Avís Legal | Instalvilana\nEn compliment amb el deure d’informació recollit en article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de Juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic, l’informem que el Lloc web i el portal d’Internet https://instalvilana.cat (d’ara endavant, el “Lloc web”) és titularitat de Instal·lacions Vilana SL, amb domicili social en Avda. Dr. Montanya 13 – 25794 Organyà amb CIF núm. B25361932 El present avís legal regula les condicions d’ús del citat portal d’Internet.\nAmb caràcter general les relacions entre Instal·lacions Vilana SL i els usuaris dels seus serveis telemàtics, presents en la web, es troben sotmeses a la legislació i jurisdicció espanyoles.\nAquest Avís Legal regula l’accés i utilització del Lloc web que Instal·lacions Vilana SL posa a la disposició dels usuaris d’Internet. Es considera usuari la persona que accedeixi, navegui, utilitzi o participi en els serveis i activitats del Lloc web.\nL’usuari queda informat, i accepta, que l’accés a la present web no suposa, de cap manera, l’inici d’una relació comercial amb Instal·lacions Vilana SL .\nL’accés al Lloc web per part dels usuaris és de caràcter lliure i gratuït. Alguns serveis poden trobar se subjectes a contractació prèvia del servei.\nLa visita al Lloc web per part de l’usuari haurà de fer-se de manera responsable i de conformitat a la legalitat vigent, la bona fe, el present Avís Legal i respectant els drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de Instal·lacions Vilana SL o qualsevol altres persones físiques o jurídiques.\nL’ús de qualsevol dels continguts del Lloc web amb finalitats que siguin o poguessin ser il·lícites queda totalment prohibit, així com la realització de qualsevol acció que causi o pugui causar danys o alteracions de qualsevol tipus no consentides per Instal·lacions Vilana SL , al Lloc web o als seus continguts.\nEls drets de propietat intel·lectual del contingut del Lloc web, el seu disseny gràfic i codis són titularitat de Instal·lacions Vilana SL i, per tant, queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat que es realitzi amb els continguts del Lloc web, ni tan sols, encara que se citin les fonts, tret que es compti amb el consentiment previ, exprés i per escrit de Instal·lacions Vilana SL . Tots els noms comercials, marques o signes diferents de qualsevol classe continguts en les pàgines web de l’empresa són propietat dels seus amos i estan protegits per llei.\nInstal·lacions Vilana SL no concedeix cap llicència o autorització d’ús de cap classe sobre els seus drets de propietat intel·lectual i industrial o sobre qualsevol altra propietat o dret relacionat amb el Lloc web, i en cap cas s’entendrà que l’accés i navegació dels usuaris implica una renúncia, transmissió, llicència o cessió total ni parcial d’aquests drets per part de Instal·lacions Vilana SL .\nQualsevol ús d’aquests continguts no autoritzat prèviament per part de Instal·lacions Vilana SL serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial i donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes. Instal·lacions Vilana SL es reserva el dret d’exercitar enfront de l’usuari les accions judicials i extrajudicials que corresponguin.\nInstal·lacions Vilana SL declara que ha adoptat les mesures necessàries que, dins de les seves possibilitats i l’estat de la tecnologia, permetin el correcte funcionament del seu lloc web, així com l’absència de virus i components nocius. No obstant això, Instal·lacions Vilana SL no pot fer se responsable de les següents situacions que s’enumeren a títol enunciatiu, però no limitatiu:\n• Els danys o perjudicis que causi qualsevol persona que vulneri els sistemes de seguretat de Instal·lacions Vilana SL.\n• L’ús que els usuaris puguin fer dels continguts inclosos en el Lloc web. En conseqüència, Instal·lacions Vilana SL no garanteix que l’ús que els usuaris puguin fer dels continguts que en el seu cas s’incloguin en el Lloc web, s’ajustin al present avís legal, ni que l’ús del Lloc web es realitzi de manera diligent.\n• L’ús per menors d’edat del Lloc web o de l’enviament de les seves dades personals sense el permís dels seus tutors, sent els tutors responsables de l’ús que facin d’Internet. • Els continguts als quals l’usuari pugui accedir a través d’enllaços no autoritzats o introduïts per usuaris mitjançant comentaris o eines similars.\nInstal·lacions Vilana SL podrà suspendre temporalment i sense previ avís, l’accessibilitat al Lloc web amb motiu d’operacions de manteniment, reparació, actualització o millora.\nAixí mateix, de conformitat amb els arts. 11 i 16 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic (LSSICE), Instal·lacions Vilana SL es compromet a l’eliminació o, en el seu cas, bloqueig dels continguts que poguessin afectar o ser contraris a la legislació vigent, els drets de tercers o la moral i ordre públic.\nInstal·lacions Vilana SL utilitza cookies, a l’efecte d’optimitzar i personalitzar la seva navegació pel Lloc web. Les cookies són fitxers físics d’informació que s’allotgen en el propi terminal de l’usuari, la informació recollida mitjançant les cookies serveix per a facilitar la navegació de l’usuari pel portal i optimitzar l’experiència de navegació. Les dades recopilades mitjançant les cookies poden ser compartits amb els creadors d’aquestes, però en cap cas la informació obtinguda per les mateixes serà associada a dades personals ni a dades que puguin identificar a l’usuari.\nNo obstant això, si l’usuari no desitja que s’instal·lin cookies en el seu disc dur, té la possibilitat de configurar el navegador de tal manera que impedeixi la instal·lació d’aquests arxius. Per a obtenir més informació consulti la nostra Política de Cookies https://www.instalvilana.cat/politica-de-cookies/.\nLa presència d’enllaços (links) en el Lloc web www.instalvilana.cat cap a altres llocs d’Internet té finalitat merament informativa i en cap cas suposen suggeriment, invitació o recomanació sobre aquests. Instal·lacions Vilana SL no assumirà responsabilitat pels continguts d’un enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni garantirà la fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i disponibilitat tècnica.\nEn el cas que en altres llocs web s’estableixin enllaços al lloc web de Instal·lacions Vilana SL, no s’entendrà que Instal·lacions Vilana SL ha autoritzat l’enllaç o el contingut del lloc web en el qual es conté l’enllaç, tampoc podrà incloure’s en la pàgina de l’enllaç continguts inapropiats, difamatoris, il·legals, obscens o il·lícits, ni altres continguts que siguin contraris a la legalitat vigent.\nInstal·lacions Vilana SL es reserva la possibilitat de contactar amb el propietari del lloc web en el qual s’estableixi l’enllaç si considera que s’incompleix la normativa, així com d’exercitar les corresponents accions judicials i extrajudicials\nInstal·lacions Vilana SL es reserva expressament el dret a modificar unilateralment, totalment o parcialment, sense necessitat de previ avís, el present Avís Legal. L’usuari reconeix i accepta que és la seva responsabilitat revisar periòdicament el present Avís Legal.


Goigs i devocions populars: Cobles a la Mare de Déu del Gresolet. Saldes (Berguedà, Barcelona)\nSantuari i Mare de Déu del Gresolet\nPuix voleu ser venerada\nen aquest lloc tan quiet,\nMaria del Gresolet.\nFonts del Bastareny i Balma\neren el nostre camí\ni venia una gran calma\nde la Serra del Cadí.\nLa nostra vida, aixecada\npels cims, tenia gran set\nd'aigua i de Vós, venerada\nI ens mostràveu, benaurada,\nal costat el Jesuset.\nVerge bruna, Verge amada,\nPasseu la vostra corona\nper damunt nostres fatics.\nDeu-nos aquella tan bona\ntranquil·litat dels amics,\ni, si cal, la vall pregona\nper omplir-la d'enemics.\nNota història de la devoció a la Mare de Déu del Gresolet de Saldes\nSantuari de la Mare de Déu del Gresolet


El nombre d'afiliats estrangers a la Seguretat Social va caure en 8.637 persones al febrer | Consumer\nEl nombre d’afiliats estrangers a la Seguretat Social va caure en 8.637 persones al febrer\nAquest descens és sobretot conseqüència de la fi de la campanya de l'oliva a Jaén, Toledo i Ciudad Real\nEl nombre mitjà d’afiliats estrangers a la Seguretat Social va descendir en 8.637 persones al febrer, un 0,51% pel que fa al mes anterior. D’aquesta manera, el nombre d’immigrants en alta es va situar en 1.681.548, la qual cosa suposa una caiguda del 4,98% enfront del mateix mes de 2011. El Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social precisa que la comparació mensual d’aquestes dades d’afiliació ha de prendre’s “amb prudència”, ja que les dades de gener estan pendents de revisió, ja que perduren els treballs informàtics per integrar els Règims Especials de la Llar i l’Agrari en el Règim General.\nEl departament dirigit per Fátima Báñez explica que la caiguda de l’afiliació de treballadors estrangers al febrer està condicionada per la fi de la campanya de l’oliva a Jaén i, en menor mesura, de Toledo i Ciudad Real. A més, Ocupació destaca que hi ha hagut una major presència d’empleats espanyols en el camp.\nPer al secretari d’Estat de la Seguretat Social, Tomás Burgos, la pèrdua d’ocupació afiliada estranger “evidencia el moment de dificultats pel qual travessa l’economia”. “Malgrat que la caiguda registrada al febrer (8.637) és sensiblement inferior a la de gener (78.736), el balanç del mes prova que la crisi té major impacte sobre els estrangers”, ha assenyalat.\nDel total d’estrangers en alta en finalitzar febrer, 1.319.753 cotitzaven en el Règim General -que inclou l’agrari i el d’empleats de llar-, un 0,45% menys que al gener. En el règim d’autònoms estaven afiliats 207.358 treballadors forans, un 1,19% més que el mes anterior, mentre que en el règim del mar estaven adscrits 4.413 empleats estrangers (+14,53%) i en el del carbó 609 (+0,56%).\nPer països, un total d’1.052.802 d’afiliats estrangers procedien d’estats no comunitaris i 628.746 eren oriünds de països membres de la Unió Europea (UE). El grup de treballadors romanesos va ser el que més afiliacions va registrar al febrer (270.018), seguit dels marroquins (202.528), equatorians (119.623), colombians (86.783), xinesos (84.679) i bolivians (78.012).\nafiliació crisi ocupació Règim General treballadors


El nou alberg per a toxicòmans de Barcelona no obrirà fins al març\nL’ajuntament espera tenir tancats al 100% els detalls per posar-lo en marxa\nActualment, l’equipament funciona provisionalment en un local de les Corts\n05 de de gener del 2022. 18:01\nEl projecte d’instal·lació d’un alberg per a persones sense llar amb addiccions té aquests dies inquietes les famílies de l’escola Mas Casanovas del Baix Guinardó. En reunions amb representants del districte Horta-Guinardó se’ls va apuntar la possible ubicació d’aquest equipament social a l’Hotel Aristol, situat davant l’escola, segons explica Vanesa Gasull, portaveu de l’Associació de Famílies (AFA) del centre. Pares i mares es van posar llavors en guàrdia perquè consideren «un greu error» situar aquest equipament a menys de 15 metres de l’escola, un centre d’alta complexitat que acull alumnes d’infantil i primària, i reclamen que es reconsideri la idea.\nLa intenció de l’Ajuntament de Barcelona és donar continuïtat a aquest servei d’acollida, pioner a la ciutat, que actualment està ubicat a les Corts i que ha funcionat molt bé per a la salut de les persones allotjades allà.\nFonts municipals han explicat a EL PERIÓDICO que el consistori confia a tenir tancats al 100% tots els detalls del projecte per poder obrir el nou alberg al llarg del pròxim mes de març.\nUn dels punts clau del projecte és l’emplaçament del servei. S’ha apuntat com a ubicació l’Hotel Aristol, actualment tancat com molts altres hotels a causa de la situació de pandèmia. Aquest és un dels assumptes que enclou certa complexitat, ja que implica posar d’acord les diverses parts implicades en el procés, entre les quals la propietat de l’edifici i l’arrendatari, que és qui té actualment llogat el local i l’explota com a hotel.\nEl representant legal de la propietat ha assegurat que els amos no tenen en el dia d’avui sobre la taula cap proposta en ferm i que quan això succeeixi la valoraran. Sí que tenien coneixement, afegeix, que l’inquilí estava pensant en un traspàs.\nLes famílies del Mas Casanovas de Barcelona denuncien la instal·lació d’un alberg per a toxicòmans davant l’escola\nL’alberg el gestionarà, després d’obtenir per part de l’Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) la preceptiva licitació en concurs públic, l’Associació per al Benestar i el Desenvolupament (AEB), una entitat amb àmplia experiència al sector de l’atenció social i que ja gestiona el servei en la seva ubicació de les Corts.\nL’alberg va obrir fa un any i mig, en plena pandèmia i amb l’estat d’alarma actiu, per donar refugi i recolzament a aquest col·lectiu de persones vulnerables durant el confinament. Es va instal·lar llavors, i de manera provisional, en un local situat al carrer Numància cedit per la Fundació Pere Tarrés amb capacitat per a 70 persones.\nAjuntament de Barcelona Persones sense llar Addiccions


