Ontinyent ofereix una xerrada sobre com previndre i tractar les malalties mentals més comunes - TV Digital Ontinyent\n21 juny 2021 - 3:52 h\nInici Salut Ontinyent ofereix una xerrada sobre com previndre i tractar les malalties mentals...\nOntinyent ofereix una xerrada sobre com previndre i tractar les malalties mentals més comunes\nEl Teatre Echegaray d’Ontinyent acollirà aquest dimarts de vesprada (19:00 hores) una xerrada oberta al públic en general sobre les malalties mentals més comunes. Ansietat, depressió, trastorn bipolar i esquizofrènia, seran objecte d’anàlisi en una activitat inclosa al I Cicle de xerrades “La Salut Mental Ajuda al Teu Benestar”, impulsat per l’Ajuntament d’Ontinyent en col·laboració amb l’associació ADIEM al marc del Pla Municipal de prevenció de les conductes suïcides.\nLa regidora de Política per a les Persones, Paula Soler, explicava que “s’estima que, al seu conjunt, estes quatre malalties afecten a un 10% de la població, i que degut a la pandèmia han registrat un repunt a tot l’Estat. Des de l’Ajuntament i ADIEM volem ajudar a les persones a fer front a les problemàtiques que s’hi deriven, i pensem que esta xerrada és una acció molt interessant”, manifestava.\nLa xerrada estarà impartida pel psicòleg i gerent d’ADIEM, Jaume Ferrándiz, i la també psicòloga d’ADIEM María Romero, i a la mateixa faran una aproximació a estes malalties a la qual es parlarà dels seus símptomes, causes, tractaments i prevenció. Per assistir cal inscripció prèvia telefonant al 674 753 038 o enviant un correu electrònic a serso@ontinyent.es. Al marc d’aquest cicle, el passat 18 de maig va tenir lloc una xerrada al voltant de “pandèmia i salut mental: fatiga pandèmica”. La següent xerrada serà el dia 18 de juny, també a les 19:00 hores al Teatre Echegaray, amb el títol “Parlar salva vides, parlem del suïcidi”.\nArticle anteriorSaúl Blanco nou entrenador de l’Eset-Ontinet masculí\nArticle següentEl servei de préstec de bicicletes elèctriques arriba als 6000 serveis


Una metgessa li fa un tall al cap a un bebè durant una cesària\nLa mare ha denunciat a l’hospital d’Inverness, a Escòcia\nper Redacció diumenge, 25 de setembre 2016 - 13:51h\nUn recent nascut als braços de la seva mare. | Cedida.\nTal com informa Daily Mirror, Emma Edwards va veure com un dels moments més feliços de la seva vida, com és el naixement d’un fill, es va veure enfosquit per culpa de la cirurgiana. A Escòcia, una metgessa va realitzar un tall al cap d’un bebè mentre li realitzava una cesària. Afortunadament no va anar a majors i la petita està bé, però la mare ja ha denunciat a l’hospital.\nLa mare de 21 anys no ha dubtat en denunciar de forma pública i judicial. Tot va començar amb el retràs de l’operació, ja que es va haver de posposar quatre dies de la data establerta a causa de la falta de llits i metges al centre hospitalari. Després, lluny de solucionar la pobra atenció sanitària oferta, la jove va denunciar que una metgessa del centre li va fer un tall al cap de la seva filla, Karmen, ja que «no sabia que estava en treball de part» en el moment que anava a donar a llum.\nEmma i la seva parella, George McPhee, van explicar que el mateix hospital era qui li havia ofert una data per la cesària, i per això, es van desplaçar fins a Inverness des de la seva casa a Wick, a uns 166 quilòmetres de distància. Allà, van haver d’esperar unes 24 hores, moment en què els encarregats del centre van reprogramar la seva cesària pel dilluns de la setmana vinent. És a dir, van obligar a Emma, a punt de donar a llum, a fer dos cops el viatge de dues hores i mitja. Tot i això, el problema real va arribar el dia de la intervenció quirúrgica. Quan Emma va entrar al quiròfan ja havia trencat la bossa, però la cirurgiana que la va atendre no estava al corrent de l’estat del seu treball de part, tot i que, la pacient la va informar.\n«Li vaig dir, però ni em va mirar», explica Emma. Quant va néixer el seu bebè i van veure la important ferida al cap, la van portar d’urgència a la teràpia intensiva a causa del tall que tenia al cap. Després la metgessa va venir a parlar amb ella i li va dir que no sabia que estava en treball de part, però Emma es va fixar en el seu historial clínic i si constava. Per acabar, la jove va haver de tornar a esperar 24 hores més fins que arribes un cirurgià plàstic des d’Aberdeen. Un part molt mal organitzat que ha provocat que el Sistema de Salut Pública d’Escòcia sigui investigat.\nDetingut per envestir un vaixell dels Mossos després de ser enxampat mentre pescava corall\nRetards d'entre 30 i 50 minuts en Llarga Distància, R2 i R11 per un tren avariat a Barcelona


Què llegeixen els motors de cerca ... | Martech Zone\nEls motors de cerca indexen pàgines amb algorismes complexos que pesen un munt de variables diferents, tant internes com externes a la vostra pàgina. Tot i així, crec que és important reconèixer a quins elements clau presten atenció els motors de cerca. La majoria d’ells són elements sobre els quals teniu control total quan planifiqueu o dissenyeu el vostre lloc o simplement escriviu la vostra pàgina. Això és independentment de si es tracta d’un lloc web de fulletons de màrqueting típics, d’un bloc o de qualsevol altre lloc.\nElements clau per a l'optimització del motor de cerca\nAbans que els nois de SEO que llegeixin el meu blog m’esquinquin: llançaré un avís legal ... això és només una part del que prestaria atenció un expert en SEO en revisar i modificar el vostre lloc. Hi ha, per descomptat, altres factors com les metaetiquetes, Col·locació HTML, i lloc popularitat. El meu propòsit és simplement fer que el desenvolupador de llocs web mitjà o el propietari de l'empresa coneguin alguns elements clau que es poden modificar fàcilment.\nL' títol de les vostres pàgines afectarà el bon índex de la pàgina. Assegureu-vos que utilitzeu paraules clau al títol de la pàgina i que el títol del vostre bloc o lloc sigui secundari.\nLa seva nom de domini afecta la vostra ubicació. Si voleu una ubicació superior per a paraules clau o frases específiques, penseu a incorporar-les al vostre nom de domini.\nPublicar llimacs són importants i es poden utilitzar per aprofitar paraules clau i frases. Intento utilitzar un títol atractiu que atrau el lector, però les meves postes solen modificar-se per als motors de cerca.\nL' capçalera principal (h1) de la vostra pàgina pesa molt dins del contingut que els motors de cerca indexen. La ubicació elevada (est) físicament a l'HTML també afectarà la indexació.\nIgual que amb l’encapçalament principal, a subtítol (h2) també afectarà la indexació de la pàgina.\nL' títol de la vostra publicació, o els subtítols addicionals afectaran les paraules clau i les frases indexades i el bé.\nRepetint paraules clau i frases clau dins del contingut és important. Aquestes paraules clau i frases clau s’han d’analitzar per veure si són paraules clau i frases clau que probablement es cerquen.\nParaules clau gratuïtes i les frases clau també ajudaran.\nAddicional subtítols (h3) també ajuda i pot pesar més que altres paraules del contingut de la pàgina.\nUtilitzant frases i paraules clau dins d 'un fitxer etiqueta d'ancoratge (enllaç), també és una manera fantàstica de generar indexacions de paraules clau i frases clau en una pàgina. No malgasteu aquest valuós producte amb “feu clic aquí” o “enllaç” ... més aviat, utilitzeu el títol i el text per conduir realment la relació entre l’enllaç i les frases clau. Per exemple, si vull que el meu domini estigui relacionat amb el màrqueting i la tecnologia, voldria estar segur d'utilitzar:\nIgual que amb l'enllaç d'ancoratge, també és útil incorporar etiquetes de títol als enllaços d'imatge. Com que els motors de cerca no poden indexar el contingut d'una imatge (encara), afegir un títol carregat de paraules clau ajudarà molt més, sobretot si algú simplement utilitza Cerca d'imatges de Google.\nNoms d’imatges són importants. Assegureu-vos d’utilitzar guions i no subratllats entre les paraules de la imatge. I assegureu-vos que el nom de la imatge coincideix amb la imatge ... intentar introduir paraules clau en una imatge que no sigui rellevant pot perjudicar més que ajudar.\netiquetes: etiqueta d'ancoratgetext de l'etiqueta d'ancoratgetext d'ancoratgenom de dominietiqueta h1etiqueta h2etiqueta h3encapçalamentsImatgenom de la imatgefrases clauús de paraules clauparaules clautítol de la pàginapublicar llimacstítol del missatgesubtítolstítol de la pàgina\nFebrer 4, 2008 2 a: 01 AM\nLlevat del fet que si heu orientat inicialment les frases clau equivocades, realment no importa, crec que en teniu la majoria.\nTreball molt exhaustiu.\nFebrer 4, 2008 11 a: 08 AM\nNabbed! Les paraules clau que he seleccionat són estrictament visuals, SEO.\nFebrer 4, 2008 10 a: 09 AM\nConèixer el SEO i explicar-lo en termes simples són dos animals diferents. Intenteu-ho tot, puc tenir un aspecte desconcertat quan faig tot el possible per explicar què busquen els motors de cerca, quina importància tenen els enllaços i per què importen els títols de pàgines. La meva feina és expressar aquestes idees d’una manera concisa i fàcil d’entendre. Aquesta publicació m’ajuda enormement. Bona feina.\nFebrer 4, 2008 11 a: 09 AM\nGràcies, Dan! Ha estat una fortalesa per a mi i segueixo intentant afinar-ho. Crec que sóc millor en persona, sobretot perquè puc traduir l’aspecte perplex de la gent amb qui parlo.


Mor un home en caure des d'un edifici al passeig Misericòrdia de Reus\nL'home ha perdut la vida en caure d'un pis del número 14 del passeig de Misericòrdia | Cedida\nL'home s'ha precipitat des de l'últim pis del bloc número 14\ndijous, 21 de març 2019 - 19:00h\nUn home ha mort aquesta tarda a la ciutat de Reus, després de precipitar-se al pati interior d'un bloc de pisos des de l'últim pis. En aquest sentit, no s'ha pogut fer res per salvar-li la vida, ja que ha mort a l'acte. Els Mossos d'Esquadra estan investigant els fets, ja que es desconeix si ha estat un suïcidi o un accident.\nMor al pati interior d'un edifici de Reus\nEl servei d'emergències ha rebut l'avís dels fets quan passaven pocs minuts de tres quarts de cinc de la tarda d'aquest dijous, 21 de març. L'alerta ha estat donada per la mort d'un home al pati interior del número 14 del passeig Misericòrdia de Reus.\nL'home que ha perdut la vida té una edat de 60 anys i els fets indiquen que ha caigut al pati interior de l'edifici i ho ha fet des de l'últim pis. El bloc té un total de nou pisos.\nEls Mossos d'Esquadra han intervingut, així com dotacions dels Bombers de la Generalitat, del Sistema d'Emergències Mèdiques i la Guàrdia Urbana de Reus. Els agents de la policia catalana estan investigant els fets i, a hores d'ara, es desconeix si ha estat un suïcidi o un accident.\nEl SEM ha anat fins al lloc de l'incident, però no ha pogut fer res per salvar la vida de l'home | Ivan Compte\nEl veïnat del barri del Carme de Reus exigeix modificacions en el pla urbanístic\nUn conductor sense carnet i begut fuig pel centre de Reus\nUna dona ferida en bolcar amb el quad a la carretera d'Alcolea, a Reus\n"MUNICIPALS REUS: Valentín Rodríguez activa el nou partit polític de Reus" "El Museu de Reus dedica una exposició a la ballarina Roseta Mauri"\nGuàrdia Urbana de Reus defunció Mossos d'Esquadra Bombers Sistema d'Emergències Mèdiques


Tot i la derrota contra l'Atlètic de Madrid, al Barça també hi ha una notícia positiva, que és l'arribada de Thiago Motta. El brasiler, un dels lesionats de llarga durada que té el Barça, ha aterrat aquest matí a l'aeroport del Prat per fer, ja a Catalunya, la fase final de la seva recuperació. El migcampista blaugrana veu el Reial Madrid encara lluny i està convençut que el Barcelona està en el camí correcte.\n07/02/2005 - 00.00 Actualitzat 07/02/2005 - 20.30\nVuit jugadors de la primera plantilla del Barça han participat en la sessió d'entrenament d'aquest migdia. Hi falten els deu que tenen compromisos de seleccions: Xavi i Puyol, amb la selecció espanyola absoluta, que ja és a Almeria, i Iniesta, que és amb la sub-21, més Eto'o, Giuly, Deco, Belletti, Ronaldinho, Márquez i Van Bronckhorst.\nEl tècnic busca recuperar anímicament els jugadors de la derrota d'ahir al Camp Nou contra l'Atlètic de Madrid, la primera a casa des que ha començat la temporada. La pròxima jornada el Barça jugarà a Saragossa.\nDos gols de Fernando Torres provoquen la primera derrota del Barça al Camp Nou


