+Unió: Concert Extraordinari XXV Aniversari de la Coordinadora\nConcert Extraordinari XXV Aniversari de la Coordinadora\nEl proper diumenge 25 d'octubre, a les 19.30 hores al Palau de la Música de València, la Coordinadora de Societats Musicals de la ciutat de Valencia, cel.lebrarà el seu concert conmemoratiu amb motiu del XXV Aniversari.\nEn aquesta ocasió, la millor forma per a festejar l'aniversari serà amb un fantàstic concert al escenari de la Sala Iturbi del Palau, amb musics de totes les societats integrants de la Coordinadora en lo que s'ha nomenat ‘Banda de la Coordinadora'.\nUn nutrit grup de musics i professionals, baix la direcció del mestre d. José Onofre Díez Monzó, que porta assajant des del darrer mes de setembre.\nSi voleu ampliar més informació, vos invitem a visitar la noticia completa i el programa del concert a la nova web de la Coordinadora www.cosomuval.org


Discografia i Publicacions — (CCAEG) Cor de Cambra de L'auditori Enric Granados de Lleida\nEsteu aquí: Inici › ca › Discografia i publicacions\nRock'n Cor. Nadales 2.0\nCD de Nadales versionades per els catalans David Esterri (Lo Pardal Rocker) i Arnau Tordera (líder del grup Obesses). El Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados de Lleida s'uneixen per oferir un repertori de Nadal tradicional i a la vegada innovador. Amb aquest projecte volem sumar dos grups d'estètica ben diferent, però que compartim l'interès per la cançó tradicional i la innovació del nostre repertori popular.\nA més a més, amb el CD podem dur a terme la proposta solidària de poder col·laborar amb La Marató de TV3 i amb cada CD podeu donar un donatiu voluntari a benefici del programa, que aquest any va destinat a les malalties del cor.\nCD Cançoner Popular de Ponent\nMelodies de totes les comarques lleidatanes extretes de l'Obra del Cançoner Popular de Catalunya en versions corals de compositors de Ponent.\nUn projecte encarregat pel Cor de Cambra de l'Auditori "Enric Granados" de Lleida i dirigit per Xavier Puig.\nObres de: Ramon Andreu, Josep Lluís Guzman-Antich, Pedro Pardo, Josep Prenafeta, Xavier Puig i Antoni Tolmos.\nPedro Pardo, piano\nEnregistrat a l'Auditori "Enric Granados" de Lleida per Catalunya Música els dies 12 i 13 de febrer de 2005\nPublicat per la Diputació de Lleida.\nA collir cacurelles\nArs Harmonica, ref. AH130\nAquest projecte -i disc compacte- del Cor de Cambra de l’Auditori Enric Granados de Lleida inclou una bona mostra de la música religiosa de dos grans compositors catalans del segle XX, i dos bons amics.\nFrederic Mompou (1893-1987), quatre anys més gran que Manuel Blancafort (1897-1987), introduí aquest en els corrents musicals i cercles editorials del París de principis de segle. Hi col·laborà també el gran pianista lleidatà Ricard Viñes qui, amb la seva interpretació del “Parc d’atraccions” posaria el nom de Blancafort al costat d’altres més reconeguts.


Data d'emissió: 01/07/2009\nValor postal dels segells: 0,32 € (Graellsia isabelae) y 0,62 € (Geranio)\nEls segells autoadhesius de la sèrie Flora i fauna dedicats al gerani i a la papallona denominada Graellsia isabellae reprodueixen les imatges de l’esmentada planta i de la papallona.\nLa planta coneguda comunament com a gerani pertany a la família de les geraniàcies i al gènere Pelargonium, tot i que alguns membres d’aquest es coneixen com a Geranium. Aquesta planta compta amb una gran varietat d’espècies, entre plantes anuals, biennals i perennes, es calcula que n’hi ha més de 400. Atès el gran atractiu i la varietat tonal de les seves flors, fa temps que els geranis s’utilitzen molt en jardineria. Aquestes plantes i varietats abunden a la regió oriental del Mediterrani, tot i que el seu hàbitat s’estén a totes les regions temperades del món, incloses les zones muntanyoses dels tròpics. La seva reproducció es duu a terme amb la plantació d’esqueixos semillenyosos o bé podant els ja existents al final de l’hivern o a principis de la primavera. Una altra forma de propagació és mitjançant llavors. Per cultivar geranis, dins i fora de casa, calen sol i llum.\nLa papallona amb què s’il•lustra el segell pertany a la subespècie nominal Graellsia isabellae ssp. isabellae. És una femella i, segons els entomòlegs, aquesta papallona espanyola és la més bonica d’Europa. Pren el seu nom del seu descriptor, el naturalista i doctor Graells Agüera, que el 1849 la va trobar a la serra de Guadarrama. Al principi, Graells li va assignar el nom de Saturnia isabellae en honor de la reina Isabel II de Borbó, la seva protectora. La coloració predominant d’aquest lepidòpter ibèric, de característiques exòtiques, és verda, solcada de nervadures de color marró rogenc. A les quatre ales té ocels de diversos colors i les posteriors d’ambdós sexes presenten unes cues llampants, més pronunciades en el mascle. Les seves plantes nutrícies són el pi roig i la pinassa, en els branquillons o les acícules de les quals posa els seus ous, després de la fecundació. La seva població es troba als Pirineus, el Sistema Ibèric meridional i a les serres d’Albarrasí, Javalambre, Gúdar, Cazorla, Segura, Alcaraz i Guadarrama. La fotografia que apareix al segell és d’Enrique Aguilar i forma part de la col•lecció de l’entomòleg Tomás Latasa, que l’ha cedit amablement.


Cau un 8,6% el nombre de desnonaments a la Comunitat Valenciana - À Punt\nCau un 8,6% el nombre de desnonaments a la Comunitat Valenciana\nÉs la tercera autonomia amb major nombre de llançament hipotecaris.\nImatge d'arxiu d'una acció per a aturar un desnonament a la Comunitat Valenciana / À Punt NTC.\nEl nombre de llançaments hipotecaris o desnonaments practicats en la Comunitat Valenciana en el tercer trimestre de l'any va ser de 1.440, un 8,6 per cent menys que en el mateix període de l'any anterior, i la converteix en la tercera autonomia, després de Catalunya i Andalusia, amb major volum de desnonaments.\nA més, segons publica aquest dimecres el Consell General del Poder Judicial (CGPJ), atenent únicament els produïts a conseqüència de la Llei d'Arrendaments Urbans (LAU), això és, vinculats al lloguer, són 881 en la Comunitat Valenciana, i quant als desnonaments per execucions hipotecàries, són 486 en la Comunitat.\nL'informe destaca igualment l'evolució a la baixa de les execucions hipotecàries o embargaments d'una propietat per a la seua venda després de l'impagament d'un crèdit, i en el cas de la Comunitat Valenciana també la tercera autonomia més afectada pels embargaments, amb 513.\nA més, entre juliol i setembre s'han presentat en la Comunitat 141 demandes per ocupació il·legal d'habitatges en els casos donen els que els propietaris són persones físiques, entitats sense ànim de lucre, o entitats públiques posseïdores d'habitatge social.\nEl nombre de llançaments hipotecaris o desnonaments practicats a Espanya en el tercer trimestre de l'any és de 10.177, el nivell més baix des que s'iniciaren els registres el 2013. La taxa interanual cau un 11,9%, segons el Consell General del Poder Judicial (CGPJ).\nEn l'Informe sobre els efectes de la crisi en els òrgans judicials s'apunta que aquesta baixada obeeix a la reducció d'execucions o embargaments, que han baixat un 25,8% fins als 2.526.\nLes dades revelen, a més, que el nombre de llançaments hipotecaris sol·licitats entre el juliol i el setembre ha sigut de 12.715, un 5,4% menys respecte al mateix període de l'any anterior.


Le Relais de la route bleue Saint Loup França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRN 7, Saint Loup, Saint Loup, França, 3150 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Relais de la route bleue\nAl visitar Saint Loup, vosté es sentirà com a casa a Le Relais de la route bleue, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Le Relais de la route bleue asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Le Relais de la route bleue es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, despertador, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Saint Loup, el Le Relais de la route bleue és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nAllotjaments a Saint Loup


Blog, entrades i apunts de viatge - elViatger.com\nTampoc és cap secret que en els últims anys està treballant amb càmeres Olympus, fent-ne promoció aquí i allà quan l’ocasió ho mereix. I aquesta sembla que ho mereix com cap altra fins ara. I és que equipat tan sols amb una màquina de la marca i tres objectius fixes està donant una volta al món que documenta gairebé a temps real en un nou blog del projecte. Continua llegint →\nDe fet crec que ha estat la primera vegada en la vida que he destinat els comptats dies de vacances a tornar a Barcelona enlloc de sortir a viatjar. I tinc una sensació estranya, no t’enganyaré. I encara es fa una mica més estranya quan penso en totes les coses que hagués pogut fer i tots els llocs que hagués pogut visitar… i me’n adono que no els canviaria pels moments viscuts i compartits amb tothom. Continua llegint →


Tapa succió 32 cm vermell | Gadgets & Cuina\nTapa succió de 32 cm en color vermell amb un nou disseny que fa que s'adapti a múltiples superfícies i materials amb gran força de succió el que evita vessaments i ajuda a la conservació.\nCompta amb la forma clàssica per tapar olles i paelles però està feta amb una silicona d'alta qualitat més durareda que evita que es transfereixin sabors i olors.\nDins de les característiques d'aquesta tapa de succió destaquen:\nFlexible, antiadherent i fàcil de netejar, apte rentavaixelles. La seva flexibilitat facilita el guardat dins la cuina.\nLa tapa de succió permet emmagatzemar, escalfar o refredar aliments sense que perdin sabors i aromes.\nTapa succió Lid 32 cm vermell?


Les destinacions de platja salven l'estiu gràcies als turistes espanyols - À Punt\nLes destinacions de platja salven l'estiu gràcies als turistes espanyols\nEls hotels de Benidorm estan al 60% d'ocupació i en altres municipis de la Costa Blanca l'ocupació arriba al 75%\nLa destinacions turístiques valencianes salven l’estiu gràcies al turisme nacional\n30 de juliol 2021 - 16:39\nEnguany, les platges valencianes continuen sent un dels grans atractius turístics. Hui dia les principals destinacions turístiques de la Comunitat Valenciana estan salvant l’estiu pel que fa a l’ocupació gràcies als turistes espanyols. Un turisme fidel, segons Hosbec, i “a prova de pandèmies”.\nAmb un 60% d'ocupació mitjana dels hotels de Benidorm, el mes de juliol ha anat millor del que s'esperava. Altres destinacions de la Costa Blanca, amb una ocupació del 75%, han millorat les xifres de Benidorm.\nToni Mayor, president d’Hosbec, ha explicat que el turisme domèstic que no ha fet viatges internacionals s’han quedat a la Península i una bona part s'ha dirigit a la costa valenciana.\nEncara que l'anunci del toc de queda a la Comunitat Valenciana va comportar una certa parada en les reserves, en zones com Peníscola han tingut un dels millors juliols dels últims anys. El president de l’agrupació d’empresaris de la localitat, Francisco Ribera, ha assegurat que l’ocupació ha pujat 20 punts respecte a l’any passat.