Des del 28-08-2014 ha aportat 591€\nTeamer des de: 03/02/2016\nTeamer des de: 16/08/2017\nA l'urbanització on visc hi ha molts gatets abandonats i ningú se'n fa càrrec, les protectores d'animals de la zona estan desbordades. És per això que recorrim a Teaming per així poder recaudar diners per poder continuar alimentant als petits i fer-nos carrec de despeses veterinàries.\nEL GAT SENSE BOTES (EGSB)\nSom una Associació de gats a la Figuerosa, municipi de Tàrrega, que intenta aconseguir que hi hagin el mínim de gats de carrer possible. Estem recaptant diners per a les esterilitzacions, vacunes, veterinaris, menjar ... Facilitem adopcions. Ens estem organitzant amb ajuda de Voluntaris i, de moment, amb contribucions personals, de Socis i de Teaming.Per a més informació podeu contactar-nos a través del nostre correu electrònic: elgatsensebotes@gmail.com Gràcies!\nPepa I els gats del carrer


S'ha reformat el centre de Figueres i està en marxa la millora dels cash&carry de Palamós i Olot | GM Food\nGM FOOD, companyia referent en el sector de la distribució alimentària, ha finalitzat la renovació integral del Gros Mercat de Girona, centrada en la potenciació de la zona de frescos, el celler i els productes de proximitat, amb la premissa d'oferir una millor experiència de compra, fent-la més fàcil, còmoda i personalitzada. Aquesta reforma, que ha suposat una inversió d’1,3 milions d'euros, s'afegeix a les realitzades a l'establiment de Figueres, acabada el passat mes d'octubre, i les que s'estan duent a terme als centres de Palamós i pròximament al d'Olot, tots a les comarques de Girona.\nLa renovació del Gros Mercat de Girona comporta un nou concepte de mercat de frescos, que inclou fruiteria, carnisseria, peixateria i refrigerats, amb una major presència de productes de proveïdors locals. També s'ha augmentat la varietat tant de formats com de l'assortiment de productes, promovent els productes ecològics i creant un nou concepte de celler per a incloure més referències de vins amb DO de la zona. L'objectiu també és establir una nova relació amb el client, amb un contacte més directe, proper i personalitzat amb els especialistes del Gros Mercat.\nA més d'aquestes transformacions, el centre de cash&carry compta amb adaptacions de sostenibilitat com la instal·lació de plaques fotovoltaiques, la substitució de les instal·lacions frigorífiques per altres amb tecnologies que utilitzen refrigerants sense afectació sobre el medi ambient, i la renovació dels equips existents per altres més eficients. El centre, com la resta dels 70 autoserveis a l'engròs de GM FOOD, disposa d'energia elèctrica renovable amb certificat d'origen.\nGros Mercat Girona, ubicat al polígon Mas Xirgu II, té una superfície total de 4.055 m2, dels quals 3.123,30 corresponen a la sala de vendes i 903,37a la secció de frescos. L'establiment ofereix un ampli assortiment per als seus clients format per 8.397 referències de les quals 1.191 són de marca pròpia. Gros Mercat Girona dóna feina a 29 treballadors, i compta amb una benzinera GMOil i 117 places d'aparcament.


Festes organitza la primera edició de “Balcons en Festes” – Ayuntamiento de Novelda\nLa regidoria de Festes organitza la primera edició de “Balcons en Festes”, una iniciativa que pretén realçar l’encant dels carrers de Novelda, durant el mes de juliol, amb motius tradicionals de les seues festes Patronals i de Moros Cristians.\nLa proposta té com a objectiu fomentar la participació ciutadana, promoure la creativitat, dinamitzar el comerç local i embellir el paisatge urbà amb l’adorn dels balcons i terrasses de la ciutat al juliol, un mes especial per a tots els noveldenses.\nLa decoració dels balcons es realitzarà sobre un llenç, proporcionat pel departament de Turisme i Festes, en el qual els participants podran pintar la tela, tenyir-la, elaborar-la amb diferents materials pegats o cosits, sempre amb temàtiques i motius relacionats amb les Festes Patronals i de Moros i Cristians.\nLes inscripcions per a participar en la proposta es realitzaran en línia en http://bit.ly/balconsenfestesnovelda21 o en el telèfon 965.60.35.12, en horari de 09:00h a 14:00h, de dilluns a divendres, fins al 13 de juny. Després de formalitzar-se la inscripció els participants recolliran, en el Centre Cultural Gómez-Tortosa, el llenç que lluirà als balcons entre el 9 de juliol i el 2 d’agost.\nJosé María Chacón, regidor de Festes, ha animat a participar en “una proposta que ens ajudarà a recordar i posar en valor unes dates tan significatives per als noveldenses i tots els festers”, en un any atípic en el qual, a causa de les mesures establides per al control i la contenció de la pandèmia, no es podran celebrar de manera tradicional.\nCategory: Regidoria de Festes 02/06/2021\nPreviousPrevious post:Finalitzen els treballs de millora de les zones de jocs dels parcs municipalsNextNext post:Torna el Cinema a la Fresca al pati del Casal de la Joventut


Les cigonyes segueixen construint nius a la Catedral de Lleida tot i les xarxes - Teleponent\nInici Medi ambient Les cigonyes segueixen construint nius a la Catedral de Lleida tot i...\nLes cigonyes segueixen construint nius a la Catedral de Lleida tot i les xarxes\nIpcena denuncia el perill que això suposa. La trucada d'un veí que alertava d'una au atrapada ha mobilitzat els serveis d'emergència, tot i que finalment no hi han hagut d'intervenir\nAgents rurals, bombers i ecologistes, s’han desplaçat aquest dilluns al matí fins a la Catedral de Lleida, perquè un veí havia trucat als serveis d’emergència, cap a les nou, alertant que hi havia una cigonya atrapada en una de les xarxes de protecció instal·lades a l’edifici.\nEl Capítol les han col·locat per evitar el despreniment d’elements de les cúpules i dels contraforts, tot i que des d’Ipcena denuncien que es vulgui fer fora les cigonyes i neguen que les aus siguin les responsables dels danys a la Catedral.\nEn aquest cas, la cigonya ha acabat sortint per ella mateixa quan els bombers s’hi ha acostat amb l’escala però els ecologistes alerten que, com es pot comprovar, les aus segueixen construint els seus nius a la teulada de la Catedral i que les xarxes suposen un perill per a aquestes aus.\nEl portaveu d’Ipcena, Joan Vázquez, lamenta que les xarxes són “temeràries” i una “trampa” per a les aus i alerta que en algun moment les aus hi quedaran atrapades.\nLa setmana passada el Capítol de la Catedral de Lleida va retirar tres nius de cigonya de la Catedral, amb l’autorització de la Generalitat. Ipcena va qualificar d'”il·legal, il·legítima, perversa i antidemocràtica” aquesta decisió i va condemnar que l’autorització suposi “l’expulsió de les cigonyes de la Catedral Nova de Lleida després de viure-hi ininterrompudament durant 33 anys”. Els ecologistes recorreran la decisió de la Generalitat tant des de l’àmbit social com judicial.\nL’entitat ecologista Ipcena i el Capítol de la Catedral han tingut diverses disputes en els darrers anys per la presència de cigonyes i els seus nius en diferents punts del teulat de l’edifici. Els primers n’han defensat sempre la seva presència i la necessitat de conservar l’assentament, mentre que els segons l’han volgut retirar per evitar el deteriorament de l’edifici i riscos pels vianants.\nArticle anteriorLa 20a Setmana Cultural del Conservatori incorpora un taller d’Animac sobre bandes sonores\nArticle següentAlpicat obre el Carnaval amb els més petits com a protagonistes


Jujol desconegut: de Gaudí a Montferri amb Camins km0\nEts aquí: Inici / Blog / "Istòries" sense H / Jujol: un geni poc (re) conegut\nJujol i Gaudí: el geni a l’ombra del geni\nEls separaven 27 anys, i els unia, a més de la passió per l’arquitectura, el fet que cap dels dos va ser profeta a casa seva. Tots dos van trobar a la trencadora Barcelona de principis de segle, l’espai i la sensibilitat ideals per a la seva creativitat.\nEn aquesta entradeta del bloc no us explicarem la seva biografia pam a pam, ni us descobrirem el perquè de la localització del Santuari de la Mare de Déu de Montserrat a Montferri (Alt Camp- Costa Daurada). Per això haureu de venir a fer la visita guiada Jujol- Montferri que fem Camins Km0 ;) Però us desvetllem algunes curiositats que potser no coneixeu.\nYuji Morieda, arquitecte japonés expert, va dir que “Jujol donava vida i color a l’obra de Gaudi”. Sense ser tan contundents com el nostre amic Yuri, és evident que s’entenien i connectaven a la perfecció. Van col·laborar en diversos projectes, es respectaven, s’admiraven i complementaven, sense deixar de tenir cadascú el seu propi estil. També es diu que el mestre Gaudí (sense voler), va empetitir l’obra d’un Jujol que no va poder brillar com es mereixia a l’ombra del gran geni.\nAlgunes col·laboracions poc conegudes\nUs donem alguns exemples d’aportacions Jujolianes a l’obra de Gaudí úniques i universals. Coneixeu el Parc Güell de Barcelona?. Segur que coneixeu el banc ondulant. I si no, mai no és tard. Doncs Josep Mª Jujol va realitzar el trencadís d’aquest banc corregut. És una meravella de colors i formes en principi inconnexes, i que, des de l’heterogeneïtat més absoluta arriben a configurar un tot homogeni. Un element nou, vibrant i harmònic, inconcebible avui sense la seva força cromàtica. La mestria de Jujol amb aquesta tècnica és inqüestionable.\nI què en penseu dels plafons de la Sala Hipòstila, també al Parc Güell?. Jujol hi està a darrere.\nMés exemples?. A La Pedrera, o Casa Milà, Jujol va intervenir,amb altres col·laboradors i artesans, en les tanques, balcons i baranes de forja. Era especialment hàbil amb la forja, un enamorat d’aquest material. De fet, una de les “llegendes urbanes, diu que Jujol s’escapava de nit per “ondular” al seu gust alguns d’aquests balcons. Altres contribucions de Jujol a aquest edifici va ser la luxosa decoració de l’habitatge principal on va dissenyar el mobiliari i molts dels elements decoratius. Destaca la decoració dels sostre del primer pis, a base de relleus d’estuc que li servirien d’inspiració al Teatre Metropol de Tarragona ,així com les pintures del sostre de l’entrada.\nMés controvertida és la possible col·laboració en l’aplicació dels colors de la coberta de ceràmica de la Casa Batlló: alguns diuen que va ser Jujol. D’altres, que ell i Gaudí encara no es coneixien.\nVa ser un artista total, arquitecte, sí. Però també magnífic dibuixant, ( i ho feia a dues mans, ambidextre senyores i senyors!!), aquarel·lista, artesà, dissenyador, mestre, esgrafiador, erudit. Avui en dia diríem “multidisciplinari”, però sembla una paraula pobre per descriure el domini que tenia Jujol sobre els materials, sobre la tècnica. La seva creativitat i la seva manera de jugar amb la llum i les composicions cromàtiques van engrandir moltes de les obres en las quals va col·laborar, fent-les seves de forma irremediable.\nJujol a la Costa Daurada\nTenia un estil personalíssim i irrepetible, impossible de classificar en una sola corrent artística per a molts dels estudiosos de la seva obra. Un geni. I és que els genis tenen això. Creen obres úniques i irrepetibles que ens fan somiar.\nSón diverses les obres de Jujol al Camp de Tarragona. Però a diferència de Gaudí, els seus clients majoritaris no eren burgesos adinerats. Va caure en desgràcia durant la guerra i també després. Acceptava encàrrecs més modests, quant a pressupost i envergadura, també degut a la seva profunda religiositat. Tot i això, Jujol ens va deixar la seva empremta, la seva sensibilitat i particular ús dels colors en alguns exemples excepcionals de casa nostra, com la casa Bofarull a Els Pallaresos, l‘esglèsia del Sagrat Cor de Vistabella, o l‘ermita del Roser a Vallmoll.\nI també, el Santuari de la Mare de Déu de Montserrat de Montferri, aquest darrer, bastant desconegut. Tenim la gran sort de poder-lo ensenyar i desentranyar alguns dels missatges i simbologia que hi va abocar. A més, a la visita coneixereu un poble pintoresc i tranquil, rodejat de vinyes, entre el Gaià i la Prelitoral, i podreu conéixer de prop projectes locals com la cervesa artesana Les Clandestines o Caves Vives- Ambròs.\nLa història d’aquest Santuari és atzarosa i plena d’ensurts. És impossible entendre-la sense Josep Mª Jujol i Gibert, però tampoc sense el misticisme i la fe, sense els seus impulsors, o sense l’empenta de tot un poble, que unint forces ho van fer possible.\nPerò això… això ja és una altra història. Què? Us l’expliquem?.\n25 Maig, 2020 /1 Comentari/per CaminsKm0\nRoser Giner says:\n17 Juny, 2021 at 7:57 pm\nDimarts 15 de juny 2021 vam redescobrir Josep Maria Jujol gràcies a Maria i Laura de Camins Km0. Una excursió meravellosa. Visita a l’Esglèsia del Sagrat Cor de Vistabella, Ermita de Mare de Déu Loreto a Renau i Santuari de la Mare de Déu de Montserrat a Montferri. Sorpreses una rera l’altra i admiració profonda de l’obra de Jujol. A més els paisatges, els pobles són bonics. Vinyes, secà i un molt bon dinar a Vilarodona. Degustació de productes de la terra. Un racó de Tarragona desconegut i que cal conèixer. Recomanem deixar-se portar per Mariai Laura. Elles en saben molt i t’ho expliquen tot.\nDesescalada: De la Fase 0 a la Fase 1 Frauke Riether Pixabay B Hem guanyat el Premi Jordi Cartanyà 2020: Gràcies


