L’eclipsi de l’humor a Catalunya | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nAmb el 'procés', l’humor s’ha esfumat. En canvi, al Decret de Nova Planta es va respondre dient ‘felipa’ la comuna...\n13 JUN 2021 - 00:04\tCEST\nHomenatge al número 100 d’'El Bé Negre', de les millors capçaleres satíriques catalanes.\nL’últim decenni de la vida a Catalunya ha estat dominat per una insistència frenètica —sovint també fanàtica, encara més sovint irracional, gens pragmàtica— en la qüestió del procés i la tan anhelada independència. Això, com és sabut, ha portat una sèrie de conseqüències en l’àmbit econòmic, de la captació de capital estranger, del canvi de seu de milers d’empreses, del consegüent empobriment del gros de la societat, i d’altres mals. N’hi ha un que no ha estat gaire comentat, però que posseeix una enorme rellevància: la desaparició del sentit de l’humor, una pràctica a la qual Catalunya estava acostumada des de feia molt de temps. Quan Felip V va dictar el Decret de Nova Planta, els catalans van respondre-hi anomenant “felipa” la comuna, és a dir, el lloc on un hom o una don es caguen en qui vulguin en secret: magnífica mostra d’humor!\nNo és que l’humor català es pugui comparar amb el britànic, que té molts segles d’existència i ha donat productes tan extraordinaris —si res més no, per singulars— com la Duncíada de Pope, la colla de l’Scriblerus, les novel·les de Sterne i de Fielding... i així fins als irlandesos Bernard Shaw i Oscar Wilde. Només cal veure una sessió del parlament anglès per adonar-se que l’humor continua sent una constant antropològica del país. Aquí també ho era, encara que les primeres mostres de l’humor periodístic no es trobin fins a la publicació de Lo Pare Arcàngel, fundada i traspassada el 1841. Després van venir Un Tros de Paper (1865-1866), l’any següent Lo Noi de la Mare (1866-1867), i més tard El Tiburón, Lo Burinot, L’Esquella de la Torratxa (1879-1939; gran supervivent de l’humor en moments difícils), el Cu-Cut! (1902-1912), La Campana de Gràcia, el Papitu (1908-1937), la Cuca Fera, La Mosca, El Be Negre (1931-1936), i més encara.\nAmb l’excepció que hem dit, les revistes humorístiques no van prosperar gaire durant la Guerra Civil, i gens ni mica després: però si havien nascut i viscut una colla d’anys, això va ser pel fet que Catalunya era, tradicionalment, un país de gent amb sentit de l’humor. Res d’això no trobarà el lector encuriosit si consulta el llibre Les cent millors poesies humorístiques de la llengua catalana (Barcino, 1925), coordinat per Tomás Garcés i Marçal Olivar, en què la meitat de les poesies triades són de Josep Carner i de Guerau de Liost, només irònic el primer, només satíric el segon: riallades, poques.\nAmb la nova etapa postfranquista, de mica en mica, algunes publicacions periòdiques, obres en vers i novel·les, van recuperar un humor que posseïa, com hem dit, una sòlida tradició al nostre país. Però de cop i volta, amb tota aquesta capbuidada del procés, l’humor va desaparèixer com per art de màgia, potser exceptuant el programa de TV-3 Polònia que, encara que sigui esbiaixat, posseeix una certa gràcia (cada cop menys, ai las!). Fora de catàleg, per dir-ho així, un poeta de Castelló d’Empúries, Fages de Climent, en deixava anar d’aquesta mena: “I en temps de restriccions / i sufragi restringit, / ves-te’n aviat al llit / i remena’t els collons” (sobre la postguerra a Catalunya). O aquesta altra, recollida per tradició familiar, referida a un masover ranci i busca-raons: “T’arrendo terres i camps, / et deixo gallines i oques, / i no em dones mai cap ou; / i dos que tinc, / me’ls toques”. Sagarra tampoc no es va tornar capcot o nostàlgic, ni malhumorat com Riba i Espriu, i va dir: “En cas de gran compromís, / el Govern té atribucions / per passar-se pels collons / totes les lleis del país”, que és exactament el que ha passat entre 2014 i 2017.\nL’humor és molt sa —tant com llegir novel·les: Javier Cercas va escriure sobre això un article magnífic en aquest mateix diari—: es mou en el camp de l’ambigüitat i la ironia, bandeja tot dogmatisme, es presenta com una bufa al políticament correcte i a l’opinió comuna —sempre sospitosa—, ofereix als lectors o als oïdors un horitzó de relativitat de totes les coses d’aquest món, presenta en la novel·la una polifonia on rarament hi ha una veu que sigui més creïble que una altra i, al capdavall, forneix a la ciutadania les eines imprescindibles per mirar de pensar les coses en primera persona del singular, i no sota el dicteri d’una moda o de la propaganda nacional.\nPer això desitgem, i ara comença a ser possible, que torni aquell humor que era senyera del país, de tots els seus habitants i de tantes habitantes: no l’humor plebeu, que tira a escatològic i vulgar, sinó aquell humor més refinat —i per això més eficaç per desfer qualsevol dogma o qualsevol insensatesa— que havien palesat publicacions com les que hem esmentat. Torni l’humor a Catalunya! Torni la facècia, l’estirabot, el dubte sistemàtic de Descartes, vinga la folga, torni la befa adreçada a qui s’ho mereixi —iniliats o exiliats—, vinga la xanxa i la plagasitat! I tornem a respirar una mica, perquè tot és molt relatiu en aquest món, i tot té remei, menys la mort.