Històries Sobre Rodes: V marxa BTT DE LA CELLERA DE TER 08.01.2012. la Història\nV marxa BTT DE LA CELLERA DE TER 08.01.2012. la Història\nEl club ciclista esprint ens ha preparat un excel·lent recorregut, que juntament amb el bon esmorzar i el centenar de bikers & runners han convertit un matí fred en una gran cita de muntanya!!\nNo esperava menys de la cita 2012 a la Cellera, si les darreres edicions m'ho vaig passar de conya, avui he gaudit molt més. Hem fet cim al puig d'Afrou, o casi!! i hem baixat per uns corriols molt guapos, en alguns casos massa tècnics, en tot cas revirats i divertits. Els han deixat perfecte per poder fer un matí espectacular que ni l'ha punxada en ple descens m'ha aigualit el matí.\nA la prèvia de la sortida hi havia moltes cares conegudes d'Anglès i la Cellera. No hi podien faltar la gent de RADIKALBIKES com els Xevi's Ferrer, Garzón, Jose Fernandez, Dafer, Lupi, Dani entre d'altres com jo. Hem pres la sortida a les 9:38 i de seguit ja enfilàvem cara amunt... feia fred però ha passat en un tres i no res. Els primers 7km consistien en 2 puja i baixa per corriols i camins molt estrets i xulos, els he fet en 35min. Allà començaria l'eterna pujada cap al puig d'Afrou. 37min de pujada sense pauses ni descans, només la referencia d'en Lupi que òbiament perdria aviat. Tenia prou feines a seguir-lo doncs quan ens ha passat un noi, ell l'ha seguit. Doncs llavores, pim pam al meu ritme. Enguany hem fet la volta a la inversa de l'edició anterior, hem fet cim per la pista on vam baixar, i avui hem baixat algun tram de pista on es pujava l'edició anterior, millor ja que l'any passat vaig fer pujada sense parar en 55min, per l'altre costat es tarda més. Tot anava rodat, tenia un ritme molt bo per mi i estic molt content per la marxa d'avui, però la part dolenta d'avui vindria a la baixada. He tornat a punxar a mitja baixada. M'ha tocat molt els pebrots i he renegat en el seu moment però gracies a la gran baixada que he fet... fa que casi ja ho hagi oblidat! Doncs la part final de la pujada i el principi de la baixava anava amb un noi que quan he punxat m'ha deixat la manxa... he inflat i no tapava bé. Amb un roc s'ha trencat un taco de la roda de davant i no tapava el tubelless. Un altre noi m'ha deixat una càmera, però no l'he utilitzat. On reparava la roda era una zona molt freda que no toca el sol i potser costava tapar per la fred. He estat 6min fent girar la roda i inflant. He decidit baixar i em seguia perdent aire... tossut de mi he seguit fins que ha tapat, allà tocava sol i hi havia més temperatura. Duia la roda fluixa però he seguit així. Al arribar al poble desprès de 42min de baixada amb alguna pujada forta forta! hem fet un seguit de camins que costava molt de fer, les forces ja eren justes. Han estat 10min durs però per camins molt macos.\nHe fet un registre de 2h09min55s a 12,6km/h i una mitja de 168ppm entrant en 15a posició. Estic molt content tot hi que m'hauria agradat fer 8min menys mínim!\nfoto propietat de ESPAI BIKES\nLa volta llarga de BTT l'ha guanyat l'Arnau Maferrer (1h48min) seguit de Josep Fernandez (1h50min) i Joaquim Mallorquí (1h53min) han completat els 27,38km i 1121m asc de recorregut llarg. En dones la 1a ha registrat un meritós temps de 2h45min. Pel que fa la volta curta de BTT l'ha guanyat Miquel Bancells (1h11min), la primera dona la Mariona (2h 12min).\nPel que fa la cursa a peu el primer classificat volta llarga ha estat Albert Pinedell (2h37min), la volta curta l'ha guanyat Jordi Carboners (1h06min) i la 1a dona Ana Viñoles (1h22min).\nCal dir que és una popular i els temps son aproximats i en alguns casos poden ser erronis, agrair l'esforç de facilitar una classificació prou descent.\nProperament tots els temps a www.ccesprint.com\nFelicitar l'organització per fer un gran esmorzar, un gran circuit i habilitar-lo per gaudir molt amb la BTT. Fins la propera!!\nMés FOTOS i gran crònica ... la que podeu llegir a: http://lacellera.com/informacions-2012/gener/09-01-2011-cursa-btt/\nrecorregut curt propietat d'Albert Roura:\nEnviat per jORDi BAUTiSTA a 17:36\nSCOTT SPARK TEST 2012!!!\nRESULTATS, DIPLOMA i FOTOS de la 14ª HIVERNAL St G...\n14ª HIVERNAL BTT a SANT GENÍS DE PALAFOLLS, la His...\nEl sorteig de les places es podrà seguir en direct...\nCLASSIFICACIONS V marxa BTT LA CELLERA DE TER 2012\nV marxa BTT DE LA CELLERA DE TER 08.01.2012. la Hi...\ndiumenge 8GENER V MARXA BTT LA CELLERA DE TER 2012