El Parc dels Aiguamolls s’omple de curiosos per veure un espectacle de gran potencial turístic\nGironaL’espectacle es repeteix cada any amb l’arribada del primer fred, però cada vegada atrau més públic, entre el qual hi ha naturalistes i fotògrafs professionals d’arreu del món, que acudeixen a la cita per gaudir de la seva bellesa plàstica i captar-ne els instants més impactants. Els protagonistes d’aquest singular i fabulós fenomen són milers d’estornells, fins a 50.000, que perfectament sincronitzats es mouen pel cel com si fossin un únic organisme dibuixant suggeridores formes.\nHo solen fer quan el dia s’apaga, quan la calidesa dels últims rajos de llum deixa pas a la foscor de la nit. Provenen de diversos punts de la plana empordanesa, on han passat el dia buscant aliment, i al vespre s’agrupen damunt els Aiguamolls de l’Empordà per anar a ajocar-se al canyissar de l’estany de Palau, antigament conegut com l’estany de Castelló. Allà, els rapinyaires, principalment falcons pelegrins, els esperen amb fruïció.\nDefensa contra els depredadors\nÉs per defensar-se dels depredadors que els estornells s’ajunten en un sol cos compacte però en moviment, creant tota mena de formes al cel, gairebé coreografies. “Per a un rapinyaire és més difícil aconseguir la presa enmig d’un grup de milers d’individus en moviment constant”, explica Eduard Marquès, naturalista, director del Servei de Control de Mosquits de la Badia de Roses entre el 1986 i el 2020, i un dels impulsors d’aquest Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà.\n“És bonic veure com l’agrupació d’estornells fins i tot encercla els atacants com si volgués fagocitar-los -detalla Marquès-. Llavors es gira la truita i efectivament és el conjunt que acaba atacant el depredador”, indica.\nA la bellesa visual de l’espectacle, Marquès hi afegeix la màgia del so que l’acompanya, és a dir, “la xerrera dels estornells quan s’agrupen, com si volguessin explicar-se coses abans d’anar a dormir tots en un mateix lloc”. Marquès ja admirava les danses sincronitzades d’estornells quan es produïen sobretot a l’estany de la Massona, situat entre els rius Fluvià i la Muga. Llavors el fenomen encara no atreia tants espectadors vinguts d’arreu.\nJordi Oliveres, aficionat a la fotografia i amant de la natura, és també uns dels admiradors incondicionals d’aquest singular atractiu del Parc dels Aiguamolls de l’Empordà: “Ja fa uns quants anys que els estornells em tenen el cor robat. Des que accidentalment vaig descobrir les seves danses sobre l’estany de la Massona, els he anat seguint cada hivern, i, lluny de cansar-me’n, cada any els espero amb més il·lusió. He assistit a més de 50 funcions i mai no es repeteixen, sempre t’acaben sorprenent. Sovint m’agrada abaixar la càmera i mirar directament l’espectacle, i em quedo hipnotitzat per aquests moviments harmònics, que semblen guiats per la mà d’un director d’orquestra invisible”.\nUn altre dels assidus a les piruetes dels estols d’estornells als Aiguamolls és Adrià Cortadellas. “Generen un espectacle hipnòtic i monumental, mostrant milers d’aus fent coreografies d’allò més sincronitzades. Un macroespectacle que impressiona de veure i de sentir: surten de cop després d’amagar-se entre canyissars”, descriu Cortadellas. Ell també en destaca “la banda sonora”. “Si la tramuntana es comporta, es poden sentir els seus xiulets característics, que permet identificar-los amb facilitat”, indica Cortadellas, que considera un privilegi poder gaudir d’un espectacle gratuït com aquest, regalat per la natura.\nA conseqüència del confinament municipal, la funció diària dels estornells al Parc dels Aiguamolls ha perdut espectadors. El biòleg figuerenc Josep Maria Dacosta va ser-hi per última vegada just abans de decretar-se el confinament després de les vacances de Nadal, el 7 de gener. A la zona on se solen aplegar els observadors (prop del trencant a Palau-saverdera de l’autovia que va de Figueres a Roses), hi havia aquell dia més d’un centenar de persones. “Veure milers d’ocells volant junts i creant siluetes imprevisibles al cel és un espectacle únic”, diu Dacosta, que destaca també la competència entre fotògrafs per veure qui retrata el moment més espectacular i el joc que es crea sovint entre els observadors per mirar de reconèixer figures en les siluetes que dibuixa la volada.\nDavant aquesta creixent afició, ja han sorgit veus que demanen que s’aprofiti el fenomen per convertir-lo en un atractiu turístic de l’Empordà en temporada baixa. “Com al delta de l’Ebre, l’altre punt de Catalunya on aquests vols d’estornells generen expectació, a l’Empordà tenim una llum i un paisatge únics per admirar-los i fotografiar-los -indica Edurard Marquès-. Viatgem a Kènia a veure els flamencs del llac Nakuru, però aquí tenim un dels espectacles més bonics que ofereix la natura i l’hem de promocionar”.\nEls estols d’estornells a l’Empordà es poden observar entre finals d’octubre, quan arriben provinents del nord d’Europa a la recerca d’un clima més càlid i aliment als camps de la plana empordanesa, fins al mes d’abril, quan tornen a emigrar. Josep Maria Dacosta explica que mentre a Europa són aus molt ben vistes perquè es mengen els insectes, aquí són considerats plagues que envaeixen les ciutats i les embruten amb els seus excrements, o que malmeten cultius, com els olivars. De fet, és a causa dels estornells que els productors d’oli recullen les olives abans del que ho feien anys enrere i les porten de seguida al trull, de manera que la qualitat de l’oli és superior”, afegeix Dacosta.\nConsulta la fotogaleria que hem preparat amb més fotografies del vol dels estornells.


PATÉ CALENT DE FOIE GRAS (Andre Bonnaure) - Artencuina\n200 g de carn picada d'ànec\n300 g de foie gras cru\n50 g de tòfona\n2 cullerades d'aigua freda\nPreparem una massa amb la farina, la mantega, la sal i l'aigua. Una vegada ben treballada, la reservem a la nevera.\nLaminem la massa i folrem 4 motlles rectangulars d'uns 10x5x5 cm aproximadament. Ho reservem i mantenim en fred.\nFarcim els motlles amb una mica de carn picada, una mica de sal i un tros de foie gras, en el qual hi posarem un trosset de tòfona.\nTanquem els motlles amb la massa i fem una xemeneia en el centre de la tapa.\nHo posem al forn a 180º durant 35 min.\nSe serveix calent, amb una mica de salsa de tòfona i múrgoles picades.


La Cala de Finestrat, primera platja de la Marina Baixa amb WIFI gratuïta per a veïns i turistes – Ayto. de Finestrat\nDes de l’Ajuntament de Finestrat han posat hui en marxa la xarxa WIFI perquè veïns i turistes puguen navegar de manera gratuïta per Internet des de la platja. Amb això, la Cala de Finestrat es converteix en la 1a platja de la comarca de la Marina Baixa a oferir aquest innovador servei. L’alcalde, Juan Francisco Pérez, junt amb l’edil de Comerç, Mª Dolores Viudes, el personal municipal de Turisme i del projecte “Finestrat, Destinació Turística Intel·ligent” va explicar este matí els detalls de la xarxa WIFINESTRAT que ja està en actiu. Per a connectar-se, els usuaris només han d’incloure una adreça de correu electrònic o bé accedir des del seu perfil en la xarxa social Facebook.\nEn paraules de l’alcalde, Juan Francisco Pérez, “fa més d’un any comencem a desenvolupar la nostra estratègia de Finestrat com a Destinació Turística Intel·ligent (DTI) amb l’objectiu de proporcionar serveis palpables a la ciutadania. I hui tenim el primer fruit de tot aquest treball amb la posada en marxa de la xarxa WIFI en la nostra Cala i amb inversió exclusivament municipal. D’esta manera, la Cala de Finestrat s’ha convertit en la 1a de la Marina Baixa a oferir WIFI durant tot l’any a veïns i turistes que ja ho podran gaudir en aquestes vacaces de Setmana Santa mentres prenen el sol en l’arena o gaudir del passeig. Es tracta d’una xarxa segura, proporcionada per fibra òptica i oferida per Telefónica Espanya”. La xarxa WIFINESTRAT està en 4 idiomes (castellà, valencià, anglés i francés) que es detecten automàticament segons el dispositiu des del qual s’accedeix. L’accés és fins de 2 hores per usuari per a evitar connexions perpètues i poden navegar fins a 1.000 usuaris de manera simultània sense disminuir la qualitat de navegació. Aquest servei també serveix de plataforma per a difondre l’oferta turística del municipi perquè una vegada connectat el primer punt d’informació és la Pàgina de Facebook de Turisme Finestrat on es donaran a conéixer els esdeveniments més importants de l’agenda.\nLa instal·lació de la xarxa WIFI ofereix altres serveis afegits a residents i turistes. Com a exemples, en matèria de seguretat s’ha habilitat un canal privat per a cossos i forces de seguretat a través del qual podran gestionar emergències; també permet un millor control de l’afluència de visitants a la platja en actes multitudinaris com la Nit de Sant Joan; l’ús d’avions no tripulats amb vídeo en temps real, informació sobre condicions meteorològiques en la platja (radiació solar, temperatura, humitat) i serveis de geolocalització. En la seua configuració, a més, han inclòs filtres de seguretat per a evitar l’accés dels menors a continguts adults.\nLa xarxa WIFINESTRAT ve a completar l’oferta de la Cala de Finestrat, platja que ostenta el distintiu europeu de Bandera Blava per la qualitat de la seua arena, platja i serveis a banyistes, a més de comptar amb àrea de Platja Accessible per a persones amb mobilitat reduïda, servei de socorrisme, parcs infantils, àrea biosaludable i instal·lacions per a la pràctica del vòlei platja, entre altres opcions.\nGABINET DE PREMSA (27.03.18)


La FIRA DE NADAL arriba a la seva 11a edició i arrenca amb força la màgia del Nadal a Campdevànol - Ajuntament de Campdevànol\nInici Actualitat La FIRA DE NADAL arriba a la seva 11a edició i arrenca amb força la màgia del Nadal a Campdevànol\nLa FIRA DE NADAL arriba a la seva 11a edició i arrenca amb força la màgia del Nadal a Campdevànol\nLa Fira de Nadal de Campdevànol aglutina any rere any comerços locals i activitats de dinamització comercial i cultural amb l’objectiu de promocionar el producte local i l’activitat cultural i solidària del poble.\nAny rere any, el 6 de desembre, la Fira de Nadal de Campdevànol dóna tret de sortida al Pont de la Puríssima ajudant a arrencar en força la màgia del període nadalenc que viurem durant els propers dies.\nEnguany arribem a la nostra 11a edició i la coincidència amb el mercat municipal de cada dimarts ens farà encara més engrescadora aquesta diada nadalenca, esperant així una jornada molt concorreguda.\nLa Fira de Nadal estarà ubicada com sempre a la plaça de la Mainada i a partir de les 10 del matí oferirà més de 25 parades d’ornaments , regals nadalencs i productes agroalimentaris artesans i locals. Així també,una gran haima d’Orient rebrà el patge reial de SSMM els reis d’Orient per recollir totes les cartes de tots els nens i nenes que es vulguin apropar. La mainada també podrà gaudir d’un parc infantil amb inflables per a totes les edats i també veureu pels carrers les acrobàcies i malabars que l’associació CercaCirc ens oferirà durant tot el dia.\nDestaquem també tot un ventall d’activitats que durant tota la jornada es faran a la plaça de la mainada i que han estat organitzades per botiguers i entitats del municipi; a les 10.30 h demostració de Txikung, a les 11.00 h desfilada de gossos en adopció, a les 12.00 h ballada de sardanes, a les 13.00 h farem cagar el tió i s’iniciarà el sorteig “El Tió del Kande”, a les 16.00 h sessió oberta d’Spinning i a les 16.00 h i 17.00 h visites guiades gratuïtes del “Molí Gros, un enginy únic”.\nPer últim podreu visitar una exposició inèdita del nostre artista campdevanolenc, Evelí Adam, “Mitologia i Natura, la recreació d’un bosc” ,a la sala Auditori del centre cívic La Confiança.\nL’Àrea de promoció econòmica , comerç i fires esperen oferir una jornada nadalenca plena d’activitats i conviden a tothom a gaudir-ne. Així la regidora de Fires, Dolors Costa ha volgut destacar “la importància d’una Fira nadalenca plenament consolidada en el calendari de fires del Ripollès que dóna la benvinguda a la Màgia del Nadal”.


