, per sort avui portem intèrpret. La Jelena s’acosta a un grup de noies que riuen i comparteixen unes pastes d’aquestes tant espectaculars. Quan torna cap a nosaltres ens explica la situació. Resulta que celebren que han guanyat un concurs de cinema. Ara mateix acaben d’anunciar els guanyadors del 23e festival de cinema Serbi i Kragujevac studios va presentar una pel·lícula costumista molt xul.la, on gairebé tot el poble s’hi havia implicat ja sigui amb la producció com en l’esponsorització del projecte com aquell qui diu portant entrepans als actors. Així que tothom estava súper content de l’èxit i acabaven d’anunciar un sopar popular per dissabte a la nit al poliesportiu municipal i la projecció del film al cinema.\nDesprés de celebrar-ho amb una bona cervesa i menjar una mica, enfilem camí cap a Krusevac, l’antiga capital de la Sèrbia medieval. Aquí hi van tenir residència més d’un rei del país i també va ser el lloc d’un va sortir l’exèrcit que va perdre la famosa batalla de Kosovo l’any 1389 contra els otomans. De camí, els nens, ajudats una mica per la Jelena han fet uns dibuixos fantàstics dels spometik que anem trobant i dels edificis que veuen. Obviament, d’arquitectura no en saben però ja se’ls fa estrany i curiós, com a nosaltres.\nKrusevac és una ciutat molt socialista, tot i que té la part antiga on destaquem l’església dedicada al Tzar Lazar i les restes de la torre la reina Milica, on segons la llegenda els corbs li van portar la notícia de la derrota. A prop podem visitar ràpidament un bestial Spomenik de Bogdan Bogdanovic…quin artista!\nDesprés de tot aquest recorregut, els nens es mereixen un respir i hem trobat el lloc perfecte! Una sala de jocs ambientada en uns dibuixos animats que ells coneixen, “ Lazy town”. No és que siguem uns ultrafans d’aquests llocs però a ells els agraden i amb els dies que portem, tant intensos, una mica d’esbarjo no fa mal a ningú, al contrari.\nQuan sortim de la sala, estan esgotats. Fem un sopar a l’auto, tenim provisions i aprofitem per conduir una mica més. Ja amb els nens adormits arribem a Mitrovica, ja hem creuat frontera. Bé, pel serbis encara no, de moment Kosovo no l’han reconegut com a país.\nFiled under: belgrad, Bogdanivik, krusevac, mitrovica, motorhome, rodamon, rodamons, serbia, spomenik, spometik, travel, Uncategorized, viatjar, Viatjar en família |\tLeave a comment »\nSUBSCRIU-TE AL BLOG! Simplement introdueix el teu email a continuació\nSubscriu-te per ser el primer en saber decles noves publicacions!\nSUBSCRIU-ME!!!! Introdueix el teu email tot seguit


Xavier Pellicer, cuiner | ets el que menges\n"Un curs d'agricultura biodinàmica em va canviar la vida"\nXavier Pellicer, cuiner\n8 de juliol 2013 | Actualitzat el 1 de febrer 2018 per Trinitat Gilbert\nEns trobem a la llibreria Laie a les onze del matí. Hi arribem alhora. Som ben puntuals. Em diu que ha estat fent temps mirant llibres de cuina, un dels grans atractius de Laie. Entrem dins de la sala, i ens asseiem en una taula amb un te verd a les mans. En Xavier està tranquil, serè. Fa molt bona cara. Tampoc no és que abans la fes dolenta, però el veig diferent.\nTambé està content perquè acaba d’inaugurar un restaurant nou a Barcelona com a director gastronòmic. Es diu Barraca, es troba al passeig marítim de Barcelona, i és una aposta per la cuina ecològica, especialment pels arrossos. El propietari de Barraca és un bon amic seu, en Guido Weinberg, del restaurant Woki Organic Market, que té una carta feta amb l’assessorament d’en Xavier.\nLi faig la primera pregunta.\nEstàs molt prim. Pot ser?\nSí, faig un ramadà personal amb una naturòpata, amb qui segueixo una alimentació ayurvèdica, que consisteix a estar-me un mes sense menjar proteïnes animals. És a dir, faig una depuració en què no menjo carn, peix ni ous. Prenc molts caldos antioxidants abans dels àpats, fets amb col, ceba, api i suc de llimona.\nQuè més menges mentre dura el teu ramadà?\nMolta fibra, que em va bé per netejar el budell de toxines, per millorar la pell, els cabells i també, la veritat, el meu estat d’ànim.\nEt va bé l'alimentació ayurvèdica?\nEm dóna molta força mental, perquè m’ajuda a fer exercicis d’introspecció que mai no havia fet. I m’han fet canviar. A la cuina estic tranquil, no m’enfado, tolero l’error, sé aprofitar el millor de cadascú. Tinc clar que els comportaments autoritaris en una cuina anul·len talents. Pensa que, en una cuina, es treballen moltes hores amb un grau d’exigència altíssim. Per això és molt important connectar amb un mateix per retrobar la serenitat.\nConsideres que abans no et cuidaves?