Divendres: Examen Tema 2 - Empordà\nDivendres: Examen Tema 2\nMoltes famílies, amb la més bona intenció, reprodueixen amb els seus fills la manera com elles estudiaven\nPILI ARNÁIZ / ASSESSORA LIC DEL SERVEI EDUCATIU DE L'ALT EMPORDÀ 03.12.2015 | 15:48\nPili Arnáiz, l´autora de l´article\nSegurament, us heu trobat més d'un dia, en arribar a casa, cansats de tota la jornada laboral i mentre us disposeu a obrir la nevera per decidir què feu per sopar, que el vostre fill o filla obre l'agenda escolar i us diu: divendres tinc examen de tot el tema 2 de... Possible resposta nostra: doncs, comença a estudiar que després t'ho pregunto.\nDarrere d'aquesta conversa, se'm plantegen diverses qüestions: què vol dir "tot el tema 2"? S'ha explicitat clarament als alumnes què aprendrien en iniciar la unitat? Com demostrarien el que han après? Com se'ls avaluaria? Com es podrien autoavaluar per veure si han assolit els aprenentatges previstos? N'ha quedat constància escrita? Com han d'estudiar? Se'ls facilita alguna guia d'estudi? Com ho han de fer els pares per "preguntar la lliçó"?\nLa manca d'estudi és una de les causes del fracàs escolar, però saber estudiar no és una competència innata, per tant cada cop es fa més necessari ensenyar a estudiar. Però, qui ha d'ensenyar a estudiar? Quan i com s'ha d'ensenyar a estudiar?\nMoltes famílies, amb la més bona intenció, reprodueixen amb els seus fills la manera com elles estudiaven. De vegades, des de l'escola els hi hem traspassat aquesta responsabilitat, que no els pertoca. A les famílies, els correspon acompanyar, col·laborar en l'organització de l'espai i temps d'estudi, motivar-lo, però és funció dels docents dinamitzar i donar orientacions concretes per a la seva execució.\nÉs responsabilitat del professor de cada assignatura ensenyar a estudiar la seva matèria.\nes diferents estratègies d'estudi s'han d'ensenyar, modelar i aprendre en cadascuna de les àrees, no de forma aïllada i descontextualitzada. No té sentit ensenyar aquestes estratègies dintre d'una matèria específica anomenada tècniques d'estudi, com s'havia posat de moda fa uns anys.\nHem d'ensenyar als nostres alumnes a fer-se preguntes mentre llegeixen per estudiar, a tenir sempre al costat un paper i un llapis per fer anotacions, esquemes, subratllar el més important, resumir, apuntar dubtes... Però és imprescindible que aquest treball es faci a classe, que el docent faci modelatge d'estudi, que els alumnes verbalitzin les estratègies que utilitzen, que les comparteixin, que les practiquin a l'aula i així poder-les transferir quan ho hagin de fer de forma autònoma.\nHem d'anar transformant el model d'aprenentatge respecte a la lectura d'estudi que s'ha anat practicant durant molts anys. Els alumnes no són els mateixos de fa deu anys, encara que el professorat sí que ho sigui.\nSi l'alumnat es renova cada any, nosaltres també ho hauríem de fer. Com a docents, ens correspon consensuar com i quan ensenyarem a estudiar i informar d'aquests acords a les famílies que, sens dubte, ens ho agrairan molt.\n(Pili Arnáiz és l'autora de l'article 'Editorial' de l'últim número del suplement 'Diàlegs d'Educació' que publica mensualment el Setmanari EMPORDÀ).


La derrota de l'unilateralisme obre un nou temps polític i la possibilitat d'explorar un govern d'unitat catalanista el més ampli possible\n24 MAR 2018 - 21:08\tCET\nCatalunya viu des de fa dos dies una explosió d'emocions. Amb l'empresonament de cinc dirigents nacionalistes més, entre ells el candidat a ser investit president de la Generalitat, una part important de la plana major de l'independentisme està fora d’Espanya o a la presó i amb la perspectiva de no sortir en molts anys. Més de mig Catalunya es debat aquests dies entre la tristesa, la indignació i la ràbia. Aquest estat d'ànim no es limita a les multituds que divendres a la nit van sortir als carrers en protestes que es van saldar amb 25 ferits. Abasta també els qui, sense ser independentistes ni estar d'acord amb els mètodes que van utilitzar les forces sobiranistes la passada legislatura, estan abatuts per les conseqüències que pot tenir el rumb que han pres les coses.\nLa fallida sessió d'investidura del dijous va servir almenys per a dues coses: va engegar el rellotge que ha de conduir en un termini de dos mesos a formar govern o a celebrar noves eleccions; i va servir també per certificar el final del Procés, o millor dit, del processisme, aquesta nefasta estratègia per la qual sobiranisme va quedar atrapat en una agenda que tots sabien que només podia conduir al fracàs. Va ser precisament Carles Riera, portaveu de les CUP, qui en va emetre el certificat de defunció. De forma explícita, sense ambigüitat. El procés, i les aliances que l’han fet possible, s’han acabat, va dir.\nAra s'obre un temps d'incertesa i perill, per descomptat, perquè la duresa de la resposta judicial seguirà provocant reaccions al carrer. Però també s'obre un temps d'oportunitat: la possibilitat de superar la política de blocs i de confrontació que ha conduït a la perillosa polarització política i social dels últims anys. L'independentisme sap que la via unilateral ha fracassat. Tot i haver aconseguit un suport electoral molt important, impensable fa amb prou feines deu anys, la força acumulada ha estat insuficient no ja per imposar una ruptura amb Espanya, sinó com a mínim per obligar el Govern del PP a negociar. L'única cosa que ha aconseguit l'unilateralisme és reforçar les tendències recentralitzadores que figuren en l'origen del conflicte i despertar el nacionalisme espanyol més bel·ligerant i extremista.\nUna part de l'independentisme advoca ara per fer un pas enrere, guanyar temps per ampliar la base social i acumular així la força que li ha faltat. Però si el que pretén és acumular força per arribar al mateix lloc, corre el perill de caure de nou en la irrealitat que l’ha portat a la situació actual. Difícilment sumarà més força si el que defensa és una agenda unilateral i de ruptura. Reprendre o no la unilateralitat és la seva gran disjuntiva. Des d'aquesta perspectiva, resulta significatiu que en les dues sessions parlamentàries d'aquesta setmana només la CUP hagi defensat l'agenda unilateral i de confrontació. Com també va ser molt significatiu que tant Xavier Domènech, portaveu dels comuns, com el socialista Miquel Iceta advoquessin per acords transversals que permetin superar la divisòria entre independentistes i constitucionalistes.\nAquesta és la porta que podria obrir un nou temps polític per a Catalunya. Existeixen diferents fórmules a explorar, inclòs un govern d'unitat catalanista el més ampli possible i allunyat de les disputes partidistes, amb figures independents de prestigi, que tingui com a objectiu recuperar l'autogovern, preservar l'economia i impulsar una proposta per a un nou pacte institucional en España. Els independentistes han de triar entre persistir en una via que ja s'ha demostrat fallida, o recompondre forces per obligar des de Catalunya a replantejar un sistema que dona mostres d'esgotament i abordar la greu crisi territorial i institucional que el Govern del PP es nega a reconèixer. Fa temps que la crisi catalana s'ha convertit en una crisi institucional espanyola.\nEncegat per la percepció de victòria és molt possible que el Govern de Rajoy i els qui l’acompanyen en la batalla per derrotar l'independentisme caiguin ara en la irrealitat de pensar que poden donar la batalla per guanyada. Encara que tenen elements per acariciar la idea que han aixafat el cap de la “serp separatista”, com alguns es refereixen al problema català, la realitat és que la derrota de l'independentisme unilateral no resol el conflicte i que l'empresonament dels seus dirigents no posa fi al descontentament i el malestar que des de fa temps nia en amplíssimes capes de la població catalana. L'única cosa que fa és posar sal a la ferida.