Cambrils presenta candidatura per les ajudes dels Plans de Sosteniblitat en Destinacions Turístiques — Ajuntament de Cambrils\nCambrils presenta candidatura per les ajudes dels Plans de Sosteniblitat en Destinacions Turístiques\nEsteu aquí: Inici / Cambrils / Ajuntament / Comunicació / Cambrils presenta candidatura per les ajudes dels Plans de Sosteniblitat en Destinacions Turístiques\nEl programa del Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme es finança íntegrament amb fons europeus. L’Ajuntament ha elaborat el projecte amb la participació del sector públic i el sector privat en les més de vint reunions realitzades. El dossier contempla 34 actuacions molt transversals amb un pressupost de més de 8 milions d’euros per desenvolupar en termini de tres anys.\nL’Ajuntament de Cambrils ha presentat, dins del marc del Pla de Modernització i Competitivitat del Sector Turístic, el dossier de candidatura per optar a la convocatòria extraordinària de les ajudes derivades dels Plans de Sostenibilitat en Destinacions Turístiques del Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme, que es financen íntegrament amb fons europeus.\nL’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, i la regidora de Turisme, Marta Borràs, han presentat avui el projecte, amb un pressupost total de 8.018.800 euros, que contempla un conjunt de propostes que transformaran la destinació amb criteris basats en la sostenibilitat i la digitalització.\nL’alcaldessa ha afirmat que aquest projecte és necessari per avançar cap al turisme més sostenible i que les ajudes són una oportunitat que no es podia deixar perdre. Camí Mendoza també ha explicat que per portar a terme aquesta transformació cal la implicació tant del sector públic com del sector privat.\nEn aquest sentit, ha destacat que el procés d’elaboració del dossier de candidatura ha estat completament participativa, ja que la redacció és fruit de la suma d’iniciatives provinents tant del sector públic com del sector privat, a través de les més de vint reunions realitzades des de l’inici d’any i de l’eina col·laborativa de l’Altaveu Ciutadà de Cambrils (es poden consultar els resultats de l'enquesta a la ciutadania clicant aquí).\nLa regidora de Turisme, Marta Borràs, ha explicat que els plans serviran per revisar l’estratègia turística de Cambrils i aconseguir actualitzar-la i dinamitzar-la amb accions de reconversió que procurin un model de sostenibilitat econòmica, ambiental i territorial amb impacte en el benestar dels residents i dels turistes, i transformin Cambrils en una destinació turística més competitiva.\n“Hem presentat un pla ambiciós, participatiu i transversal, que requerirà un gran esforç de gestió, però que serà sens dubte transformador a favor de rejovenir l’oferta de la destinació turística Cambrils sota criteris de sostenibilitat, digitalització, cohesió i inclusió”, ha conclòs la regidora.\nA partir de la presentació dels dossier, el procés es basa en l’avaluació de les candidatures per part del comitè d’avaluació format per les comunitats autònomes i la Secretaria d’Estat de Turisme. En aquest comitè es valoren les propostes i després s’aproven per la Comissió Sectorial de Turisme i es ratifiquen en la Conferència Sectorial de Turisme.\nEls Plans de Sostenibilitat estan pensats per donar suport a les destinacions turístiques en el seu procés de transformació cap a pols d’innovació turística i aconseguir una major cohesió territorial creant connexions entre les destinacions de cada comunitat. Els objectius són millorar les destinacions turístiques, incorporar de manera efectiva la sostenibilitat i la digitalització, diversificar l’oferta de destinacions turístiques i millorar el capital natural del sistema turístic.\nLa candidatura de Cambrils\nCambrils es presenta als Plans dintre de la categoria de Destinacions turístiques de sol i platja mixta/residencial, que ve determinada pel número de pernoctacions, procedència i pes de les segones residències en l’oferta turística.\nL’objectiu general de la candidatura de Cambrils pretén revisar l’estratègia turística de la destinació per tal de reconvertir-la i transformar-la cap a un turisme més sostenible i de qualitat, posant en valor els recursos del municipi, conservant la seva biodiversitat, incrementant l’impacte econòmic del turisme al municipi i potenciant la competitivitat del sector a través de la tecnologia i de les solucions més sostenibles.\nEl dossier de candidatura de Cambrils contempla 34 actuacions molt transversals a desenvolupar en un termini de 3 anys i emmarcades dins dels 4 eixos fixats per la Secretaria General de Turisme, amb la següent distribució del pressupost:\nEix 1 - Transició verda i sostenible: 1.220.000€, el 15% del total (8 accions)\nEficiència energètica: 2.788.000€, el 35% del total (10 accions)\nTransició digital: 1.895.000€, el 24% del total (6 accions)\nCompetitivitat: 2.115.800€, el 26% del total (10 accions)\n- L’adequació de l’Antic Celler de la Cooperativa Agrícola de Cambrils com a “Celler de Cambrils”, amb la redacció i execució del projecte d’adequació de l’edifici, projecte museològic i museogràfic per albergar espais museístic, aula didàctica del Museu d’Història de Cambrils, així com zona de venda i degustació de productes de qualitat agroalimentària. (eix 1)\n- L’elaboració d’estudis tècnics i econòmics d’implantació d’energia solar fotovoltaica per autoconsum en establiments turístics de Cambrils amb la redacció de les auditories energètiques i propostes d’implementació de sistemes. Igualment i seguint amb el recolzament al sector: sistemes d’auditories sobre l’ús de productes químics i plàstics en l’hostaleria i el comerç amb un pla d’acció per implementar aquestes solucions. (eix 2)\n- L’adequació i actualització del projecte executiu per a reiniciar les obres del Teatre auditori de Cambrils amb criteris d’arquitectura sostenibilitat i arquitectura paisatgística. (eix 2)\n- La Creació del Sistema d’Intel·ligència Turística de Cambrils, amb el desenvolupament d’una plataforma tecnològica amb l’objectiu de millorar el coneixement, identificar tendències i solucions i conèixer les oportunitats que ofereixen les noves eines de gestió i governança com a destinació de turisme intel·ligent. (eix 3)\n- El desenvolupament i implantació d’un sistema de centralització multicanal i gestió de l’oferta turística i cultural de Cambrils basat en la digitalització de l’oferta i el consum de serveis turístics. El sistema pretén optimitzar els processos de venda afavorint la promoció del serveis turístics a través la publicació de l’oferta a tots els canals de venda, centralitzant la gestió del producte i dinamitzant l’oferta local dels serveis turístics i culturals. (eix 4)\n- La millora de la governança del Patronat de turisme de Cambrils per adaptar l’estructura als nous reptes de la destinació i generar un gestió eficient, de qualitat i orientada a la consecució del reptes del pla. (eix 4)


SCG : Obrador Obert : Interrogants sobre l'Àfrica : 1\nEls dies 9, 10, 12, 15 i 16 d'abril es va celebrar el cicle de conferències sobre el tema: Interrogants sobre l'Àfrica. Tot seguit us oferim la notícia de les intervencions que s'hi succeïren.\nEl professor Jordi Sabater va repartir la seva intervenció en tres grans apunts sobre la singularitat geogràfica dels continent africà. El primer va consistir en un panorama d'Àfrica al llindar del pleistocè. Ens va donar la sensació d'un continent reclòs en ell mateix i que, a més, es subdividia en compartiments estancs. Aquests compartiments els va individualitzar per l'espècie de simi predominant al canvi d'era. Tot plegat limitat pel Sàhara, al Nord, i pel Kalahari, al Sud. El pleistocè va significar l'eixugament general del continent, l'eliminació de les barreres al moviment i, en conseqüència, la migració dels grans simis cap a la cubeta del Congo, abans lacustre i ara dessecada. Els humans, uns simis tot terreny, migraren arreu fins atènyer els confins de la Terra.\nEl segon gran tret sobre el qual va apuntar Sabater va ser la riquesa vegetal i animal de les serralades muntanyoses puntejades amb nombrosos volcans i les quals separen la cubeta congolesa del Rif. D'aquest àmbit en ens va oferir un esquema ben viu, i viscut, de les particularitats de cada estatge altitudinal. Els vegetals típics i els animals característics com, per exemple, els goril·les de muntanya, varen ser els protagonistes de la narració així com de les diapositives il·lustratives.\nEl tercer apunt geogràfic d'Àfrica va ser un esbós de la distribució dels grups humans que la poblen. Els pigmeus formen el grup més ben adaptat a la selva. No tenen res a veure amb els sudanesos els quals, empesos per la pressió musulmana del nord, es desplaçaren vers la selva ara ja fa més de tres-cents anys. La seva feble adaptació al nou medi pot arribar a justificar el canibalisme. Els pobles de la franja guineana entre la selva i la sabana destaquen per la seva individualitat i capacitat d'organització. Havien desenvolupat una cultura que abastava l'artesania com, per exemple, la forja. A l'altra banda, al Rif hi trobarem els pobles d'ascendència nilòtida i etiòpica. Al nord del Sàhara i al Sud del Kalahari, d'ambient mediterrani, hi trobem pobles blancs sobreposats.\nEl periodista Bru Rovira va tractar el tema del negoci de la guerra a l'Àfrica d'avui. Va ser la segona conferència del cicle. Coneixedor del tema com pocs, la seva exposició va tenir tots els ingredients dels reportatges als quals ens té acostumats, inclosa una picada de telèfon mòbil. La tesi de la seva dissertació, per dir-ho d'alguna manera, va consistir en mostrar el canvi operat per les elits locals, en particular, i per la societat del primer món, en general, en relació amb la justificació de la misèria que impera a Àfrica des de l'època colonial. La violència seria gairebé consubstancial amb els pobles africans.\nSi per foragitar els invasors es va recórrer a moviments d'alliberament nacional, la independència va desembocar, a la curta o a la llarga i amb ben poques excepcions, en una guerra civil entre un govern de tall procapitalista o bé prosocialista i una o unes guerrilles de signe contrari. Era una situació la qual podia mantenir-se ben viva mentre durés l'enfrontament de blocs Est-Oest. Des de l'enfonsament de l'imperi soviètic, cap a l'any 1990, la justificació i el motor dels enfrontaments va abandonar el terreny de la ideologia per arrambar-se al menys prosaic del negoci. Ja no és altre que el del màxim benefici dels dirigents corruptes i de les grans empreses transnacionals que drenen els recursos naturals: petroli, diamants, fusta, etc., sense cap tipus de compensació per a la societat autòctona. Precisament, l'estat de guerra és encara més cruel en els països que ofereixen un major estoc de recursos per explotar. El negoci de la guerra és gairebé consubstancial amb aquesta explotació. Ho va exemplificar amb els casos d'Angola, amb alguna incursió a Moçambic, i amb el del Sudan meridional, amb alguna escapada al Congo democràtic.\nLa tercera conferència del cicle va anar a càrrec de Ferran Iniesta, professor d'història. La seva va ser una invitació a la reflexió en relació amb els interrogants que plantegen tradició i modernitat a l'Àfrica. Dues maneres de percebre la realitat les quals no hi acaben de rutllar. Va considerar que a l'Àfrica actual no funciona ni la tradició ni la modernitat. I, en aquest context, es preguntava sobre les inèrcies infranquejables que potser fan possible aquesta tessitura. Tanmateix no serveix el carregar-ne les culpes al colonialisme. La violència actual té uns arrels molt més profunds que la disputa del colonialisme. Però, de quina tradició parlem? Més interrogants.\nAlegre Nadal, Pau (2002): "Del cicle: interrogants sobre l'Àfrica. Ressenya del cicle de conferències impartides per Jordi Sabater, Bru Rovira, Ferran Iniesta, Alfred Bosch i Edmundo Sepa a la Societat Catalana de Geografia, SCG (abril de 2002)". Obrador Obert. El butlletí digital de la SCG, http://scg.iec.cat/Scg9/Scg90/S90211.htm\nEls objectius dels africans són ben diferents al de la modernitat: Àfrica és el VietNam de la modernitat! La modernitat va de bracet amb dos genets de l'apocalipsi: la democràcia i el progrés. Però ambdós van ben desorientats a Àfrica. Per adaptar-los a les pastures d'Occident ha estat necessari l'abonament de centúries de violència i maldecaps. Segurament, el pensar d'aclimatar-los a Àfrica en un segle ha estat una utopia folla. Ara sembla que funcionen més bé. Fins i tot els antics dictadors retornen al poder democràticament! Els big men, però, són els que remenen veritablement les cireres dintre dels seus àmbits específics d'actuació. Hi ha altres poders. I potser hi ha vies africanes d'unitat contra els mals de la modernitat. Iniesta va esmentar el relativisme islàmic creixent; les fronteres dels conqueridors ja no són tan intocables; o el reconeixement de poders dintre dels estats actuals,... següent >>>