\nNo gens. Pensa, també, que els cuiners ho tenim molt complicat perquè treballem amb menjar, hem de tastar el menjar, ho tenim tot molt a mà. Jo vaig fer un clic mental en un curs d’agricultura biodinàmica que vaig fer a Vallgorguina. Aquest curs que vaig fer amb els petits productors que vaig conèixer a Sant Celoni, mentre treballava al Racó de Can Fabes, em va fer pensar en la meva alimentació.\nQuè et van explicar al curs d'agricultura biodinàmica?\nNo és tant el que em van explicar –que també, perquè vaig saber d’en Rudolf Steiner–, sinó que em va remoure per dins. Em vaig adonar que formo part d’un tot. Després menges les verdures cultivades amb aquests principis i trobes el punt i a part. Són verdures energètiques, recollides al punt just que els toca, amb un gust excel·lent.\nEn Joan Salicrú, que és un productor de Sant Celoni amb qui vaig fer molta relació, em va fer tastar un dia les fulles verdes de l’escarola, que d’entrada pensaries que no s’han de menjar mai. Doncs les cultivades amb els principis de l’agricultura biodinàmica són boníssimes. Eren dolces, no picaven ni amargantejaven. És clar, en Joan tractava les escaroles com a éssers vius, no les lligava, per exemple, com hi ha hagut tradició de fer sempre.\nI les vas incorporar a la cuina?\nSí, esclar. Les fulles verdes dels enciams o de les escaroles, les que hi ha tradició de llençar, són excel·lents si es rosteixen i després es refreden com si fossin un tataki. També les liquava i les presentava com una crema o les posava en una truita. Són productes que et connecten amb la terra, i que el cos gaudeix menjant.\nQuina és la teoria que més t'atrau del biodinamisme?\nLa de l’home invertit, que vol dir que el cervell és a la terra i l’extremitat n’és el fruit. Per exemple, en la pastanaga, on hi ha més aliment i gust és a les fulles, i en canvi mai no ens les mengem. Són aquests descobriments els que m’atrauen de la biodinàmica.\nEt veig alegre mentre m'ho expliques.\nÉs que totes aquestes troballes m’han fet fer un canvi personal. Professionalment estic en un moment de transició. Ara faig d’assessor gastronòmic de Barraca, molt lligat als aliments ecològics. No ho és al 100% perquè també apostem pels productes de proximitat que no tenen el certificat del CCPAE, però que sabem que tenen qualitat. És el cas de l’arròs del Delta de l’Ebre.\nEls restaurants ecològics estan en alça?\nEl negoci dels restaurants passa per ser inclusius, i no excloents. Els xefs han de ser sensibles a tots els àmbits de la gastronomia, i l’ecològic n’és un, i important. I sobretot ho és perquè el client observa atentament com es lleva l’endemà d’haver anat a dinar o a sopar fora de casa. Vol tenir digestions agradables. A mi, com a xef, quan em diuen després d’un àpat, “marxo a fer una caminada”, és que alguna cosa no ha anat bé.\nPerquè el comensal no deu haver fet un menú equilibrat. En un restaurant com Barraca, el pot fer, i a més sabrà la traçabilitat de tots els aliments que hem fet servir. El personal també té consciència clara per explicar-ho bé.\n“A les meves filles els preparo la crema de pastanaga amb flocs de civada i ceba tendra, que sofregeixo prèviament. Després hi afegeixo l’aigua, perquè bulli tot junt, i la guarneixo amb comí”\nSempre t'has mogut en restaurants d'alta volada.\nAls restaurants d’alta volada, com els anomenes, jo els trauria el luxe superflu. L’alta gastronomia sempre ha anat acompanyada de luxe, però llavors s’està limitant a un tipus de client molt determinat.\nXavier, com a pare d'adolescents, quins són els teus trucs alimentaris?\nPaciència i menjar amb família, plegats. Sempre que podem dinem tots a casa, i durant l’escola, s’emporten carmanyoles que els preparo. Els poso llegums dos cops a la setmana; moltes amanides de tomàquets i tonyina, arròs amb ceba i fruita seca. És a dir, els preparo dinars energètics, perquè necessiten energia.\nEls costa menjar verdures, o amb un pare cuiner se les mengen de meravella?\nDoncs els costa menjar verdures, sí. Jo les preparo de mil i una maneres per seduir-los; sobretot al forn o fetes amb crema, com ara la crema de pastanaga amb flocs de civada i ceba tendra, que sofregeixo prèviament. Després hi afegeixo l’aigua, perquè bulli tot junt. És molt important triturar-la al gust de cadascú i la guarneixo amb una mica de comí.\nDigues un altre plat que els prepares.\nUn que és fàcil i que els agrada: aixafo un alvocat amb la forquilla, hi afegeixo ceba picada, suc de llimona i uns dauets de tomàquet. Ho acabo amb oli d’oliva i unes herbetes. És un plat energètic també, i ben saborós.