Sobre la fraternitat humana: per la pau mundial i la convivència comuna | Justícia i Pau\ndc., 13/02/2019 - 20:12\nPer la pau mundial i la convivència comuna\nLa fe porta el creient a veure en l'altre a un germà que ha de sostenir i estimar. Per la fe en Déu, que ha creat l'univers, les criatures i tots els éssers humans -iguals per la seva misericòrdia-, el creient està cridat a expressar aquesta fraternitat humana, protegint la creació i tot l'univers i ajudant a totes les persones, especialment les més necessitades i pobres.\nDes d'aquest valor transcendent, en diferents trobades presidides per una atmosfera de fraternitat i amistat, hem compartit les alegries, les tristeses i els problemes del món contemporani, al camp del progrés científic i tècnic, de les conquestes terapèutiques, de l'era digital, dels mitjans de comunicació de masses, de les comunicacions; en l'àmbit de la pobresa, de les guerres i dels patiments de molts germans i germanes de diferents parts del món, a causa de la carrera d'armament, de les injustícies socials, de la corrupció, de les desigualtats, de la degradació moral, del terrorisme, de la discriminació, de l'extremisme i de molts altres motius.\nD'aquests diàlegs fraterns i sincers que hem tingut, i de la trobada plena d'esperança en un futur lluminós per a tots els éssers humans, ha nascut la idea d'aquest «Document sobre la Fraternitat Humana».\nUn document pensat amb sinceritat i serietat perquè sigui una declaració comuna d'una voluntat bona i lleial, de manera que convidi a totes les persones que porten al cor la fe en Déu i la fe en la fraternitat humana a unir-se i a treballar juntes, perquè sigui una guia per a les noves generacions cap a una cultura de respecte recíproc, en la comprensió de la immensa gràcia divina que fa germans a tots els éssers humans.\nEn el nom de Déu que ha creat tots els éssers humans iguals en els drets, en els deures i en la dignitat, i els ha cridat a conviure com a germans entre ells, per a poblar la terra i difondre-hi els valors del bé, la caritat i la pau.\nEn el nom de la innocent ànima humana que Déu ha prohibit matar, afirmant que qui mata una persona és com si hagués matat a tota la humanitat i qui salva una és com si hagués salvat la humanitat sencera.\nEn el nom dels pobres, dels desgraciats, dels necessitats i dels marginats que Déu ha ordenat socórrer com un deure requerit a tots els homes i de manera particular a cada home acabalat i acomodat.\nEn el nom dels pobles que han perdut la seguretat, la pau i la convivència comuna, sent víctimes de la destrucció, de la ruïna i de les guerres.\nEn nom de la «fraternitat humana» que abraça a tots els homes, els uneix i els fa iguals.\nEn el nom d'aquesta fraternitat colpejada per les polítiques d'integrisme i divisió i pels sistemes de guany insaciable i les tendències ideològiques odioses, que manipulen les accions i les destinacions dels homes.\nEn el nom de la llibertat, que Déu ha donat a tots els éssers humans, creant-los lliures i distingint amb ella.\nEn el nom de la justícia i de la misericòrdia, fonaments de la prosperitat i pollegueres de la fe.\nEn el nom de Déu i de tot això, Al-Azhar al-Sharif -amb els musulmans d'Orient i Occident, al costat de l'Església Catòlica -amb els catòlics d'Orient i Occident, declaren assumir la cultura del diàleg com a camí; la col·laboració comuna com a conducta; el coneixement recíproc com a mètode i criteri.\nNosaltres -creients en Déu, en la trobada final amb ell i en el seu judici-, des de la nostra responsabilitat religiosa i moral, mitjançant aquest Document, demanem a nosaltres mateixos i als líders del món, als artífexs de la política internacional i de l'economia mundial, comprometre seriosament per difondre la cultura de la tolerància, de la convivència i de la pau; intervenir al més aviat possible per aturar el vessament de sang innocent i posar fi a les guerres, als conflictes, a la degradació ambiental i a la decadència cultural i moral que el món viu actualment.\nEns dirigim als intel·lectuals, als filòsofs, als homes de religió, als artistes, als treballadors dels mitjans de comunicació i als homes de cultura de cada part del món, perquè redescobreixin els valors de la pau, de la justícia, del bé, de la bellesa, de la fraternitat humana i de la convivència comuna, amb vista a confirmar la importància d'aquests valors com a àncora de salvació per a tots i buscar difondre'ls a tot arreu.\nAquesta Declaració, partint d'una reflexió profunda sobre la nostra realitat contemporània, valorant els seus èxits i vivint els seus dolors, les seves catàstrofes i calamitats, creu fermament que entre les causes més importants de la crisi del món modern estan una consciència humana anestesiada i un allunyament dels valors religiosos, a més del predomini de l'individualisme i de les filosofies materialistes que divinitzen l'home i posen els valors mundans i materials en el lloc dels principis suprems i transcendents.\nNosaltres, tot i reconèixer els passos positius que la nostra civilització moderna ha realitzat en els camps de la ciència, la tecnologia, la medicina, la indústria i del benestar, en particular en els països desenvolupats, subratllem que, al costat de tals progressos històrics, grans i valuosos, es constata un deteriorament de l'ètica, que condiciona l'acció internacional, i un debilitament dels valors espirituals i del sentit de responsabilitat. Tot això contribueix al fet que es difongui una sensació general de frustració, de soledat i de desesperació, portant a molts a caure en la voràgine de l'extremisme ateu o agnòstic, o bé en el fonamentalisme religiós, l'extremisme o en l'integrisme cec, portant així a altres persones a cedir a formes de dependència i d'autodestrucció individual i col·lectiva.\nLa història afirma que l'extremisme religiós i nacional i la intolerància han produït al món, tant a Occident com a Orient, el que es podria anomenar els signes d'una «tercera guerra mundial a trossos», signes que, en diverses parts del món i en diferents condicions tràgiques, han començat a mostrar el seu rostre cruel; situacions de les quals no es coneix amb precisió quantes víctimes, vídues i orfes s'hagin produït. Així mateix, hi ha altres zones que es preparen a convertir-se en escenari de nous conflictes, on neixen focus de tensió i s'acumulen armes i municions, en una situació mundial dominada per la incertesa, la desil·lusió i la por al futur i controlada per interessos econòmics miops.\nTambé afirmem que les fortes crisis polítiques, la injustícia i la manca d'una distribució equitativa dels recursos naturals -dels quals es beneficia només una minoria de rics, en detriment de la majoria dels pobles de la terra- han causat, i continuen fent-ho, gran nombre de malalts, necessitats i morts, provocant crisi letals de les que són víctimes diversos països, però, les riqueses naturals i els recursos que caracteritzen les joves generacions. Pel que fa a les crisis que porten a la mort a milions de nens, reduïts ja a esquelets humans -a causa de la pobresa i la fam-, regna un silenci internacional inacceptable.\nEn aquest context, és evident que la família és essencial, com a nucli fonamental de la societat i de la humanitat, per engendrar fills, criar-los, educar-los, oferir-los una moral sòlida i la protecció familiar. Atacar la institució familiar, menyspreant-o dubtant de la importància del seu rol, representa un dels mals més perillosos de la nostra època.\nDeclarem també la importància de revifar el sentit religiós i la necessitat de reanimar-lo als cors de les noves generacions, a través de l'educació sana i l'adhesió als valors morals i als ensenyaments religioses adequades, perquè s'afrontin les tendències individualistes, egoistes, conflictives, el radicalisme i l'extremisme cec en totes les seves formes i manifestacions.\nEl primer i més important objectiu de les religions és el de creure en Déu, honrar i cridar a tots els homes a creure que aquest univers depèn d'un Déu que el governa, és el Creador que ens ha plasmat amb la seva saviesa divina i ens ha concedit el do de la vida per conservar-lo. Un do que ningú té el dret de treure, amenaçar o manipular al seu antull, al contrari, tots han de protegir el do de la vida des del seu inici fins a la seva mort natural. Per això, condemnem totes les pràctiques que amenacen la vida com els genocidis, els actes terroristes, les migracions forçoses, el tràfic d'òrgans humans, l'avortament i l'eutanàsia, i les polítiques que sostenen tot això.\nA més, declarem -fermament- que les religions no inciten mai a la guerra i no insten sentiments d'odi, hostilitat, extremisme, ni conviden a la violència o al vessament de sang. Aquestes desgràcies són fruit de la desviació dels ensenyaments religiosos, de l'ús polític de les religions i també de les interpretacions de grups religiosos que han abusat -en algunes fases de la història- de la influència del sentiment religiós en els cors dels homes per portar-los a realitzar una cosa que no té res a veure amb la veritat de la religió, per a aconseguir fins polítics i econòmics mundans i miops. Per això, nosaltres demanem a tots que cessi la instrumentalització de les religions per incitar a l'odi, a la violència, a l'extremisme o al fanatisme cec i que es deixi d'usar el nom de Déu per justificar actes d'homicidi, exili, terrorisme i opressió. El demanem per la nostra fe comuna en Déu, que no ha creat els homes perquè siguin torturats o humiliats en la seva vida i durant la seva existència. En efecte, Déu, l'Omnipotent, no necessita ser defensat per ningú i no desitja que el seu nom sigui usat per terroritzar a la gent.\nAquest Document, seguint els Documents Internacionals precedents que han destacat la importància del paper de les religions en la construcció de la pau mundial, declara el següent:\nLa forta convicció que els ensenyaments veritables de les religions conviden a romandre ancorats en els valors de la pau; a sostenir els valors del coneixement recíproc, de la fraternitat humana i de la convivència comuna; a restablir la saviesa, la justícia i la caritat i a despertar el sentit de la religiositat entre els joves, per defensar les noves generacions del domini del pensament materialista, del perill de les polítiques de la cobdícia del guany insaciable i de la indiferència, basades en la llei de la força i no en la força de la llei.\nLa llibertat és un dret de tota persona: tots gaudeixen de la llibertat de credo, de pensament, d'expressió i d'acció. El pluralisme i la diversitat de religió, color, sexe, raça i llengua són expressió d'una sàvia voluntat divina, amb la qual Déu va crear als éssers humans. Aquesta Saviesa Divina és la font de la qual prové el dret a la llibertat de credo i a la llibertat de ser diferent. Per això es condemna el fet que s'obligui a la gent a adherir a una religió o cultura determinada, com també que s'imposi un estil de civilització que els altres no accepten.\nEl diàleg, la comprensió, la difusió de la cultura de la tolerància, de l'acceptació de l'altre i de la convivència entre els éssers humans contribuirien notablement al fet que es redueixin molts problemes econòmics, socials, polítics i ambientals que assetgen gran part del gènere humà.\nEl diàleg entre els creients significa trobar-se en l'enorme espai dels valors espirituals, humans i socials comuns, i invertir-lo en la difusió de les virtuts morals més altes, demanades per les religions; significa també evitar les discussions inútils.\nLa protecció de llocs de culte -temples, esglésies i mesquites- és un deure garantit per les religions, els valors humans, les lleis i les convencions internacionals. Qualsevol intent d'atacar els llocs de culte o amenaçar-los amb atemptats, explosions o demolicions és una desviació dels ensenyaments de les religions, com també una clara violació del dret internacional.\nEl terrorisme execrable que amenaça la seguretat de les persones, tant a Orient com a Occident, tant al Nord com al Sud, propagant el pànic, el terror i el pessimisme no és a causa de la religió -tot i que els terroristes la utilitzen -, sinó de les interpretacions equivocades dels textos religiosos, polítiques de fam, pobresa, injustícia, opressió, arrogància; per això és necessari interrompre el suport als moviments terroristes a través del subministrament de diners, armes, plans o justificacions i també la cobertura dels mitjans, i considerar això com a crims internacionals que amenacen la seguretat i la pau mundials. El terrorisme ha de ser condemnat en totes les seves formes i manifestacions.\nEl concepte de ciutadania es basa en la igualtat de drets i deures sota la protecció tots gaudeixen de la justícia. Per aquesta raó, cal comprometre'ns per establir en la nostra societat el concepte de plena ciutadania i renunciar a l'ús discriminatori de la paraula minories, que porta amb si les llavors de sentir-se aïllat i inferior; prepara el terreny per a l'hostilitat i la discòrdia i treu els èxits i els drets religiosos i civils d'alguns ciutadans en discriminar-los.\nLa justícia basada en la misericòrdia és el camí per aconseguir una vida digna a la qual tot ésser humà té dret.\nLa relació entre Occident i Orient és una necessitat mútua indiscutible, que no pot ser substituïda ni descurada, de manera que tots dos puguin enriquir-se mútuament a través de l'intercanvi i el diàleg de les cultures. L'Occident podria trobar en la civilització de l'Orient els remeis per a algunes de les seves malalties espirituals i religioses causades per la dominació del materialisme. I l'Orient podria trobar en la civilització de l'Occident tants elements que poden ajudar-lo a salvar-se de la debilitat, la divisió, el conflicte i el declivi científic, tècnic i cultural. És important prestar atenció a les diferències religioses, culturals i històriques que són un component essencial en la formació de la personalitat, la cultura i la civilització oriental; i és important consolidar els drets humans generals i comuns, per ajudar a garantir una vida digna per a tots els homes a Orient i a Occident, evitant l'ús de polítiques de doble mesura.\nÉs una necessitat indispensable reconèixer el dret de les dones a l'educació, al treball i a l'exercici dels seus drets polítics. A més, s'ha de treballar per alliberar-la de pressions històriques i socials contràries als principis de la mateixa fe i de la dignitat. També cal protegir-la de l'explotació sexual i tractar-la com una mercaderia o un mitjà de plaer o guany econòmic. Per aquesta raó, s'han d'aturar totes les pràctiques inhumanes i els costums vulgars que humilien la dignitat de les dones i treballar per canviar les lleis que impedeixen a les dones gaudir plenament dels seus drets.\nLa protecció dels drets fonamentals dels infants a créixer en un entorn familiar, a l'alimentació, a l'educació i a la cura és un deure de la família i de la societat. Aquests drets s'han de garantir i protegir perquè no faltin ni es neguin a cap nen enlloc del món. Ha de ser condemnada qualsevol pràctica que violi la dignitat dels nens o els seus drets. També és important estar alerta contra els perills als quals estan exposats - especialment en l'àmbit digital-, i considerar com a delicte el tràfic de la seva innocència i qualsevol violació de la seva infància.\nLa protecció dels drets dels ancians, dels febles, els discapacitats i els oprimits és una necessitat religiosa i social que s'ha de garantir i protegir-se a través de legislacions rigoroses i l'aplicació de les convencions internacionals al respecte.\nAmb aquesta finalitat, l'Església Catòlica i Al-Azhar, a través de la cooperació conjunta, anuncien i prometen portar aquest Document a les autoritats, als líders influents, als homes de religió de tot el món, a les organitzacions regionals i internacionals competents, a les organitzacions de la societat civil, a les institucions religioses i als exponents del pensament; i participar en la difusió dels principis d'aquesta Declaració a tots els nivells regionals i internacionals, instant-los a convertir-los en polítiques, decisions, textos legislatius, plans d'estudi i materials de comunicació.\nAl-Azhar i l'Església Catòlica demanen que aquest Document sigui objecte d'investigació i reflexió en totes les escoles, universitats i instituts d'educació i formació, perquè s'ajudi a crear noves generacions que portin el bé i la pau, i defensin en totes parts els drets dels oprimits i dels últims.\nEn conclusió, desitgem que:\naquesta Declaració sigui una invitació a la reconciliació i a la fraternitat entre tots els creients, fins i tot entre creients i no creients, i entre totes les persones de bona voluntat;\nsigui una crida a tota consciència viva que repudia la violència aberrant i l'extremisme cec;\ncrida a qui estima els valors de la tolerància i la fraternitat, promoguts i encoratjats per les religions;\nsigui un testimoni de la grandesa de la fe en Déu que uneix els cors dividits i eleva l'esperit humà;\nsigui un símbol de l'abraçada entre Orient i Occident, entre el Nord i el Sud i entre tots els que creuen que Déu ens ha creat per conèixer-nos, per cooperar entre nosaltres i per a viure com germans que s'estimen.\nAixò és el que esperem i intentem realitzar per assolir una pau universal que gaudeixin totes les persones en aquesta vida.\nAbu Dabi, 4 de febrer de 2019\nSa Santedat Papa Francesc Gran Imam d’Al-Azhar Ahmad Al-Tayyib\nPodeu consultar el document original aquí.