Comunicat del bisbe de Girona amb motiu de la mort de Mons. Jaume Camprodon i Rovira, bisbe emèrit de Girona - Actualitat - NotíciesTarraconense\nEl bisbe Francesc, el bisbe emèrit Carles i el Consell Episcopal us comuniquem amb dolor i confortats amb l’esperança en la Resurrecció, que ahir, dia 26 de desembre, festa de Sant Esteve, a les 10 de la nit, el bisbe emèrit Jaume Camprodon ens ha deixat per anar a la casa del Pare. Ell ha estat el nostre bisbe de Girona des de l’any 1973 a l’any 2001, quan li fou acceptada la renúncia.\nLes seves últimes voluntats, decidides des de fa temps, han estat que el seu cos sigui lliurat a la ciència. Era conscient que des del primer infart que va tenir, fa anys, la medicina havia fet molt per ell i, com a agraïment, volia fer la donació del seu cos per poder ajudar a la investigació de totes les malalties. Immediatament després de la seva mort, en compliment d’aquestes darreres voluntats, s’han realitzat les gestions oportunes per fer-les efectives.\nCelebrarem la Missa exequial a la Catedral de Girona el dijous 29 de desembre de 2016 a les 11 del matí. Hi pregarem per ell i donarem gràcies a Déu per la seva vida i el seu ministeri de prevere i de bisbe. Agraïm a les Germanetes dels Pobres de Girona l’acolliment i la cura que han tingut del bisbe Jaume els darrers anys, fins al moment de la seva mort, i també la presència continuada dels seus familiars i de l’equip mèdic.\nEncomano a tots els preveres que ofereixin per ell l’Eucaristia i el tinguin molt present en la pregària del fidels, quan ho creguin més adient. També demano a tots els fidels que preguin pel qui fou pastor fidel i entregat d’aquesta Diòcesi de Girona durant 28 anys, tot agraint el seu ministeri.\nApunts biogràfics de Mons. Camprodon


Productivitat i reunions, una combinació possible - Valors\nProductivitat i reunions, una combinació possible\nJoan Salicrú| 02/11/2016 |Actualitat|\nHi ha reunions que només serveixen per convocar altres reunions. Tots hem assistit a múltiples reunions llargues i improductives. Segons l’estudi Meetings at work: Perceived effectiveness and recommended improvements (2015) el 41,9 per cent de les reunions de treball no són productives, un 64 per cent dels assistents les valora negativament i són vistes com una pèrdua de temps.\nPer exemple, segons l’estudi de WorkMeter, els treballadors espanyols passen més de 9 hores al dia de mitjana a la feina, de les quals un 24 per cent s’utilitza per fer trucades, feines administratives i reunions. D’aquestes, un 61 per fer són reunions programades i un 39 per cent són imprevistes.\nAquestes reunions, segons Eva Rimbau, professora dels Estudis d’Economia i Empresa de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), són poc efectives especialment per dos motius: manca d’una estructura clara de la trobada, una elecció inapropiada dels convocats i la durada. I això té unes clares conseqüències: cost per l’empresa/organització i frustració pel treballador.\nPer tant, que cal fer perquè una reunió sigui productiva? En primer lloc organitzar-la correctament (distribuir un ordre del dia, explicitar els objectius, explicar a cada individu per què se’l convida i quina s’espera que sigui la seva contribució); vigilar els aspectes més tangibles (puntualitat, instal·lacions adients…); liderar-la correctament; mostrar una actitud positiva per part dels participants (motivació i respecte per les aportacions dels altres) i, finalment, que hi hagin resultats reals (fer acta dels temes tractats i acordats, de les responsabilitats assignades a cada treballador…).\nAlgunes empreses tecnològiques, com Apple i Google, o centres hospitalaris, han posat de moda fer reunions a peu dret. Aquestes impliquen diferents persones i equips de l’empresa, estan programades de manera regular, generalment són diàries i amb un temps concret, no duren més de 15 minuts. Un model molt ben valorat pels treballadors, perquè el permet tenir una visió de conjunt en poc temps i parlar més de futur que de passat. Recuperant així productivitat, temps i il·lusió, tres valors claus en una empresa o organització. – REDACCIÓ.\n←Editorial: Ciutats + humanes\n→La vida d’un nen amb Síndrome de Down es converteix en pel·lícula


Mots de foc i festa | Cultura Popular\nMots de foc i festa\n02/09/2018 a les 08:39h\nEn una colla de diables, qui és el botafoc? I el fogaire? Quants tipus de material pirotècnic s’empra? Una carrutxa i una ‘carretilla’ són el mateix? Per què es llegeixen els ‘versots’? Què és un drac pudibundus? El món del foc, com tots els àmbits de la cultura popular, té un vocabulari molt ric que serveix per descriure’n les particularitats. Però en comparació amb altres àmbits com ara els castellers, aquest llenguatge no és tan uniforme i varia molt de poble en poble i, fins i tot, de colla en colla.\nArrosegador: Vegeu ‘portador de foc’.\nBèsties de foc: Conjunt de carcasses zoomòrfiques que llancen pirotècnia i durant el correfoc empaiten els espectadors. Cada peça té un seguit de connotacions simbòliques i cada colla de foc té, com a mínim, una bèstia que els identifica. Entre les tipologies, els dracs són la més freqüent tot i que també hi ha peces històriques que representen tarasques, bous, mules, o guites. Les colles de Barcelona són molt creatives i tenen bèsties tan variades com ara gats mesquers, gàrgoles, porcs, arpelles, quimeres, dinosaures…\nBotafoc: Tub prim i allargassat amb pólvora a l’interior que s’utilitza per encendre les ‘carretilles’ i sortidors pirotècnics de manera semblant a una metxa. Fa una llum verda o vermella, segons els diferents elements de foc, i dura aproximadament 3 minuts. / Component dels grups de foc encarregat d’encendre les ‘carretilles’ i sortidors i de marcar el ritme d’encesa.