Ryanair tensa la corda amb el Govern pels vols a Girona\nI. PUJOL / A. BALANZÀ Barcelona. 17/02/2011 00:00\nEl gegant europeu del baix cost, Ryanair, va tornar a exhibir ahir les seves armes. L'aerolínia irlandesa va anunciar que reduirà gairebé a la meitat la seva capacitat a l'aeroport de Girona a partir de l'estiu a causa de la finalització de les ajudes del Govern, cosa que suposarà la cancel·lació de 18 rutes i comportarà la pèrdua de 1.700 llocs de treball a la zona, segons el vicepresident de Ryanair, Michael Cawley.\nLa low cost va arribar a un acord amb l'anterior govern tripartit per augmentar les ajudes anuals que rep a Girona dels 7,5 als 11,5 milions d'euros, i el nou executiu d'Artur Mas hauria renunciat a aquest pacte, segons Ryanair.\nEl secretari de Territori i Mobilitat, Damià Calvet, va deplorar la decisió de Ryanair en un moment en què la Generalitat encara creu que hi ha marge de negociació sempre que es parteixi de les quantitats pactades abans del nou preacord signat l'octubre del 2010 amb el tripartit. Calvet ha subratllat que l'actual situació econòmica "no fa acceptable" un augment tan fort dels ajuts públics a la companyia, la qual, també, al seu parer, té una manera de fer que el Govern no comparteix. "El seu estil són els ultimàtums", ha apuntat.\nNo és la primera vegada que Ryanair amenaça amb retirar-se -totalment o parcialment- d'un aeroport per forçar les institucions a augmentar la dotació econòmica. Per exemple, Ryanair va deixar d'operar a València durant dos anys pel desacord sobre les subvencions públiques.\nEn total Ryanair té acords amb institucions espanyoles per valor de 80 milions d'euros. La companyia, que al setembre va irrompre al Prat i està desplaçant cap allà bona part dels passatgers de Girona i Reus, ja ha superat Iberia com a primera operadora del mercat espanyol. El 2010, el 95% dels passatgers de Girona (4,61 milions de viatgers) van volar amb Ryanair.\nEl PSC va acusar el Govern de "negligència política" i el va urgir a posar sobre la taula els 11,5 milions pactats. La Diputació de Girona va dir que Ryanair ha finalitzat "unilateralment" les converses.


“El Gobierno de Espanya” del PSOE i UP vol endur-se la bona gestió i estalvi dels municipis de Catalunya. – Santa Coloma de Cervelló per la Republica (JxCat)\nSi, va ser el Ministre Montoro del PP qui va situar als ajuntaments a prop de la indigència econòmica. Prohibit que tot i que és tingues capacitat, l’endeutament municipal. Obligació per tal que els ajuntaments tinguin un romanent econòmic anyal, dipositat al banc de torn. (romanent que els bancs han utilitzat pels seus negocis)\nLes dades que tenim, aproximades, són que a Catalunya els 947 ajuntaments, tenen uns 3000 milions d’euros amb romanents. Ara el “gobierno progressista” del PSOE i UP aprovaran un dels fets més ignominiosos dels darrers anys. Pretenen espoliar directament l’estalvi i obligacions dels catalans emportant-se més de 2000 milions d’euros i deixar la resta als municipis.\nSanta Coloma de Cervelló també surt perjudicada i molt. El nostre Grup de Santa Coloma de Cervelló per la República proposa que pel proper Ple l’equip de govern elabori una moció que rebutgi, protesti i faci servir totes les vies per impedir-ho. Sembla que UP votarà no a la disposició, però de moment la Federació de Municipis d’Espanya a votat a favor de la disposició i el govern de Sánchez la vol fer complir. Moció que desitgem estigui coordinada amb la resta de municipis a traves de les associacions de municipis.\nL’ajuntament haurà d’ajudar tot el que pugui i més als veïns, sobre tot perquè aquesta pandèmia obligarà. Sense recursos ni hi ha ajuts. Sense recursos no hi ha inversions. Sense recursos i tenint clar que les aportacions d’altres administracions decauran, no és podrà fer front a noves iniciatives.\n4 d’agost del 2020


Dimiteix el comitè local del PP per la 'imposició' de Simarro\n20 abril 2021 22:06\nContinuen militant a l'espera d'una «explicació»\nLluc García | 13 desembre 2002\nEl PP de Sóller ja està dividit amb la dimissió, ahir vespre, dels components del comitè local. El motiu: la desestimació per part de la direcció del partit de la proposta de Bartomeu Pomar com a candidat a la batlia de Sóller a les properes eleccions i la decisió -que ells consideren «imposició»- de designar Carles Simarro per ocupar aquest càrrec. Segons els membres de la Junta «el president local del PP, Francesc Cañellas» (que no va assistir a la roda de premsa) «no dimitirà i intentarà formar una nova junta amb el sector oficialista».\nBartomeu Pomar i Tomàs Plomer, aquest darrer president del comitè electoral local que la setmana passada decidí proposar Pomar com a candidat, expressaren ahir juntament amb cinc altres components de la Junta el seu malestar i asseguraren sentir-se totalment defraudats de la direcció regional del Partit Popular.\nAhir mateix varen presentar al comitè regional de drets i garanties un escrit que elevaran avui a nivell nacional en el qual asseguren que la decisió del comitè electoral insular que s'inclinà per Carles Simarro, «és capriciosa i injusta» i que com a afiliats al PP se senten «moralment humiliats». És per això que demanen que «en el termini més breu possible» expliquin els motius pels quals no es va tenir en compte la seva opinió a l'hora de triar el candidat ja que asseguren que «coneixen més el poble que els que han pres la decisió», esperant que aquesta es rectifiqui ja que «no s'ha respectat el criteri democràtic dels estatuts del PP».