domingo, 20 septiembre 2020 - 09:44 h\nEscenes evocadores. Pacífic Camps ha creat una sèrie d’il·lustracions, conjugant el dibuix i la fotografia. Aquestes obres de l’artista ciutadellenc, inspirat pels versos dels poetes, acompanyen els poemes en el llibre que ha editat l’IME per aquesta edició d’Illanvers\nSet poetes, dos músics, un pintor i una rapsoda. Aquests són els ingredients principals que donaran forma a Illanvers, la simbiosi artística per excel·lència dels estius menorquins des de fa dues dècades. Serà aquest dissabte vespre, a la fortalesa de la Mola, un escenari ample i a l’aire lliure que garanteix el compliment de les mesures sanitàries.\nIllanvers, impulsat pel departament de Cultura del Consell i amb les figures de Pere Gomila i Llucia Palliser al capdavant, viurà aquest dissabte la seva quinzena edició, amb un recital on es conjuguen joventut i veterania, amb poetes menorquins, mallorquins i catalans. L’alaiorenc Ponç Pons encapçala el cartell, juntament amb els palmesans Joan Manuel Pérez i Pinya i Àngels Cardona, i el barceloní amb passat illenc (visqué aquí en la seva joventut) Enric Casasses, reconegut amb el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes d’aquest 2020. Completen l’apartat de recitadors tres novells, Carlos Minuchin, Ros Preto i Maria Dabén.\nLes lletres, les paraules i els versos entraran en contacte amb les melodies que al piano i el violoncel interpretaran Guiem Soldevila i Pau Cardona, esdevenint banda sonora sobre la qual, al mateix temps, el pintor Pacífic Camps deixarà anar la inspiració amb els pinzells. Ho arrodonirà Gemma Moll, qui al final de la vetllada retrà homenatge al poeta Josep Carner, de qui enguany es compleixen 50 anys de la seva desaparició. Tot plegat, una exhibició artística en una nit que promet ser brollador d’emocions.\nPere Gomila apuntava aquest mateix divendres que l’edició d’enguany segueix els cànons marcats els anys anteriors. «Intentam que hi hagi una confluència de generacions», amb escriptors consagrats i altres joves, amb o sense obra publicada. I en l’apartat musical Guiem Soldevila torna a Illanvers, un recital que ha acompanyat des dels seus inicis el 2004. «Soldevila entén i viu molt la poesia», deia Gomila, recordant que ha musicat diversos poetes, com el mateix Ponç Pons, que serà també a la Mola.\nEls assistents a l’acte podran adquirir el llibre d’aquest Illanvers, amb els poemes i les il·lustracions que Camps ha creat inspirat amb els textos. És un volum editat per l’Institut Menorquí d’Estudis, per a la col·lecció Quaderns Xibau.\nIllanvers. Divendres 8 d'agost, a les 21.30 hores, a La Mola. Entrada gratuïta i sense inscripció prèvia.\nAforament per a 300 persones en un escenari que ofereix garanties\nL’escenari escollit per aquest Illanvers ofereix un espai suficientment gran i garanteix el compliment de les mesures de distanciament social. S’han habilitat 300 cadires (hi acostumen a assistir unes 200 persones) i l’organització demana que els assistents arribin amb temps, perquè l’entrada sigui fluïda. I és que, recorden, la normativa vigent obliga que a l’entrada del recinte el públic deixi les seves dades personals. L’ús de la mascareta és obligatori durant tota la vetllada i hi haurà gel hidroalcohòlic. La sortida es farà de forma esglaonada i es podrà aparcar dins del recinte de La Mola.


Údul (4 funcions) - Teatre Auditori de Granollers\nPortada > Programació > Temporades > Temporada 2017-2018 > Údul (4 funcions)\nÚdul (4 funcions)\n1 hora abans de l'espectacle: Entrades disponibles NOMÉS a la carpa de los Galindos, fins exhaurir localitats.\nInspirats en la rítmica del vodevil la companyia de circ Los Galindos cerquen també la transformació escenogràfica, creant a dins d’una iurta, una carpa de nou metres en forma de cercle. de manera que creen un ambient de complicitat amb el públic, que es disposa com si fos un espectacle de circ. Aquesta creació escènica és també un homenatge i una afirmació d'entendre el llenguatge de la companyia com una expressió popular.\nEn aquest espai Los Galindos descobreixen paisatges emocionals on els punts de trobada i desavinença conviuran amb la falsa cortesia, l'ego, la crueltat i la por. Un temps de joc i de vivència. Circ d'entranya, visceral i simple. Els personatges són els protagonistes d’una seqüència de situacions que reescriuen amb tenacitat, amb convenciment, amb naturalitat, més enllà del conflicte o l'entesa; perseveraran en desencallar les situacions fins a vendre's a qualsevol preu per seguir existint, si cal, fins a la hilaritat.\nLa paraula del vell llenguatge corporal es reinventarà a Údul, un espectacle sensible a escoltar el silenci per trobar-ne el so, així com realitzar recerques musico-sonores amb instrumentació.\nLa companyia de circ Los Galindos va ser Premi Nacional de Cultura 2016.\nIntervencions artístiques externes: Roberto Magro, Enric Ases, Michel Dallaire, Kiku i Yvonne Miraille\nPlàstica, attrezzo i concepcions tèxtils: Txell Janot\nVídeo: Oriol Aubets\nLos Galindos van fer residència a Roca Umbert per preparar l'espectacle Údul.


L'alcalde visita demà la nova zona enjardinada de l'illa educativa de La Llàntia - Ajuntament de Mataró\nL'alcalde visita demà la nova zona enjardinada de l'illa educativa de La Llàntia\ndijous 03 juny 2004\nL'alcalde, Joan Antoni Baron, farà demà, a les 12 hores, una visita oficial a la nova enjardinada que hi ha entre els tres edificis educatius situats entre els carrers de Galícia, de Sant Josep de Calasanç, de Sant Sebastià i del Berguedà, un àmbit conegut popularment com a illa educativa de La Llàntia.\nEn aquesta illa urbana situada en pendent s'aixequen dues escoles públiques de La Llàntia, l'institut d'ensenyament secundari Puig i Cadafalch, i una filera de cases adossades que tenen la façana al carrer del Berguedà. L'Ajuntament va programar les obres amb l'objectiu de crear una zona enjardinada en aquests terrenys erms i amb forts talussos, aconseguint un tractament paisatgístic unitari i millorant l'aspecte de la zona tal com sol·licitaven els veïns. De moment, no està previst que la nova zona enjardinada sigui d'ús públic, així que quedarà tancada a l'accés dels vianants.\nLes obres les ha realitzat l'empresa Jardineria J. Buch, s.l. per encàrrec del Departament de Serveis Municipals i Manteniment de l'Ajuntament. Els treballs representen una inversió de 120.099,71 euros.\nL'Ajuntament ha optat en aquest indret per un tipus de jardineria de baix manteniment, amb pocs requisits d'aigua, que s'emmarca en els criteris de sostenibilitat recollits en l'Agenda 21, i que presenta unes característiques rústiques que introdueixen l'entorn agrícola en el marc urbà.\nEl projecte d'enjardinament s'ha basat en donar una nova imatge a una superfície aproximada de 6.400 m2 amb l'objectiu que suggereixin ambients agrícoles i rústics. Aquest aspecte el dóna bàsicament la plantació de diverses espècies d'arbres, arbustos, gramínies i lleguminoses: ametllers, garrofers, magraners, brucs, ginesta, lavanda, i pins pinyoners, entre d'altres.\nDels 6.400 m2, 4.560 corresponen a uns terrenys amb un 40m d'amplada que baixa des del carrer Galícia fins el carrer de Sant Josep de Calasanç. A mitja alçada d'aquesta franja hi surt un braç de terreny amb forts talussos que discorre entre les escoles.\nDarrera de la filera de cases adossades s'ha aixecat una petita pantalla vegetal formada per ginesta ( spartium juncium- flor groga), estepa (cistus albidus-flor rosa), estepa blanca (cistus monspeliensis- flor blanca), i espígol (lavandula stoechas€d'espiguetes liles).\nA la zona atalussada de sota els col·legis on la pendent és mitja s'han plantat cistus salvifolius (flor blanca) i calicotome spinosa (flor groga).\nA la part baixa dels terrenys, darrera del nou gimnàs de l'IES Puig i Cadafalch, s'ha creat una massa vegetal a base de bruc (erica arborea) que floreix en blanc i creix fins a 2 metres d'alçada.\nEls magraners (punica granatum) s'han plantat formant diferents alineacions per tots els terrenys i els ametllers (prunus dulcis) a les terrasses que s'han construït per salvar els desnivells i que estan hidrosembrades amb una barreja de llavors de lleguminoses i gramínies. Per la seva part, els garrofers s'han distribuït per tota la zona atalussada, tant formant grups de tres com plantats de manera aïllada.\nFinalment, a la part baixa, s'han col·locat un grup de pins de diferents mides que formen un bosquet que enllaça visualment amb Turó de Cerdanyola.\nL'obra ha inclòs també la renovació dels murs, que són d'un metre d'alçada, i la instal·lació de reg automàtic.