\nCarretilla: És l’element bàsic de la pirotècnia dels diables i també s’anomena ‘carrutxa’. Consisteix en un tub de cartró dur amb dues parts: la primera allotja una barreja de pólvora i altres productes pirotècnics que provoquen les espurnes i donen la característica forma de paraigua de foc al voltant dels diables. Acabada aquesta primera part, pren la segona metxa, aquesta interior, que en encendre’s provoca l’esclat del tro allotjat en l’extrem. Hi ha diversos tipus de carretilles, algunes de les més freqüents són: la de l’Arboç, que és més gran de l’habitual; la blanca, que llaça espurnes i un tro; el model Catalunya, que emet un xiulet estrident; de titani, que fa foc daurant o la trencada, que se sol fer servir per encendre.\nCarretillada: Encesa conjunta dels ceptres dels diables. En un correfoc o ball de diables, es fa en moments en què es vol remarcar la presència del ball com a grup. Si és conjunta, vol dir que hi intervé més d’un grup de foc.\nCarrutxa: Vegeu ‘carretilla’.\nCeptrot: Distintiu d’autoritat que utilitza el cap de colla, en Llucifer o la Diablessa. És una forca guarnida amb una figura diferent en cada cas a l’extrem superior, emplaçada damunt d’una caixa metàl·lica amb pedres a l’interior i rematada amb unes varetes per posar-hi les carretilles. També es pot anomenar ‘forca gran’, ‘olla’ o ‘pal major’.\nCivader: Vegeu ‘portador de foc’.\nColla de foc: Comparsa festiva d’estructura similar a un ball de diables però que empren artilugis de foc no pirotècnics com ara boles incandescents, metxes, torxes…\nCorrefoc: Actuació conjunta de grups de foc – balls de diables, colles de foc i bestiari- on el públic pot participar activament ballant sota les espurnes durant el recorregut. Va sorgir de manera espontània a Barcelona per les festes de la Mercè de 1977 i posteriorment s’ha expandit per tot arreu.\nDiable: Personatge bàsic d’una colla de foc. Porta una maça i va vestit amb roba de cotó gruixuda, que tant pot estar formada per jaqueta i pantalons com per una granota. Generalment completa la seva vestimenta amb una capa i una caputxa que pot estar guarnida amb banyes, cues o picarols. El color i els dibuixos de la roba l’identifiquen amb el grup.\nDiable d’encendre: Component de la colla encarregat d’encendre les carretilles i sortidors i de marcar el ritme d’encesa. Porta com a estri especial el botafoc o metxa i també pot ser conegut també com a ‘encenedor’ o ‘fogaire’.\nDiable gros: Vegeu ‘Llucifer’.\nDiable major: Vegeu ‘Llucifer’.\nDiable de carretó: Vegeu ‘Portador de foc’.\nDrac: Figura bàsica del correfoc. Es creu que originàriament formava part del Seguici de Sant Miquel i amb el pas dels anys s’ha mantingut com una de les figures més destacades del seguici històric. Com que és una figura molt abundant, hi ha moltes variants de dracs: es poden classificar pel nombre de portadors, pels punts de foc que té… La família dels dracs també és molt extensa i engloba variants com ara les víbries, un tipus de drac femella.\nDracs clàssics: Tipologia de drac que es caracteritza per tenir el cos massís i normalment el fa moure un sol portador. Les cames de la bèstia, que són les del portador, queden al descobert i quan el drac està quiet, s’ha de recolzar sobre un peu. Acostuma a tenir una cua enroscada i vistosa i a vegades un cap especialment gran per donar-li un aspectes més ferotge.\nDracs pudibundus: Una altra de les tipologies de drac més freqüents. Es diferencia del clàssic perquè porta un faldelllí que tapa els peus dels portador. Això, quan balla, li dóna un aspecte eteri i sembla que voli. A Barcelona és el tipus de drac més freqüent: el drac de Ciutat Vella, la Víbria del Poblenou…\nDracs reptants: Tipologia de drac que porta les potes incorporades, generalment unes grans urpes. Això fa que es recolzi sobre el faldellí com si s’arrosegués. Un bon exemple és el drac de Gràcia, el més antic de la ciutat, i el del Coll, que imita la famosa salamandra del Park Guell.\nDracs rampants: Drac en posició vertical que degut a les seves característiques, només pot ser carregat per un sol portador. No és gaire freqüent i a la ciutat només hi ha la Víbria de Barcelona.\nDracs politestats: Drac amb més d’un cap, com el de Sarrià.\nDracs de sac: Bèstia de cos tou, amb una peca de roba que recobreix l’esquelet intern de formes i matèries extremadament variades. No sol tenir cua i ara per ara a Barcelona no en queda cap exemplar.\nDracs singulars: Sota aquesta etiqueta s’hi agrupen tot de peces ben diverses que no encaixen en cap de les descripcions anteriors. Hi ha dracs voladors d’estil oriental, com el de la Sagrera, bèsties que s’arrosseguen amb un remolc, com ara el drac de les Corts, d’altres que es mouen amb rodetes, com el Baró de Nou Barris…\nEncesa: Acció dels diables de tirar carretilles, una acte que finalitza amb una encesa de Llucifer i/o la Diablessa. També cadascuna de les vegades que el bestiari de foc balla tirant pirotècnia.\nEncenedor: Vegeu ‘diable d’encendre’.\nFoc!: Expressió que crida l’encenedor de la colla just el moment abans d’encendre el grup de maces en una carretillada, per avisar i reclamar l’atenció dels diables.\nFogaire: Vegeu ‘diable d’encendre’.\nForca: Tipus de maça que té forma de trident.\nForca gran: Vegeu ‘ceptrot’.\nGrups de foc: Conjunt d’agrupacions que inclouen bèsties de foc, balls de diables i colles de foc.