Iniciació | Esports\nA partir de P4 els nens i nenes de l’escola poden començar la pràctica del futbol sala. En aquestes edats ens guiarem principalment per principis psicopedagògics i ens preocuparem per estimular el nen/a i proporcionar-li unes bases que li permetin situar-lo en les millors condicions per l’aprenentatge del futbol sala.\nEn aquesta etapa volem potenciar la creació d’hàbits, actituds positives favorables per a la pràctica esportiva i experimentar amb els conceptes bàsics de l’esport,per sobre de la recerca del rendiment.\nAlguns dels objectius que plantejarem seran:\nDescobrir i experimentar l’esport del futbol sala.\nAdquirir noves habilitats motrius i tècniques.\nFomentar el joc…\nFutbol 1r primària\nFutbol 2n primària


Aquestes coses els italians no les fan mai (Josep Lluís Merlos)\n3 min. Barcelona 17/11/2019 22:52\n651x366 El Ferrari de Vettel, amb el neumàtic punxat, al Gran Premi del Brasil / MARCELO MACHADO DE MELO / EFE El Ferrari de Vettel, amb el neumàtic punxat, al Gran Premi del Brasil / MARCELO MACHADO DE MELO / EFE\nVaig conèixer Mattia Binotto -el team principal de Ferrari- l’abril del 2010 al partit entre el Barça i l’Inter a la tornada de semifinals de la Champions al Camp Nou. Hi havia anat acompanyant un seguidor interista molt especial: Luca Colajanni, l’històric cap de premsa de Ferrari, fill d’un dirigent del partit comunista italià i que tenia un enorme poder dins de la Scuderia fins que va tenir una enganxada amb Alonso que li va costar el càrrec. Jo coneixia Binotto de vista, de veure’l pels circuits de la F1. Amb una imatge que em recordava extraordinàriament la del cantant Franco Battiato, sabia que era un enginyer que treballava al departament de motors de la marca italiana a les ordres de Luca Marmorini, el responsable d’aquella divisió. Colajanni ja m’havia dit en el seu moment que Binotto arribaria molt amunt. Amb el temps el vaig anar tractant i em va demostrar un tarannà seriós i ponderat, amb un caràcter que contrastava molt amb el del seu antecessor en el càrrec actual, Maurizio Arrivabene, conegut per ser força prepotent i fatxenda.


Pilarin_Miguell | Web Turisme Tàrrega\nActriu, locutora radiofònica i periodista\nMinguell va cursar els estudis bàsics a Tàrrega. En arribar la guerra, i mentre aquesta dura, acaba els estudis a l’Institut Politècnic. A la dècada dels 40, Minguell pertany al Frente de Juventudes participant en l’equip de bàsquet. A finals de la dècada dels 40 deixa l’esport definitivament. El 1950 es funda l’«Agrupació Artística Thespis». Minguell va ser una de les actrius de major projecció de l’agrupació.\nLa vida laboral de Minguell comença el 1951 quan entra a treballar a les oficines de la Delegación Nacional de Sindicatos. Per qüestions laborals, coneix el seu futur marit, Josep M. Madern (Cervera, 1926-Barcelona, 2012). Minguell i Ramon Puiggené van posar la veu a la primera emissió de Ràdio Tàrrega el 20 d’octubre de 1954: “Aquí, Ràdio Tàrrega”. L’any 1956, Minguell es casa amb Madern, escriptor i periodista, i decideixen anar a viure a Lleida.\nMadern va ser un destacat impulsor del Teatre de Càmera i l’Orfeó Lleidatà. En aquestes agrupacions, Minguell va representar algunes obres amb gran èxit de públic i de crítica, dirigides pel mateix Madern, que van escandalitzar i causar un gran impacte entre el públic. El 1957 emigren a París. Als inicis en Madern treballa de vigilant de nit i ho compagina amb l’escriptura i les classes d’espanyol; Minguell treballa en el servei de la llar; així mateix, els treballs d’en Madern eren simultanis amb l’assistència de Minguell a l’Escola de Teatre del Teatre Nacional de França.\nMadern escrivia petites obretes que ella representava, i per una d’aquestes, Confidéncias, mostra interès el director del Teatre Nacional de França, que l’adapta i tradueix al francès. André Camp, cap de la secció España de la Radio Difusión Francesa (RTF), s’interessa per l’estrena d’aquesta obra i proposa a Madern retransmetre-la per Ràdio París. Des d’aleshores, el destí de Madern i Minguell queda lligat a la ràdio de la capital de França.\nEn la seva etapa a Ràdio París, Minguell posa la veu als encapçalaments i les piques dels noticiaris en les retransmissions a l’exterior, col·labora i participa en programes culturals i literaris, d’entreteniment i de tertúlies i actua en alguna obra de ràdio teatre, dins una trajectòria de disset anys ininterromputs. La seva veu és escoltada, no només pels espanyols i espanyoles, sinó també a tot Amèrica llatina i per l’emigració espanyola de bona part d’Europa. Per això, es pot considerar la veu de Minguell com una de les més (si no la que més) escoltades per un major nombre d’audiència en la història targarina. Minguell deixà Ràdio París l’any 1975 per tornar a Barcelona amb Madern.