L'Associació Educativa Can Palet i Grup Colònies Ca n'Anglada, al costat de les famílies durant la pandèmia - Canal Terrassa\nLourdes SarrionData: 03/06/20\nL’Associació Educativa Can Palet i Grup Colònies Ca n’Anglada (AECPiGCCA) té com a objectiu millorar la qualitat de vida de 317 infants i joves que es troben en situació de vulnerabilitat i també de les seves famílies (176). Promouen la igualtat d’oportunitats mitjançant una acció preventiva i comunitària que desenvolupen als barris de Ca n’Anglada, Egara i Can Palet.\nArran de l’arribada de la pandèmia les dues entitats han adaptat els seus serveis. A mitjans de març van implementar tres programes: alimentació i primeres necessitats, bretxa digital i acompanyament.\nD’un dia per l’altre les escoles van tancar, i els nois i noies es van quedar sense menjador i les mares i els pares sense feina. Per això es van implantar targetes moneder i lots d’alimentació. Les aportacions de diverses fundacions, de l’Ajuntament i d’una campanya de recollida de fons han fet possible destinar 43.202 euros a aquestes ajudes urgents. Per poder seguir el curs acadèmic per internet s’han habilitat 12 ordinadors, 4 tauletes i 25 connexions wifi per valor de 4.787 euros.\nPerò les dues entitats remarquen que el més important és la feina d’acompanyament que han realitzat.\nEn els tres programes i durant aquests mesos, s’han invertit més de 126.000 euros.\nEn aquesta fase 1 del desconfinament s’han fet accions a distància i visites al centre de manera individual. A la 2, es podran fer activitats en grups de 2 o 3. El 29 de juny, si s’ha avançat a la 3, començaran els casals d’estiu.\nTags: al costat de nensAssociació Educativa Can Palet i Grup Colònies Ca n'Angladabutlleticoronavirusjoves i famíliespandèmiaprogrames i projectes


El sarcòfag de Blasco Ibáñez rau al Cementeri General de València 80 anys després | Valencia Extra\nEl sarcòfag que l’escultor Mariano Benlliure va fer per a l’escriptor Vicente Blasco Ibáñez per encàrrec de l’Ajuntament de València ha arribat hui a la seua destinació final, el Cementeri General de València, 88 anys després. L’alcalde, Joan Ribó, ha destacat aquest fet en afirmar que “el sarcòfag de Blasco Ibáñez està finalment al lloc per al qual va ser concebut. No en el jardí dissenyat per Goerlich, perquè aquest ja no existeix, però sí en un espai de gran rellevància, el vestíbul del Cementeri General”.\nRibó considera “un honor per a la ciutat mostrar en aquest espai el sarcòfag de qui fou un dels més grans escriptors valencians i, sens dubte, qui va dur el nom de València més lluny, arreu del món. Un motiu més per a visitar el Cementeri General i descobrir l’enorme patrimoni artístic que custodia, al qual s’ha vingut a unir, de bell nou, una peça de gran vàlua”.\nJoan Ribó ha destacat el simbolisme de la data del dia de hui. “Hem volgut instal·lar el cenotafi el 23 d’abril, el dia del llibre i de Sant Jordi. Podríem haver-ho fet també el 14 d’abril, però jo crec que Blasco estaria meravellosament representat en un dia com hui”. Així ho ha dit als mitjans de comunicació després de contemplar el sarcòfag ja instal·lat al cementeri juntament amb els regidors de Patrimoni Històric i Recursos Culturals, Glòria Tello, i de Cementeris, Alejandro Ramon. A més, també els ha acompanyat la besnéta de Mariano Benlliure, Lucrecia Enseñat; el director del Museu de Belles Arts, Pablo González Tornel; i el director de la Casa-Museu Blasco Ibáñez, entre altres persones.\nVicente Blasco Ibáñez va morir a Menton, França, el 28 de gener de 1928. L’Ajuntament va encapçalar el comité per al trasllat de les despulles de l’escriptor, que van arribar al port de la ciutat el 1933, ja durant la II República. Eixe mateix any, el consistori encarrega a l’arquitecte municipal Javier Goerlich l’erecció d’un monument funerari al Cementeri General que inclouria un sarcòfag dissenyat per l’escultor Mariano Benlliure. Les obres començaren el 1935, però quedaren inacabades a l’inici de la Guerra Civil. D’aleshores ençà, el sarcòfag esculpit per Benlliure ha estat dipositat al Convent del Carme i al Museu de Belles Arts.\nAl Cementeri General, un faristol informarà en valencià, castellà, anglés, francés i italià sobre l’obra. Un codi QR remetrà els usuaris a la web “Cultural València”, on s’ha creat una secció anomenada “Patrimoni per al record”, que s’estrena amb la informació sobre el sarcòfag de Blasco Ibáñez.


Anna Ramis: Un cop a l'escola qui els educa? (Article publicat a familiaforum.net 29/09/2003)\nUn cop a l'escola qui els educa? (Article publicat a familiaforum.net 29/09/2003)\nL'etapa d'Educació Infantil que va dels 3 als 6 anys és molt important, però, en el nostre país, no és obligatòria. Com cal aprofitar l'escolarització de la gran majoria d'infants d'aquestes edats?\nLa immensa majoria dels ciutadans entenen que l'edat en què els nens i les nenes comencen l'escola és la des tres anys, en l'etapa que actualment s'anomena Educació Infantil. Cal saber però que l'edat d'escolarització obligatòria (en el nostres país) no és fins als sis anys, a l'inici de la primària. És a dir, si una família fa l'opció de no portar el seu fill menor de sis anys a l'escola perquè creu que és millor, oficialment ningú els ho pot retreure; mentre que si aquest infant ja té els sis anys fets, l'Administració pot actuar contra els pares per garantir un dret del fill.\nNo obstant això, la immensa majoria dels infants (més del 98% a Catalunya) entre els tres i els sis anys estan escolaritzats. Probablement per la confluència de dos factors:\n- la idea cada vegada més extensa que on es pot educar millor un infant és a l'escola (gràcies a la bona programació, a les possibilitats de socialització,...),\n- la vivència cada cop més generalitzada que, a casa, el nen no s'hi pot estar, senzillament perquè no hi ha ningú que pugui estar per ell.\nAixí doncs hem de reconèixer que l'escola compleix almenys dues funcions la de guarda i custòdia i l'educativa. I que les dues són opcionals per part dels pares fins que el fill o la filla fan sis anys.\nEn aquesta etapa, en un ritme no tan accelerat com en l'anterior (dels 0 als 3 anys), els infants experimenten grans canvis en el seu desenvolupament global, que comprenen totes les dimensions de la persona i que d'alguna manera assenten les bases de molt del que serà l'infant en el futur. Per aquest motiu els països que més inverteixen en educació ho fan també en més gran proporció en aquestes primeres etapes, creant, mantenint i millorant tot tipus de serveis adreçats a la "petita infància" (no només centres escolars).\nEl respecte a la persona que l'infant ja és, i a les seves potencialitats educatives fan que aquesta etapa sigui molt important des del punt de vista de tots aquells que podran i hauran d'intervenir en la seva educació. D'aquí que la dedicació familiar que els infants requereixen sigui encara molt gran i que aquesta hagi d'anar necessàriament coordinada amb l'escola infantil.\nEls i les mestres d'educació infantil són molt conscients de la tremenda importància que tenen els primers aprenentatges escolars, i com aquests poden determinar una bona part de la vida escolar i personal de l'infant. Els pares i mares, un cop decidida l'escolarització dels nostres fills, tenim una paper importantíssim a fer en la seva educació, que no consisteix, més que en una petita proporció, a seguir llur escolarització.\nPublicat per Anna Ramis Assens a 3:19\nEtiquetes de comentaris: Relació família/escola\nEl mal favor de les excepcionalitats educatives!\nEmprendre, aprendre, crear oportunitats, ser sens...\nRevaloritzant la relació família escola (Article p...\nFamiliares y profesionales. Cooperando por la cont...\nPot ser líquida l’esperança? (Article publicat a ...\nLa cuina de les emocions familiars (Article public...\nQui s’apunta a ser feliç? (Article publicat a uni...\nFamiliainstant (Article publicat a universitaties...\nCristal•litzar valors. (Article publicat a univers...\n"Però si el nostre fill era un bon estudiant!" (Ar...\nCom reaccionar quan un nen diu que la mestra o un ...\nQuè cal fer perquè aquest nen aprengui? (Article p...\nCom ser una bona mare i una bona treballadora i no...\nCom hem d'anar a entrevistar-nos amb la tutora? (A...\nQuè fa el nen? Juga! (Article publicat a familafor...\nDediquem temps per educar en valors? (Article publ...\nQuè cal tenir en compte per escollir escola? (arti...\nUn cop a l'escola qui els educa? (Article publica...\nPodries ajudar-me a parar la taula? (article publi...\nEls valors ens fan feliços? (Article publicat 30/0...\nFins a quant he de comptar esperant que es peli el...\nAvui sembla més complicat educar en valors? (Artic...


Metges Catalans | Manuel Usandizaga i Soraluce\nManuel Usandizaga i Soraluce\n[Sant Sebastià, 1898 - Barcelona, 1982]\nCatedràtic d’Obstetrícia i Ginecologia que va destacar especialment com a historiador de la medicina\nNeix al si d’una família de tradició musical, el seu germà Jose Maria (1887-1915) era pianista i compositor. Mentre fa la carrera de Medicina, Manuel és alumne intern pensionat a l’Hospital de Basurto de Bilbao on es forma com a ginecòleg amb Carmelo Gil Ibarguengoitia. Però es llicencia per la Universitat de Madrid el 1921 on,tres anys desprès, es doctora amb la tesi El hemograma de Schilling: sus modificaciones durante el embarazo, parto y puerperio. Tot seguit, amplia estudis a Alemanya i a Àustria.\nDes del 1926 fins al 1929, Manuel Usandizaga exerceix com a metge de la Casa de Socorro de San Sebastià on, també, és responsable de la consulta i de la Sala de Ginecologia de l’Hospital Civil. El 1930, molt jove encara, és nomenat cap del servei de Ginecologia de la Casa de Salut de Valdecilla, a la província Santander, centre que, en aquell moment, és un dels millors hospitals del país. Usandizaga hi realitza una gran tasca, és nomenat sotsdirector alhora que assumeix la direcció de l’Escola d’Infermeria.\nEl 1935, es presenta a oposicions i obté la càtedra d'Obstetrícia i Ginecologia de la Facultat de Medicina de Salamanca. Però, hi exerceix poc temps perquè es trasllada de seguida a la Facultat de Medicina de Valladolid. Tampoc s’hi quedà gaire temps perquè, novament, es desplaça a Saragossa. Finalment, l’any 1949, arriba a Barcelona per substituir al professor Nubiola. Abans, però, oposita a la càtedra d'Obstetrícia i Ginecologia de Madrid, que guanya el Prof. Botella.\nA Barcelona, Usandizaga ensenya tant Obstetrícia com Ginecologia i assumeix, a més, com a encarregat de l’assignatura d'Història de la Medicina, una matèria en què n’era un expert i sobre la qual publica interessants treballs. Considerat un bon docent, com a obstetra tendia més a les actituds expectants, a deixar fer a la naturalesa i limitant les intervencions als cassos en què eren clarament necessàries. Interessat per la formació de les infermeres, és nomenat director de la Escola d’Ajudants Tècnics Sanitaris (ATS) de l’ Hospital Clínic de Barcelona, centre hospitalari del què és nomenat director l’octubre de 1953 fins a final del 1966 quan és nomenat per substituir-lo el professor Adolf Azoy.\nFundador i director de la revista Acta Obstétrico-Ginecológica Hispano-Lusitana, és elegit acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona l’any 1956. El seu discurs d’ingrés tracta sobre les Juntas Literarias del Real Colegio de Cirugia de Barcelona. Entre d’altres càrrecs professionals, esdevé president de la Societat Catalana i de l’Associació Espanyola d’Obstetrícia i Ginecologia .\nEl 1966, molt a prop de la jubilació, renuncia a la càtedra d'Obstetrícia i Ginecologia de la Facultat de Medicina per fer-se càrrec del Departament d'Obstetrícia i Ginecologia a l'Hospital Materno-Infantil de la Vall d'Hebron de Barcelona.\nDistingit amb la Creu d’Alfons X el sabio i la Medalla al Mèrit del Treball, l’any 1969 rep l’homenatge de la professió mèdica amb la celebració de dues sessions científiques en les què se li tributa respecte i reconeixement per la seva trajectòria mèdica i docent.