Sant Feliu On Line - Xarxa Municipal d'Alfabetització Digital: El documental ja té nom: CONNECTATS\nEl documental sobre les noves tecnologies a Sant Feliu ja té nom.\nNo confondre amb això, C o n n e c t @ t s, el nostre butlletí mensual de notícies en línia.\nPer què CONNECTATS ?!?\nEl documental tracta sobre la fractura digital i l’alfabetització digital a la ciutat amb l’objectiu de reflectir que la societat es divideix en 2 tipus de persones: les que tenen accés a les noves tecnologies i les que no en tenen.\nLes CONNECTADES i les NO CONNECTADES.\nVivim en un món on definitivament el poder es centra en la utilització de la informació.\nTradicionalment aquest poder s'ha utilitzat de manera unipersonal i amb tendència al monopoli per part dels mitjans de comunicació de masses però.... Internet i les noves tecnologies estan democratitzant i fent més horitzontal la informació així com fent-la més accessible per a tothom.\nHa estat un nom molt de la Web 2.0 ja que va néixer a la blocosfera santfeliuenca, concretament al blog de la Casa d'Oficis "Sant Feliu, ciutat digital":\nQuin nom li posaries al DOCUMENTAL sobre les noves tecnologies a Sant Feliu?!?\nVan sorgir moltes idees fruit d'aquest "brainstorming" col·lectiu a Internet.\nAquest documental serà lliure i obert.\nCONNECTATS és una obra que s’acullirà i estarà protegida per una llicència de Reconeixement de Creative Commons per tal de facilitar i apostar per la lliure circulació del coneixement que fa la Regidoria de noves tecnologies.\nCONNECTATS ha estat subvencionat pel Programa de Nous Jaciments d’Ocupació de la Generalitat de Catalunya, amb el patrocini del Servei d’Ocupació de Catalunya i el cofinançament del Fons Social Europeu i de l’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat.\nPublicado por Sant Feliu On Line . 10:58 Categoria: Curiositats ciutat, Curiositats digitals


Calella explicarà a Sant Cugat la seva experiència com a Vila Europea de l’Esport | Ràdio Calella Televisió\nLa ciutat vallesana opta a ostentar aquesta distinció d’aquí a poc més d’un any i per això ha organitzat aquesta trobada on en total hi han estat convidades tres ciutats europees. En concret, la “Trobada anual de directius Carta Ètica Ethics4Sports” es fa al CAR de Sant Cugat.\nLa xerrada on hi participa Calella es fa a partir de dos quarts de vuit al nou modul del CAR Sant Cugat. Per part calellenca hi intervindrà Xavier Arnijas, tinent d’alcalde i regidor d’Esports de Calella.\nDins la trobada anual de responsables d’entitats adherides a Ethics4Sports Sant Cugat ofereix una presentació-col·loqui amb tres responsables d’esports de ciutats que ja han passat per l’experiència de ser Ciutats Europees de l’Esport. La voluntat és que la ciutat vallesana pugui conèixer de primera mà què han fet aquestes ciutats, quins fets positius han viscut, i quines conclusions els ha aportat viure aquesta experiència.\nXavier Arnijas compartirà col·loqui amb Giulio Guerzoni, regidor d’Esports de Modena (Itàlia) i Álvaro González, regidor d’Esports de Getxo, al País Basc.\nEl primer que es farà serà la presentació a càrrec d’Eloi Rovira, regidor Esports de Sant Cugat, i tot seguit es farà un repàs a l’estat d’inici de la Carta Ètica – ETHICS4SPORTS Sant Cugat 16-17. I a les 8 serà quan comenci el col·loqui, presentat i moderat pel cap d’Esports del “Tot Sant Cugat”, Àlex López.\nSegüent Treure un xiclet enganxat a terra costa 15 cèntims\nAnterior Xerrada de nutrició “Cuina de Nadal”


Noticias de Baix Maestrat: Canet lo Roig consolida i posiciona les rutes guiades com a atractiu turístic\nBaix Maestrat: Canet lo Roig consolida i posiciona les rutes guiades com a atractiu turístic\nL'Ajuntament de Canet lo Roig ha apostat per les rutes guiades com a eina amb garantia d'èxit per a atraure visites i donar a conèixer el patrimoni de la localitat. Així, i a través de ITINERANTUR (Premi al Turisme Responsable 2016 de la Genaralitat Valenciana), cada mes es programen diferents excursions amb les oliveres mil·lenàries com a fil conductor de l'activitat.\nEl poder de convocatòria d'aquestes rutes programades ha quedat reflectit en els últims mesos, on s'ha constatat que l'assistència i participació en l'activitat van en auge.\nL'última ruta es va dur a terme el passat 15 d'abril, i els participants van poder contemplar els monuments arboris més antics i conèixer els trets més cridaners de la cultura i el paisatge autòctons.\nL'alcaldessa de Canet, María Ángeles *Pallares, ha mostrat la seua satisfacció per la resposta que ha obtingut la iniciativa i ha avançat la data de les pròxima cita, alhora que anima a veïns i visitants a prendre part en l'activitat, "el 14 de maig tindrem la possibilitat de veure les oliveres mil·lenàries des d'una perspectiva diferent, des de les altures, ascendint a la serra de Sant Pere".


Alguns manifestants de la concentració de les 18 h\nDesprés de la gran manifestació del matí, diversos centenars de persones s'han reunit de nou davant l'Ajuntament de Mataró durant la jornada d'aturada general del 8 de novembre. Tot i ja el parcialment adquirit costum de manifestar-se davant la seu del consistori, els mataronins continuen alçant les veus per mostrar el seu desacord amb l'empresonament dels líders polítics i amb l'aplicació de l'article 155, entre altres motius.\nUn cop passades les 18 h de la tarda, hora de la concentració, des del CDR han deixat clar que exigeixen i que estan disposats a tot perquè "s'aturi la repressió i els nostres presos polítics siguin lliures". Seguidament Eduard Huertos ha estat l'encarregat de llegir un manifest i Genís Mayola ha interpretat un tema propi del 1974' titulada 'He escrit el teu nom'. Durant la interpretació del tema alguns manifestants han accedit al balcó de l'Ajuntament amb unes escales per penjar una gran pancarta amb el lema 'llibertat presos polítics'.\nAmb algunes intervencions més i la tradicional interpretació a plena veu de tots els manifestants dels Segadors, la concentració ha arribat a la fi aproximadament 30 minuts més tard. El clima de la jornada d'avui ha estat, sens dubte, ple d'indignació i inclús de ràbia per la destitució del govern per part de l'Estat Espanyol i per l'empresonament dels líders catalans.


L’important és participar, no? | El fet casteller vist pel TETE\n« Tot i el fred, els primers “set” de l’any\nLax’n’busto: música i castells »\nL’important és participar, no?\ndilluns, 22 febrer 2010 per Tete\nAquest cap de setmana s’ha celebrat a Esparreguera la novena edició del torneig de futbol casteller i de nou la colla dels Castellers de Barcelona hem participat amb un equip.\nEn el meu cas aquest era el segon toneig en què participava i en tenia moltes ganes i vista l’experiència de l’any passat en principi ens havíem preparat millor disputant uns p artits amistosos previs al torneig.\nLa concentració fou al local i quan ja hi vam ser tots (a la gent de la colla li costa molt ser puntual) vam empendre el camí cap a Esparreguera, camí en el qual el Pauet va fer de les seves. Arribem tot just al moment en què hi ha la reunió prèvia d’organització, rebo tota la documentació del torneig i ens preparem ja pel primer partit.\nLa sort (o vist després no va ser així) fa que no ens haguem de moure del centre neuràlgic del torneig ja que la fase de grups la disputarem al mateix pavelló. Ens toca obrir el grup i igual que l’any passat és amb l’enfrontament contra Castellers de Sants. Partit que ens el preniem amb l’objectiu de fer el paper més digne possible sabent que l’any passat ens van guanyarper 7 a 0.\nLa pista és molt petita i això fa que el partit sigui molt ràpid i poc vistós, i amb tres errades ben començat el partit ja queda sentenciat, però no ens arronsem i aconseguim fer dos gols, un d’ells un autèntic golàs de l’Anna Vila, acabant el partit amb un 8 a 2. El partit és tens i contundent, propiciat per les mides del camp i per les ganes dels dos equips, però després del partit toca saludar amistosament al contrari i esperar el següent partit.\nTeniem dues hores de descans de cara al següent partit i alguns van anar a dinar, altres a passejar i d’altres es van quedar al pavelló veient altres partits, i per la meva part saludar alguns del coneguts dels equips que jugaven el pavelló, com és el cas de Castellers de la Vila de Gràcia, Castellers de Lleida i Xiquets de Tarragona.\nEn el nostre grup la tònica dels partits és la mateixa, poc joc, molta tensió i alguns enfrontaments, i vist aquests partits l’objectiu és guanyar a Castelle rs de Terrassa per lluitar per classificar-nos o com a molt quedar tercers del grup. Arriben reforços, tant al camp com a la graderia, i el partit comença molt bé ja que marquem primer, però l’alegria a casa del pobre dura poc i ens remonten. Tot i tenir forces opcions, fallem més que una escopeta de fira i acabem perdent el partit per 4 a 2, tot i que després a la pantalla que hi havia al pavelló el resultat era al revés.\nSense opció a descansar afrontem el darrer partit del grup contra Sagals d’Osona, que havien guanyat a Terrassa i havien empatat amb Sants. El partit comença malament ja que ben d’hora ja perdem però arribem al final de la primera part amb un resultat en contra de 2 a 1. A la segona part ens enfonsem i acaben perdent per 8 a 2.\nAra toca esperar el sorteig per a veure amb quin equip, a quina hora i en quin camp haviem de jugar el següent partit, per a poder lluitar per la posició 17 com a màxim. El sorteig, conduit per en Pep Callau, fa que ens toqui jugar contra Moixiganguers d’Igualada, a les 19h, i a la pista de Roques Blaves.\nPoc a poc ens traslladem cap a aquest camp i arbitrem el partit anterior entre Badalona i Vila de Gràcia. Toca ja jugar i tot i que tenim moltes opcions de gol, continuem amb la mala punteria i perdem el partit, i una altra vegada marquem dos gols.\nEns toca canviar de camp, cap a la pista del Castell però abans d’anar-hi passem per un bar a veure part de la primera part del Barça-Racing i, com no, veiem dos gols.\nEl partit és contra Nyerros de la Plana, ja queden menys jugadors, i es repeteix la mateixa tònica, derrota amb ocasions però sense gol, tornem a quedar-nos amb dos gols a favor i la segona part la jugo de porter.\nUn cop acabats els partits del dissabte cap al pavelló on conec l’horari i pista del primer partit de diumenge (de nou al Castell), i m’encamino cap al vestuari on tinc la motxilla però havia estat ocupat pel sector femení del torneig i he de buscar-ne un altre. Un cop ja dutxat i amb les millors gales ens encaminen cap al lloc del sopar i festa, una nau a la zona industrial d’Esparreguera. Les indicacions donades per l’organització, ratificades per la Laia Graupera de Capgrossos que me la trobo arriban t al pavelló, fa hi arribi ens uns vint minuts, i creient que sabré tornar-hi.\nTípic sopar de torneig, pa amb butifarra, vi, i poma, petar la xerrada i espera fins que comenci la festa. Primer toca Xitxarel·los, un grup que fa ballar amb la seva barreja particular de música reague/ska.\nLa nau està plena a petar, amb molt bon ambient i amb força gent que no participa del torneig, com el Miliu, el Ruben de Minyons de Terrasa o el Taga de Margeners de Guissona.\nÉs l’hora del segon grup i la festa puja de revolucions, amb les versions de les canços de diferents grups que fa el grup “The Papa’s and the Popo’s”. Cançons de Lax’n’busto com “Tinc fam de tu”, “Llençat” o “Miami Beach”. També cançons de Sau (És inútil continuar), Joaquin Sabina (Pacto entre caballeros), Dr. Calypso (2300 milions), …\nAcaba el concert a les 5 de la matinada i la tornada cap al pavelló és prou tranquil·la tot i el meu estat, arribo i cap al sac a dormir. Dormir tres hores ja que a els 8.30h sóc despertat pel Zapatero i a continuació música de l’emisora de ràdio Flaix FM. Em dutxo, esmorzo una mica i cap a jugar on hi arriba part de l’equip que ha dormit a Barcelona. Ens toc a jugar contra Xics de Granollers, un equip que destaca per la seva simpatia, i tot i que falta la Rauxera, la Marta Xicot (diria que es diu així) ens alegra amb la seva simpatia i “desparpajo”. Tot i superar els dos gols a favor, ja que hem marquem tres, tornem a perdre i aquest és el meu darrer partit ja que em ressenteixo del cop a la cama dreta del segon partit del dissabte.\nPer sort no canviem de camp i esperem a l’hora del partit definitiu, la gran final per a determinar les posicions 31 i 32. I quin és el nostre rival? Doncs l’equip al qual havíem guanyat en dos partits amistosos, Castellers de Badalona. Tot i que des de la taula se’ns sugereix fer un partit més curt de temps decidim jugar el partit sencer. Com sempre hi ha molt bon rotllo, tot i que comencem perdent per 2 a 0, i així acaba la primer part però a la segona capgirem el marcador i ens avancem 3 a 2, però dura ben poc ja que ens empatem però no ens rendim i dos gols més fan que guanyem per 5 a 3 l’alegria és inmensa pel triomf assolit.\nAnem cap al pavelló a veure la gran final que serà Castellers de Vilafranca contra Castellers de Lleida, una final que acaba amb un 4 a 0 a favor dels verds, i amb quasi tot el públic en contra, però un guanyador just tot i que un resultat massa abultat ja que Lleida va mereixer més però el porter de Vilafranca va estar sensacional.\nAnem de nou cap a la nau on hi ha el gran dinar final, la pluja fa que la cua per agafar el menjar sigui a dins de la nau però l’organització funciona perfectament i podem gaudir d’un gran dinar amb molt bon ambient. Arriba l’hora dels premis i es donen el de màxim golejador masculí (compartit entre dos, un jugador d’Esparreguera i un de Sagals, si no vaig errat), màxim golejador femení (també compartit entre dos, una de Lleida i una de Mataró Sants, si no m’equivoco), equip menys golejat (Castellers de Vilafranca) i millor afició (Poble Sec revalida el títol). A continuació la classificació del torneig, i cada colla rep una bossa amb samarre tes de la ma del regidor de Cultura (o era d’Esports?) d’Esparreguera i de l’ex jugador del Barça Pep Moratalla, fins que arriben les tres primeres colles que a més reben el trofeu corresponent.\nUn gran cap de setmana, un torneig en general molt ben organitzat, i des d’aquí vull felicitar als organitzadors i en especial a l’Efren Garcia, ja que sé tota la feina que ha comportat l’organització d’aquest torneig.\nPel que fa al fubtol com l’any passat sols hem guanyat un partit però aquesta vegada hem quedat una mica més enrera. Aquí es veu la importància de guanyar algun dels partits del dissabte a la tarda/nit.\nDe cara a l’any que ve ja veurem. En tinc moltes ganes però això de jugar a futbol potser ja no és per a mi, però com a afició i possible reforç de cara al diumenge no dic que no.\nArxivat a Activitats no castelleres | Etiquetat Castellers de Barcelona, Torneig de futbol casteller | 5 comentaris\na Dimarts, 23 febrer 2010 a 12:46 am | Respon Núria\nContra Badalona vam quedar 5 a 3 no?\nI les màximes golejadores van ser una de Lleida i una de Sants, no de Mataró.\nUn molt bon cap de setmana!\na Dimarts, 23 febrer 2010 a 5:45 am | Respon Tete\nGràcies pel comentari, ja està canviat.\na Dimarts, 23 febrer 2010 a 3:26 pm | Respon COLOM\nMOLT MERIT ; EL IMPORTANT ES PARTICIPA, ANIMS¡¡¡ . MASSA CASTIG PER EL GRAN JOC DESPLEGAT PER PART VOSTRA , LA POSSICIO FINAL ES MOLT INJUSTA.POTSER AL BASKET…..\na Dimarts, 23 febrer 2010 a 9:55 pm | Respon Jou Jou\nAl Curling apallisem…\nColomet, colomet… de ben segur que erets un dels molts que vau volguer provocar-nos (sense resposta nostre es clar jeje)… sort, que el món casteller poc a poc, se n’adona de com arribeu a ser…\nL’organització del torneig un 10.\na diumenge, 28 febrer 2010 a 9:12 pm | Respon LaiaGP\nDe res per l’ajuda!\nLlàstima dels resultat, però com be dius, l’important és participar.\nEns vaiem per places!!