COM I ON COMPRAR RICHQUACK.COM (QUACK): UNA GUIA PAS A PAS FÀCIL - COMPRA DE CRIPTOGRAFIA\nQuè és QUACK?\nPas 5: canvieu QUACK\nDarrer pas: emmagatzemeu QUACK de manera segura a les carteres de maquinari\nAltres eines útils per negociar QUACK\nRichQuack és un testimoni deflacionari amb un 5% de LP automàtic i un 5% de funció automàtica. RichQuack també és una plataforma de llançament descentralitzada amb funcions MegaJackpot Raffle & Lottery per a titulars. QUACK és un testimoni de llançament de la fira furtiva que ha superat l’auditoria de seguretat de TechRate, LP Locked, Anti-Whale, RUG Proof i 100% community-driven project al BSC.\nEl preu actual de QUACK és de 0,00 dòlars i ocupa el lloc 3323 de Coinmarketcap i ha augmentat recentment un 18,51 per cent en el moment d’escriure.\nQUACK ha cotitzat en diversos intercanvis criptogràfics, a diferència d’altres criptomonedes principals, no es pot comprar directament amb diners fiats. Tot i això, encara podeu comprar fàcilment aquesta moneda comprant primer Bitcoin de qualsevol intercanvi fiat-a-criptografia i després transferir-lo a l’intercanvi que ofereix el comerç d’aquesta moneda; en aquest article de guia us detallem els passos per comprar QUACK .\nPrimer haurà de comprar una de les criptomonedes principals, en aquest cas, Bitcoin (BTC). En aquest article us guiarem amb detalls en dos dels intercanvis fiat a criptografia més utilitzats, Uphold.com i Coinbase. Ambdues borses tenen les seves pròpies polítiques de tarifes i altres funcions que examinarem detalladament. Es recomana provar-los tots dos i esbrinar el que més us convingui.\nveure la composició de l'API 3\nAra ja esteu a punt, a la pantalla 'Transact' del camp 'De', seleccioneu la vostra moneda fiduciària i, a continuació, al camp 'Per a' trieu Bitcoin, feu clic a Vista prèvia per revisar la transacció i feu clic a Confirmar si tot queda bé. .. i felicitats! Acabeu de fer la vostra primera compra de criptografia.\nPerò encara no hem acabat. Hem de convertir el nostre BTC en QUACK. Com que QUACK apareix actualment a PancakeSwap, us guiarem sobre com convertir el vostre BTC a la plataforma. A diferència d'altres intercanvis centralitzats, els passos de conversió seran una mica diferents a PancakeSwap, ja que es tracta d'un intercanvi descentralitzat (DEX) que no requereix registrar un compte ni passar per cap procés KYC; posseiu una clau privada a la vostra cartera altcoin i us suggerim que tingueu més cura de la vostra clau privada de cartera, perquè si heu perdut les claus, vol dir que perdreu l'accés a les vostres monedes per sempre i que cap servei d'assistència al client us ajudarà a recuperar els vostres actius. esquena. Tot i que, si es gestiona correctament, és més segur emmagatzemar els vostres actius a la vostra cartera privada que a les carteres d’intercanvi. Si encara no us sentiu còmode amb l’ús d’un DEX, comproveu si QUACK està disponible en qualsevol altre central centralitzat tradicional a la pestanya anterior. En cas contrari, seguim detingudament aquests passos.\nPancakeSwap és un DEX similar a Uniswap / Sushiswap, però en lloc d’això funciona amb Binance Smart Chain (BSC), on podreu canviar tots els tokens BEP-20 (en contraposició als tokens ERC-20 de la cadena de blocs Ethereum), a diferència d’Ethereum, redueix considerablement les comissions de negociació (gas) mentre es negocia a la plataforma i guanya popularitat recentment. PancakeSwap es basa en un sistema de fabricant de mercats automatitzat (AMM) que es basa en grups de liquiditat finançats per l'usuari i és per això que pot funcionar perfectament sense una cartera de comandes tradicionals de borses centralitzades.\nEn resum, com que QUACK és un testimoni BEP-20 que s’executa a Binance Smart Chain, la forma més ràpida de comprar-lo és transferir el vostre BTC a Binance (o els intercanvis que figuren a la taula següent per als comerciants nord-americans), convertir-lo en BNB, envieu-lo a la vostra pròpia cartera mitjançant Binance Smart Chain i canvieu el vostre BNB per QUACK a PancakeSwap.\non comprar terra moneda\nAquí ve la part més complicada del procés, ara heu de crear la vostra pròpia cartera per contenir tant BNB com QUACK, hi ha diverses opcions per crear la vostra pròpia cartera, la millor opció és utilitzar una cartera de maquinari, com Ledger Nano S o Ledger Nano X. Són maquinari segur que proporciona diverses capes de seguretat per protegir els vostres actius, només heu d’emmagatzemar les frases inicials en un lloc segur i no posar-les mai en línia (és a dir, NO pengeu les frases inicials a cap servei / emmagatzematge en núvol / correu electrònic, i tampoc no en feu foto). Si teniu previst romandre a l'escena criptogràfica durant un temps, us recomanem que obtingueu una cartera de maquinari.\ncadena jquery per baixar\nFeu clic a Envia i seguiu els passos de verificació després. Després de retirar amb èxit el vostre BNB, hauria d’arribar ben aviat a la vostra cartera. Ara ja esteu a punt per comprar QUACK.\nFeu clic a Connect Wallet si encara no ho heu fet. En cas contrari, hauríeu de poder veure el vostre saldo de BNB aquí al camp de, introduïu l'import que voleu canviar per QUACK i, a continuació, al camp to, trieu QUACK al menú desplegable; la quantitat corresponent de QUACK apareixerà immediatament. Verifiqueu i, a continuació, continueu amb 'Intercanvia'. A la pantalla següent, confirmeu la transacció una vegada més fent clic a Confirma l'intercanvi. Ara MetaMask hauria d’aparèixer i preguntar-vos si voleu permetre que PancakeSwap gasti el vostre BNB, feu clic a Confirma. Espereu a la pantalla de confirmació fins que aparegui 'Transacció enviada', felicitats! Per fi heu comprat QUACK !! Al cap de poc temps, hauríeu de poder veure el vostre saldo de QUACK a la vostra cartera MetaMask.\nA part dels intercanvis anteriors, hi ha uns quants intercanvis de criptografia populars que tenen un volum de comerç diari decent i una enorme base d’usuaris. Això us garantirà que pugueu vendre les vostres monedes en qualsevol moment i que les tarifes solen ser més baixes. Es suggereix que també us registreu en aquests intercanvis, ja que una vegada que QUACK aparegui a la llista, atraurà una gran quantitat de transaccions dels usuaris que hi ha, cosa que significa que tindreu bones oportunitats de negociació.\nÚltim pas: emmagatzemeu QUACK de manera segura a les carteres de maquinari\nSi teniu previst mantenir ('hodl', com alguns poden dir, bàsicament 'retenir' amb ortografia errònia que es popularitza amb el pas del temps) el vostre QUACK durant molt de temps, és possible que vulgueu explorar maneres de mantenir-lo segur, encara que Binance és un dels l’intercanvi de criptomonedes més segur que hi havia hagut incidents de pirateria i es van perdre fons. A causa de la pròpia naturalesa de les carteres dels intercanvis, sempre estaran en línia ('Wallet en calent', com les anomenem), per la qual cosa exposaran certs aspectes de les vulnerabilitats. La forma més segura d’emmagatzemar les vostres monedes fins a la data sempre és col·locar-les en un tipus de 'Carteres fredes', on la cartera només tindrà accés a la cadena de blocs (o simplement 'connectarà') quan envieu fons, reduint les possibilitats de incidents de pirateria informàtica. Una cartera de paper és un tipus de cartera freda gratuïta, bàsicament és un parell de direccions públiques i privades generades fora de línia i la teniu escrita en algun lloc i la mantindreu segura. No obstant això, no és durador i és susceptible a diversos perills.\non comprar dubaicoin\nPuc comprar QUACK amb diners en efectiu?\nHi ha maneres ràpides de comprar QUACK a Europa?\nHi ha alguna plataforma alternativa per comprar QUACK o Bitcoin amb targetes de crèdit?\nNo hi ha cap manera directa de comprar QUACK amb diners en efectiu. Tanmateix, podeu utilitzar mercats com LocalBitcoins per comprar primer BTC i finalitzar la resta de passos transferint el BTC a les borses AltCoin respectives.\nLlegiu més sobre els fonaments i el preu actual de RichQUACK.com aquí.\npreguntes d’entrevistes de codificació de rubis\nconcatenació de cadenes python amb variable\naneu a la cadena\nla mini caixa del cable cox no funciona


L'antic asil del Bon Consell, que esdevindria Correccional General de Dones en l'època republicana i posteriorment presó provincial femenina durant el franquisme, se situava al nord del barri de Les Corts, cantonada amb Diagonal.\nLa porta principal, que donava pas a una llarga avinguda flanquejada per arbres, s'obria al carrer Joaquim Molins 11, que encara avui existeix. El perímetre el delimitaven l'actual plaça de Maria Cristina i la Diagonal, al nord; el carrer de Les Corts, a l'oest: Joaquim Molins, al sud; i els Jardins de Clara Campoamor, a l'est.\nAls següents plànols, de 1929, 1931, 1952 i 2006, hom pot observar la situació propera a la Diagonal, que llavors, respectivament, rebia el nom de Avenida Alfonso XIII, Avenida 14 de abril i Avenida del Generalísimo, fins a l'actual Avinguda Diagonal.


ANAV i el Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre renoven l’acord de col•laboració per potenciar el desenvolupament econòmic i social de la comarca - ANAV\nL’Hospitalet de l’Infant, 6 de novembre de 2013. ANAV i el Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre van signar el passat 5 de novembre a la seu de l’ens comarcal un nou acord de col·laboració a través del qual es duran a terme una sèrie d’actuacions dirigides al desenvolupament econòmic i social de la comarca, així com a la cooperació i ajuda dels diferents municipis de la Ribera d’Ebre.\nEs tracta d’un acord que permetrà donar continuïtat a la col·laboració entre ANAV i la institució comarcal per realitzar projectes d’infraestructura local i comarcal; millorar o rehabilitar el patrimoni cultural de la comarca; ajuda i formació per a la millora de la ocupació; ajuda i atenció a col·lectius amb necessitats específiques en l’àmbit de la salut, la ocupació i l’educació; i el desenvolupament de l’estructura econòmica comarcal als sectors industrial, agrari, turístic i artesanal, entre d’altres.\nDurant la rubrica del conveni, el president del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre, Jordi Jardí, va assenyalar que “la comarca aposta per la diversificació econòmica” i va recordar l’acord unànime dels grups polítics comarcals que declaren la Ribera d’Ebre “com una comarca energètica que treballa per aconseguir una compatibilitat entre els sectors industrial, agroalimentari i turístic”. Per la seva banda, el director general d’ANAV, José Antonio Gago, ha reiterat el “compromís d’ANAV amb la comarca i la voluntat de mantenir aquest conveni el proper any”.