CAMPANYA DE L IRPF PDF Free Download\nDownload "CAMPANYA DE L IRPF 2016"\nRafael Pereyra Reyes\n1 CAMPANYA DE L IRPF d abril a 2 d octubre Ministeri de Finances Andorra la Vella, 25 d abril del 2017\n2 Aspectes generals A partir del mes d abril té lloc la segona campanya de declaració de l impost sobre la renda de les persones físiques. L IRPF subjecta la tributació de totes les rendes obtingudes per les persones físiques residents a Andorra.\n3 Milers Calendari De l 1 d abril al 2 d octubre Els obligats tributaris han de presentar la declaració de l impost entre l 1 d abril i el 2 d octubre. Quant abans es faci la declaració, si el resultat és a retornar, abans es farà l ingrés. Per evitar cues si es fa de forma presencial, es recomana no deixar per al mes de setembre la presentació de la declaració Acompliment- Nombre / mes\n4 Lloc i forma de presentació Presentació en línia o presencialment al DTF Tramitació en línia: a través de o de l Oficina Virtual del DTF. - Cal disposar de l usuari i contrasenya per accedir a e-tràmits (Mòdul d Identificació en Línia) - S ha millorat el sistema per permetre la gestió des de qualsevol dispositiu electrònic. - Les especificacions tècniques per presentar el formulari es poden consultar a Tramitació física: presentació del formulari a l Oficina Tributària (Baixada del Molí)\n6 Proposta de regularització de les rendes del treball Rendes del treball superiors a euros Els obligats tributaris tenen la seva proposta de regularització de la renda elaborada pel Departament de Tributs i Fronteres. Si és correcta només s ha d acceptar. Si la proposta de regularització no s adapta a les rendes percebudes o a la situació personal, familiar o econòmica, cal modificar-la o presentar la declaració.\n8 Regularització de les rendes del treball Resultat de la regularització A ingressar: Fins al 2 d octubre. La forma de pagament pot ser mitjançant domiciliació bancària, i en aquest cas es fa el cobrament del deute a final del mes en què s ha acceptat la proposta de liquidació. A retornar: La devolució es tramita mitjançant transferència bancaria i s emet en un termini màxim de tres mesos des del moment en què s hagi acceptat la proposta de liquidació. Quant abans es faci, abans es rebrà l ingrés.\n9 Serveis a l Oficina Tributaria Cita prèvia: Permet fer les gestions sense haver de fer cues. Es pot sol licitar en línia o per telèfon al Modificació de la proposta de liquidació - Ajuda a l emplenament de la declaració de renda - Consultes tributàries complexes Sense cita prèvia: - Presentació de les declaracions - Confirmació de la proposta de liquidació - Informació tributària bàsica\n10 Suports de l Administració Programes informàtics d ajuda: - ANDREA: assistent per a la presentació telemàtica de la declaració (cal disposar del MIL) - Simulador de l IRPF per fer càlculs de la liquidació de l impost Guia pràctica de l IRPF Altres serveis web: - Informació general de l impost - DTF respon - Sol licitud de cita prèvia - Díptics - Formulari de declaració\n11 Previsió de les declaracions Nombre Resultat a ingressar Resultat a retornar Resultat quota TOTAL\nA Catalunya ja s'han acordat devolucions, per un import de 14,6 milions d euros.\nMINISTERI D'HISENDA I FUNCIÓ PÚBLICA AGÈNCIA TRIBUTÀRIA GABINET DE PREMSA Nota de premsa Campanya de Renda 2017 Els contribuents de Catalunya ja han presentat 141.472 declaracions de l'impost sobre la


Xinosa: Conferencia d'Alex Carrión Hurtado, al convent de Monòver.\nConferencia d'Alex Carrión Hurtado, al convent de Monòver.\n“Descobreix una obra. Art en Valor”.\nL’església del Pilar i la capella de Sant Josep de Monòver.\nSeguint amb les activitats per a la recuperació del convent, l'Associació Xinosa de Monòver ha organitzat, juntament amb l'Espai Enric Valor, l'Institut Juan Gil-Albert i la Diputació d'Alacant, la conferència del cicle "Descobreix una obra. Art en Valor" que tots els segons dimecres del mes se celebra en un punt de la nostra província, amb un gran èxit de públic.\nAixí, reprenent el testimoni d'Eduard Mira, que s'encarregà de «posar en Valor» el retaule de la Mare de Déu de l'Esperança, de l'església de Pego, el passat 10 de setembre i, continuant amb l'art religiós valencià de l'edat mitjana i l'edat moderna, l'arquitecte monover, Alejandro Carrión ens mostrarà el "valor" de l'Església del Pilar i de la Capella de Sant Josep, que integren el conjunt del convent dels Caputxins. La conferència tindrà lloc a les 8'30 h. del proper dimecres 8 d'octubre, a l'església del convent i se suma a la resta d'actes de sensibilització sobre aquest monument que està portant a terme l'Associació Xinosa.\nL'Espai Enric Valor, l'Institut Juan Gil-Albert i la Diputació d'Alacant s'uneixen, així, a la llista de col·laboradors de l'Associació Xinosa en la defensa d'aquest monument monover de la qual ja formaven part el Centre d'Estudis Locals del Vinalopó i el músic Joan Boronat.\nPublicat per Xinosa a 0:02\nEtiquetes de comentaris: Activitats culturals, Conferencies, Església del Convent, Espai Enric Valor, recuperació\n"EL PROJECTE CULLEROT" DE NOU A LA CANYADETA\nConferencia d'Alex Carrión Hurtado, al convent de ...


Vi-FRANC. Ramon Francàs: Vinitcultura, aquest divendres a Nulles\nAl celler modernista de Nulles, catalogat com a Catedral del Vi, fan el vespre d'aquest pròxim divendres la iniciativa Vinitcultura. En aquest acte ofereixen "una experiència sensitiva diferent, on volem transmetre valors com la tradició, la terra i el treball de l’home". S'afirma des d'aquest celler cooperatiu que compten amb "un equip jove i dinàmic de persones", que són les que desenvolupen una visita semi-teatralitzada prèvia a un sopar-maridatge amb els vins i caves Adernats (DO Tarragona i DO Cava). La Cooperativa Agrícola de Nulles es va fundar el 1917. Les obres del celler, però, no es van iniciar fins el 1919, seguint un projecte de Cèsar Martinell. La primera collita que va entrar al celler va ser la de 1920. La Vinícola de Nulles també ha creat aquest any una inicitica enogastronòmica amb calçotades.


Ramon Vilà, de l’Escola Pia a la lliga NCAA\nEnamorat d’aquest esport. El sabadellenc Ramon Vilà, nascut l’11 de setembre de 1997, es va enamorar del bàsquet a l’Escola Pia de la nostra ciutat quan tenia 9 anys. “Va ser una etapa molt especial i vaig fer amics que encara conservo”, explica. Aviat va demostrar els seus dots i el FC Barcelona el va reclutar amb només 11 anys. Allà va completar la seva etapa formativa fins als 18 anys. Al Barça B (LEB-Or) va tenir d’entrenador l’Alfred Julbe, “un dels millors que he tingut mai. Gràcies a ell vaig millorar molt físicament i tàcticament”, reconeix. També ha estat internacional en totes les categories inferiors i presumeix amb orgull del títol europeu sub20 sent el jugador més jove de l’equip estatal. A la final va ser clau amb 18 punts i 14 rebots.\nVilà, durant un partit / CEDIDA\nEstudiava Economia a la Univertsitat Pompeu Fabra i es va adonar que li era difícil compaginar estudis i bàsquet. Això li va fer plantejar-se l’opció de provar l’aventura americana. El primer destí de la lliga universitària (NCAA) va ser Arizona State, una universitat de gran nivell per on hi han passat jugadors com James Harden. “És la típica universitat de les pel·lícules americanes, amb un campus amb 60.000 estudiants on es viuen experiències úniques. Jo, per exemple, vaig formar part d’una fraternitat que es diu Pi Kappa Alpha”. El seu primer any esportiu va ser positiu, però el segon any va buscar nous horitzons. “Quan vaig rebre l’oferta de la University of Tennesseee at Chattanooga no vaig poder dir que no. És una universitat més discreta, amb 11.000 estudiants, que juga a un nivell inferior de l’Arizona, però va apostar molt fort per mi i les coses estan anant molt bé”. El Ramon juga a la conferència Southern Conferenc, que l’any passat va acabar com la 12a millor de les 32 que hi ha.\nDiu que la vida a Chattanooga, quarta ciutat més gran de l’estat de Tennessee, es molt tranquil·la. Viu en un apartament amb la seva parella, una noia nascuda a Chicago però que es van conèixer a Arizona. Ell estudia Business Management. Admet que li va costar adaptar-se i va trigar uns sis mesos a parlar bé l’anglès, però “ha valgut la pena venir”. Tot i això té un objectiu clar: “Quan acabi la carrera universitària vull fer realitat el meu somni de petit: jugar a la lliga ACB”.\nTemes:bàsquet, escola pia, Ramon Vilà


Mira i recorda, manifest per les fotos antigues - YCOM\nMira i recorda, manifest per les fotos antigues\nAvui ens expressem més en imatges i vídeos. Pot ser perquè tenim menys paciència o, simplement, perquè tenim una càmera gairebé professional a la butxaca sempre. Fins i tot les aplicacions de compartir fotos com Instagram han arribat a la Generalitat. Però, no hem perdut l’emoció de fer i gaudir d’una foto?\nFa uns anys teníem només 36 oportunitats per obtenir la foto perfecta. Fotos que s’estalviaven durant unes vacances senceres. Cada esdeveniment amb el seu àlbum recollit en fundes de plàstic. Jo de la meva infantesa crec que tinc en total 30 fotos blanc i negre i me les estimo moltíssim, tot just perquè són tan poques. I no només que l’únic límit que tenim cap a la foto perfecta és el temps, però també tenim diversos efectes i filtres que ens ajuden fer la realitat millor del que la veiem.\nPerò encara que les nostres fotos actuals freguen la perfecció, els manca emoció. Ja no tenen la mateixa importància que abans, només són una altra forma de comunicació instantània. No les fem per recordar, les fem per compartir un moment o un esdeveniment quan passa, per gaudir-lo aleshores i després perdre’l de vista a l’historial.\nA #4YearsFromNow, la conferència dedicada a les start-ups, hem descobert el concepte Look and Remember, que ens permet escollir les nostres millors fotos de la nostra vida, i fer-ne un àlbum que segueix les èpoques que hàgim viscut. No només et torna el sentiment del full, però també els nervis i la curiositat de veure totes les fotos i els dibuixos. Perquè els llibres personalitzats són complementats amb símbols i imatges que representen les principals històries de les èpoques que hagis viscut.\nFísics o digitals, sempre hem de tornar a navegar pels records i no deixar-los perduts en una aplicació després que hem rebut tots els m’agrades esperats. O millor encara, podem fer-ne una selecció amb els millors, perquè no ens aclapari mirar milers de fotos i selfies. Així, no només gaudirem nosaltres de tots els records i moments importants, si no que els amics també tindran ganes de repassar-los amb nosaltres i tornar a compartir en el món material, no només a través d’un botó.