“Hem de fer casar la defensa dels interessos dels clients amb la transparència - Asociación de Directivos de Comunicación\n2 nov., 2021 | Dircom Catalunya\nEntrevista Dircom Catalunya a Xavier Salvatella, director de Comunicació i Publicacions de l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona\nL’àmbit de la justícia viu un moment de desprestigi després del terratrèmol polític viscut a Catalunya i d’una crisi sanitària que ha tingut moltes implicacions en els drets fonamentals. Quin ha de ser el paper de l’advocacia en aquest context? Quina importància hi juga la comunicació? En parlem amb Xavier Salvatella, que acaba de ser nomenat Director de Comunicació i Publicacions de l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB). Salvatella, advocat i periodista de formació, també és Senior Advisor de Llorente y Cuenca i ha estat dircom del RCD Espanyol.\nCom es pot contribuir des de l’advocacia a recuperar la reputació malmesa de la justícia?\nEl de la justícia és un sector ben ampli i, per tant, cadascú et dirà la seva opinió sobre si la seva reputació actual és millor o pitjor. Sigui com sigui, l’advocacia actua permanentment com un impulsor de reformes necessàries per a la justícia. Et poso exemples: reclamar-ne la digitalització o avenços en la conciliació familiar. També és cert que en el terrabastall que ha suposat la pandèmia i la consegüent crisi sanitària, la justícia ha exercit el seu rol delimitant amb prou claredat els límits dels poders executiu i legislatiu. Ho hem viscut en diferents episodis durant la pandèmia: la justícia ha limitat l’afectació en tot allò relacionat amb el respecte pels drets de la ciutadania.\nL’excepcionalitat legal de la pandèmia deu haver multiplicat la feina dels advocats. Com s’ha viscut des del Col·legi?\nCom a professió de caràcter social, l’advocacia ha sabut estar a l’altura d’aquesta crisi global. Jo ho he vist en el meu pare, l’advocat que em va ensenyar a estimar la professió, i ho he vist en tots els advocats i advocades que tinc a prop. S’han desviscut com mai per exercir el dret a defensa dels clients i ho han fet malgrat el col·lapse i la inactivitat judicial i en una situació totalment adversa. El Col·legi en particular també va fer un esforç enorme a l’inici per mutar a l’entorn digital. Gairebé d’un dia per l’altre l’staff va aconseguir organitzar una infinitat de webinars i d’accions online per tractar les novetats legislatives, l’afectació jurídica de la pandèmia o la ingent normativa que sorgia. El nostre vicedegà, el Jesús Sánchez, diu que durant la pandèmia l’ICAB es va\nconvertir en el Netflix de l’advocacia. I té raó!\nDirigies la comunicació del RCD Espanyol i ara la de l’ICAB. D’un món mediàtic a un món cada cop més mediàtic. Quines diferències i similituds hi veus?\nL’alta política i el futbol d’elit, que no l’esport, són les dues millors escoles de comunicació corporativa que es pot tenir. Crec que no hi ha cap sector de més complexitat i que permeti aquest aprenentatge. El futbol, per la seva singularitat, no és comparable a res, però hi ha professions com l’advocacia que tenen un pes creixent en les informacions del nostre dia a dia. He tingut la sort de treballar en diferents consultores i, per tant, per empreses de sectors molt diversos, però fer de dircom en entitats tan singulars com un club de futbol (i l’Espanyol és el més singular de tots) o un col·legi com el de l’advocacia és un repte molt atractiu i jo el recomano a tots els joves que es vulguin dedicar professionalment a la comunicació.\nLa veu d’un col·legi professional és la veu de la professió davant de la societat, però alhora un col·legi d’una professió com la vostra, de col·legiació obligatòria, imagino que té una gran feina de comunicació interna. Pesa mésl’externa o la interna? A què es dediquen més recursos?\nIndiscutiblement la comunicació interna té un gran pes per a nosaltres. De fet, millorar-la és un repte permanent en un col·legi com el nostre. Les prop de 24.000 persones col·legiades són un públic no només intern, sinó principalíssim. Estem al seu servei, és l’essència del nostre dia a dia: servir a les persones col·legiades. En aquest sentit, l’objectiu és fer-les coneixedores de tots els serveis que tenen a la seva disposició: des d’una de les biblioteques jurídiques més importants d’Europa fins a serveis d’orientació professional de tota mena passant per una oferta formativa de l’altura d’una institució dedicada exclusivament a l’ensenyament. Per tant, nosaltres dediquem tants recursos a la comunicació externa com a la interna.\nLa imatge tradicional de l’advocacia que potser té la societat és la d’un home seriós, més aviat gran, amb americana i corbata, al qual es recorre en casos extrems. S’assembla gaire a la realitat aquest prejudici? Quina imatge voleu transmetre de la professió a través de la comunicació?\nEl que em dibuixes és un clixé prou superat en el temps, però sí que és cert que cal acabar de deixar-lo enrere. A l’ICAB tenim aproximadament 12.300 col·legiats homes i 11.850 col·legiades dones. Per tant, ja trenquem la primera part del clixé. La incorporació de la dona a l’advocacia és absolut i només cal veure les facultats de\nDret, que en són un viu exemple. Sí que és cert que no són encara prou a les posicions de sòcies dels despatxos i jo diria que això és part del que queda per fer. D’altra banda, els temps actuals han convertit els advocats en professionals molt empeltats dels problemes de la gent pel seu contacte diari amb problemàtiques socials que acaben tenint repercussió judicial i en la mediació i la resolució de conflictes. Crec que la imatge de l’advocat savi i encarcarat ja ha quedat molt enrere i actualment els advocats són professionals que, a més, contribueixen, sobretot a través dels col·legis, a la millora de la legislació, i són catalitzadors de solucions i d’avenços per a tots.\n“Hem d’arribar a públics més joves a través d’eines que els siguin més conegudes”\nTu vas estudiar tant Periodisme com Dret i, per tant, ets una rara avis, però com veus els teus companys d’estudis o de professió? Es coneixen mútuament? Qui en sap més de l’àmbit que no és el seu?\nD’entrada hi ha una semblança important: la capacitat per comunicar, per ordenar fets, pensaments i arguments i saber-los projectar. Si em fas triar, crec que l’advocacia domina més la comunicació que no pas els periodistes el dret, sempre que no parlem de periodistes especialitzats. Després hi ha rara avis de veritat, com el meu gran mestre i amic Ricard Fernàndez Deu, que són persones que dominen tant la paraula com les lleis, però és cert que tots dos col·lectius tenim marge de millora. En l’àmbit de l’advocacia, en els despatxos i col·legis, tenim un gran camí per recórrer en tècniques de comunicació corporativa, gestió de marca i gestió reputacional. En l’àmbit periodístic, els deures són dominar encara més la ciència del dret, de manera que, amb la participació d’experts jurídics, es pugui explicar millor a la premsa què està passant en el nostre dia a dia com a societat.\nEn certs judicis mediàtics també cal una comunicació pública per defensar la reputació del client, però aquesta comunicació de vegades pot anar en contra de la defensa judicial del client.\nUn advocat ha de tenir sempre present que el més important és la defensa dels interessos del client, però això ho hem de fer casar amb els principis de la transparència, l’ètica i l’honestedat. Tots els advocats haurien de procurar que la comunicació es pugui produir amb certa naturalitat.\nHi ha marge per fer més creativa, més propera o divertida la comunicació de temes judicials? Creus que podria tenir lloc a Twitch o fins i tot a TikTok?\nTenim un gran marge per fer més creativa i més actual la comunicació vinculada a l’àmbit judicial. Sí que és cert que tant el Col·legi com els seus màxims representants tenim totalment incorporades les xarxes socials més consolidades en el nostre dia a dia comunicatiu. Ho fem per difondre l’activitat col·legial, la defensa de la professió o la difusió de l’oferta formativa. Però cal ser curosos en la tria dels formats, perquè la justícia és una matèria que té la seva complexitat tècnica.\nLa complexitat del dret propicia uns certs formats en la comunicació jurídica, però la comunicació institucional del Col·legi sí que pot adoptar noves xarxes socials per fer descobrir la professió a noves generacions.\nHem de procurar connectar amb el nostre entorn a través de totes les possibilitats que tenim a l’abast. L’advocacia és majoritàriament una professió vocacional que en molts casos ve per tradició familiar i hem de poder arribar a molta més gent i a públics més joves a través d’eines que els siguin més conegudes per fer conèixer quin és el rol de l’advocacia a la societat i perquè necessitem que cada cop més joves s’animin a estudiar Dret i a exercir l’advocacia o altres rols de l’àmbit jurídic.\nQuins són per a tu els reptes de futur de la comunicació de l’ICAB?\nT’ho resumiré en un gran repte: obrir encara més el Col·legi a la societat i als propis membres de la nostra corporació. Una de les coses que més m’ha sorprès quan hi he començat a treballar és que la seva activitat és vastíssima i cal que la societat en general se’n pugui beneficiar. L’altre gran repte és aportar a la societat i millorar l’estat de dret i la democràcia. Per això, hem creat I + DRET, el primer think tank dins d’un col·legi professional, que ha de servir per investigar i proposar solucions pràctiques i possibles solucions normatives als poders públics. Amb el lideratge de la nostra degana, Maria Eugènia Gay, estic segur que aconseguirem satisfer tots dos reptes.\nPros i contres de la robotització en comunicació i periodisme\nExperts debaten sobre els avantatges i els riscos de les aplicacions de la IA en una nova sessió dels Diàlegs sobre el futur de la...\n13 des., 2021


Esteu veient:Inici»Política»Miquel Iceta i Eduard Vallhonesta parlaran de política municipal a Sant Celoni\nMiquel Iceta. Foto: Socialistes.cat\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, visitarà aquest dissabte a les sis de la tarda Sant Celoni per prendre part d’un acte polític organitzat pel PSC de Sant Celoni i La Batllòria. L’acte tindrà lloc a la sala Bernat Martorell, a Can Ramis, i l’objectiu és que els assistents puguin intercanviar impressions sobre política municipal tant amb Miquel Iceta com amb Eduard Vallhonesta, primer secretari de PSC de Sant Celoni i La Batllòria i candidat socialista a l’alcaldia. “Volem escoltar-te per canviar el nostre poble”, es diu en la targeta promocional de l’activitat.\nL’actual primer secretari socialista al municipi i cap de l’oposició a l’Ajuntament va fer la presentació pública com a candidat el passat 28 d’octubre assegurant que per ell era un repte i que se sent capaç d’impulsar nous projectes “”Si sóc alcalde vull ser-ho per a tots els celonins i celonines i portar a terme la segona gran transformació de Sant Celoni i La Batllòria, adaptada als temps actuals i encarada a la dècada dels anys 20”, va dir als assistents.