\nLlucifer / Diablessa: Cap de colla que es distingeix de la resta de diables perquè porta el ceptrot i té un vestuari més espectacular que serveix per marcar la jerarquia. En un correfoc o ball de diables, té un paper protagonista. També anomenat ‘diable major’ o ‘diable gros’.\nMaça: Suport, pal o bastó, on el diables posen les carretilles o bengales. S’anomena així perquè a l’extrem superior hi reposa un bloc arrodonit amb forma de maça d’on surt una vareta prima.\nMaterial pirotècnic: Els diables empren un ventall molt ampli de pirotècnia. La peça estrella és la carretilla però també poden fer servir altres tipus de sortidors com ara blancs francesos, titanis, borratxos, volcans… Els coets també hi són presents en forma de voladors, xiuladors i correcames igualment que els petards, amb les trons i les traques al capdavant. De fet les traques solen cloure el ball de diables. També s’encenen bengales, piules, pots de fum…\nMulassa: Carcassa zoomòrfica que reprodueix de manera realista la figura d’una mula de grans proporcions. El cap és de fibra de vidre i el cos és una estructura de fusta, coberta amb gualdrapa de color verd fins als peus, que oculta els dos portants. Actualment ha perdut la significació de bèstia maligna que tenia des de l’edat i simbolitza l’alegria de la festa major.\nOlla: Vegeu ‘ceptrot’.\nPal major: Vegeu ‘ceptrot’.\nPorta de l’Infern: Estructura escenogràfica característica del correfoc de Barcelona. Consisteix en un arc desmuntable de grans dimensions, amb suports per a pirotècnia, des d’on els diferents grups de foc inicien el recorregut.\nPortador del carro: Vegeu ‘portador de foc’.\nPortador del foc: És el diable que arrossega el carret blindat amb tota la pirotècnia que s’ha de cremar. Conegut també com a ‘repartidor’, ‘portador del carro’, ‘diables de carretó’, ‘arrossegador’, ‘civader’…\nRepartidor: Vegeu ‘portador del foc’.\nSortidor: Tipus de material pirotècnic que utilitzen els diables i el bestiari de foc i que, a diferència de les carretilles, no gira, sinó que es col·loca verticalment a les maces, ceptrots i punts de foc i llença un raig espectacular d’espurnes, d’uns 5 m de longitud.\nTabalada: Cercavila de diables amb grups de percussió. Generalment sol ser un acte previ al correfoc on no hi intervé la pirotècnia.\nTabal: Instrument de percussió bàsic d’una colla de diables. Consisteix en una caixa de fusta o de metall cilíndrica les bases de la qual són dues pells tibants.\nTarasca: Carcassa zoomòrfica que forma part del bestiari, mig drac, mig rèptil, de cos que recorda una closca de tortuga, amb banyes que li surten de l’espinada. La mandíbula, practicable, produeix un so sec en fer petar les barres, i llança aigua. Es tracta d’una bèstia mitològica provinent de la població provençal de Tarascó que també pot ser coneguda com a Cuca Fera.\nTirada: Cadascuna de les vegades que el bestiari de foc balla tirant pirotècnia.\nTrident: Estri en forma d’U que, encastat a les varetes de les maces i ceptrots permet triplicar la capacitat de tirar sortidors verticals de cada punt de foc.\nTronada: Manifestació pirotècnica que es caracteritza per l’engegada d’un seguit de morters que es disparen cap al cel.\nVersots: Denominació genèrica del text complet d’un ball parlat de tipus burlesc. N’hi ha de molt lliures però els més clàssics consisteixen en un quartet heptasíl·lab amb rima consonant dels versos parells.\nVíbria: Carcassa que barreja trets zoomòrfics i antropomòrfics: té pits de dona, ales de ratpenat, cua de drac i llengua bífida de serp. És una figura mitològica medieval que representa un malvat drac femella i no té les connotacions nobles del drac.\nXiulador: Vegeu ‘carretilla xiuladora’.\nInformació extreta de: Termcat i Consorci per la Normalització Lingüística.


L’OMS atribueix l’onada de casos a Europa a l’excessiva relaxació en els vacunats\nInsisteix que les vacunes «salven vides, però no eviten per complet la transmissió»\n25 de de novembre del 2021. 10:42\nL’Organització Mundial de la Salut (OMS) ha expressat la seva preocupació per l’increment de contagis de Covid a Europa, on es concentren dos terços dels casos actuals, i ha atribuït aquesta onada al Vell Continent a la «falsa sensació de seguretat» que han produït les vacunes.\n«Molts pensen que amb les vacunes s’ha acabat ja amb la pandèmia, i que els vacunats no han de prendre precaucions», ha manifestat en roda de premsa el director general de l’OMS, Tedros Adhanom Ghebreyesus, que ha advertit que les xarxes sanitàries europees tornen a patir una intensa pressió.\nEn aquest sentit, Tedros ha insistit que les vacunes «salven vides, però no eviten per complet la transmissió», especialment des que predomina al món la variant delta, més contagiosa que les anteriors.\nAquesta variant, present ja segons les anàlisis de laboratori en un 99% dels nous casos mundials, ha provocat que la taxa de reducció dels contagis amb les vacunes hagi baixat del 60% al 40%, ha afirmat l’expert etíop.\nMalgrat aquesta reducció de l’eficàcia respecte a la protecció davant un possible contagi, les vacunes continuen protegint en una taxa del voltant del 80% davant formes greus de la malaltia, fins i tot amb la variant delta, ha aclarit la cap de científics de l’OMS, Soumya Swaminathan.\n«Si estàs vacunat hi ha un menor risc de contraure formes greus de la malaltia o de morir, però hi continua havent perill d’infectar-se o d’infectar d’altres», ha resumit referent a això el màxim responsable de l’OMS.\nTedros ha recordat que fins i tot els vacunats han de continuar prenent tota mena de precaucions, com «portar mascareta, mantenir la distància física i evitar les multituds».\nLes reunions amb altres persones, «si és possible, s’han de celebrar en un lloc ben ventilat», ha afegit.