Inici > El centre de dia nacional de la Creu Roja s’estrenarà amb 32 usuaris\nDl., 14/06/2021 - 22:55\nEl centre nacional de dia de la Creu Roja Andorrana ubicat a Santa Coloma s’inaugurarà “en menys d’una setmana” i començarà a funcionar en pocs dies amb 32 places concertades i el nombre d’usuaris s’anirà ampliant fins a una cinquantena, tan aviat com la millora de les dades epidemiològiques ho permeti. Així ho han anunciat aquesta tarda la ministra d’Afers Socials, Joventut i Igualtat, Judith Pallarés, i el president de la Creu Roja Andorrana, Josep Pol, en el marc de la signatura del conveni entre el ministeri i l’entitat per a l’execució dels serveis i programes d’atenció social i sociosanitària; en concret, la posada en marxa del centre major de Sant Julià de Lòria, que compta amb vuit places i que gestionarà la Creu Roja, i el centre nacional d’Andorra la Vella, que dependrà directament de l’entitat.\nD’aquesta manera, Afers Socials comptarà amb 40 places concertades de servei de dia per a les quals destinarà un pressupost inicial de 132.000 euros comptant de juny a desembre, ha explicat Pallarés. Una partida que es repartirà tenint en compte els preus públics aprovats pel Govern establerts segons el grau de dependència dels usuaris, de l’1 al 5, que avalua la Comissió de valoració sociosanitària (Covass). Tal com ha informat la ministra, fins al 13 de març del 2020, hi havia 71 places concertades de serveis de dia, 41 de les quals s’han pogut recuperar fins ara de manera gradual a conseqüència de la pandèmia. Ara, amb aquest conveni firmat amb la Creu Roja, hi haurà fins a 81 places concertades.\nPer la seva banda, Pol ha subratllat que l’atenció als usuaris d’aquests dos centres de dia serà personal assalariat contractat per la Creu Roja Andorrana. En relació amb això cal recordar que la previsió de l’entitat és que siguin un total de 12 els professionals que atenguin els padrins al centre de dia nacional, dos dels quals ho faran també al centre major de Sant Julià de Lòria. Així mateix, ha explicat que els usuaris podran gaudir de serveis com ara tallers funcionals, neurològics, i fins i tot podologia i un servei de massatges, a més d’àpats com esmorzar, dinar i berenar.\nDe moment, aquests centres començaran a funcionar només amb les places concertades, ja que Pol va manifestar que si bé seran “ampliables” en un futur, les restriccions lligades a la Covid-19 no els permet, en aquests moments, oferir-ne més. Quant al projecte de fer una residència, el president de la Creu Roja Andorrana ha assegurat que no l’han descartat però que en aquests moments és “prioritari” posar en marxa els centres de dia, que esperen que siguin “uns llocs immillorables per als nostres padrins”.\nPallarés també ha recordat que per poder-se beneficiar de la concertació de places que fan l’objecte d’aquest conveni, les persones han de tenir la residència al país i han d’acreditar un grau de dependència d’entre 1 a 5 (lleu, moderada, greu, molt greu i total, respectivament), en els termes establerts en el reglament de regulació de la Covass.\nAixí doncs, l’accés a les places concertades es vehiculen a través de l’àrea de Serveis Sociosanitaris, adscrita a Afers Socials, un cop la Covass hagi fet la valoració oportuna de les persones grans concernides, hagi elaborat la proposta d’accés al servei més idoni d’acord amb la situació personal i familiar i se n’hagi resolt la sol·licitud presentada en el sentit que tenen acreditat un grau de dependència.\nDes del mes de febrer passat la Creu Roja ha estat habilitant el local del centre de dia nacional, situat entre la botiga solidària i la seva seu, a l’avinguda Santa Coloma, 45. Es tracta d’un espai amb una superfície de 469 m2, tota diàfana i oberta, que comptarà amb espais molt funcionals. Així, hi haurà una cuina, una sala per veure la tele, un menjador, un espai per fer tallers de diversos tipus, un gimnàs, una consulta per a qüestions de tipus sanitari, i un total de nou lavabos, dos dels quals amb dutxa adaptada.\nEls treballs de construcció de l’interior del centre es van enllestir en un mes i a continuació hi va arribar el mobiliari. El local ha passat ja diverses inspeccions de Salut i mentre arribaven les autoritzacions i la signatura del conveni amb Afers Socials ha estat la seu d’un call center per informar sobre la campanya de vacunació. Darrerament, i aprofitant el pont de la segona Pasqua, voluntaris de l’entitat van dedicar un parell de dies a col·locar el parquet del terra “amb molta il·lusió”, segons va expressar llavors el director de la Creu Roja Andorrana, Jordi Fernández.\nEls preus de les places\nSegons els preus públics del mes de maig passat, el cost de referència de l’atenció diürna del centre de dia és de 1.251,60 euros per un usuari amb un grau de dependència d’1 i 2. En aquests casos, el Govern finança la plaça amb 625,80 euros. Pel que fa als padrins amb un grau de dependència de 3, 4 i 5, el cost de referència és de 1.460,20 euros, 832,32 dels quals els assumeix Afers Socials.\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/societat/el-centre-de-dia-nacional-de-la-creu-roja-sestrenara-amb-32-usuaris


El Principat va registrar el segon mes de juny més càlid des de l'any 1950\nUna nena es refresca a l'aigua.\nActualitzada 28/07/2017 a les 06:52\nEl Principat va registrar aquest any el segon mes de juny més càlid des del 1950, quan es van començar a prendre mesures a la central hidroelèctrica de FEDA. En el butlletí climàtic mensual publicat ahir, l’Institut d’Estudis Andorrans (IEA) destaca que el passat mes de juny va destacar per les “anomalies càlides a tot el país”, sobretot al sud i per sota de la cota de 2.000 metres.\nLa temperatura mitjana va ser de 19 graus al fons de la vall i propera als 11 graus a cotes altes. Amb tot, el mes de juny més càlid continua sent el de l’any 2003. Enguany, però, sí que es va superar el nombre de dies consecutius amb temperatures superiors als 30 graus en un mes de juny. Concretament, això es va produir entre els dies 11 i 17, quan l’estació de la central hidroelèctrica de FEDA va registrar màximes entre els 30 i 32 graus. La temperatura més alta del mes, però, no es va assolir durant aquest interval, sinó que es va registrar el dia 23, amb 34,5 graus de màxima a la Borda Vidal.\nTot i registrar-se la màxima temperatura dos dies més tard, a partir del dia 21 de juny es va començar a produir un descens suau de les temperatures, especialment de les mínimes, provocat per un lleuger debilitament de les altes pressions que va afavorir el creixement de núvols. Pel que fa a les precipitacions, el butlletí de l’IEA destaca que el mes de juny va ser sec en conjunt, amb acumulacions totals al voltant dels 70 mm d’aigua, tot i que localment es van excedir els 100 mm a causa de les tempestes. La quantitat de pluja va ser lleugerament inferior si es compara amb el mes de juny d’altres anys. Les tempestes més intenses es van produir els dies 3, 15 i 20 de juny, totes amb activitat elèctrica i calamarsades.\n#2 Chemtrails Andorra\nSegur que la modificació climàtica artificial a causa del pas de centenars d'avions per l'espai aeri andorrà des del 2011 NO té res a veure ....\nEl canvi climàtic avança inexorablement. Tindrem mosquits en hivern com si tal cosa. La neu desapareixerá de les valls.


Reus repeteix el nomenament d'alcalde després de la invalidació de la Justícia\nL'Ajuntament de Reus (Tarragona) ha convocat per a aquest dimecres 3 de juliol a les 16.00 hores una sessió extraordinària i urgent del Ple per realitzar la votació i nomenament de l'alcalde, Carles Pellicer (JxCat), la proclamació va anul·lar dimarts el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) arran de la fórmula d'acatament de la Constitució els tres regidors de la CUP.\nEl TSJC anul·la l'elecció de l'alcalde de Reus per la negativa de la CUP a acatar la Constitució\nEn una sentència del dimarts 2 de juliol, la Secció Tercera de la Sala del Contenciós-Administratiu indica que Pellicer va ser elegit en una votació en què van participar els tres regidors de la CUP, "la resposta al jurament o promesa que els va ser rebut , en els termes de l'art. 108.8 LOREG, va ser negativa ".\nEl tribunal va estimar el recurs contenciós electoral promogut pel membre de Vox Jordi Ferré i va dictaminar que l'Ajuntament ha de repetir l'elecció i li donava un termini de tres mesos.\nSegons recull la sentència, en el ple del 15 de juny, els tres regidors de la CUP, Marta Llorens, Edgar Fernández i Mònica Pàmies, van usar la fórmula d'acatament: "Ni juro, ni prometo, simplement acato un procediment forçada i obligada per la Junta Electoral Central ".\nEl TSJC considera que els tres regidors "van negar, obertament, jurar o prometre la Constitució, manifestant, en aquell temps, que simplement acataven un procediment forçats i obligats per la Junta Electoral Central".\nI afegeix que "l'expressió 'ni juro, ni prometo' no pot resultar més concloent, lluny de qualsevol ambigüitat, consistint en la llisa i plana negativa a jurar o prometre acatament a la Constitució, sent així que l'afegit d'acatar un procediment no té significat algun ".\nConclou que no es va complir el requisit d'acatament de la Constitució per ser regidors i que no podien participar en la votació de l'alcalde.\nEl TSJC veu correctes altres fórmules d'acatament de regidors d'ERC i JxCat que incloïen expressions com "per imperatiu legal" o que indicaven que ho feien perquè ho marcava la llei.\nI assenyala que "expressions com el compromís amb els valors d'una anomenada 'república catalana' no poden sinó tenir-se per afirmació d'adhesió a un determinat ideal, o objectiu, en el sentir i compromís de qui les profereix, en el marc constitucional, que admet el respectuós propòsit "de la seva modificació dins de les vies legals.