L'avantatge de ser deixada\nCacahueters espontanis en un hort urbà a Gràcia\n(You can also read this article in English, either by choosing EN at the top of this page, or by clicking here.)\nAhir anava de bòlit, però en un moment vaig pujar al terrat per a veure si tot estava bé (és a dir, per respirar) i al voltant dels nabiuers em vaig fixar amb una mena de mala herba que hi havia vist creixent el dia anterior. Les fulles eren interessants, reminiscents de no sabia què però no exactament com les fulles dels nabiuers. He estat tractant els nabiuers amb adob, amb una mica de vinagre per acidificar la terra com els hi agrada i amb mulch i no sabia si allò que sortia era un brot nou del nabiuer, o què. Però ahir el vaig mirar més a prop, comparava les fulles amb les del nabiuer, vaig veure que n'hi havia un altre darrera el nabiuer, i vaig pensar que era senzillament una mala herba, i el vaig arrencar.\nPerò era consistent (no flonjo com les males herbes normals) i tenia tot un sistema d'arrels potent i el vaig mirar més a prop. Hi havia un petit cacahuet allà dins, i ara m'adonava que les fulles se semblaven molt a les fulles de pesolers (peas en anglès, d'aquí deu venir la paraula de peanuts, cacahueters). Era un cacahueter! Feia mesos que havia penjat una menjadora d'ocells, i quedava per sobre de la jardinera, una menjadora amb cacahuets crus per atraure les mallerengues que havia fotografiat en algun moment. I alguns cacahuets havien caigut, i jo, sent una mica deixada a vegades, no els vaig recollir. Es deuen haver endinsat a sota el mulch que hi vaig posar, i tots contents, van començar a crèixer.\nEls cacahuets són un menjar bàsic a Estats Units, van ser una part de la meva vida diària de petita, normalment en la forma de mantega de cacahuets amb mermelada en un sandwitx menjat a l'hora de dinar al cole i a vegades com a berenar salats a grapats. També em recordo uns anuncis en les pàgines finals dels llibres de còmics que prometien plantes de cacahuets que "tu pots cultivar a casa!" que semblava tan espam com les promeses dels 24 milions d'euros de líders nigerians deposats. Quan Jimmy Carter era president, això dels cacahuets de la seva plantació semblava allò molt lluny de la vida ianqui que es portava al nordest congelat. Els cacahuets venien en pots de vidre, no en tests de fang.\nAixí que no anava a perdre aquesta oportunitat. Vaig robar cinc minuts d'un calendari apreturat per buscar fibra de coco, una mica de terra d'unes plantes mortes, i humus de cucs, i vaig tornar a plantar el cacahueter. No sabia si sobreviuria, però aquest matí fa especte eixerit. No sé si sabeu com creixen la fruita dels cacahuets... és sota terra com les patates. Ma mare sempre parla de collir patates com a anar a buscar tresor. Hi estic d'acord: és una mica màgic cavar en la terra i trobar menjar. Doncs penso que d'aquí uns mesos, anar a buscar cacahuets en un test d'un hort urbà a Gràcia tindrà alguna cosa semblant. Gràcies a les mallerengues!\nPer cert, dec haver guardat correctament les llavors que vaig collir la tardor passat de la carabassa dolça per fer pastissos—les vaig netejar, i després les vaig deixar al descobert en una safata— a 'sol i seré' —durant potser una setmana, perquè l'altre dia vaig plantar-ne un grapat, pensant que potser només en germinaria un parell o tres, i han sortit pràcticament totes! Si vols llavors o plantetes, ja m'ho faràs saber! Recordareu que la mare carabassa és una que vaig haver de pol·linitzar manualment.\nPer últim, afegeixo unes altres fotos de l'hort perquè podeu veure com està progressant. Si vols veure més fotos de l'hort, en penjo bastants al meu instagram.\nI com sempre, si et subscrius a aquesta pàgina meva a l'Aixeta, em farà molta il·lusió, rebràs avisos d'aquests escrits meus per correu electrònic, i seràs el primer en rebre alguna llavor o esqueix que comparteixo de l'hort. I altres coses! Fer aquesta pàgina a l'Aixeta també m'ajuda a trobar errors i problemes en el funcionament de la plataforma i així poder resoldre aquestes qüestions perquè funcioni millor.


'Nuel Galán' i la llegenda de Mr Snow a 15.00€ per compra anticipada - Teatre Barcelona\nFinalitzada: Nuel Galán i la llegenda de ‘Mr Snow’ a 15.00€ per compra anticipada\nAntonio Díaz, el Mago Pop, va fer el salt a la fama quan ens va explicar la història del misteriós personatge Mr Snow. Ara, és el seu successor, Nuel Galán, que ens descobrirà la segona part d’aquesta llegenda. Sota la direcció artística del mateix Antonio Díaz, arriba a Barcelona aquest espectacle, del 18 al 22 de gener, a la Sala Barts.\nAfanya’t i aprofita aquesta promoció per compra anticipada: compra les teves entrades abans del 18 de novembre, i aconsegueix un preu promocionat de 15.00€.\nVols aprofitar aquesta promoció? Compra ara les teves entrades en el següent ENLLAÇ o a través del botó de ‘Compra d’entrades’ que trobes a continuació.\nNuel Galán: Mr Snow


Hotel Canaro Andorra ***** | Luxós Hotel Vall de Incles Soldeu Andorra\nEl nou Canaro\nEl nou hotel Carano torna a obrir les portes com a hotel 5* després d'una reforma amb estil càlid i acollidor. Muntanyes cobertes de blanc a l'hivern, el verd més pur a l'estiu... així és el Canaro, situat a la Vall d'Incles a Soldeu amb meravelloses vistes a les muntanyes de Grandvalira. Un racó màgic a Andorra on la nostra atenció personalitzada et farà viure una experiència única rodejat de natura. El unic hotel amb pistes de esquí propies per debutants a un pas de la nostra terrassa.\nAutèntica experiència gastronòmica.\nDarrere del nostre restaurant està el segell de Marc Gascons, xef premiat amb una estrella Michelin, que basa la seva carta en la cuina tradicional adaptada a la forma de vida actual. El producte de temporada és la base de la nostra cuina d'experiència i luxe informal.\nEl millor entorn per gaudir d'una bona copa\nGrans moments al voltant d'una taula\nPistes d'esquí pròpies\nForfet inclòs en totes les reserves directes amb l'hotel\nTothom pot aprendre a esquiar amb l'ajuda de la nostra escola d'esquí i snow, a les nostres pistes per a principiants. Les classes són individuals i s'imparteixen a les pistes privades del Ski Canaro, ambient professional i especialitzat.\nUn espai on els petits de la casa podran jugar sota la supervisió dels nostres animadors. A partir de 3 anys i servei de llar d'infants amb suplement per a nens de 0-3 anys.\nLLOGUER DE MATERIAL a l'Hotel\nLloga el teu material d'esquí a Ski Canaro amb totes les comoditats. Disposem de totes les gammes.\n25% de descompte pels clients de l'hotel.\nDescomptes especials per a reserves anticipades\nInclou el forfait, habitació i l'esmorzar\nGastronomia i esport, el binomi perfecte\nCOMENCI EL SEU VIATGE


Save the Children llança una web amb continguts sobre les cultures àrab, índia, brasilera i andina | Consumer\nSave the Children llança una web amb continguts sobre les cultures àrab, índia, brasilera i andina\nL'objectiu d'aquest projecte és millorar la convivència i l'enteniment en una societat multicultural\nSave the Children ha llançat una pàgina web dirigida a nens de secundària i professors amb continguts sobre quatre cultures: àrab, índia, brasilera i andina. L’objectiu d’aquest projecte és millorar la convivència i l’enteniment en una societat multicultural com l’espanyola.\nDurant la presentació ahir a Madrid d’aquesta iniciativa, Victoria Muñoz, professora d’Educació de la Universitat Complutense, va destacar la necessitat de l’educació “per trencar la cadena de la desigualtat, la intolerància i l’exclusió”. Per la seva banda, Raquel González, responsable de tecnologies de la informació de l’ONG, va explicar que la web transmet una informació lleugera i no exhaustiva sobre aquestes cultures “davant l’augment exponencial de la immigració a Espanya en dues dècades”.\nEls continguts es presenten en forma d’unitats didàctiques, i abasten la Història, Gastronomia, Religió i jocs, a més d’una petita prova al final de cada unitat per reforçar els coneixements adquirits pels menors.\nA la pàgina web estan disponibles altres materials com a fotografies preses pels propis nens en els seus entorns, en el marc de l’activitat de l’associació, que planteja cursos de formació del professorat per a la resolució de conflictes, jornades interculturals amb associacions de pares i tallers lúdics.\n“Fa falta una educació més humanista a través de la mirada de l’altre, que potenciï la solidaritat i la llibertat, però sobretot que ensenyi a desembolicar-se al món, i la millor manera per a això són les noves tecnologies”, va dir la professora de la Complutense.\nUna altra virtut del projecte, segons va destacar, és que els continguts estan dissenyats pels propis nens i educadors, que expliquen als altres com són els seus costums i la seva forma de pensar, per derrocar totes les “barreres invisibles”.\nconvivència cultures web