Articles Pilar Morey: El secret per ser feliç\nEl secret per ser feliç\nLa setmana passada vam veure el concepte de felicitat d'alguns filòsofs i psicòlegs famosos. Veiem les aportacions personals i familiars a aquesta qüestió.\nDes d'abans de néixer, la família ja ens “programa”, en certa manera, sobre allò que esperen de nosaltres. Hi ha, més o menys, unes expectatives sobre allò que volen que siguem: Hi ha pares o mares que volen clarament un nen, o una nena. Que sigui intel·ligent, que sigui tranquil, o mogut, ros, moreno, molt guapo o molt espavilat...\nSi preguntem a una mare embarassada com vol que sigui el seu fill, inevitablement ens dirà, en primer lloc, que vol que neixi sa. I en segon, “que sigui feliç” o que “sigui allò que vulgui ser”. Però, què ha de fer aquesta nova personeta per a ser feliç?\nUna de les coses que primer s'espera del nadó és el primer somriure: quan el nen ja somriu, tothom està content. Però hi ha experts que asseguren, que el somriure del nadó no és res més que una imitació del que veuen, un acte reflex... Tothom vol fer riure als menuts: els fan pessigolles, fan pallassades, etc. per fer riure al nen o nena. Ens agrada veure'ls riure. Si un nen riu, vol dir que és feliç... o, si més no, això creiem nosaltres. I això ens tranquil·litza.\nPerò el nen o nena va creixent. Comença a tenir conflictes amb els altres nens. Amb els germans. La mare no hi és les 24 hores, tal i com ell voldria. I se'l treu el xumet, se'l porta a dormir sol a una altra habitació, se li treuen els bolquers... tot això és necessari per a la seva evolució, òbviament, però també anirà aprenent que no tot és un camí de roses: la vida és plena d’entrebancs, de contrarietats i de frustracions, i també de bons moments, d'alegries. Hi ha un temps per a la por, per a la ràbia, la tristesa, i també per a l'alegria. I el nen o nena anirà aprenent a manegar la seva frustració, els seus sentiments, les seves pors i els seus conflictes. I en aquest procés d'aprenentatge, influiran molts factors: d'una banda, el caràcter del nen: n'hi ha de més tranquils, de més moguts, n'hi ha que ploren per tot. Després està el seu entorn: allò que veuen. Allò que observen i viuen. Aprenem des de petits a manegar les diferents situacions.\nTot i això, encara em trobo amb adults que creuen que la felicitat és “l'absència de problemes”. Això és un concepte idíl·lic. La vida és plena d'entrebancs i contratemps, i de nosaltres depèn com els vivim, com els patim o ignorem.\nPerò la felicitat continua essent un concepte abstracte: al nostre inconscient hi ha missatges de què hem d'aconseguir a la vida per a ser feliços: una bona feina? Molts diners? Èxit? Una parella? Llibertat? Per a cada persona és diferent. Però què passa quan no ho aconseguim? Veritablement cal tenir parella per a ser feliç? O tenir una feina fixa? O una família ideal, molt unida?\nEl secret de la felicitat, consisteix en sentir-se be amb un mateix i amb la vida, siguin quines siguin les circumstàncies. Seria més aviat, tenir un equilibri, una estabilitat, que, passi el que passi al nostre voltant, no es trenqui. La majoria de persones a qui els demano què és per a ells la felicitat, coincideixen en unes poques coses: Acceptar allò que no es pot canviar, valorar el que som i el que hem aconseguit. Viure els moments, gaudir dels bons moments: un cafè amb els amics, un paisatge, una pel·lícula,... valorar els petits detalls de la vida. Valorar més el que som i tenim que allò que no som i no tenim... I, per a tu, quin és el secret de la felicitat?\nEtiquetes de comentaris: Articles , Felicitat , Psicologia , Psicologia humanista


10 episodis de la pròxima generació per veure abans de star trek: picard\nAmb Star Trek: Picard ara a les nostres pantalles, Patrick Stewart torna a uniformar-se amb Jean-Luc Picard per primera vegada en 18 anys. Bé, gairebé: quan ens posem al dia amb la llegenda retirada de la Flota Estel·lar, ja està jubilat i viu com un reclus al Chateau Picard, la seva vinya a La Barre, França. Star Trek: Picard explora el que li va passar a aquest home per convertir-lo en el capità compromès de la USS Enterprise cap a un home gran ple de penes - i cau en alguns vells amics, inclosos Data, Will Riker i Hugh el Borg, per ajudar unir el trencaclosques.\nPerò, i si no sabeu qui és aquest noi de Jean-Luc? I si no recordeu qui són aquests altres personatges i per què van passar tots?\nPer sort, Star Trek: The Next Generation és fàcilment accessible a Netflix UK per omplir els espais en blanc. I, encara més afortunat que això, ens hem esforçat per oferir-vos els episodis essencials que necessiteu per conèixer el capità Picard, de manera que no necessiteu moure’s a velocitat d’ordit per obrir-vos camí durant les set temporades.\nAquí teniu 10 episodis (inclosos alguns de dos) de The Next Generation per veure abans de Star Trek: Picard:\nVegeu també: Els 10 millors moments de dades de la següent generació\nTrobada a Farpoint (temporada 1, episodi 1/2)\nQuina millor manera de conèixer a Jean-Luc Picard que el seu viatge inaugural a la nova USS Enterprise? La primera temporada del seguiment d’Star Trek a la sèrie original de Shatner no és exactament el màxim Trek, però, malgrat l’estrany diàleg de corda, la sèrie s’estableix aviat amb una doble factura que veu la tripulació amenaçada per Q, un Un ésser semblant a Déu que els jutja per tots els crims de la humanitat. Al llarg del camí, coneixerem no només John de Lancie com a Q, sinó també Will Riker (Jonathan Frakes), i coneixerem l’ambició que té el programa per a les seves futures sortides.\nDatalore (temporada 1, episodi 12)\n'Quantes dades més hi ha?' 'Sembla que només aquests dos'. La columna vertebral de The Next Generation sempre ha estat el vincle entre Picard i el cap d’operacions principal, el tinent comandant Data, jugat amb una humanitat quasi humana per l’aparent Brent Spiner, sense edat. La primera temporada deixa clar la importància i l’interès del seu personatge amb la introducció de Lore, el seu germà manipulador, que intenta suplantar Data on the Enterprise i fer estralls. El resultat és una història de cervells positrònics i emocions programades, i un recordatori que poden ser superats per una decència moral incorporada i un fort impuls de fidelització. Spiner és fantàstic, mentre que Stewart capta la creixent consciència de Picard que alguna cosa no està del tot bé sobre l’impostor que pretén ser Data, el punt de partida d’una amistat que cada cop es farà més profunda.