Primera derrota del Santboià, al camp de l'UD Jesús i Maria (2-1) - FUTBOL CLUB SANTBOIÀ\nPrimera derrota del Santboià, al camp de l’UD Jesús i Maria (2-1)\nDeprés de tres victòries i quatre empats, ha estat en la vuitena jornada on els homes de Camilo han estrenat el caseller de les derrotes. El Santboià ha caigut, per 2-1 davant l’UD Jesús i Maria en la seva visita a les Terres de l’Ebre.\nEls locals s’han avançat en el minut 9, gràcies a un gol en pròpia porta de Libo. Cárdenas, en el 20 ‘ha marcat el gol de l’empat, però sis minuts abans del descans, els tarragonins s’han avançat mitjançant un gol de Monfort (39 ‘), dexiant el marcador amb 2-1 que ja no s’ha mogut.\nLa derrota del Santboià ha fet que la seva posició a la taula caigui fins al viutè lloc, a 5 punts del líder, el Balaguer, proper rival del Santboià al Joan Baptista Milà, un partit on només val la victòria.\nMoment del partit.\nFC Santboià – CF Balaguer (Prèvia) →


Martina Cardona, Paula Camus i Jordi Valls, un nou èxit del treball formatiu al waterpolo terrassenc - Canal Terrassa\nMartina Cardona, Paula Camus i Jordi Valls, un nou èxit del treball formatiu al waterpolo terrassenc\nJoan Gutiérrez LópezData: 21/10/21\nPaula Camus i Martina Cardona ja s’han incorporat aquest dimecres a la disciplina del CN Terrassa. Totes dues han gaudit d’un parell de dies de descans, després de proclamar-se campiones del Món Júnior amb la selecció espanyola de waterpolo. Un combinat amb un clar accent egarenc també des de la banqueta, sota la direcció del terrassenc Jordi Valls.\nTot i una semifinal complicada davant d’Itàlia, el combinat espanyol ha estat molt superior al llarg del Mundial. I el que està clar és que moltes d’aquestes jugadores han de ser en breu la base de la selecció espanyola absoluta.\nEl bon treball formatiu al CN Terrassa no es tradueix només en aquestes dues medalles d’or al Mundial júnior, ja que tres esportistes més del club han sumat podi internacional aquest estiu. Daniel Díaz i Dorian Acuña van ser plata a l’Europeu cadet, mentre que Daniela Quinzada va assolir el bronze en la mateixa competició. A aquests metalls s’han d’afegir el subcampionat olímpic de Paula Leitón, Pili Peña i Bea Ortiz a Tòquio.\nJordi Valls és seleccionador espanyol júnior femení i segon del combinat absolut amb Miki Oca\nTags: butlletiCampionat del Món Júniorcn terrassaFINAJordi VallsMartina CardonaPaula CamusRFENwaterpolo\nArriba al Principal ‘Celebraré mi muerte’, teatre documental sobre l’eutanàsia\nNicolás Cavilla, el terrassenc rere ElPalitoMan, un dels comptes més virals de TikTok


Actualitzat 09/07/2021 20:48\nEls Bombers de la Generalitat treballen des de les 18.13h en la recerca d'un noi d'uns 25 anys al pantà de Siurana, a qui ningú no ha vist sortir de l'aigua.\nBusquen un noi desaparegut al pantà de Siurana\nAra mateix al lloc dels fets treballa un helicòpter, deu dotacions terrestres i dues embarcacions, amb les unitats submarines i de muntanya pentinant la zona.\nEl noi s'ha banyat i ningú la vist sortir a la superfície. L'operatiu segueix treballant a hores d'ara per esbrinar les circumstàncies de la desaparició.\nDarrerament, coincidint amb les fortes calorades, s'han succeït episodis desafortunats similars. Preguem per no repetir el mateix desenllaç al pantà de Siurana.\nUn nen de 12 anys va morir ofegat mentre s'estava banyant al pantà de la Llosa del Cavall, a la comarca del Solsonès, el passat 17 de juny. El menor estava participant amb els companys de l'escola en una activitat aquàtica amb caiacs i després s'ha llançat a l'aigua per banyar-se.\nEl jove va poder ser tret de l'aigua, però tot i els esforços de sanitaris del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) i dels Bombers de la Generalitat, no es va poder fer res per salvar-li la vida.\nTroben mort el noi de 14 anys desaparegut mentre es banyava al Segre\nEl 12 de juny un noi va morir també ofegat mentre es banyava al parc de la Mitjana de Lleida, al riu Segre.\nEl menor estava jugant amb els seus amics quan va saltar des d'una passarel·la, l'anomenat pont de ferro, al canal de Balaguer. Ja no va sortir a la superfície\nSegons van explicar fonts dels Mossos d'Esquadra, el van trobar aproximadament a uns 50 metres del pont. Els amics del menor van afirmar que el menor no sabia nadar i que allà l'aigua té una profunditat de 4 metres.\nEl passat 3 de juny, a Miravet, un nen de 15 anys també va morir ofegat. Després de participar en una activitat amb caiacs es van treure els elements de seguretat i es van banyar a l'Ebre amb els companys de l'institut de Sabadell, que estaven de colònies a l'Ebre.\nEl noi va quedar atrapat en una zona de fort corrent d'aigua i no va poder sortir, morint ofegat. El grup el formaven 116 estudiants, d'entre catorze i quinze anys, de l'Institut Agustí Serra i Fontanet de Sabadell que aquella setmana feien una estada a la Ribera d'Ebre.\nSegons va apuntar l'alcalde de Miravet, Antoni Llambrich, es tracta d'un punt que, malgrat l'actual baix cabal, pot resultar perillós pels corrents i remolins que es generen pocs metres aigües avall. El consistori va habilitar una sala annexa on els companys i professors del noi mort van ser atesos per psicòlegs del SEM.\nArrestat un menor per passejar-se amb un matxet de 60 cm per l'Orgull


Els il·lustradors protagonitzen la jornada prèvia al Mercat del Conte Infantil, Encontats, de Balaguer\n© Infante, en un dels tallers.\nLa tercera edició del Mercat del Conte Infantil de Balaguer, Encontats, omplirà avui la capital de la Noguera d’espectacles i contacontes infantils i fins i tot per a nadons, a més d’un espectacle de grallers i gegants. En definitiva, el certamen, amb totes les activitats gratuïtes –a excepció dels tallers d’ahir– aborda el món dels contes entesos tant en format de narració oral (contacontes), com en format llibres (estands de llibreters) i lúdic (tallers i jocs).\nAhir, tanmateix, ja es van viure alguns dels actes previs protagonitzats sobretot per il·lustradors. Entre ells, Francesc Infante, que aquest any exerceix de padrí del festival, paper que a l’edició inaugural va ostentar el veterà i escriptor Josep Vallverdú. Infante va oferir una proposta destinada a nens d’entre cinc i set anys encara que “no sàpiguen dibuixar”.\nRamon Mayals, Mercè Galí i Laia Bertran eren altres dels il·lustradors convidats a protagonitzar els tallers d’ahir.


El parlament europeu aprova eliminar el 'roaming' a partir del desembre del 2015\nLa mesura ve acompanyada de noves regles per impedir que les grans companyies de telecomunicacions obstaculitzin a la competència\nEUROPA PRESS Brussel·les 03/04/2014 14:19\n651x366 El 'roaming' desapareixerà l'any vinent a Europa / D. RAMOS / GETTY El 'roaming' desapareixerà l'any vinent a Europa / D. RAMOS / GETTY\nEl ple de l'Eurocambra ha aprovat aquest dijous per àmplia majoria - 534 vots a favor, 25 en contra i 58 abstencions- el paquet legislatiu per prohibir el recàrrec de tarifa per l'ús del mòbil a l'estranger, anomenat roaming, tant pels missatges de text o per navegar per internet que entraria en vigor com a molt tard a partir del 15 de desembre del 2015.\nEls eurodiputats també han recolzat les noves regles més estrictes per impedir que les companyies de telecomunicacions puguin bloquejar o obstaculitzar el serveis rivals com Skype o Whatsapp.\nLes noves normes xoquen amb les grans operadores europees, com Telefonica, France Telecom o Deutsche Telekom, que al·leguen que la supressió del roaming reduirà els seus ingressos i es traduirà en una retallada de les inversions necessàries per desplegar les noves xarxes de fibra òptica.\nLa nova legislació però, encara té un futur incert perquè tot podria canviar a partir del 25 de maig quan es celebrin les eleccions europees. A més, els governs encara no han arribat a un acord entre elles per negociar els acords entre els eurodiputats. Tot i això, la vicepresidenta i responsable de telecomunicacions, Neelie Kroes, s'ha mostrat optimista ja que espera un acord per a finals del 2014.\n"Aquest vot és la resposta que dóna la UE a les expectatives dels ciutadans i de fer la vida als ciutadans europeus més fàcil i més barata", ha afegit Kroes.\nL'eurodiputada del Partit Popular, Pilar del Castillo, ha celebrat que, a més d'eliminar el roaming, el Parlament hagi aprovat un sistema de mesures per una gestió més eficient de l'espectre radioelèctric que permetrà un desplegament més ràpid del 4G i del 5G a Europa.\nEl Parlament ha inclòs disposicions sobre l'"ús raonable" amb l'objectiu de garantir que els clients no abusin de les noves regles, per exemple comprant un telèfon a Lituània i utilitzant-lo sempre al Regne Unit beneficiant-se dels preus lituans. El text assegura que la "gestió del trànsit" ha de ser "transparent, no discriminatòria i proporcionada".