recordant els “comecocos” a Sella | de gènere\nEntrada anteriorla crisi, “la mordaza” i l’ajustSegüent entradaatordiment\n6 pensaments sobre “recordant els “comecocos” a Sella”\n26 Mai 2010 a les 23:13\nConta que al 89 encara estava…jo tambe la recorde i va ser l’any que vaig arribar aSella. Aquest va ser un dels primera videojocs que van ixir… pero saps quin va ser el primer? un de palets que podies jugar a tenis i els jostics eren unes rodetes. A casa de m’auela en Barcelona havia un…com han evolucionat en 25 anys!\n27 Mai 2010 a les 16:25\nAh si¿?¿¿ eixe va ser el primer joc¿?¿, Miquel, ho desconeixai per complet.\nLa veritat siga dita, mai he estat posada en el tema dels videojocs; la meua torpea en el maneig dels comandaments van fer que els avorrira; A vegades quan he intentat fer una partida en el meu fill no he durat ni dos minuts. Continue sense aclarir-me, i ja, el colmo, és quan has d’anar a fer-te el reconeiximent metge per a renovar-te el carnet de conduir… ahí ja és la bomba. Es fan una prova en uns comandaments en la que tens que intentar que un cotxe no se n’ixca de la carretera. Si sen’ix, “pita”. La prova dura només uns segons, que en el meu cas, són segons on els “pitits” resulten insoportables. Ja veus.\nAra be, el motiu d’este post ha estat perquè, de sobte, me n’he recordat de l’ambient que es generava al voltant de la primera màquina “comecocos”, ja et pots imaginar!!!.\nLa novetat del poble. L’ambient que es creava al bar al voltant de la maquineta eixa, era increible: Molt divertit. Imagina’t, ahí tots espentant-nos, volent vorer la pantalla, la musiqueta eixa que se te clavava en el cervell com un martell, Fermin per baix remugant-nos, un milló de pells de pipes per terra, la gent que se “sentava” a vore la TV i no els deixaven sentir res…\nDe veres molt divertit, si és que, no hi havia altra cosa.\n27 Mai 2010 a les 21:41\nA la “generació” de després ens ha passat el mateix amb el Tetris (preguntar al Sr. Star), el “double Dragon” que amb una xapa de 25 pts com les que apareixen en el post a la què li vam fer un forat i li vam passar un fil per a aconseguir 99 crèdits, amb el Pang, o les úniques que van aconseguir que m’engantxara de veres el “rigar” al bar Fermin i el “out run” al bar Rafel, que era una màquina amb volant i pedal per accelerar. Alguns “monstres mítics” han passat a la història, com “Gokuraku”, que era un d’una màquina de pegar-se boleres, o Mr. Bison al Street Fighter…\nLa veritat és que “gràcies” a la tecnologia, la imatge d’un grup de xavals/es “mirant” com un es passa les pantalles ha passat a la història. El que més s’assembla és curiosament, la imatge dels iaios que miren com els altres juguen al “cau”,hehehe.\nPer a acabar, una pregunta: són les noves tecnologies veritablement noves o el que hi ha ara és una evolució pura i dura del que hi havia? ala, ahi ho deixe..\n28 Mai 2010 a les 14:51\nPer al·lusions, i perque este tema sempre m’ha agradat he de dir que jo poques voltes vaig haver de necessitar el “truco” aquell d’aconseguir 99 crèdits, perque era d’eixos que “aprofitaven els cinc duros”.\nPer exemple, el Tetris al final no tenia secrets per a mi (encara que pagant el preu de somiar amb peces caent). La volta que més vaig arribar va ser a la pantalla 83, i no vaig passar perque estava fart i li ho vaig deixar a una persona d’eixa nombrosa quadrilla que estava mirant.\nAprofite per a flipar un poc (jeje) i conte un parell d’anècdotes: m’ha passat algunes vegades que la gent em preguntara si anava a jugar a alguna maquineta (Tetris, Rygar…). Saps per a què?. Per a anar corrent i agafar puesto per a mirar!!!.\nI l’altra anècdota, encara més “curiosa/exagerada”, és que m’han arribat a donar diners per a continuar una partida i seguir mirant!!!.\nEn fi, que a mi les maquinetes m’han agradat de sempre, i damunt, no se me donaven malament del tot.\n31 Mai 2010 a les 17:30\nMorning, pues no es calfes més el cap en la PT, dedicat a les maquinetes i avant, que “visto lo visto” no cal complicar-se tan la vida 🙂\n1 Juny 2010 a les 15:36\njejeje… el mitic “PIS” ,eh, Mr. Star!


notes per a un desmemoriat: Guardami, Guardami!!!\nLa tragèdia s'ha consumat. Madama Butterfly cau a terra després de fer-se l'harakiri. Els llums s'apaguen. El teatre esclata en aplaudiments i bravos sense aturall.\nEls Amics de s'òpera de Maó portaven de nou a l'escenari del Teatre Principal el drama puccinià deu anys més tard de l´'ultima ocasió. Madama Butterfly, la fusió de la música japonesa amb el lirisme verista (potser és lòpera més lírica de Puccini), unit a l'ús magistral del leit-motiv com elemement cohesionador. Una ópera en que tot el pes dramàtic i musical cau sobre les espatlles de la soprano protagonista. Si la soprano falla, falla tot. Si la soprano triomfa, l'èxit està assegurat.\nHui He va triomfar. Hui He fou una Cio-Cio-San creïble, apassionada, que s'enfrontà als tremends contrastos escènics i vocals que exigeix el seu paper amb magestria. Perque Butterfly és una dona que riu i plora, que balla i s'agenolla, que lluita i besa al ritme de la música. La soprano xinesa posseix una veu rodona i rotunda, amb la que podia afrontar el dramatisme (fins i tot patetisme) de l'obra, alhora que feu gala d'uns aguts delicats i mesurats, així com d'unes dinàmiques delicioses. Tot açò acompanyà una interpretació exquisida que el públic va saber recompensar amb forts crits de "Bravo", més que merescuts, especialment per l'extraordinària, superlativa interpretació del final de l'òpera, moment d'una intensitat tal, en que la soprano es mostrà tant convincent que un servidor va veure com li faltava l'aire i el cor li bategava amb furia.\nJorge de Léon, que va haver de substituir a l'últim moment a Massimiliano Pisapia, encarnà un Pinkerton més que correcte, endevinat en l'aspecte escènic i acurat en la part vocal, mostrant una gran potència i timbre decidit i brillant, especialment en el duet "Addio, fiorito asil" de l'acte tercer. Juntament amb He, la parella protagonista ens delectaren en l'exquisit duet de l'acte primer, " Bimba dagli occhi pieni di malia", que no per conegut va deixar d'emocionar al públic, inclòs el sotasignant.\nPer a Joan Pons aquesta era una nit molt especial. La seva (sembla) definitiva retirada de l'escena es produia a Maó, a ca seva, i tampoc en el seu comiat decepcionà. Gràcies a la seva dilatada experiència, les seves frases es podien paladejar, i eren carregades de matissos. Pons, com sempre, convencia tans sols amb una síl.laba, fent ressonar les seves paraules amb una dolçor que, a ulls d'aquest aficionat, va fer de Sharpless un Giorgio Germont a l'americana, paternal i tendre.\nLa resta de membres de l'elenc també van estar a l'alçada de les primeres figures, en especial la mezzo italiana Rossana Rinaldi, que interpretà a una abnegada i dramàtica Suzuki.\nUna excel.lent orquestra els acompanyava, i una escenografia sòbria (com a mi m'agrada), que destacava allò important, els cantants i els seu esforç. Gasparon, que ja podem dir que s'ha convertit en l'escenògraf de capçalera del Principal, va endevinar el tret i creà un ambient subtil i efectiu, que si de cas, podria haver-se estalviat els extres durant el cor a "bocca chiusa". I és que el cor dels Amics de s'Òpera va estar especialment acertats, sobretot en el popular cor del segon acte.\nEn definitiva, la de divendres passat fou una vetllada que quedarà gravada en la memòria dels amants de l'òpera per sempre, i el record d'una gran veu i una gran sensibilitat hi anirà unida de forma indeleble.\nPublicat per oscar a 12:36\nsargantana 14 de julio de 2013, 9:05