\nLa mesura d'un home (temporada 2, episodi 9)\nAvança ràpidament a la segona temporada i podràs veure fins a quin punt la seva amistat ja ha arribat, ja que la Flota Estel·lar qüestiona 'La mesura d'un home' i, més concretament, els seus drets, ja que la Flota Estel·lar vol experimentar amb dades. Si un home és un androide, mai pot ser realment sensible? Sent emocions? Tenir confiança? I si Data està a prova durant tota la seva vida, com el podem considerar fins i tot 'viu' si és tècnicament propietat de la Flota Estel·lar? Amb un gest de cap al gurú dels robots Bruce Maddox (esmentat a Star Trek: Picard) i un emocionant discurs de Jean-Luc en defensa de Data, el resultat és un estudi discret sobre IA i ètica. Les dades, per descomptat, perdonen els seus fiscals un aparador per a Stewart i Spiner.\nEl millor dels dos mons, part I i II (temporada 3, episodi 26 + temporada 4, episodi 1)\nHi ha cliffhangers i hi ha cliffhangers - i després arriba el final de la temporada 3 de la següent generació. The Best of Both Worlds posa l'Enterprise en contacte amb els Borg, la raça cibernètica adequadament esgarrifosa que vol assimilar tot el que troben a la seva ment de rusc , anomenat El col·lectiu. El final de la temporada 3 no només els segresta a Jean-Luc, sinó que l’assimila, cosa que significa que coneixen tots els seus trucs i tàctiques i el poden utilitzar per dirigir un exèrcit Borg en una batalla contra la Federació. Stewart és brillant com la víctima d'una llàgrima transformació no desitjada (la seva encarnació Borg es coneix com 'Locutus'), mentre que Frakes és fantàstic, ja que Riker es veu obligat a disparar contra el seu antic capità i amic. Jean-Luc es torna a restaurar a si mateix, però Star Trek no només es va atrevir a deixar la seva conversió com a cliffhanger entre temporades, sinó que va utilitzar aquell incident com a llavor per a un complex trauma psicològic i ressentiment que apareix repetidament a través de la sèrie - i la pel·lícules - i fins i tot a Star Trek: Picard dècades després.\nFamily (temporada 4, episodi 2)\nCom segueixes una de les històries més importants d’un programa de televisió? Amb una de les més petites, The Next Generation continua la seva quarta carrera amb un drama familiar a petita escala basat a la Terra. Anem a La Barre, França, cap a la vinya on trobem a Jean-Luc retirat a Star Trek: Picard. Aquí, intenta recuperar-se, però només cau amb el seu germà Robert (Jeremy Kemp), incloent un breu atac de punyets al fang. El resultat és un meravellós recordatori que Jean-Luc és tan humà i vulnerable com la resta de nosaltres.\nI, Borg (temporada 5, episodi 23)\nLa mitologia Borg s'expandeix a un territori encara més complex amb el descobriment d'un solitari Borg abandonat pel rusc, cosa que va provocar que la tripulació de l'Enterprise el programés com a arma per després infiltrar-se en els Borg. Amb el pas del temps, però, li agraden, fins i tot el diuen 'Hugh', ja que comença a introduir-se en conceptes com els sentiments i el lliure albir. Jonathan Del Arco és excel·lent com a aprenentatge sintètic per escoltar la seva pròpia ment, mentre que Patrick Stewart i Whoopi Goldberg com l’orella simpàtica Guinan enfonsen les seves dents en la pregunta de si Picard pot sentir perdó, simpatia o empatia per aquest solitari Borg. i si el retorn a la colla els influirà amb la noció de triar les coses per a un mateix.\nLa llum interior (temporada 5, episodi 25)\nUna altra sortida pràcticament en solitari per a Jean-Luc Picard, aquesta és una història clàssica que sembla aparentment dissenyada com una plataforma per enlluernar Patrick Stewart. Fa de Kamin, un venedor de ferro que ha estat enganyat per ser capità de la Flota Estel·lar, però quina és la seva vida real? El resultat és una suau història d’amor i pèrdua, que inclou un episodi de Patrick tocant el llaüt nasal.\nCadena de comandament, part I i II (temporada 6, episodi 10 + episodi 11)\nUna altra sortida icònica de les voltes de Star Trek, en aquesta sortida, Picard torna a ser capturat, però aquesta vegada és Gul (David Warner) darrere del segrest. Assegut en una instal·lació d’armes i que se li digui que compti el nombre de llums que brillen a la cara, és un número ambiciós que veu a Jean-Luc gairebé trencat del tot, una altra breu mostra de vulnerabilitat que el fa encara més agradable.\nmireu un simple putlocker de favor\nDescent, part I i II (temporada 6, episodi 26 + temporada 7, episodi 1)\nJonathan Del Arco torna a reprendre el seu paper d’Hugh el Borg i, per si no n’hi hagués prou, també torna la història de Brent Spiner, ja que el bessó de Data es planteja un altre pla. El resultat és un conflicte apassionant entre els organismes sintètics que tenen un paper central en el llegat del programa, una altra oportunitat per recordar l’excel·lent treball de Jonathan Del Arco abans que aparegui a Star Trek: Picard.\nTots 4 ... Temporada 7, episodi 25 + episodi 26\nSi vau començar amb el primer episodi de la història, us heu d’assegurar que acabareu amb l’episodi definitiu, que recorda Q (el recordeu?) I la qüestió de la qüestió de la qüestió de la humanitat. Però les coses no són tan senzilles com al començament de la següent generació: recordeu aquella ambició de què parlàvem? - i veiem com Picard salta endavant i endarrere a través de la seva pròpia línia de temps, cap a un futur on té la síndrome irumòdica i l’Enterprise va créixer amb la seva forma més jove i actual, on intenta esbrinar què passa. - i com aconseguir una convergència cronològica. Al llarg de tot, la constant és el sentit de la determinació justa de Jean-Luc, una línia que defineix l’atractiu i l’encant del personatge fins a Star Trek: Picard.\nStar Trek: The Next Generation està disponible a Netflix UK, com a part d’una subscripció mensual de 8,99 GBP.\nla noia amb el tatuatge del drac 2009 rellotge en línia\nmireu la temporada 1 de westworld en línia\nveure la temporada 3 de veep en línia