Dolors Borau: "He dit prou. Em moria i no van fer res"\nDolors Borau: “He dit prou. Em moria i no van fer res”\nEntrevista a la nutricionista, que fa pocs dies va alertar sobre la desatenció mèdica i les seves conseqüències\n17.08.2021 - 07:24\nActualització: 17.08.2021 - 09:24\nDolors Borau, nutricionista i responsable de l’espai gastronòmic Sopa de Lletres, que col·labora amb VilaWeb de fa anys, fa pocs dies feia un crit d’alerta a Twitter sobre la desatenció mèdica i les seves conseqüències. Parlava de la falta d’empatia, del biaix de gènere, dels problemes de la superespecialització i dels riscs que comporta que alguns metges i centres especialitzats donin prioritat als èxits d’investigació i personals per sobre dels de l’atenció al pacient. Concretament, denunciava el tracte rebut durant molts anys al Centre d’Esclerosi Múltiple de Catalunya (Cemcat). I ho denunciava dient: “Prou!” Un prou rotund, combatiu i raonat en moltes direccions. Un prou que explica en aquesta entrevista.\n—Per què vau fer el fil de Twitter?\n—Tinc esclerosi múltiple d’ençà de l’any 2004. Fa tres anys, també em van fer una mastectomia doble per un càncer de pit. L’esclerosi és una malaltia raríssima, als malalts mateixos ens costa d’entendre-la. És una malaltia fluctuant, tramposa, que dóna pistes falses. Aquests darrers mesos he patit un brot, que és una exacerbació del quadre clínic. Quan em passa això, és com si m’apaguessin l’interruptor i entro en fallida. Aquests dies he sentit que em moria a causa de la desatenció mèdica i he volgut denunciar-ho. Ho he fet per mi, però també per tots els altres malalts que han estat desatesos. Fa més de divuit anys que lluito contra la malaltia i també contra el tracte que he rebut. Ara, he dit prou. Em moria i no van fer res.\n—Prou de què?\n—De moltes coses, però primer de tot: prou a les esbroncades, prou que et renyin quan el teu cos ja no pot més i estàs exhausta. No penso escoltar cap més esbroncada, ni que em facin sentir culpable de no resistir prou, de no ser més forta. Es pensen que si em criden arreglaran alguna cosa? Fa falta empatia mèdica.\n—Us va costar molt que us diagnostiquessin la malaltia? Us deien que us la inventàveu perquè se us havia mort una filla de tretze anys?\n—El 2012, després de l’operació del càncer de pit, vaig tenir un brot horrorós i em deien que tot era psicològic. Com que se m’havia mort una filla, la Clara, em van dir que em venia d’això i que em queixava perquè em cuidessin. Quan vaig sentir això, va ser com si em travessessin l’esquena. Va ser d’una crueltat que no puc descriure. S’ha mort la meva filla, que ha viscut un calvari, pobreta meva, i ara em diuen que vull que em cuidin. Com s’hi atreveixen? I encara recordo que el doctor Sastre, quan em va veure plorar, em va dir: “Ho veus, que estàs deprimida?” Li vaig respondre: “T’equivoques, ploro d’impotència.” En medicina, hi ha casos difícils. Això, no ho jutjo. Però en lloc de dir-te: “Ets un cas difícil.” Et diuen que no és justificat que reaccionis així, que t’inventes els símptomes, que ets histèrica. Quan els sentia, pensava: “Com em puc haver inventat això, que és com baixar a l’infern?” No ho entenia. Tinc unes ressonàncies que són per a plorar: lesions medul·lars, lesions cerebrals. Amb tot, mai m’han derivat a cap psiquiatra, tot i que no han parat de dir-me que tenia una malaltia mental.\n—Al final, aconseguiu que us facin el tractament i un diagnòstic?\n—El 2016, quan vaig tornar a tenir un brot, vaig barallar-me a més no poder. Vaig fer una queixa a l’ICS per desatenció mèdica per negació de tractament. Em vaig buscar un advocat especialista i vam fer la reclamació. Amb tot això, vaig aconseguir que em donessin tractament i rehabilitació.\n—Al Cemcat mateix?\n—Sí, llavors en Xavier Montalban, que és la figura número 1 dels especialistes en esclerosi, ens va cridar per renyar-nos. Que per què havíem posat la queixa a l’ICS, que això no ho havia fet mai cap pacient, que s’havia d’arreglar parlant… Música de violins: “Saps què farem, Dolors, maca, només et visitaré jo. Seràs la meva pacient.” Al final, vaig dir que sí, però gairebé no el vaig veure mai més. Tot és mentida. Però la cosa important és que el 2016 vaig aconseguir el tractament, el Rituximab, que és el que he tingut fins ara i que durant quatre anys m’ha estabilitzat.\n—Ens podeu explicar aquest darrer episodi? Què passa, el dia 2 de juliol?\n—Com cada dia, em sona el despertador per a anar a treballar i quan intento posar els peus a terra per a aixecar-me, veig que no puc. No m’aguanto dreta. No puc caminar, no m’entenen quan parlo. Tinc una paràlisi generalitzada. Tot em fa pensar que és un brot. Anem al CUAP, allà em fan la baixa i truco al Cemcat, que és dins l’Hospital de la Vall d’Hebron, on em fan seguiment de l’esclerosi. Després d’insistir molt, em donen hora per a l’endemà. Allà em diuen que no és un brot. Que la ressonància no és concloent perquè no es veuen lesions noves. Després de tornar a insistir molt, m’avancen la tanda del medicament que em donen habitualment.\n—Continuo empitjorant. Hi torno al cap de quinze dies perquè em toca la segona tanda del Rituximab. Insisteixo que vull parlar amb el metge per a explicar que amb la primera dosi no he notat cap millora i pregunto si em poden donar cortisona per a aturar aquesta dinàmica progressiva. M’atén el doctor Jordi Río. Demano si pot pujar el meu marit, perquè em trobo molt malament i crec que ell serà útil per la visita, diu que no, demano si pot parlar amb ell per videoconferència, per telèfon, em diu que apagui el telèfon. Em diu que, al centre, valoren molt els pacients que tenen resistència psicològica. Mentre parla noto que ja no puc resistir més aquest tracte, sento que el meu vincle amb el Cemcat es trenca definitivament. Finalment, em prescriu 3000 mil·ligrams de cortisona per a tres dies. Vaig al centre de dia perquè em posi la primera dosi. De pressió, estic a 18 i a 15,5. Me la posen igualment i m’envien a casa. Com que la pressió no em baixa i em continuo trobant malament, vaig a urgències, però ja no torno al Cemcat. No podria suportar que em tornin a dir que no tinc res. Vaig a l’Hospital de Barcelona, fa molts anys que formo part de la cooperativa d’Assistència Sanitària. Hi sóc cinc dies per a supervisar el tractament de cortisona. Torno a casa. No milloro. La cortisona no fa l’efecte esperat.\n—El 2 d’agost, un mes després d’haver començat la crisi, em torno a trobar molt malament. Al límit. Decidim d’anar a l’Hospital de Bellvitge. Agafem tota la informació que tinc, tant de l’esclerosi com del tractament oncològic que prenc d’ençà que em van treure els dos pits. El primer que em diuen és que, segons les imatges, no és un brot. Em veig perduda. La doctora em parla de què significa ser discapacitat, que jo no accepto la malaltia i que tinc frustració. Em trobo tan cansada i malament que només tinc forces per a dir-li que continuï buscant, que alguna cosa em deu originar el malestar tan fort que sento. M’insisteix que he d’acceptar la malaltia. Em torna a renyar i em diu que me’n vagi cap a casa, que no tinc res.\n—Sí, trec forces d’on puc i li dic que em doni el seu nom, que si em moro quan sigui a casa, deixaré dit que li truquin per a fer-li-ho saber. Se’n va. Al cap d’una estona ve una altra doctora, una internista. Es mira tota la documentació que porto i em diu que han vist que hi ha un valor a l’analítica de sang que m’han fet que no està bé. Al final, hi ha diagnòstic pel meu malestar profund: tinc hipercalcèmia. Feia molts mesos que em trobava malament i tenia la pressió alta. Si haguessin mirat l’analítica al Cemcat, no hauria estat un mes patint i arriscant la vida. Et pots morir d’hipercalcèmia.\n—Aquí tot devia fer un tomb cap a millor.\n—No. Em diuen que no em poden fer el tractament que necessito perquè Bellvitge no correspon al meu codi postal. Torno a anar a parar a l’Hospital de Barcelona. Allà em van atendre de seguida, però vaig passar una nit terrible ( se li neguen els ulls), pensava que no me’n sortiria. I allà vaig començar a escriure el piulet.\n—I ara, en mans de qui esteu?\n—De Déu nostre senyor, i això que sóc atea! [Riu] Afortunadament al meu CAP, el d’Horta, m’han ajudat. Em fan el seguiment de la medicació, i això em tranquil·litza. De moment, han descartat càncer d’ossos i mieloma. Cal parlar amb l’oncòloga i veure si el tractament hormonal s’ha de mantenir o no. També esperem resultat d’unes altres proves. Però la meva urgència és aconseguir un trasllat de centre. Sortir del Cemcat de la Vall d’Hebron i anar a l’Hospital Clínic. Ara, amb poca cosa em conformo. Però allà no hi tornaré perquè no puc. Quan perds la confiança, no té cap sentit mantenir la relació. No m’hi quedaré, no tinc por, ja m’he vist morir, ja sé on vaig. Ja m’espavilaré. No entraré a casa d’un maltractador. És una relació tòxica.\n—És fàcil de canviar-se?\n—No ho és. Però ja he omplert el formulari. He tocat fons: he començat el meu Thelma i Louise. Sóc davant el precipici i no em fa por prémer el gas a fons. I no faig literatura.\n—També denuncieu el biaix de gènere?\n—Quan el meu marit no es troba bé, mai no li diuen que és perquè se li ha mort una filla. Vull fer un crit d’alerta sobre el biaix masclista que vivim les dones en algunes malalties, que els homes no viuen tant. Per ells, som totes unes pàmfiles. Si jo sóc una persona depressiva i fleuma…\n—Que no ho sou!\n—Però, vaja! Si ho fos, m’haurien de deixar morir? Si ho fos, tot el respecte per la gent que pateix, prou pena que tenen de tenir la malaltia i prou empenta per a suportar-la. Tu pots ser molt forta, però, al final, la vida et tomba. Jo no sóc depressiva i no té cap mèrit. És com si fos rossa de naixement. No em costa ser animada, ho sóc de mena. A mi m’és fàcil, però tampoc cal que m’ho robin. Les persones resistim allò que resistim. Jo ara he arribat al pou.\n—Aquest episodi de desatenció no és l’únic que heu viscut, ha estat una constant en la vostra malaltia?\n—Mai ningú no s’ha preocupat de controlar la malaltia com tocava. Crec que mai més no aniré bé i no tinc retorn, m’ho reconec. Milloraré, però la malaltia ha fet molts estralls. Assumit. Ara, els anys que em quedin, els vull viure bé. Al Cemcat és impossible perquè em renyen, em diuen que estic boja, però volen que continuï estant-ho, amb una manca de respecte difícil de suportar. Allà hi ha moltes depressions. És una malaltia que en causa moltes i espero que no els tractin com a mi, perquè si no, els compadeixo. Renyar la gent no és un mètode, fer-los sentir culpables de no ser prou forts, encara menys.\n—Dieu que la part científica pot passar per sobre de l’atenció mèdica?\n—Ells no són metges, són investigadors, i aquí és on el Cemcat s’equivoca. Hauria de tenir uns investigadors i també uns neuròlegs amb vocació d’exercir. Que no tractessin els malalts com a aquella nosa imprescindible per a continuar investigant. No veuen persones, veuen malalties, esclerosis. No els interessa el malalt. L’altre dia, en Jordi Río em va dir: “Senyora, vostè ha de saber que treballem infatigablement, i ha d’entendre que ens esforcem molt, ha d’entendre que ens hi dediquem…” Jo me’l mirava incrèdula. Et trobes molt malament, no pots més i el metge et demana que l’entenguis. Voldria creure que el meu cas és aïllat, però com demostrava en el piulet, no ho és, i ara encara menys amb la covid persistent. Es perd l’empatia, la humanitat, la visió global del pacient. Em sento víctima de la superespecialització en medicina i també vull dir que em sento víctima del despotisme del Cemcat. Són el número 1 en investigació sobre l’esclerosi múltiple, però també en el fracàs humà. Sempre ha estat així, però d’ençà de fa uns quants anys, aquest comportament s’ha accelerat. En un brot anterior, la doctora Mar Tintoré em va dir que, en casos com el meu, deixen que la malaltia faci el seu curs perquè no és un cas d’èxit: “Ens embrutes les estatístiques.”\n—Us van dir aquesta frase? No m’ho puc creure.\n—L’han dita i saben que la poden dir i no passarà res. Mira com has reaccionat tu. Cada cop que ho he explicat, la gent reacciona com tu i diu: “No pot ser.” Tan clar i diàfan que m’ho vaig fer repetir.\n—I què vau respondre?\n—Ara ja sé a què atendrem. Jo lluitaré. Aquest tracte inhumà ha de canviar. Hi ha molta crueltat. Els malalts que no tenen la sort de guarir no poden molestar les estatístiques d’èxit. No poden convertir els centres de referència en un infern per als malalts problemàtics.\n—Denuncieu la superespecialització?\n—Sóc una víctima més de la superespecialització. L’oncòleg tracta tots els càncers que he tingut, el neuròleg em posa el tractament que m’ha costat tant d’aconseguir, però es desentén de tota la clínica que presento. Ningú té una visió completa de mi. El brot ho desestabilitza tot, ara sé que enmig d’aquesta situació faig una hipercalcèmia i ningú se n’adona perquè ningú no mira d’on vénen els símptomes i el malestar que tinc. Diuen que exagero, que he d’assumir la meva discapacitat, però jo noto que això que em passa és greu i no puc conformar-me per més que en tornin a casa una vegada i una altra. Ara sé, i tinc proves, que sort que no em vaig conformar.\n—Com us trobeu ara?\n—Ara vaig en cadira de rodes i tothom es preocupa, però a mi se m’ha obert el cel, ja no m’esforço per a una cosa que puc fer d’una altra manera. M’ha alliberat. No tornaré a treballar, passi el que passi. Aquests darrers anys que em queden, els vull viure. La meva feina m’ha fet molt feliç, crec que m’ha ajudat a resistir aquest calvari, perquè aquest esforç que feia, si podia recuperar-me, m’era positiu. Però ara no tinc aquest marge. No vull ser forta. No vull ser modèlica. Vull viure. Vull ser feliç. No estic deprimida. Vull fer aquest camí, que sigui tan fàcil com pugui ser. No vull dissimular més la inestabilitat. És dur quan camines tentinejant, fins i tot et demanen si vas beguda.\n—Potser us recupereu una mica.\n—No puc fer-me la valenta i fer allò que feia. Era molt, i ara no ho podré fer encara que millori. M’adaptaré a la meva situació. El món continuarà rodant quan jo no hi sigui. Sempre he tingut por de tenir un brot i he delegat. Ara ho delego tot, menys la vida. Me la quedo. Lluitaré.\n—A la gent, què li aconselleu?\n—Com més et doblegues més et menystenen. Que no tinguin por a queixar-se, que no han de suportar que les renyin. Els pacients ens deixem robar la sanitat pública perquè tenim por que no ens atenguin, que no ens donin l’informe, que no ens donin el tractament. No podem tenir aquesta por. Jo, ja he dit prou!


Fusells - Recomanació teatral - Neus Mònico Fernández - Teatre Barcelona\nFusells: Prendre decisions\nLa Companyia Descartable Teatre porta a l’Almeria Teatre “Fusells”, una obra basada en “Els fusells de la senyora Carrar”,escrita per Bertolt Brecht.\nEs tracta d’una obra de petit format, d’un sol acte i que dura aproximadament una hora. Tot i que és molt intensa, s’utilitza un llenguatge directe i entenedor.\nL’obra “Fusells” està basada en la vida d’una família en plena guerra civil espanyola, una adaptació de Daniel J Meyer, que també dirigeix. Les obres de Brecht sempre intenten portar al públic a reflexionar sobre la condició humana; en aquest cas se’ns planteja el fet d’implicar-se o no en una guerra, ja sigui lluitant en el front o no. Brecht posa en dubte el que està be del que no, o el que és correcta del que no ho és. Decisions difícils, que de vegades s’han prendre, perquè… “hi ha moments a la història en que no es pot ser neutral” . Brecht humanitza les posicions des dels sentiments i no només des de les raons, fent-nos veure i entendre, que a la guerra hi ha dos bàndols.\nEls fets succeeixen en una província espanyola, prop del mar i durant la guerra civil espanyola. Casa de gent de mar, una família de tres germans.Teresa (Cristina Arenas) la germana gran que vol protegir els seus germans d’anar a la guerra, en Joan (que se’n parla però no hi és present, la Teresa l’ha enviat a pescar) i en Josep (Quim Àvila) el més petit, que es more de ganes d’anar a combatre. L’arribada d’en Pedro (Jaume Madaula),un cosí de la família, fa que tot el que ha volgut evitar la Teresa es vingui avall. S’ha de prendre decisions. Tots en algun moment hem de prendre decisions i posicionar-nos davant la guerra.\nEl públic en aquesta ocasió, estem col·locats a banda i banda de la posada en escena, cosa que fa que tothom tingui una visió i sonoritat perfectes. L’escenografia em va agradar molt, és plena de detalls mariners, que ens situa dins d’una casa de pescadors. A un costat, dalt de l’escenari, a un altre nivell, una pantalla projecta el mar blau; en mig del mar, la barca d’en Joan. Una gran ret de pescador fa de paret de la casa, s’obre i es tanca, simulant una finestra.\nLa meravellosa música d‘Elena Gadel, Manu Guix i Toni Pagès, dona aquell punt de tendresa i sensibilitat a l’espectacle.\nEl repartiment està format per actors joves, que ho donen tot a escena, unes interpretacions extraordinàries, sobre tot la part dels personatges masculins, en el que m’agradaria destacar a Jaume Madaula en el paper de Pedro( el cosí) que està impressionant , en Jordi Llovet especialment en el paper del mossèn i en Quim Vila en el paper d’en Josep, el germà petit.\nLa resta de l’equip fa una molt bona feina, menció especial a l’Alba Macfarlane encarregada de l’ espai i vestuari i a la Natalia Ramos per la il.luminació.\nTenim la sort de tenir a casa nostre, un planter de gent jove amb molt de talent i amb un futur molt prometedor. Donem-los suport, s’ho mereixen.