Primer de tot, Sr. Babeli, moltes gràcies per rebre'm. Sé que és una persona molt ocupada i amb moltes responsabilitats i li agraeixo que hagi rebut un estudiant de batxillerat per al seu treball de recerca que m'ha fet descobrir moltes coses de Síria que desconeixia.\nHe llegit entrevistes seves a diferents mitjans: El Periódico, Regió 7... En totes elles parla d'aquest país que ara pateix un conflicte cruent.\nEm pot fer un petit recorregut biogràfic?\nEm dic Joan Babeli. Vaig néixer a la ciutat d'Alep, a Síria, el 17 de maig de 1962. Sóc d'una família considerada conservadora. Vaig arribar a Catalunya el 1981. Des del 1988 sóc simpatitzant de CiU i hi milito des del 1990. He estat assessor del President Pujol en matèria d'immigració i he treballat com a bomber de la Generalitat. Més tard vaig entrar a treballar a la casa presidencial, la dels Canonges. També he estat xofer oficial de la Generalitat. He desenvolupat tasques en temes d'Afers interreligiosos i d'internacionalització d'empreses catalanes. Per exemple, al CGU, Institut Network of Catalan University Institutes, per poder implantar carreres als països de la riba del Mediterrani. És un projecte que va néixer de la Xarxa Vives i després l'agafa l'Institut i el transforma en un projecte Anselm Turmeda, que era un mallorquí que va viure durant el segle XIV i va ser un català mediador entre les dues ribes del Mediterrani amb una biografia molt rica tant com a cristià com a musulmà, religió a la que es va convertir. En aquest moment també sóc regidor de l'ajuntament d'Artés, poble en el qual visc.\nTinc entès que el nom de Joan és la traducció del seu nom en sirià?\nSí el meu nom és Mohamed Yahya Babeli Sahwa. Només he traduït Yahya que vol dir Joan. Per tarannà necessito fer-me meu el lloc on visc. M'agrada formar part de la societat on visc. Jo vinc d'una cultura enfrontada amb la cultura occidental en general. Hi ha un prejudici. Einstein ja deia que era més fàcil separar un àtom que treure un prejudici. Jo no vull canviar, vull continuar sent qui sóc però si tradueixo el meu nom no perdo la meva identitat. Jo mai perdo els meus orígens i em sento orgullós d'haver nascut en el bressol de la civilització. Això no ens fa millors però sí que és una realitat. La història del meu poble s'hauria de tornar a situar i ocupar el lloc que li pertoca, per justícia històrica.\nPel que he llegit, fa 30 anys que és fora de Síria. Què el va portar a marxar i arribar a Catalunya?\nFa 33 anys exactament. Tenia 17 anys. El meu pare era fabricant tèxtil. L'any 1969 el govern sirià va nacionalitzar la seva fàbrica. Va haver-hi el concepte "comunista" de la terra per a qui la cultiva i la fàbrica per a qui la treballa. Van empobrir els rics i enriquir els pobres. Va canviar el nostre món i vam marxar a Terrassa on vam intentar crear una petita fàbrica tèxtil però era un negoci que ja estava en crisi i no va funcionar. També cal tenir en compte que el meu pare va morir.\nVam venir aquí per poder estudiar però sobretot perquè també hi havia tradició tèxtil. També vam intentar-ho a Egipte però no va reeixir l'intent a causa d'una estafa.\nPrimer vaig venir sol i al cap de pocs mesos va venir el meu pare. Jo no vaig conèixer la realitat diferencial de Catalunya fins al cap de 6 anys.\nManté tradicions sirianes a Catalunya?\nNo les segueixo massa. Només esporàdicament.\nTinc entès que és originari d'Alep? Què en sap de la ciutat en aquest moment?\nSempre segueixo les notícies. De la ciutat d'Alep el règim només en controla un 20%. És una ciutat que està dominada per l'exèrcit lliure que també comet moltes errades. Practiquen la mateixa política que l'exèrcit regular. No tenen escrúpols. Estan formats per a matar. L'única que està patint molt és la població civil.\nA tall d'exemple, i per veure el poc respecte cap a la pròpia història, li diré que estan destruint una porta del castell d'Alep, una meravella que té 4.600 anys. També estan destruint la tomba de Benjamí, el germà petit de Josep en l'Antic Testament, que està a 30 quilòmetres de la ciutat i té una antiguitat de 6.000 anys... Un terç i mig d'Alep està arrasada, no hi ha res. Tinc fotos de l'abans i el després i és per quedar esgarrifat. Es destrueix un mercat amb una història de 1500 anys que no es podrà recuperar mai més. A part de la tragèdia per a la vida quotidiana, està destruint un país amb una història mil·lenària. També és veritat que Síria mai ha fet un pas per voler reconèixer el seu patrimoni.\nDesprés de marxar-ne, quantes vegades ha tornat a Síria? L'ha trobat canviada?\nNomés hi he tornat dues vegades. Després de 25 anys fora, he quedat molt desil·lusionat de veure com Síria no ha evolucionat. És com si el temps no passés.\nHe llegit que encara té molta família a Síria. En quina situació es troben?\nMare, germans... molta família. Abans d'ahir va explotar un cotxe bomba al costat d'un meu tiet que per sort estava a una distància de 10 metres del vehicle. Està ferit a les cames i intento portar-lo aquí. La situació és catastròfica. Quan els bons són castigats, què en faran dels dolents?\nPot mantenir-hi contacte? A través de quin medi?\nSí. En alguns moments no però ara hem recuperat el contacte a través dels mòbils.\nHi ha una frase a Regió 7 que m'ha cridat molt l'atenció. Hi deia que ara ja pot parlar de Síria sense plorar per fora però encara plora per dins. Deu ser molt dur veure arrasada la terra que un s'estima i veure patir la gent que li és tan propera...\nJo ploro per Síria, per la seva gent i perquè és una joia cultural que estan arrasant. No és patrimoni de Síria, és patrimoni de la humanitat. Alep, en llengua sumèria, vol dir nucli d'agrupació humana, hi trobem les primeres coves d'homo sapiens. Damasc és la ciutat més antiga, com a nucli urbà, del món.\nHe llegit el cas de la seva filla Fàtima a Regió 7.\nSí, tal com diu l'article, ella visitava la seva àvia els estius, es va enamorar i va anar a viure a Síria, amb el seu home. Regentaven un negoci d'ortopèdia. Ara el seu home segueix a Alep i ella va poder fugir amb els seus dos fills cap a Artés, fugint dels bombardejos.\nTenen notícies sovintejades de l'estat dels seus familiars?\nSí, encara que desagradables. N'hi ha alguns dels que no en sé res des fa dos mesos. Hi ha barriades on no es pot ni entrar. Per exemple, jo li he explicat a la meva mare que al meu tiet va explotar-li molt a prop un cotxe bomba. Ella viu a Alep mateix però no ho sabia. Entre ells no es poden comunicar. Tenim més informació des de fora que a dins mateix. Allà la gent no sap ben bé què passa. Els avions bombardegen constantment perquè l'exèrcit del règim no pot dominar la terra i ho fa des de l'aire. La majoria d'avions no són siris. Són búlgars, iranians, libanesos... són mercenaris. Alguns dels pilotats per sirians han desertat... Atacar els teus germans és terrible. Estan forçant la guerra civil.\nPer exemple, li explicaré el cas de la meva cosina, a la qual van agafar-li el seu marit l'any 1978. Va ser col·laborador dels germans musulmans.... No sabien res d'ell i no podia ni preguntar. Després de 25 anys, un senyor amb barba enorme truca a la porta. Era el seu marit. La meva cosina s'havia casat, tenia altres fills... el donaven per mort. la meva cosina va embogir. És un règim cruel, que juga amb la vida de les persones.\nTé contacte amb altres sirians que viuen a Catalunya o a Espanya?\nSí, encara que poc. He promogut dos actes per recollir diners.\nCom veu els catalans un sirià que viu a Catalunya?\nÉs difícil opinar sobre un poble perquè un poble és molt divers. Hi ha trets comuns però el formen persones molt diverses. Dels catalans diria que costa molt que s'obrin al principi però una vegada has obert el camí, has establert contacte, ja hi ha confiança. Jo visc a la Catalunya profunda, a Artés i obrir aquest camí encara costa més. Em va sorprendre molt que aquí consideren "de fora" una persona que viu a cinc quilòmetres, a Avinyó, el poble del costat. Amb aquest concepte costa més que acceptin, per exemple, algú com jo, de Síria. Formaràs part d'aquesta societat si tu dones el pas.\nEls catalans són cautelosos, no volen tenir sorpreses. Has d'establir-hi un bon pont. S'estimen més pocs amics que molts coneguts.\nTroba moltes coses comunes entre Catalunya i Síria?\nSí, sobretot amb la part del nord, on es troba Alep. Tots som comerciants dinàmics, treballadors... Tampoc s'obren fàcilment però si ho fan l'amistat és real.\nQuè troba a faltar de la seva terra?\nLa veritat és que trobo molt a faltar el castell d'Alep i San Simon. És un orgull. Simbolitza la tradició, la història viva, els centenars de cultures que hi han passat i han deixat les seves empremtes. Però estic decebut amb la gent. Un poble ha de voler la seva dignitat. Quan et roben la dignitat no tens res. No podem deixar que ens prenguin la dignitat. Si et roben l'essència no tens res. Vius com un malalt en estat terminal i és així com veig la gent a Síria.\nEm pot explicar algun record de la seva infantesa i adolescència?\nHe nascut en una família conservadora i nombrosa. El meu pare i la meva mare eren cosins. Tenia 13 germans. Ens vam espavilar ràpid. Només hi havia dues noies i a mi em va tocar força ajudar a les feines domèstiques. Tot això m'ha ajudat a afrontar la vida tot sol... Ara visc sol, em sé espavilar.\nQuins eren els motors econòmics de la vida siriana abans de la guerra?\nEl tèxtil, el torn, el ferro, la indústria de l'automòbil, la metal·lúrgia, la farmàcia i molts artesans, com per exemple els del vidre... Per exemple, el meu gendre estava relacionat amb les indústries farmacèutiques. Hi havia 20 fàbriques molt grans. Donaven cobertura de genèrics al món àrab. Ara totes estan arrasades.\nQue pensa del règim d'Al-Assad i del seu president?\nNo puc anomenar president de Síria una persona que està destruint-ne la seva història. Considero que està practicant una política de terra cremada, com Genguis Khan. Li ha esclatat una revolta no calculada. Tenia totalment controlat el país. Per exemple, hi havien 16 estaments policials que ho controlaven tot. És impensable que marxi. És un govern potent. Ha copiat tota la intel·ligència del món occidental, jueu... Ha fet servir totes les minories per fer un bloc... Hi ha una corrupció excessiva, intimida, explota a la població. El govern és corrupte, s'enriqueix. Un govern corrupte fa un país corrupte.\nAl món àrab cap dirigent ha sigut un servidor del seu país, sinó que l'ha robat. Per exemple, a Egipte, no existeix una central nuclear que se sap que el govern havia cobrat. Senzillament no existeix. Autopistes senceres cobrades i no fetes...\nTot i que el règim ha creat por, jo no el culpo del tot de la situació actual. És el poble que ha de voler ser. Del 79 al 81 el règim dels Al-Assad va aniquilar una ciutat sencera, trenta mil persones en un dia. Hi ha moltes fosses comunes a tot el país. Això és terrible.\nI dels rebels?\nNo tenen armes. Roben el que poden al regular i a la població per subsistir. No tenen recursos. No obstant, no són millors que l'exèrcit regular. Quan lluites contra algú que arrasa, utilitzes la mateixa estratègia i jo crec que és un error. No pots combatre el mal amb mal.\nHe llegit que és un dels impulsors de recaptar diners per enviar medicament a Síria. Ho fan a través de Jordània. Com és la situació sanitària al país? S'atenen els ferits?\nSí. Hem fet campanyes per recollir medicaments perquè la situació és dramàtica. Sé que a algunes persones del bàndol dels rebels les han rematat abans d'entrar a l'hospital. Hi ha vídeos a youtube que no es poden ni mirar per la seva duresa. Hi ha hospitals, centres d'atenció primària... tots clandestins.\nEm pot dir què opina de l'estat d'Israel?\nSíria no ha portat mai bé la creació d'Israel. S'ha visualitzat Israel com el gran problema de la regió. Aquesta política és un fet consumat que s'ha d'acceptar però s'ha d'intentar conviure. Penso que Israel hauria de limitar del protocol la seva idea d'establir una frontera d'Israel que vagi de l'Eufrates al Nil.. Aquesta voluntat d'expansió és una amenaça permanent i vol dir-li a tot l'entorn que desapareixerà: Iran, Egipte... Estan somniant amb un projecte que es basa en tres mil anys endarrere i que ja no té cabuda en la realitat actual.\nEls israelians es troben discriminats. Jo crec que, històricament, l'únic que ha tractat bé el poble jueu és el món àrab. Les matances, repressions del jueus les ha portat a terme Occident (els romans, Espanya...) Ara els agressors són ells i no poden mantenir aquest enfrontament amb el seu entorn perquè formen part d'ell. Tots som semites. Tot Orient Mitjà és semita però Israel ha volgut monopolitzar aquest concepte només per a la religió jueva.\nSíria hauria de fer les paus amb Israel. Hauria de tenir les fronteres ben establertes, amb el compromís de no envair més territori, no amenaçar més. Crec que és l'única manera de trobar el camí de la pau.\nLes xifres parlen de més de 250.000 refugiats i 30.000 morts. Té alguna notícia de com es troben?\nLes xifres no són reals. Els morts crec que són molt més dels que diuen. Jo penso que poden haver-hi 300.000 morts, molt més dels que diuen. Hi ha molts desapareguts.\nPel que fa als refugiats, hi ha diferents polítiques en els països veïns que els acullen. Per exemple, Jordània magnifica el problema per rebre diners, ajuda internacional. El Líban no accepta cap refugiat que no sigui xiïta...\nQuè pensa del paper dels organismes internacionals i més concretament de l'ONU?\nEn una paraula, és un teatre.\nCom veu el paper d'Espanya?\nEspanya no ha fet cap paper. Ni tan sols ha condemnat res a nivell de Parlament. Catalunya sí, i molts ajuntaments també. Han tret l'ambaixador. Ja no està a Damasc. Crec que el govern espanyol, com la resta d'europeus, no té sobirania per decidir... Fan poca cosa perquè hi ha interessos àrabs a Marbella, la venta d'armes que representa... No crec que faci res més si no hi ha ordres d'Europa. De moment aprofita el conflicte. Amb la guerra es guanya molt més diner que amb la pau.\nEs declara en una entrevista musulmà sunnita. Creu que les diferències religioses i culturals que conviuen a Síria són motiu de tensió?\nA Síria un 60% de la població és sunnita. El 23 % són cristians, de tretze tipus diferents, un 3%, més o menys, són alauites. També hi ha un 3% de jueus, que ha marxat cap a Israel i molts armenis.... Alep és una ciutat multireligiosa, hi ha molta barreja. Han sobreviscut moltes religions però hi havia molta permissivitat, convivien. No hi veig cap problema però de mica en mica van endurint la conflictivitat entre religions. Hi ha problema si s'encén. És la primera vegada que els cristians estan marxant de Síria. De sempre, les religions han estat una arma potent per dominar-ho tot.\nJo crec que gràcies a les diferències l'ésser humà avança. Les diversitats ben enteses porten a la construcció, no a la destrucció. El problema és que la diversitat s'utilitza per marcar fronteres, per originar conflictes. Jo vinc d'una tradició fenícia, sóc fenici, tot el que és divers i diferent ho englobem. Tenim una vida marcada pel comerç i necessitem connectar amb els altres. És la nostra forma de viure.\nLa religió és el millor conducte per mobilitzar la gent, sense cap cost. És gratuït. És un conducte que no es veu però fa mal.\nEl món occidental ha avançat i la religió ocupa un lloc menys important. El món musulmà no ha evolucionat, està sedat i quan vol justícia torna a l'arrel primitiva i tot ho fa "en nom de Déu" perquè no pot anar contra el poder establert. En nom de Déu fa justícia.\nEm pot dir com veu per al món musulmà la coneguda com a "Primavera Àrab"? A Síria esclata la guerra per mimetisme amb aquests altres països?\nJo parlaria de l'hivern àrab. El poble s'agrupa per una il·lusió. Els països àrabs reaccionen com un sol cos. Si et fa mal el peu, el cap se'n sent. Es tracta d'una estratègia de xoc. Els règims dictatorials solen tenir una durada d'entre 70 i 100 anys. Els pobles reaccionen a aquest "càncer" però si injectes un revulsiu, aquest càncer es transforma en un altre. No crec que suposi una solució a curt termini. Hi ha massa gent que viu d'un sistema que vol tornar-se a reproduir, que es nega a desaparèixer. Costarà enderrocar aquests sistemes. Dubto que les coses canviïn gaire.\nPer al meu treball he fet una entrevista a un periodista expert en política internacional. Ell creia que el veritable conflicte es genera per controlar les zones d'extracció petrolífera. Síria no té petroli. Síria no és res més que una anècdota a l'escalada de tensió entre Occident i Iran. Estaria d'acord amb aquesta visió?\nCrec que Iran és una excusa. No és el veritable problema dels EEUU. Si té poder nuclear és perquè se li ha donat o acceptat des de l'exterior. L'armament nuclear hauria d'estar prohibit perquè és incontrolable, no només a l'Iran sinó a qualsevol país del món.\nTot Orient Mitjà és una peça d'escacs. Si mous una peça, se'n mouen cinquanta al mateix temps. Et vull explicar la història des de molt endarrere.\nJa en el s. XIX, Occident va ser conscient que a la zona dels països àrabs era molt difícil guanyar-hi amb la força i que per dominar la zona havien de crear conflictes, amb el lema "divideix i venceràs". Una manera d'assolir-ho és generant enfrontaments entre religions.\nEl món islàmic estava adormit i Occident creix molt (Alemanya, França...) Després de la 2a Guerra Mundial, es decideix que Israel tindrà un estat propi. Es crearà l'estat d'Israel, que es volia fer a una altra zona però els jueus volen recuperar Terra Santa, volen reconstruir el temple de Salomó a Jerusalem perquè és bàsic per a la seva religió.\nPalestina serà un estat d'Israel i Occident repartirà estratègicament la zona. Comença una massiva arribada de jueus. Els jueus formen part d'una trampa que coneixen i els hi va bé: han d'ocupar la terra i fer la funció de guardians per a Occident. És molt més fàcil dominar la zona amb el poble jueu que amb els soldats. La fe genera una fortalesa que no té límits i és molt millor que posar-hi uns soldats que es regeixin per uns principis ètics. Els jueus estan allà per un manament diví i això és una força superior.\nA tots els països àrabs es donarà la governabilitat a forces minoritàries. Han invertit els termes de poder en tots els països àrabs, incloent Aràbia Saudita. Per exemple, a Iraq donen la governabilitat als sunnites perquè la gran majoria de població és xiïta. A Síria la gran majoria són sunnites i l'han donat als alauites... i així successivament. Està molt calculat tot el repartiment de forces de la zona.\nEl tema del petroli és cert, però va més enllà. És un tema geo-estratègic. No només interessa comprar el petroli a preu baix. Interessa poder vendre els productes. La crisi de 1973 va ser molt forta a tot el món àrab. Va fer que els països retrocedissin molts anys.\nA tot això, cal afegir-hi que Xina està creixent a marxes forçades. Penso que Occident hauria d'aliar-se amb el món àrab perquè el cristianisme, el judaisme i l'Islam tenen la mateixa arrel, la mateixa filosofia, tots vénen de la mateixa arrel divina d'Abraham i Moisès. El món asiàtic és diferent.\nLes Torres Bessones han fabricat suïcides. EEUU està en decadència, tant a nivell moral com econòmic. Els seus productes ja no són competitius amb la gran Xina i Índia. EEUU necessita més que mai dominar la matèria prima. Jo crec que has de crear un gran conflicte mundial per poder dominar-ho. Per això vol dominar aquesta zona principal de creació d'energia: petroli, gas... Xina ho està envaint tot. Per exemple, està envaint Àfrica. Tots volen dominar la matèria prima i es generen conflictes per fer-ho. Occident tem a Xina. Per dominar la matèria, el primer gran conflicte és el de l'Afganistan, una guerra contra Rússia en la qual es fabrica el personatge de Bin Laden. Enfoquen que els musulmans han de lluitar contra els russos. Amèrica lluita contra Rússia sense entrar directament en el conflicte. La Unió Soviètica es fulmina. El terrorisme és l'excusa per intervenir a molts països.\nXina està a l'expectativa. Copia la producció occidental i produeix baratíssim cosa que enfonsa l'economia occidental. EEUU vol tenir l'única moneda forta del món. L'atac a l'euro, la crisi que estem patint també s'ha de veure des de l'òptica en la qual EEUU vol dominar el món. Europa no té resposta unitària. Alemanya reacciona per salvar-se ella mateixa. Les bases d'EEUU garanteixen aquests interessos.\nLa Primavera Àrab està instigada des de fora. Països adormits esclaten. S'ha de veure sota el prisma d'aquest joc geo-estratègic d'EEUU-Occident per dominar l'energia.\nEl tema de l'atac a l'Iran ve de lluny. Si EEUU hagués volgut atacar ho podia haver fet fa anys. Iran està propera a Xina i Índia. És una via cap aquests països que s'estan expandint. Això és el que realment interessa als EEUU.\nLa població dels països àrabs rics en petroli té la sensació que Occident fa aquest joc?\nSí i d'una manera molt profunda. Cada vegada hi ha més ressentiment.\nQuina creu que seria la qualitat més important del poble sirià? I el seu principal defecte?\nCom a qualitat, és el depositari de les principals cultures del món i, com a defecte, ha perdut la seva dignitat.\nCom veu el futur de Síria?\nVeig una Síria dividida. Crec que la dividiran en molts països: per als alauites, per als drusos, per als kurds... Alep s'annexerà a Turquia. Síria deixarà de ser-ho. Molts sirians encara parlen de la Gran Síria, del País de Sham o Síria Històrica, una gran regió històrico-cultural que comprenia Síria, Líban, Jordània, Israel i els territoris palestins. Entrarem en un nou ordre internacional. S'han de crear petits països que siguin del mateix tamany d'Israel. Que no siguin més grans.\nAniré més enllà. Els països àrabs no existien, és una invenció d'Occident, concretament de França i Anglaterra. Les fronteres no existien. L'islam havia tret les fronteres nacionalistes. Unia la religió. No es donava importància al fet identitari. La unitat l'establia la religió.\nJa ha dit que no té simpatia per cap dels bàndols en conflicte. Veu lluny el final de la guerra?\nNo sabem com pot acabar. Hi ha molts interessos contraposats i poden acabar en un conflicte internacional que desencadeni una tercera gran guerra. Veig lluny el final de la guerra. Per acabar, vull fer una reflexió. Hi ha moltes veritats. El ser humà està aquí per poder construir la terra, no destruir-la. Deu ha confiat en l'home.\nEl veritable problema de futur, de la manera que creix el planeta, serà tenir prou aigua. Dintre d'uns 40 anys s'esgota el petroli. Hi ha uns lobbies que dominen el món a nivell d'influència. Es pot crear energia per altres mitjans però no interessa. L'espoli energètic de la terra provoca més terratrèmols i tsunamis. Els pous de petroli s'omplen d'aigua... Hi ha una crisi de valors profunda. Els valors són la conducta cívica i els governs influeixen en això.\nMOLTES GRÀCIES SR. BABELI. Li desitjo el millor per a la seva família i per a Síria.\n📸 Joan Babeli i Guillem Valls. Artés, 10 de novembre de 2012.