“Ja ve l’aigua, ja ve l’aigua!” – Per L'Horta · Defensem el territori\nFins ací 14 de juny de 2013 0\nLa riuada del 1949 a Massamagrell, relatada per una testimoni\nNo resulta fàcil avui entendre què suposava una riuada als pobles de l’Horta fa algunes dècades. Les profundes modificacions del territori, la diferència de mitjans tècnics, d’informació i de possibilitats d’actuació respecte del que avui existeix fa que en escoltar dels testimonis el relat dels fets resulte quelcom tan distant com escoltar parlar de la batalla de l’Ebre.\nPer agafar una sola mostra, portem avui el testimoni d’un xiqueta que visqué en primera persona la riuada del 1949 a Massamagrell. Tenia llavors 8 anys. Recorda perfectament la data perquè aquella riuada s’esdevingué el dia de Sant Miquel (28 de setembre) de l’any en el qual va prendre la Primera Comunió.\nCarmen, que avui té 71 anys, explica amb tot detall els precedents: “estigué plovent uns quants dies, però no sabíem quanta aigua havia de vindre”. Especifica clarament que “a Massamagrell, l’aigua sempre ha vingut des del Carraixet, per la banda de Museros” i que l’única part afectada per l’aigua durant les inundacions ha estat exclusivament “el Raval”. Aquesta zona, que avui es correspon a l’avinguda homònima i que es vertebra sobre la carretera de Barcelona, estava i –malgrat les obres que han assuavit el desnivell- està per sota del nivell del nucli urbà més pròxim a l’àrea de l’església i les places. Entre totes dues àrees hi ha el Barranquet. El Raval quedava aïllat de la resta del poble pel cabal d’aquest barrancó i alhora rebia l’aigua que arribava des de Museros: “les meues cosines, que vivien al cap del Raval, veien vindre l’aigua i avisaven: ja ve, ja ve!”. La riuada del 1949 és especialment recordada. De fet, és coneguda com a “la riuada gran del Raval”. A partir d’aquella data canvià la percepció de la pluja per als habitant de la sa casa.\nRecorda bé que amb anterioritat a aquell episodi, “els vells parlaven d’una riuada gran, molt forta, que havia fet molt de mal, però que ningú no havia conegut”. Aquell dia, “vingué aigua, però no sabíem quanta n’havia de vindre, no sabíem res, no és com ara que ho diuen i ho expliquen”. Aquell dia “ens pillà a tots de sorpresa, l’aigua venia de la part de Museros (a Massamagrell sempre arriba des d’allà) i mon pare no estava a casa, ni tampoc el meu germà major. A nosaltres ens van portar a les cases d’enfront, perquè eren més altes (tenien dos pisos) i no sabíem què podia passar”. L’aigua entrà al Raval de Massamagrell pels carrerons que sorgien transversals a ponent de la carretera de Barcelona, tot travessant les vies del trenet. “Recorde perfectament, com si fóra ara mateix, les ones de l’aigua roja pel carrer. Eren ones de mig metre, i l’aigua pujant i pujant. Jo tot ho veia des del balcó de la casa d’enfront de la meua. De fet, a ma casa l’aigua arribà una alçària d’un metre i mig”. L’espectacle la impressionà vivament: “allò pareixia un desfile: veia passar pel mig del carrer, duts per l’aigua, porcs, borregos, tots els animals que es podien trobar als corrals, mobles, trastos… Donava por. Inclús, tanta força duia l’aigua que s’emportà un camió de la CAMPSA que anava carregat amb combustible. Els dos homes que anaven en ell se salvaren perquè els van tirar cordes, però el camió se l’emportà l’agua roja a colps pel Barranquet i acabà falcat contra el pontet de la via Xurra”. El Barranquet duia un cabal important i a gran velocitat: “a mon pare no el van deixar passar, no el deixaren travessar el Barranquet per a vindre on estàvem nosaltres, de tanta aigua i tan forta que anava. No pogué passar i es quedà allà, mirant-ho tot, perquè a la resta del poble no li tocà gens d’aigua”.\nLes conseqüències dins de la casa no foren lleus: “com que per baix de ma casa passa la sèquia, que estava coberta amb lloses de rodeno d’un pam de grosses i quasi un metre i mig de llargues, que pesaven moltíssim, la força de l’aigua les alçà totes i ens entrà l’aigua pel carrer i per la sèquia. Tot s’omplí de rogina (que és la rojor que deixa en tot l’aigua de les riuades, per allà on passa, perquè porta terra) i els mobles, en estar tantes hores banyant-se, es llençaven a perdre. La roba haguérem de tirar-la, perquè no hi havia manera de fer-la neta. Mon pare encara pogué reparar els mobles, però n’hi hagueren molts que abans es moriren que pogueren reparar aquell desastre”.\nA posterioritat, afegeix, “encara no plovia quatre dies seguits, com teníem tanta por, ma mare i ma tia repetien la terra no vol més aigua, que ve l’aigua… I pujàvem els mobles a la cambra. Els mobles, la roba, candeles, ciris i petroli, perquè l’electricitat era el primer que se n’anava. A partir d’aquell any en vingueren més, de riuades, però ens entrava l’aigua un pam, tres dits, dos pams… La més forta fou aquella, d’aquell any”.\nSegons la premsa de l’època, es desbordaren el Túria i els barrancs del Carraixet i de Xiva-Torrent. Cap a la una de la matinada del 29 de setembre començà a normalitzar-se la situació a l’Horta Nord.


Holiday Home Pantar Trsce Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday Home Pantar-, Trsce, Trsce, Croàcia, 51306 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en1comentariHoliday Home PantarVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nCal que informeu el Holiday Home Pantar de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 150 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


VOLANT PELS AIRES DURANT 2 HORES - Vol Aventura Experience\nVOLANT PELS AIRES DURANT 2 HORES\nVols viure un dia ple de sorpreses amb la teva parella o amb les persones que tu vulguis, no saber on vas, i deixar-te endur pel rumb i per l’experiència única que t’enduràs? Deixa’t sorprendre i gaudeix d’un vol de 2 hores, de manera màgica, íntima i diferent.\nUn vol de 2 hores compost per dues o fins a quatre persones és la manera més intensa de viure plenament cada segon i minut que t’espera.\nNo hi ha res millor que viure el moment i deixar-te endur per sensacions i experiències que pots gaudir a l’instant. Un dia de cada dia, un cap de setmana… quan tu vulguis! Són dues hores enlairat, envoltat d’aire fresc, de núvols, de sensacions úniques, molt ben aprofitades i amb qui més t’agradi.\nNo sabràs on et dirigeixes fins que reconeguis algunes de les zones que nosaltres oferim pels nostres vols; els Prats de la Cerdanya, Osona, l’Anoia, i d’altres que tenim disponibles.\nVolaràs fins a 1.000 metres d’alçada, flotant per sobre els núvols i amb moltíssimes sorpreses i experiències que et deixaran bocabadat. Com ara un brindis amb cava, unes vistes espectaculars i més coses que deixem que tu descobreixis.\nPot ser un regal inesperat tant per tu com pels acompanyants amb qui vulguis compartir-ho, que de ben segur que repetireu i en quedareu molt contents.\nAixí que, no t’ho pensis més, escull la persona o persones amb qui voldries viure aquesta experiència i viu de les vistes i de la tranquil·litat que la natura ens desprèn i de la nostra fantàstica Catalunya.\nAgost 31, 2020 / by Vol Aventura\nLA MILLOR MANERA DE CAPTIVAR LA TEVA PARELLA AMB UN VOL ROMÀNTIC\nVols viure sensacions úniques amb la teva parella, desconnectar de tot i fer-ne del moment, un moment especial i diferent sense tocar de peus a terra? No t’ho pensis més i gaudeix d’un vol romàntic i exclusiu. Un vol exclusiu per a dues persones és la manera més original per poder gaudir l’un de l’altre….


El pintor vigatà Estrada Vilarrasa dona una pintura original a l’Ajuntament de Vic — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Notícies → El pintor vigatà Estrada Vilarrasa dona una pintura original a l’Ajuntament de Vic\nEl pintor vigatà Estrada Vilarrasa dona una pintura original a l’Ajuntament de Vic\nEs tracta de l’obra que va convertir-se en el cartell del Mercat del Ram de l’any 1988 i avui l’ha lliurat personalment a l’alcaldessa Anna Erra\nEstrada Vilarrasa amb Anna Erra mostrant l'obra\nAquest dimecres al migdia, el pintor vigatà Albert Estrada Vilarrasa ha fet la donació en persona d’una pintura original seva a l’alcaldessa de Vic, Anna Erra. Es tracta de l’obra que va convertir-se en imatge i cartell del Mercat del Ram del 1988, la qual quedarà exposada a les dependències de la Casa de la Ciutat. Erra li ha agraït especialment aquest gest de generositat, assegurant que l’obra “passarà a formar part del patrimoni històric i artístic de l’Ajuntament i de la ciutat”.\nAlbert Estrada Vilarrasa (Vic, 1934) és pintor, dibuixant i gravador. La seva formació va començar a l’Escola Municipal de Dibuix de Vic i va finalitzar a l’Escola Taller d’Art de la Diputació de Tarragona. Des de l’any 1970 ha exposat amb regularitat i intensitat, mostrant la seva obra a diversos països europeus i als EUA, entre altres. Ha destacat com a aquarel·lista, especialment pels temes de paisatge, amb els quals aconsegueix notables efectes de vaporositat, tot i que la seva producció abraça la pintura, les litografies i els gravats.\nTambé és molt notable la tasca d’Estrada Vilarrasa com a editor de revistes especialitzades d’abast internacional com ara Ars Praestorica i Aula Orientalis i és autor de nombroses il·lustracions per a llibres. Reconegut amb diverses medalles i diplomes, és acadèmic de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi (1983). El 1995 va acceptar la tasca diplomàtica de ser ambaixador de l’estat d’Eslovènia a Barcelona.


Repòrter, desembre de 1997 | Francesc Grau, un mestre - Saül Gordillo\nRepòrter, desembre de 1997 | Francesc Grau, un mestre\nSi una colla de joves calellencs ens hem dedicat a això del periodisme és gràcies a Francesc Grau i Viader, un home honest i ponderat que va dirigir les revistes La Tralla i El Nunci. Les seves correccions lingüístiques amb típex i bolígraf vermell sobre el full escrit a màquina i els seus consells van ser determinants. Amb ell vam començar a escriure, però també vam descobrir l'essència del periodisme local, el més proper a la gent i també als lectors.\nQuan el periodista incipient es dirigia a en Paco Grau, aquest donava les pautes perquè la proposta d'article esdevingués article de veritat. Et deia amb qui podies parlar pertenir més informació i de quina manera podies enfocar l'escrit. En aquell despatx de Cultura, a l'antic Ajuntament de Calella, on també hi havia el regidor Rafael Carpinell, en Paco Godínez i la Pepita Artigas, es feia El Nunci. Just al costat del despatx d'alcaldia, que en aquella època ocupava Ramon Bagó i Agulló.\nAquesta és la imatge que conservo d'El Nunci, una revista municipal oberta a la població, però feta a tocar del senyor alcalde. Aquell equilibri entre la crítica i la fidelitat mal entesa. Cada cop més, aquesta és una imatge que se'm fa agradable i entranyable —potser per nostàlgia—, tot i els maldecaps que podíem tenir els joves que hi col·laboràvem.\nAmb ei relleu a l'alcaldia, la revista va canviar la capçalera i la van batejar amb el nom d'El Nou Nunci. De dirigir-la en Paco Grau va passar a mans d'aquella gent que viu de l'administració, a base d'adular els polítics de torn: càrrecs de confiança, empreses de comunicació... Amb més mitjans, però menys ofici, sens dubte, la qüestió és que El Nou Nunci va durar ben poc. De revista municipal va passar a butlletí de l'equip de govern. De recollir la crítica amb moderació, va passar a rebutjar-la. I quan penses en El Nunci, recordes les bones estones que passàvem amb en Paco Grau. Sobretot les reunions que fèiem de nit en aquell despatx de l'Ajuntament calellenc. Adéu, mestre. I gràcies.\n(Article de Saül Gordillo a la revista Repòrter, número 64, desembre de 1997, pàgina 9.)


O molt m’equivoco o això no ho veuran els nostres ulls. De fet, encara estic dubtant si tot això no és res més que una farsa, ja es poden imaginar vostès la credibilitat que em mereixen alguns dels actors d’aquesta comèdia. El que no hem de perdre de vista és un altre fet, que el Grup Barceló...\nUna notícia ha passat desapercebuda als mitjans, quasi sense ressò, les autoritats alemanyes han incrementat les seves taxes aeroportuàries en 12 Euros per destinacions properes com Balears, i fins a quasi 60 Euros per a les de llarga distància, com Tailàndia, etc. Han sentit vostès que ningú a...\nSegons les darreres informacions, Barceló se’n vol anar, i Cort i el Govern li volen posar fàcil. Una vegada aclarit el tema, anem per parts, Barceló deu voler partir ja que no rep els 30 MM de Euros que diu que haurà de sobreposar, perquè, no ens enganyem, a hores d’ara, els tècnics i...\nLlibre Blanc del Turisme II\nContinuem amb les apreciacions del Llibre Blanc que, recordem, ha estat fet amb el consens de les associacions empresarials de la cosa. 1.- Turisme nàutic, no representa més que el 2,3% del total, fortament estacional i això si, amb una despesa lleugerament superior a la mitja. 2.- Turisme de...\nPLA DE MARKETING NADAL.\n25 milions d’euros anuals, segons en Nadal, 40 milions segons n’Eulogio Bordas, que és el consultor que, amb una sucosa atribució de un concurs per valor de més de 400.000 euros ens fa el Pla de Marketing. A jo m’agrada fer sumes i restes, i resulta que, contant fins i tot els infants, el mínim...