Aprovat el pressupost de 2020 de l’Ajuntament de Mataró amb els vots en contra de l’oposició | Mataró Audiovisual\nRedacció dv., 13/03/2020 - 11:20\nEl govern a l’Ajuntament de Mataró, format per PSC i ECP, ha aprovat el pressupost per aquest 2020 tot i el vot en contra de la resta dels partits de l’oposició. Un pressupost que puja fins a 147,6 M € i 176,7 en tot el Grup Ajuntament, uns 2,4 M € menys que el 2019.\nPer al 2020 la inversió prevista puja a uns 20 M €. La partida més gran d’inversió serà per a actuacions a l’espai públic, uns 7 milions (enllumenat o asfaltat i equipaments).\nEl regidor d’Administració i Bon Govern, Juan Carlos Jerez, ha explicat que l’Ajuntament ha de fer front a un desajust pressupostari de 8,8 M €. Aquest prové de l’augment de sou als funcionaris acordat pel govern de l’estat, i els contractes de neteja i brossa a més del Mataró Bus. Aquest desajust s’afronta amb la pujada general d’impostos ja aprovada, que proporcionarà més de 4 milions, i amb l’aplicació de les mesures de racionalització amb les que s’estalviaran 1,2M €. Jerez ha justificat la retallada en cultura d’aquest 2020 explicant que, durant els últims 5 anys, aquesta partida del pressupost havia augmentat.\nPel que fa a l’oposició, Esquerra - MES ha canviat l’abstenció de l’aprovació inicial per un vot en contra. El seu portaveu, Francesc Teixidó, ha afirmat que no són uns pressupostos de futur amb visió de ciutat, només uns pressupostos de gestió. Demana que es revisi el capítol d’inversions.\nJunts per Mataró ha plantejat una esmena a la totalitat d’aquest pressupost. Segons el seu portaveu, Alfons Canela, no són uns números representatius de tota la ciutat. També coincideix amb ERC-MES en la necessitat de revisar les inversions que planteja el pressupost 2020.\nCiutadans ha reiterat els arguments esgrimits en l’aprovació inicial per votar en contra d’aquests pressupostos. Uns comptes que, segons la portaveu de C’s Cristina Sancho castiguen el ciutadà i l’activitat econòmica, justament el contrari del que caldria.\nCal destacar que el govern, així com els partits de Junts x Mataró i Esquerra MES, han compartit que, la incertesa per la crisi del coronavirus, pot fer modificar algunes de les partides d’aquest pressupost durant els propers mesos.\nDe fet, en compliment de la normativa disposada per la Generalitat, aquest ple extraordinari s’ha fet a porta tancada. La Sala de Sessions de l’Ajuntament té un aforament per a 100 persones, de manera que només podien formar part de l’acte 1/3 part del màxim d’ocupació permès en aquest espai, unes 33 persones.


Executiva card Ara\nL’altre dia un empresari em deia que en aquests temps de tanta incertesa un directiu ha de tenir curiositat. També altres coses, però sobretot curiositat. I bé, a tots ens agraden les persones que reafirmen les nostres creences, oi?\nLa curiositat fa interessants les coses i ens permet pensar, per exemple, en per què han de ser d’aquesta manera. Galileu, Copèrnic i Newton van aconseguir descriure-les com són gràcies a fer-se preguntes, i Henry Ford i Johannes Gutenberg van aconseguir transformar-les a partir del mateix. Per què? Com?\nLa pitjor situació per a un empresari és la immobilitat, una resposta d’altra banda natural quan algú es troba davant del perill. I per evitar-ho cal tenir la lucidesa per ser curiosos. Què puc fer? Com canviarà tot? Són les dues preguntes a les quals dedico part de les meves hores nocturnes, l’únic moment de silenci del dia.\nRumiant-hi me n’adono que això l’ofici d’emprendre ho descriu molt bé: segurament la gràcia és, però, fer-se les preguntes adequades. No és broma: crec que la filosofia pot ser una de les titulacions del futur, perquè tota gran empresa o organització necessita estructurar un pensament profund per trobar així les preguntes i les respostes adequades.\nPer als que no podem contractar-ne cap ens tenim a nosaltres mateixos i a gent que generosament ens dona idees, amb qui podem compartir i reflexionar. Ara els de màrqueting estan bojos amb el propòsit, que està tan de moda com abans ho estaven la visió i la missió, que venen a ser el mateix. Com si una empresa pogués existir sense un propòsit...\nI per tenir un propòsit, un objectiu empresarial encertat, cal tenir una bona lectura del món, del sector en el qual operem, i per a això cal haver-se fet preguntes adequades, com deia, i ser sempre curiosos. Molt fàcil de dir i molt difícil de fer, al mateix temps, però desafiador i apassionant.