FESTES SANTA TERESA DES CUBELLS\n© 2019 FESTES SANTA TERESA DES CUBELLS\nFestes Santa Teresa\nDes Cubells 2019\nPrograma d’actes arrelat en la tradició més autèntica de la nostra illa.\nDescarregar el programa festes\nArriba l’octubre i amb ell una de les cites més entranyables del nostre calendari, com són les Festes de Santa Teresa des Cubells.\nUna oportunitat com poques de viure un programa d’actes arrelat en la tradició més autèntica de la nostra illa. Són també la mostra de la bona convivència i la implicació de tots els que viuen en aquest poble privilegiat i ben avingut i no podem més que estar orgullosos de la part que ens toca des de l’Ajuntament.\nÉs un orgull poder dedicar-vos un any més aquestes línies i desitjar a tots els vesins unes molt bones festes. Als que sou de fora, no puc més que convidar-vos a gaudir d’aquests dies de festa, perquè sens dubte us trobareu com un més des Cubells.\n9.00 h Tirada d’entrenament Compak Sporting al Coll des Jondal.\n10.30 h Taller de “Ses nostres paraules” amb els joves del poble per després confeccionar unes bosses (activitat ﬁnançada per l’Ajuntament de Sant Josep dins la campanya “Units pel nostre parlar”).\n9.00 h Tirada Oﬁcial Compak Sporting al Coll des Jondal.\n5 D' OCTUBRE\n9.30 h Taller de fer pa al poliesportiu. Inscripcions a Can Reial.\n6 D' OCTUBRE\n9.30 h Excursió a peu a Cala Llentrisca i dinar de senalló. Punt de trobada a la plaça des Cubells.\n11 D' OCTUBRE\n21.30 h ES CUBELLS TROPICAL amb les actuacions de BANANA BOOGALOO, MACUMBIA I BONGO RITMO QUINTET.\n12 D' OCTUBRE\n16.00 h Prova de tir amb arc XIII Memorial Joan Tur Planells.\n17.00 h Festa Infantil amb “Jocs Gegants” a càrrec d’Activijoc i xocolatada.\n19.30 h Festa infantil amb l’actuació de Rah-mon Roma.\n21.00 h Actuació d’artistes locals seguit dels Easy feelings.\n13 D' OCTUBRE\n17.30 h Conferència a “El misteri dels redols de bolets” a càrrec de Teresa Marí al saló Joan XXIII.\n15 D' OCTUBRE\n19.00 h Missa solemne seguida de processó i convidada a bunyols i sangria al públic assistent. Ball pagès amb el Grup Folklòric de Sant Agustí.\n21.00 h ROCK ME ES CUBELLS amb les actuacions musicals de THE VELVET ROCK BAND, WINDROSE i ROCK ME DJ SET.\n19 D' OCTUBRE\n16.00 h Torneig d’escacs a Can Mestre.\n19.30 h Festa a sa Font d’en Xiquet. Ball pagès amb el Grup Folklòric de Sant Jordi, brulada de corn, concurs d’ucs i pesada de senalló. Reestrena de l’obra SA VIDRIOLA a càrrec del Grup de Teatre.\n20 D' OCTUBRE\n10.00 h Fira d’artesania i demostració de jocs tradicionals del País Basc.\n14.00 h Dinar homenatge a les persones majors. Ho organitza Ajuntament de San Josep. Imprescindible inscripció prèvia a la botiga de Can Reial i a les oﬁcines de Serveis Socials de Sant Josep.\n26 D' OCTUBRE\n10.00 h Cursa d’orientació per a totes les edats amb tres nivells de diﬁcultat. Punt de trobada plaça de l’Església. Inscripcions a la pàgina de Facebook “Carreras de orientación Ibiza”. Preu: 4€ per persona.\n27 D' OCTUBRE\n7.30 h Concurs de pesca. Trobada a les 7.30 h a la plaça.\n13.00 h Concert de la banda municipal de Sant Josep de sa Talaia.\n14.00 h Dinar popular al poliesportiu. Us hi podeu apuntar ﬁns al dia 23 d’octubre a Can Reial (tel. 971 80 20 85).\nXII Edició del CONCURS DE PAELLES\nEls fulls d’inscripció i les bases es poden trobar a Can Reial o al nostre Facebook “AVEC”. La capacitat màxima és de 350 persones i de 15 persones per taula (tel. 971 80 20 85).\nDescarrega el programa de festes!\nPowered by crealizando


FRACTAL DESIGN DEFINE R4 CASE REVIEW |- PART 6 - COMPONENT\nFractal Design Define R4 Case Review |- Part 6\n1. Introducció2. Fractal Design Define R4: Packaging i Bundle3. Disseny fractal Definició R4: Disseny exterior4. Fractal Design Define R4: Interior i instal·lació5. Metodologia de prova i rendiment6. Pensaments de tancament 7. Veure totes les pàgines\nEn general, estem molt impressionats amb el Disseny fractal Definició R4 . És un dels millors estoigs que podeu comprar per uns 100 £.\nEl disseny minimalista i el panell frontal amb efecte d'alumini raspallat fan que es pugui confondre fàcilment amb un dels models de Lian Li. Òbviament, es ven a un preu molt més barat, ja que està construït amb acer en lloc d'alumini. Tot i que està construït amb acer, la qualitat de construcció és excel·lent.\nDiríem que ofereix un nivell de qualitat de construcció similar als casos de Corsair amb l'avantatge afegit d'un atenuació acústica extensiva. L'excel·lent rendiment acústic d'aquest estoig segurament serà una característica clau de venda, ja que és un dels estoigs de torre mitjana més silenciosos disponibles al mercat.\nÉs molt difícil trobar errors amb Define R4. L'únic problema que pot afectar alguns usuaris és l'espai del ventilador al sostre de la caixa. Els forats de muntatge no estan col·locats al lloc correcte per instal·lar un Corsair H100, cosa que decebrà alguns entusiastes.\nSi fóssim molt exigents, diríem que els plàstics utilitzats per al panell frontal de la caixa darrere de la porta se senten una mica del costat fràgil.\nEl Fractal Design Define R4 pot ser el vostre 100 £ d'Overclockers UK . A aquest preu creiem que ofereix una gran relació qualitat-preu i hauria de ser la primera consideració per a qualsevol persona que vulgui construir un sistema de torre central refrigerat per aire silenciós però potent.\nImpressionant qualitat de construcció.\nMoltes opcions d'emmagatzematge.\nMolt tranquil de veritat.\nAmplia prestació d'encaminament de cables.\nNo apte per a la refrigeració per aigua.\nUn excel·lent estoig, silenciós i ben construït.


Vídeo tutorial de neteja facial - Mercadona\nT'ensenyem a netejar la pell del rostre a fons. És molt fàcil! Només cal que segueixis els passos que t'indiquem al nostre vídeo tutorial.\nPassos a seguir per a una neteja facial correcta\nDesmaquillador d’ulls i llavis bifàsic.\nTònic o aigua d’avena\n1. Elimina el maquillatge dels ulls i els llavis amb el Desmaquillador Bifàsic i un disc desmaquillador, fent moviments lleugers. Pressiona’l suaument uns segons damunt les pestanyes i, a continuació, neteja amb moviments cap avall. Després, retira l'excés de maquillatge de la part inferior de l'ull.\n2. Desmaquilla i neteja el rostre, el coll i l’escot amb la Llet Netejadora, sense fregar, amb moviments suaus i evitant el contorn dels ulls. També et pots desmaquillar i netejar amb l'Aigua Micel·lar.\n3. Completa la neteja amb el Gel Netejador a l'Aigua. Humiteja la pell i aplica el gel amb les mans, mitjançant moviments circulars i evitant el contacte amb els ulls. Esbandeix amb aigua abundant per retirar el producte i eixuga’t amb una tovallola, fent tocs delicats.\n4. Suavitza i refresca la pell amb el Tònic Facial. Aplica’l amb un disc fent tocs suaus, sense fregar. També pots ruixar el rostre, el coll i l’escot amb l'Aigua d’Avena.\nPot fer aquesta rutina diària tant de dia, al matí, com a la nit, abans d'anar-te’n a dormir.\nUn cop a la setmana, et pots netejar la pell en profunditat seguint els passos següents:\n1. Exfolia: humiteja la pell i aplica-hi l’Exfoliant Facial, fent un massatge amb moviments circulars al front, el nas, la barbeta i l’escot. Esbandeix-lo amb aigua abundant i eixuga’t amb una tovallola, fent tocs suaus.\n2. Aplica la Màscara Facial Netejadora, amb la pell neta i eixuta:\n- Frega el contingut del sobre amb les mans abans d'obrir-lo.\n- Treu la màscara i desplega-la.\n- Col·loca-la sobre el rostre i retira’n la capa protectora blanca.\n- Deixa-la actuar durant 20 minuts i retira-la sense necessitat d’esbandir.\nSi vols revitalitzar la pell, prova el nostre Programa de Bellesa Global Anti-Age.