La soledat de Madrid\n"Els eurodiputats espanyols s'han quedat sols intentant impedir que s'apliqués la sentència i, en la pràctica, els focus s'han orientat a la reacció espanyola"\nper Salvador Cot Editor d'El Món 01 de gener de 2020 19:05\nAl marge de la formació de govern a Madrid, Espanya té un problema gravíssim en el front europeu. S'ho han jugat tot en el front polític i institucional per fer valdre la seva influència i tancar-li totes les portes a l'independentisme català, menystenint el flanc judicial. Les elits madrilenyes pensen (pensaven?) que els tribunals europeus són com els espanyols i que, per tant, en qualsevol cas prevaldria la raó d'estat per sobre dels drets cívics i la democràcia. I, de fet, aquesta estratègia ha semblat funcionar, mal que bé, al llarg d'aquests últims dos anys en què la diplomàcia espanyola havia aconseguit impedir que Puigdemont i Comin entressin al Parlament Europeu, ni que fos a la cafeteria. A l'Europarlament, PSOE, PP i C's han actuat coordinadament i amb una gran agressivitat respecte a qualsevol instància que mostrés la més mínima comprensió pels arguments dels catalans.\nPerò, de cop, el Tribunal de Luxemburg ha obert una gran via d'aigua donant la raó als advocats de Junqueras. I a Madrid s'obre un dilema inèdit i políticament dramàtic. Els eurodiputats espanyols s'han quedat sols intentant impedir que s'apliqués la sentència i, en la pràctica, els focus s'han orientat a la reacció espanyola. A Europa creix la sensació que Espanya és un estat obcecat, incapaç de reaccionar dintre dels paràmetres habituals de les democràcies sorgides de la derrota del feixisme als camps de batalla de la Segona Guerra Mundial. El dubte que plana sobre si el Tribunal Suprem espanyol obeirà, o no, la sentència de Luxemburg ja empeny el sistema espanyol cap a l'equiparació amb Turquia. L'estratègia espanyola s'ha enfonsat i no hi ha pla B.\nEspanya està històricament acostumada a represaliar Catalunya, però des del segle XVII que ja no té potència suficient per enfrontar-se a Europa. 2020 començarà amb Puigdemont i Comin entrant per la porta principal del ple del dia 13 de gener. Catalunya té pocs amics, d'acord, però Espanya s'està quedant sola.


Auguste Herbin - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n29 abril 1882\n31 gener 1960 (77 anys)\n(1922) Portrait de Madame Herbin (en)\nAuguste Herbin (Quiévy, 29 d'abril de 1882 - París, 31 de gener de 1960) va ser un pintor francès emmarcat en el concretisme.\nNascut a Quiévy, departament del Nord, va estudiar dibuix en la École des Beaux-Arts de Lille, des de 1898 fins a 1901, quan es va establir a París. La influència inicial de l'impressionisme i del postimpressionisme visible en els quadres que va enviar al Salon des Indépendants el 1906 gradualment va donar pas a la seva implicació en el cubisme després del seu trasllat el 1909 als tallers de Bateau-Lavoir, on va conèixer Pablo Picasso, Georges Braque i Juan Gris; també es va veure animat amb la seva amistat amb Wilhelm Uhde.\nLa seva obra es va exposar en la mateixa sala que la de Jean Metzinger, Albert Gleizes i Fernand Léger en el Salon des Indépendants de 1910, i el 1912 va participar en la influent exposició Section d'Or.\nDesprés de crear les seves primeres pintures abstractes el 1917, Herbin va cridar l'atenció de Léonce Rosenberg qui, després de la Segona Guerra Mundial, li va fer part del grup centrat en la seva Galerie de l'Effort Moderne i va exposar la seva obra allí en diverses ocasions el 1918 i 1921.\nEls relleus radicals de Herbin de simples formes geomètriques en fusta pintada desafiaven no només l'estatus de la pintura de cavallet sinó també les relacions tradicionals entre el fons i la figura. La incomprensió que va acollir aquests relleus i els dissenys per a mobiliari relacionats amb ells, fins i tot d'aquells crítics més favorables al cubisme, va ser tal que fins a 1926 o 1927 va seguir el consell de Rosenberg de tornar a un estil representatiu.\nEl mateix Herbin més tard va repudiar els seus paisatges, bodegons i escenes de gènere d'aquest període, com Jugadors de bitlles (1923; París, Museu Nacional d'Art Modern), en el qual els objectes estaven representats com volums esquematitzats.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Auguste Herbin\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Auguste_Herbin&oldid=28949402»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 des 2021 a les 09:07.


Publicat 11/11/2019 20:56:39CET\nEl president d'El Salvador, Nayib Bukele, ha instat la població resident en zones costaneres a desplaçar-se urgentment a zones més altes davant el risc de tsunami.\n"Tota la població que es troba a les nostres costes, si us plau mobilitzar-se a zones més altes. El Departament de Defensa dels Estats Units ha detectat un possible tsunami", ha informat Bukele en Twitter.\nEl missatge cita un altre tuit de l'Ambaixada dels Estats Units en El Salvador que alerta que un avió militar nord-americà ha detectat un possible tsunami a uns 960 quilòmetres de la frontera entre El Salvador i Nicaragua.\nEn un tuit posterior, el propi Bukele explica que l'alerta l'emet el Departament de Defensa dels Estats Units, que "no és un canal usual, però un pilot va veure el tsunami i la seva trajectòria podria ser El Salvador". "Els que estiguin a l'àrea de la costa han de mobilitzar-se a terra més alta. També treure les petites embarcacions de l'aigua", ha insistit.\n"Els nostres germans nicaragüencs en la costa del Pacífic, prenguin la mateixa precaució. Nomès han de pujar a terra més alta. Més val prevenir que lamentar. No es pot recuperar la vida", ha afegit.\nDe moment l'organisme habitual, el Centre d'Alerta de Tsunami del Pacífic dels Estats Units (PTWC, per les seves sigles en anglès), no ha emès avís algun. El PTWC depèn del Servei Meteorològic Nacional, enquadrat també en l'Administració Nacional Oceànica i Atmosfèrica (NOAA).


El vent i la primavera fan aflorar partícules en suspensió | betevé\nAquests dies, augmenten les visites als especialistes per al·lèrgies i altres molèsties als ulls i la faringe\nRuth Rodriguez | dimecres, 12 de maig del 2021, a les 21.47\nSegons les previsions dels experts, aquesta primavera el nivell de pol·len serà baix. Tot i així, la combinació de les darreres pluges i el vent ha enlairat partícules en suspensió, pols i la disgregació dels fruits dels plataners. I les conseqüències de tot plegat són les molèsties que moltes persones, al·lèrgiques o no, suporten darrerament.\nMolèsties a ulls i faringe\n“Amb el vent em ve tota la pols dels plataners i comences a estossegar, saps allò que se’t queda aquí? És una molèstia molt gran”, diu Marina Barragán. No n’és l’única. “El fet de ser al·lèrgica al pol·len i anar pel carrer fa que em comencin a plorar bastant els ulls”, afegeix la Júlia. “A més, amb tot això de la higiene per la covid, em fa respecte tocar-me els ulls si no porto gel, per si he tocat una altra cosa… I ara rai, que amb la mascareta, com a mínim, no t’ho empasses”. La cosa empitjora si fas esport o vas en bicicleta o patinet i s’hi afegeixen la velocitat i el vent.\nÈpoca d’al·lèrgics nous\nLes molèsties tenen un nom científic per als especialistes, com lvan Domènech, cap de la Unitat d’Otorrinolaringologia i Al·lèrgia de l’Hospital Universitari Dexeus. “El que es provoca és una irritació faríngia, també una rinitis, una molèstia nasal i moltes vegades també una conjuntivitis, que és això que els piquen els ulls. Moltes vegades els pacients poden tenir una base al·lèrgica”.\nSón setmanes en què augmenten les visites als centres especialitzats. “És l’època en què més es diagnostiquen per primera vegada els quadres d’al·lèrgia“, explica Domènech. “S’hi sumen diferents factors: els ambientals, però també l’evolució de la societat, amb més pol·lució, ambients més tancats… El cos reacciona més al medi“.\nLes al·lèrgies en temps de covid-19\nQuè fer si m’entra alguna cosa a l’ull?\nTant si s’és al·lèrgic com si no, tothom està exposat aquests dies a l’entrada de partícules als ulls. En aquests casos, els especialistes, com Gorka Martínez, responsable de la Unitat d’Oculoplàstia del Centre d’Oftalmologia Barraquer, són clars respecte a les recomanacions: “Si tinc aquesta sensació que m’ha entrat una cosa a l’ull, la primera recomanació, i la més important, és no fregar-se. La segona, intentar treure-s’ho un mateix amb aigua, que normalment així ja marxa. I si seguim tenint aquesta molèstia és possible que el cos estrany s’hagi posat sota la parpella, a la conjuntiva, i aleshores seria molt bo anar a un centre d’urgències“. Recorda que si ens freguem els ulls, podem ocasionar alguna petita lesió.\nCom prevenir o reduir les molèsties?\nPer evitar un capítol similar, el millor és, segons els especialistes, cobrir-nos. Les mascaretes proporcionen de nou un primer filtratge. Pel que fa als ulls, el doctor Martínez aconsella dur ulleres de sol als vianants, als ciclistes i als usuaris de patinet. I en el cas dels motoristes, abaixar la visera del casc.\n— arbres — salut pública


Un dels principals operadors comença a “moure” la fibra òptica a Calafell | Ajuntament de Calafell\nEstàs a: Inici / Notícies i Galeries / Notícies / Territori i Urbanisme / Un dels principals operadors comença a “moure” la fibra òptica a Calafell\nUn dels principals operadors comença a “moure” la fibra òptica a Calafell\nUn dels principals operadors de comunicacions ha començat a fer gestions per instal·lar la xarxa de fibra òptica a Calafell. En els propers dies, agents acreditats d’aquesta companyia passaran pels domicilis per recabar permís per tal d’estendre el cablejat per les façanes. També començarà una campanya comercial per sondejar on hi ha més demanda: tot i que la intenció és cablejar tot el municipi, els operadors acostumen a prioritzar les zones on poden tenir més clients.\nEl pas de la fibra per les façanes agilita i simplifica la instal·lació de la fibra òptica, ja que no requereix obrir rases al carrer, però necessita l’autorització dels propietaris o de les comunitats de veïns. Aquesta autorització és a més a més dels permisos urbanístics corresponents, que l’operador en qüestió ha de sol·licitar a l’Ajuntament.\nL’equip de govern municipal vol manifestar, això sí, la seva alegria perquè per fi hi hagi un operador que mogui fitxa per millorar les comunicacions a Calafell, que és una de les principals demandes al municipi, tant per part de particulars com per part d’empreses i professionals. L’equip de govern i els tècnics municipals porten mesos treballant amb diferents companyies per trobar solució a qüestions com la mala qualitat general de l’accès a Internet i la manca de cobertura de la telefonia mòbil. Aquest és el primer resultat concret que ha pogut aconseguir-se i es confia que mobilitzi altres operadors interessats.


Crònica de l'acte d'aniversari d'Òmnium Sant Andreu - Òmnium Cultural\nCrònica de l’acte d’aniversari d’Òmnium Sant Andreu\nAhir vam celebrar el nostre 5è aniversari com a Òmnium Sant Andreu. Va ser un acte molt emotiu, sobretot pels socis i sòcies que van rebre el reconeixement de l’entitat pels seus més de 25 anys donant suport a Òmnium.\nMoltes gràcies per ser-hi❤\nAhir vam celebrar el nostre 5è aniversari com a seu d'Òmnium a Sant Andreu. Va ser un acte molt emotiu, sobretot pels socis i sòcies que van rebre el reconeixement de l'entitat pels seus més de 25 anys donant suport a Òmnium.\nMoltes gràcies per ser-hi❤ pic.twitter.com/wPQjyy3siI\n— Òmnium Sant Andreu (@omniumstandreu) June 19, 2022\n« Antich denuncia a l’ONU la complicitat de l’Estat amb l’espionatge il·legal a l’independentisme\nCrònica del club de lectura del 16 de juny de 2022 »