ciara diu que no va mantenir relacions sexuals amb russell wilson després de signar un acord de 140 milions de dòlars -->\nDesprés Russell Wilson i Ciara Va filmar un vídeo des del llit anunciant el tracte amb el directori Seahawks de Seattle, es va suposar que havien de 'celebrar', però Ciara tancava totes les fantasies al revelar que no hi havia cap maldecap!\nEl cantant va aparèixer dimarts a la nit a 'Watch What Happens Live' amb Andy Cohen i l'estrella de 'Real mestresses de Beverly Hills' Lisa Rinna per promocionar la seva nova cançó, 'Thinkin Bout You'.\nPer descomptat, es va aconseguir la pròrroga de contracte de 140 milions de dòlars que Wilson acaba de signar, i Cohen va preguntar directament: 'Tens relacions sexuals immediatament després que entengués l'acord'.\nCiara va riure i va revelar: 'Després de fer aquest vídeo vam anar a dormir'. Va indicar que potser va passar alguna cosa abans del dia, però va dir que tan bon punt van finalitzar el contracte, van disparar el vídeo i van sortir.\nCohen també ha volgut saber quina serà la primera gran compra, a la qual Ciara fa broma que vol una bossa Hermes. Per sort, Wilson es pot permetre un - o 100 - ara que està rodant a la massa.\nJuntament amb l'obtenció d'un 'I'm Very Rich Bitch Football', Ciara també va trigar una estona a demostrar a Rinna com se'n va tornar com un campió. Les dones de casa millor que vigilin.


Delenda est Carthago!: 07_10\nLa premsa ja s'ha fet ressò de que a Flix es commemorarà el centenari de la riuada de 1907 (on l'Ebre assolí el seu màxim nivell la nit del 22 al 23 d'octubre d'aquell any al seu pas pel nostre terme) i de la plantada de la freixa de la Plaça de l'Església. A gairebé tothom ens han explicat que en una ocasió el riu arribà fins a la placeta, i que fins i tot se celebrà un bateig dins a l'església damunt d'una barca. Doncs pel que se sap, la freixa es plantà l'any següent, precisament en una línia de la plaça que fou vorejada per l'Ebre durant aquella rememorada pujada de les aigües. I no fou un acte qualsevol: hi van assistir les màximes autoritats de l'època, tant les civils (l'alcalde Lluís de Castellví) i les religioses (el prior Joan Escoda) i una parella d'infants (la filla de l'alcalde i el fill de l'alguacil) van ballar una jota enmig d'aquella celebració. Imagino que hem veure-hi una mena d'acció de gràcies pel fet que a Flix, malgrat les malifetes que va comportar el pas de la riuada en moltes propietats, no es van haver de lamentar desgràcies personals. I què millor que escollir el nostre arbre heràldic, el que figura a l'escut, la freixa, per a què simbolitzés aquest agraïment.\nI per què la freixa és el nostre símbol heràldic? Si atenem a l'explicació que hans donat els experts en heràldica, la resposta és ben simple. En el cas de l'escut de Flix ens trobem el que s'anomena un senyal parlant, és a dir, la fonètica del nom del símbol s'aproxima al de la població (o persona o institució) que representa. La regla que se segueix en aquests casos s'aproxima si fa no fa a la dels jeroglífics. Per posar exemples de poblacions properes: a l'escut de Maials apareix una mà, al de Ginestar, una ginesta i al de Corbera, un corb. Si en tots tres casos esmentats hi veiem una correlació clara entre el senyal i la població a què fan referència, a l'escut de Flix en principi no és tan visible. De fet, entre Flix i freixa (o freixe, segons la normativa), no és que hi hagi un vincle fonètic absolut. No obstant, segons els heraldistes (i així ho féu constar Armand de Fluvià en el seu informe), sembla que els nostres avantpassats anomenaven fleix a la freixa. Tampoc la correspondència és tan exacta, però fonèticament s'hi aproxima molt més. En altres paraules, entre Flix i la freixa no cal buscar cap més vincle que aquest, el de tractar-se de un senyal parlant. Que ningú no s'entretingui en cercar-hi origens totèmics ni motivacions d'adoració i danses sagrades dels nostres ancestres ibèrics, malgrat hagi pogut estar un arbre present a les nostres contrades des d'èpoques remotes. Com s'ha vist, la relació és molt simple.\nL'altra qüestió és saber a partir de quan la freixa assoleix aquesta representativitat de l nostre poble. Ara per ara, les representacions gràfiques més antigues de les que es té constància són uns segells de finals del segle XVI. A la mateixa època podria pertànyer l'escut de pedra que hi ha a l'església de Flix. De fet, uns i altres tenen una característica comú: es representa un arbre flanquejat per les lletres de la paraula Flix. Les dades sobre aquests segells les aporta Ferran de Segarra als volums corresponents de Sigil·lografia catalana. Tot i que cal afegir que en descriure un dels segells, aquest autor en lloc de referir-se a una freixa parla... d'un pi!. De fet, una de les característiques de l'arbre que ha aparegut en les diverses versions que hi ha hagut de l'escut de Flix ha estat la seua indefinició: si un no ho sap, no encerta a saber ben bé de quin arbre es t racta. Per tant, un pot interpretar que allí hi ha representat un pi (com Ferran de Segarra dixit), un auliver, un presseguer o un taronger, segons els gustos (i no dic un baobab, perquè ja seria allunyar-se massa geogràficament). Segons la normativa heràldica imperant, avalada per