extraescolars POLITÈCNIC: 2013\nCòpia del post publicat al Bloc de l'alumnat Un Camp de Margarides basat en l'activitat extraescolar realitzada pel Dep. de Biologia-Geologia i adreçada als alumnes de 2on de Batxillerat\nEnguany, i concretament hui dia 15 de desembre, la Marató de TV3 està dedicada a les malalties neurodegeneratives, eixes malalties, que com diu el seu nom es caracteritzen per anar degenerant, fent-se malaltes, o morint les cèl·lules nervioses. Es calcula que arreu del Món poden haver uns 35 milions de persones afectades per algun tipus d'aquestes malalties; i sense anar més lluny, segur que cadascun de nosaltres coneixem algún cas d'un familiar, amic o conegut que en patix.\nCom tots els anys, abans del dia de la Marató de TV3, té lloc una gran campanya de sensibilització mitjançant conferències divulgatives als Centres d'Ensenyament; i nosaltres també hem volgut aprofitar aquesta possibilitat que ens ofereix per a realitzar-ne una als nostres alumnes de segon de batxillerat.\nEn aquesta ocasió el metge Jorge Esforç ens va proporcionar una sessió en la que introduint-nos primer en la definició de la malaltia, poc a poc va anar tractant diferents aspectes com els diferents tipus, causes, tractaments, etapes per les que passa un malalt, importancia del diagnostic precoç i de la investigació.\nPublicado por Rafa Mollà en 12:46\nEtiquetas: 2013-2014, biologia humana, malaltia_degenerativa, marató_TV3, rafa\nAquesta notícia, és còpia de la publicada en Camp de Margarides\nPublicado por Rafa Mollà en 17:05\nUn any més, hem anat a les Jornades de portes obertes de l'Hospital Universitari General que organitza el Departament de Docència d'Infermeria, i com en altres ocasions, també ha resultat molt positiva.\nEns ha servit per a que els alumnes coneguen de primera mà el funcionament del Centre, i el treball que realitzen els professionals que allí treballen: metges, infermers, fisioterapeutes, matrones, etc.\nLa visita va constar d'unes xerrades prèvies d'aquests professionals, per a passar després a visitar algunes seccions de l'hospital: zona de rehabilitació, UCI pediàtrica, zona de parts.\nCom podreu veure en la presentació que deixe a continuació, la valoració que s'ha fet dels diferents apartats dóna a entendre que ha resultat molt adequada als alumnes de 2on de Batxillerat que cursen Biologia i/o Biologia Humana.\nConsiderem que aquestes Jornades són un magnífic recurs per apropar a la població juvenil a un Centre Hospitalari.\nPer acabar, només em queda agrair a tots els professionals l'esforç que realitzen per fer possible aquestes Jornades de portes obertes\n* Tant en el video com en la presentació, podeu picar en "pantalla completa" i ho podreu veure millor\nPublicado por Rafa Mollà en 10:50\nEtiquetas: 2012-2013, B.H., biogeo, biologia, hospital, visita\nActivitats del dia 21 de desembre\nÉs tradició al Politècnic fer activitats lúdicofestives el darrer dia del trimestre. A Nadal sempre dediquem els guanys de la venda solidària a una ONG, Creu Roja és la triada aquest any, però com a novetat també van acudir diverses organitzacions per mostrar-nos els seus projectes i perquè poguerem col·laborar amb la compra de diversos objectes.\nEl dia va lluir espectacular, fet que sempre s' agraeix perquè el bon temps anima a tots a participar en les activitats.\nCom podeu veure al video realitzat per Rafa Mollà va ser un matí de relax i solidaritat.\nEn acabar la jornada escolar vam fer un dinar de germanor amb els companys i ex-companys que vam voler vindre. Les paelles fetes per Miquel Andreu, Miguel Fortea i Manolo Gómez van ser un èxit. S' ha de repetir l' experiència, buscant un lloc amb menys vent.\nPepe Gomis va fer aquest reportatge fotogràfic\nMoltíssimes gràcies a tots i totes els que vau fer d'aquesta jornada un dia especial\nEtiquetas: 2012-2013, activitats, NADAL


El govern francès allarga el confinament fins al 15 d’abril "com a mínim" - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl govern francès allarga el confinament fins al 15 d’abril "com a mínim"\nEl primer ministre, Edouard Philippe diu que el país no ha assolit encara el pic d'una epidèmia que ja ha causat 1.696 morts\nEl primer ministre francès, Edouard Philippe, ha anunciat aquest divendres que el govern francès estendrà el confinament de país fins al 15 d'abril. El ministre ha explicat que el coronavirus ja s'ha propagat per l'est i està arribant a París i el nord de França. "Després d'aquests primers 10 dies de confinament, està clar que estem just a el principi de la epidèmica", ha afirmat.\nEn concret, el període de quarantena s'estendrà dues setmanes a partir de dimarts que ve. Això sí, les restriccions seran les mateixes. El coronavirus ha provocat 1698 morts i més de gairebé 29.600 contagis al país gal, el sisè de món més afectat.\nEl confinament de la població va començar a França el 17 de març i havia de finalitzar aquest proper dimarts. Al prolongar-lo, s'aplicaran les mateixes normes que fins ara, amb excepcions per a qui hagi de desplaçar-se per motius laborals o sanitaris, entre d'altres.\nPhilippe ha recordat que el govern ha avançat des del principi que les restriccions als moviments duraran "el temps que calgui" i busquen frenar la propagació de l'epidèmia i permetre que els hospitals puguin afrontar "en la mesura del possible" el flux de casos greus. Per això, "si la situació sanitària ho exigeix", es podria tornar a perllongar el confinament més enllà d'aquestes dues noves setmanes. Aquest dimarts, el consell científic que assessora l'Executiu francès havia recomanat que durés "a l'almenys sis setmanes" des de l'inici de la seva aplicació.\nActualment es permet sortir de casa amb una declaració jurada per comprar productes de primera necessitat, practicar exercici en els voltants de l'domicili, assistir a persones vulnerables o anar a la feina, sempre que no sigui possible el teletreball. En els primers deu dies d'aplicació, es van imposar més de 225.000 sancions. Les multes són de 135 euros, tot i que poden passar a 1.500 euros en cas de reincidència en 15 dies, i si s'infringeixen les normes més de tres vegades en un període de 30 dies, es pot arribar als 3.750 euros i a sis mesos de presó.


Un rei...en motiu de la presència de Rebeca Quintans a la Fira Literal 2017 - Espai Contrabandos\nPer Jordi Panyella Carbonell @jordipanye\n#recomanats Tinc un cunyat que va néixer a Alemanya, és Zimmerman, i fa uns 10 anys que viu a la Garrotxa. És ordenat, seriós, responsable. Coneix la importància d’un clau: unir dues peces. Un dia, quan Joan Carles I encara era rei d’e l’Estat espanyol, em va dir: “escolta, com és que a Espanya hi ha rei?”. Se li feia estrany…i jo li vaig respondre que en realitat no ho sabia del cert, però que a mode de resum podríem dir que teníem un rei que havia nascut a Roma, que de petit havia matat al seu germà, que va ser nomenat rei d’Espanya pel dictador Franco quan el seu pare encara era viu, i que per consolidar-se com a Cap d’Estat, havia demanat un crèdit al Xa de l’Iran de 10 milions de dòlars. Us podeu imaginar la cara del meu cunyat?\nDesprés de la seva abdicació, qüestionat per les seves activitats privades i envoltat de casos de corrupció, sentim a parlar molt més dels escàndols de la corona espanyola, afortunadament. Però l’any 2001, per a moltes persones, llegir Un rei cop per cop. Biografia no autoritzada de Joan Carles de Borbó (Kalegorria, 2001) va ser com una bocanada d’aire fresc. No només per la denuncia a una institució que s’havia guanyat certa simpatia a cops de mentides, sinó perquè era un llibre que impugnava el règim espanyol en la seva totalitat.\nEl llibre el signava Patricia Sverlo, un pseudònim, és clar, d’una periodista que ara, 15 anys després, em sabut que era Rebeca Quintans, doncs n’acaba de publicar una edició actualitzada i ampliada: Juan Carlos I. La biografía sin silencios (Akal, 2016). Rebeca Quintans serà a la Fira Literal que es celebrarà aquest proper cap de setmana a Barcelona. La periodista Laia Altarriba l’entrevistarà a les 11h del dissabte, i després estarà signant llibres, de 12 a 13h i de 18 a 19h a la parada de l’Espai Contrabandos.\nSerà un bon moment per poder conversar amb una de les primeres persones que es va atrevir a denunciar l’opacitat que envolta la família reial, ja sigui sobre el pressupost que gestiona, la fortuna privada de la gaudeix i que engrandeix, o de les activitats més que discutibles que es dediquen a fer.\nJuan Carlos I. La biografía sin silencios (Akal, 2016) ens parla d’una de les figures claus en fer de l’anomenada transició espanyola una transacció de règims.\nArticles per temes Selecciona la categoria Aparadors (10) Contes (3) Crític (23) Editorials (7) Entrevistes (1) Espai Editorial (24) Fires i festivals (9) Grups de lectura (12) Itineraris (7) L’Espai Contrabandos als mitjans (2) Llibres recomanats (35) Presentacions i debats (288) Seminaris (19) tallers (18) ◤Blog Contrabandos◢ (94) ★Activitats Destacades (46) ★Agenda d’Activitats★ (438) ★Destacats (28) ★last (159)


La Càtedra Joan Vinyoli col·labora un any més en el programa de conferències dirigides a estudiants de batxillerat de les comarques gironines. Enguany, des de la Càtedra Vinyoli s'ofereix una xerrada sobre "Visions i cants" de Joan Maragall\nPer aquest curs 2020-2021, la Càtedra Joan Vinyoli ofereix una conferència sobre el poemari Visions i cants de Joan Maragall, una de les lectura obligatòries en la matèria "Literatura Catalana" del batxillerat humanístic. La conferència Visions i cants de Joan Maragall: símbols i llegendes està especialment dirigida a estudiants de batxillerat. La conferència repassa la biografia de Joan Maragall bo i relacionant-la amb el conjunt de la seva obra poètica. Així mateix, durant la xerrada s'oferiran continguts sobre l'estructura de l'obra, així com els símbols i les llegendes més rellevants. A través d'aquesta conferència, doncs, s'oferiran les pautes generals per entendre l'obra: els temes, l'estil, els motius i els recursos literaris més importants. A més, també es farà evident la importància de Maragall en el panorama de la poesia catalana contemporània.\nLa conferència Visions i cants de Joan Maragall: símbols i llegendes, s'impartirà en els següents centres d'educació secundària de les comarques de Girona:\nInstitut Santiago Sobrequés de Girona: 27 d'octubre\nInstitut de Celrà: dimecres 28 d'octubre\nLa Salle (Girona): 28 d'octubre\nInstitut Illa de Rodes de Roses: 28 d'octubre\nInstitut el Pedró de L’Escala: 28 d'octubre\nInstitut Frederic Martí Carreras de Palafrugell: 3 de novembre\nInstitut Puig Cargol de Calonge: 3 de novembre\nInstitut Vallvera de Salt: 5 de novembre\nInstitut Salvador Espriu de Salt: 5 de novembre\nInstitut Abat Oliva de Ripoll: 9 de novembre\nInstitut Narcís Monturiol de Figueres: 11 de novembre\nInstitut Cendrassos de Figueres: 11 de novembre\nInstitut de Tossa de Mar: dimecres 11 de novembre\nInstitut Alexandre Deulofeu de Figueres: 16 de novembre\nInstitut Ramon Muntaner de Figueres: 16 de novembre\nInstitut Montilivi de Girona: dimarts 17 de novembre\nInstitut Anton Busquests i Punset de Sant Hilari Sacalm: 18 de novembre\nInstitut Serrallarga de Blanes: 19 de novembre\nInstitut Font del Ferro de Palafolls: 19 de novembre\nInstitut Jaume Vicens Vives de Girona: 2 de desembre\nInstitut la Garrotxa d'Olot: 3 de desembre\nInstitut Riudaura de Castell d'Aro: 28 de gener\nInstitut Carles Rahola de Girona: 12 de març\nInstitut Rafael Campalans d'Anglès: 12 de març


UN ESMORZAR DE PASQUA NOTICIAS\nBenving uts i benvingudes,\nIniciem un tercer trimestre amb moltes ganes i amb l´alegria de retrobar-nos. Després d´uns dies de descans en família tornem a l´escola per enlairar-nos i continuar la ruta fins el nostre destí final!!\nEsperem que aquests dies us hagin anat molt bé a tots i totes i hagueu aprofitat l´escala per gaudir d´activitats en família, de l´entorn, d´aquesta primavera i del descans ben merescut per tot l´esforç realitzat.\nAprofitem per deixar-vos unes imatges del darrer dia del trimestre passat on vam compartir un esmorzar ben dolç, mones de totes formes i colors, amb xocolata, i un munt de sabors!!\nBon inici del tercer trimestre!! Tothom al seu seient que en breus moments ens enlairem!!