l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), pel que fa a la representació de vegetals, d'aquests s'han de distingir bé les fulles i els fruits, a més d'estar arrencats, amb l'arrel visible. Aquestes són les característiques del nou escut, aprovat el 2005. Amb tot, val a dir que la freixa que hi ha representada està basada en una espècie d'aquest arbre que no es correspon amb l'autòctona de la nostra població segons han indicat alguns entesos. Fins i tot es va intentar dissenyar i proposar un nou senyal per fer front a aquesta nova desavinença simbòlica, però que finalment no prosperà. Sobre el nou escut hi han hagut comentaris diversos, des qui ha opinat que l'arbre sembla un julivert ("Villa Perejil") o que els fruits recorden uns collonets. També hi ha qui, òbviament, li ha agradat el canvi. Personalment, a mi no em desagrada, i com a mínim el prefereixo a l'anterior escut.\nPel que fa als altres elements, s'optà per la forma caironada (un quadrat tombat), que és la tradicional dels municipis dels Països Catalans, el fons d'argent (això no ha variat) i una corona de baró, seguint les recomacions de l'IEC. En l'anteior escut, com es recordarà, hi figurava una corona reial, basant-se en les recomanacions de la Real Academia de la Historia. És una norma que és vàlida per als municipis castellans, igual que la forma que s'escollí per a l'escut. Certament, que Flix comptés amb una corona reial en el seu emblema, podria tenir una justificació remota, des del moment en què històricament la baronia de Flix ha estat una possessió reial: ho fou en certs per íodes de l'Edat Mitjana, de la Moderna, i a partir de 1714 quan es desposseí definitivament del seu domini a la ciutat de Barcelona per passar a mans del rei d'Espanya. No obstant, veig més correcta i que s'adiu més a la nostra història que hi figuri la corona de baró. Apart, uns elements que durant molt de temps van figurar a l'escut van ser dos branques entrellaçades, una de palma i l'altra de llorer, que es trobaven ubicades damunt de la freixa. Aquests elements els trobem, almenys, en segells dels segles XIX i XX, i en els escuts que figuraren en els membrets de la correspondència de l'Ajuntament de Flix, fins l'adopció de l'escut de 1972.\nHan pogut haver-hi els canvis que sigui, però malgrat tot, a pesar de les circumstàncies que hagin hagut al voltant de la qüestió, una cosa ha estat comuna pel que fa al nostre escut: la freixa sempre l'hem trobat formant-hi part, fet del qual tenim constància que ha estat així com a mínim durant els últims quatre-cents anys com s'ha dit. Uns segles de constància donen molt de sí perquè un costum, un símbol resti fortament arrelat en l'ànima d'un col·lectiu, com a quelcom seu i propi i consubstancial a la seua idiosincràcia. Per tant, en un moment en què les forces de la naturalesa van fer acte de presència amb tota la seua cruesa posant en perill Flix -i altres poblacions de la vora de l'Ebre- durant aquell llunyà 1907, per rememorar una riuada que ha restat molt marcada en la nostra memòria popular, els nostres avantpassats que van ser-ne testimonis van voler deixar constància, i per fer-ho van acudir a un altre element de la natura. Però no a un qualsevol. Un element viu, com per a dir que tot i el perill sofert i les destrosses ocasionades, el poble i els seus habitants seguien allí. Un element viu, a més, que era -és- el nostre símbol, la nostra freixa. Avui encara roman en el mateix lloc, pletòrica i majestuosa, testimoniant aquells fets. Les circumstències feren que se l'ubiqués en un lloc privilegiat del nostre poble, cosa que li ha permès ser espectadora dels grans esdeveniments que han transcorregut al llarg d'un segle al nostre poble. I, com no, que per als habitants de Flix s'hagi convertit en un dels seus elements més típics, emblemàtics, entranyables i estimats.\nPublicat per Josep Antoni Collazos Ribera a 0:50 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Flix història, heràldica\nREALITATS LINGÜÍSTIQUES A EUROPA\nA començaments de l'estiu passat em sorprenia un reportatge aparegut en el diari El Punt, no tant pel titular -"El català, amb 9,1 milions de parlants, és la 88a llengua més utilitzada del món"-, sinó per un fet que s'afirmava en el seu contingut:\n"La llengua més parlada al món actualment és el xinès mandarí (885 milions de persones), seguit de l'espanyol (332 milions) i l'anglès (322 milions)".\nConfesso que ho vaig llegir més d'un cop per assegurar-me que ho havia entès bé, doncs em xocà i força aquest posicionament de l'espanyol -o castellà- com a segona llengua més parlada del món i per davant de l'anglès. Val a dir que l'article en sí, que es basa en un comunicat de la secretaria de Política Lingüística de la Generalitat, és molt escuet i no especifica quins criteris s'han utilitzat per determinar aquestes xifres. Imagino que s'ha tingut en compte per determinar-ho aquella que els parlants consideren la seua primera llengua. Perquè, certament, si fos per coneixement (al marge de les que es puguin aprendre amb l'ensenyament) la situació que es reflectiria seria molt diferent.\nNo obstant això, independentment del criteri utilitzat, una cosa és certa: la gran presència de l'espanyol com una de les llengües més esteses al món es deu sobretot a la seua extensió als territoris de l'àmbit hispanoamericà. És en aquests països del continent americà, antics dominis colonials de l'Imperi Espanyol on el castellà disposa, amb tots els conjuntament, el seu espai geogràfic més gran (on caldria afegir-hi els hispans dels Estats Units). Paradoxes de la vida i la història que ha fet que ens trobem que el territori originari inclogui sols una minoria de parlants enfront de la totalitat. Perquè, certament, si comparem l'extensió de l'espanyol dins de l'àmbit europeu amb, és ben reduïda des d'un punt de vista geogràfic.\nEl coneixement de l'espanyol a Europa es redueix pràcticament als territoris de l'Estat, tant aquells que són de parla castellana, com en aquells altres on conviu amb altres llengües (hagi estat per imposició o per procesos naturals la seua presència). Al marge, és un idioma força conegut a l'altre gran estat peninsular Portugal, on gran part de la població com a mínim l'entèn perfectament. Una situació, val a dir-ho que no es dóna tant a l'inrevès, doncs quantes vegades no ens hem quedat totalment descol·locats quan un portuguès se'ns ha dirigit amb la seua llengua. Amb tota probabilitat en tinguin coneixement els habitants dels territoris francesos fronterers amb l'Estat espanyol i, com no, està força estès a Andorra. Fora de l'àmbit europeu, possiblement també l'entenguin i el sàpiguin parlar a les zones del nord d'Àfrica que han estat dominis espanyols. Però, amb tot, un coneixement sòlid del castellà dins l'àmbit europeu es redueix pràcticament sols als territoris de l'Estat espanyol, incloent els peninsulars amb les Balears, els enclaus de Ceuta i Melilla i l'arxipièlag de les Canàries.\nEn canvi, ens trobem amb idiomes europeus l'extensió dels quals han trascendit fronteres, i han assolit fins i tot la condició d'oficials en diversos estats, en una part o en la totalitat del seu territori. Un d'aquests casos més notoris és el del francès, oficial en tot l'àmbit territorial de la República Francesa (en detriment de les llengües minoritàries), i també a Bèlgica (a Valònia), a Suïssa, a Luxemburg i a Mònaco. Un altre cas emblemàtic és el de l'alemany, tot i que va veure reduït el seu àmbit territorial després dels trasllats de població efectuats, primer pels nazis i posteriorment per les expulsions de minories alemanyes que es feren en diversos estats de l'Europa Oriental acabada la Segona Guerra Mundial. No obstant, la seua presència i extensió continua essent important: és oficial a la República Federal Alemnya, a Àustria, a Suïssa, al petit estat de Liechtenstein. És parlada al territori del Trentino, a dins d'Itàlia, i compta encara amb una minoria important de parlants autòctons a Rússia. En altres indrets de l'Europa Oriental, com s'ha comentat, pràcticament han desaparegut les minories de germanoparlants, tot i que en altres temps arribà a assolir una presència més estesa i no sols entre aquests parlants autòctons (el cas de Txèquia, per exemple).\nApart del francès i de l'alemany (sense oblidar el rus, que representa tanmateix un cas excepcional), hi ha un altre idioma també força estès, tot i que representa una realitat poc coneguda i divulgada: l'italià. No cal dir que és oficial al territori de la República Italiana (on conviu amb altres parles, un fet també no massa conegut), i als petits estats de San Marino i la Ciutat del Vaticà, i a Suïssa. Però al marge d'aquest àmbit territorial, l'italià té també una forta presència a l'altre costat de l'Adriàtic, en una franja costanera que va des d'Eslovènia, passant per la costa dàlmata (Croàcia), Montenegro, Albània i fins arribar a Grècia. Així mateix és entès i parlat a Malta, on conviu amb solidesa amb els dos idiomes oficials d'aquest petit estat, el maltès i l'anglès. Si anem més al sud, ja fora d'Europa, l'italià és conegut a Tunis i Líbia (en aquest darrer cas té una explicació lògica en tractar-se d'una antiga colònia). De fet no és una situació nova, i fins i tot es pot dir pel que fa a la costa adriàtica oriental que la presència de l'italià s'ha afeblit en comparació amb altres èpoques on era molt més notòria.\nResumint, si bé l'espanyol és un idioma amb un gran nombre de parlants arreu del món, respon més a la circumstància del pes de l'àmbit territorial hispanoamericà. En canvi, a Europa la seua presència i coneixement és redueix pràcticament a la Península Ibèrica, havent altres realitats lingüístiques que l'ultrapassen demogràficament parlant.\nPublicat per Josep Antoni Collazos Ribera a 23:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: lingüística, societat


Two-Bedroom Apartment Hageweg 02 Schouwen-Duiveland Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Recreatiegebied, Schouwen-Duiveland, Països Baixos, 4311 NS - Veure al mapa\nMés informació sobre Two-Bedroom Apartment Hageweg 02\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Two-Bedroom Apartment Hageweg 02 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bruinisse. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Two-Bedroom Apartment Hageweg 02 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Two-Bedroom Apartment Hageweg 02 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Two-Bedroom Apartment Hageweg 02 no troba competidors en cap categoria.