By Smart City València6 juliol, 2021★\nThe Innovation in Politics Institute nomina projectes digitals dedicats a la mobilitat, l’autoaprenentatge i la gestió contra el covid-19\nEls premis a la Innovació Política 2021, convocats anualment, des de 2017, per “The Innovation in Politics Institute” per a reconéixer i fomentar la innovació democràtica a Europa, han seleccionat com a candidats a finalistes diversos projectes tecnològics impulsats des de la Regidora d’Agenda Digital de l’Ajuntament de València. El regidor responsable, Pere Fuset, ha revelat que el SerTIC i l’Oficina Ciutat Intel·ligent han sigut reconegudes amb 5 nominacions per fins a 3 projectes digitals diferents i s’ha felicitat que “la imparable digitalització orientada al benestar ciutadà pose a València en el mapa internacional de la innovació”.\nPere Fuset ha explicat que en concret este organisme independent europeu ha seleccionat de motu proprio tres iniciatives que formen part del projecte Smart City València de transformació digital per a la ciutat. Així la plataforma d’aprenentatge en línia desenvolupada pel SerTIC per a portar avant el “complet” pla de formació municipal, “Forma’t” ha rebut una nominació internacional en la categoria de Digitalització per tractar-se d’una eficient plataforma tecnològica d’e-learning orientada a l’autoaprenentatge. Per la seua part el portal Coronavirus València, centrat a afavorir la informació ciutadana durant la pandèmia i que ja ha comptat amb altres reconeixements internacionals, ha estat doblement nominat en les categories Estratègies enfront del Covid-19 i Digitalització. Finalment el projecte pilot d’aparcament intel·ligent amb més de 1.000 places de mobilitat reduïda, taxi i càrrega i descàrrega que s’està ultimant en els barris de València rep també una doble nominació en els apartats de Digitalització i Ecologia pels seus beneficis per a una mobilitat sostenible que reduïsca els trajectes innecessaris per a places d’alta rotació.\nEls premis a la Innovació Política reconeixen iniciatives polítiques plantejades des de la innovació tal com s’explicita “sense necessitat que estes siguen una primícia mundial”. El que el jurat seleccionador valora és que es produïsca un enfocament nou al país o la regió on s’ha realitzat el projecte, i una hàbil adaptació a la cultura i les necessitats locals.\nEl regidor d’Agenda Digital Pere Fuset, ha explicat que “una vegada hem rebut les nominacions per part del The Innovation in Politics Institute hem formalitzat les cinc candidatures amb l’esperança que alguna d’elles puga arribar a ser finalista”. Fuset explica que s’avança així en la segona fase del procés en la qual més de 1.000 persones representatives de tota Europa avaluaren les candidatures confirmades per a triar els finalistes que seran anunciats al setembre sobre la base de criteris d’innovació, sostenibilitat i participació. Els premis seran donats a conéixer en el transcurs d’una gala celebrada a Viena o Berlín el mes de desembre.\nPrevious PostAgenda Digital celebra l'arribada d’internet d'alta velocitat a la Devesa del Saler i reivindica este servici com a dret ciutadà\nNext PostValència, triada per a celebrar el primer congrés de la Xarxa de Ciutats Intel·ligents


TracksTourTravel – Rutes BTT i allotjament – Bike Tour del Diable\nTRIA EL TEU TRACK\nTria el teu track:\nLlista de tracks\nRutes zona mar i muntanya\nRutes zona muntanya\nBike Tour del Diable\nBike Tour Pirineus orientals\n6.459 mtrs ↑\n93 886 10 34\nEl dilema: Infern o paradís?\nQuedar esgotats de pedalar gaudint de l’espectacle de la naturalesa que ens ofereix aquest territori amagat entre valls, rierols d’aigua clara i fresca, varietat de boscos, i penya segats ens provoca el dilema de si estem al paradís o a l’infern. En la temptació per arribar al paradís hi ha l’èxit d’aquesta fantàstica i meravellosa ruta.\nCamins i senders 100% ciclables\nZona famosa per la seva gastronomiai embotits.\nPobles perduts, típics i pintorescs\nFantàstics penya segats\nMàxima solitud i silenci\nDeixa’t portar per terra de Bandolers\nConsulta l’opció que més s’adapti a tu…\nEn aquesta volta es recorren la comarca d’Osona i les subcomarques del Cabrerès, Vall del Gès, Bisaura i Lluçanès. Aquestes terres, els seus camins i senders són famosos per ser els que transitaven els famosos Bandolers Joan de Serrallonga i PerotRocaguinarda. En aquestes terres,els seus meravellosos paisatges, masies perdudes, i penya segats s’entén perquè va costar tant capturar-los.\nEl punt d’inici i fi de la ruta és Torelló, i el total de la ruta són 217 km amb 6790 m de desnivell acumulat. La nostra proposta és de 2,3, i 4 dies però pels que vulguin fer-ho més relaxadament podem organitzar-la també per 5 i 6 dies.\nÉs una ruta vàlida per totes les estacions de l’any.\nEls allotjaments són allotjaments confortables, típics de la Catalunya rural interior amb una gastronomiaexcel·lent. Durant la ruta no deixeu de gaudir de les fondes on podreu gaudir dels famosos embotits de la zona.\nPels més valents\nDia 1: 75 km - 2.437 m desnivell positiu\nDia 2: 78 km - 2.537 m desnivell positiu\nDia 3: 53 km - 1.559 m desnivell positiu\nLa millor combinació\nDia 1: 53 km - 1.643 m desnivell positiu.\nDia 2: 46 km - 1.622 m desnivell positiu\nDia 3: 79 km - 1.794 m desnivell positiu\nDia 4: 51 km - 1.599 m desnivell positiu\nBIKE TOUR TERRA DE BANDOLERS 100\n109 km - 3.171 m de desnivell ↑\nDia 1: 53 km - 1.643 mdesnivell positiu\nDia 2: 56 km - 1.528 m desnivell positiu\nRuta circular 212 km i 6.459 metres de desnivell positiu acumulat\nELS NOSTRES PREUS INCLOUEN\nNits hotel o hostal en mitja pensió segons itinerari incloent nit prèvia a la sortida.\nTrasllat de maleta d’hotel a hotel\nEl nostre famós forfait\nEl nostre famós forfait amb els següents serveis:\nBreafing diari de la ruta\nMapa-llibre de la ruta\nMotxilla amb obsequis\nLot productes energètics\nDegustació d’embotits y formatges artesans en ruta\nAssistència telefònica i seguiment del participant en ruta\nDutxes al acabar la ruta.\nRefrigeri al final de la ruta l’últim dia\n2 ETAPES / 2 NITS / 2 DIES DE BTT\n1 nit a Torelló (nit prèvia a la sortida) i 1 nit a Rupit\nPreu en Base 2-3 persones: Consultar\nPreu en base 4-6 persones: Consultar\nPreu en base 7-8 persones: Consultar\n9 o més consultar.\n3 ETAPES / 3 NITS / 3 DIES DE BTT\n1 nit a Torelló (nit prèvia a la sortida),\n1 nit a La Volal i 1 nit a Santa Eulàlia de Puigoriol\ni 1 nit a Rupit, 1 nit a Vidrà\ni 1 nit a Santa Eulàlia de Puigoriol\n*Consulteu fer més nits i anar més relaxats.\nAvió / Tren / Ferry\nCotització serveis de transport\nTransfer des d'arribada fins Track i tornada\nLloguer de Bike Van / Furgoneta / Minibus / Cotxe\nD'accidents i rescat\nJordi Salarich és un gran aficionat als esports de 2 rodes, i és ex corredor professional de moto d’enduro. Amant i ambiciós de descobrir nous camins i senders es passa a la BTT creant la ruta Bike del Ter i Bike Tour Diable.\nRESERVA BIKE TOUR DEL DIABLE\nEt contactarem al més aviat possible per concretar els detalls\nData d'entrada (dd/mm/aaaa)\nData de sortida (dd/mm/aaaa)\nCategoria hotel / hostal ---StandardVIP\nLloguer de bici\nFurgoneta de lloguer\nTransfer aeroport - punt partida - aeroport\nEnvío bicicleta de domicili - punt de partida - domicili\nCotizació serveis aeris / tren / ferry\n---Un amicFiraCercador internetAltres\nEscriu el codi d'adalt


Casa Maria da Assunção Vila Nova de Cerveira Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 35 allotjaments a Vila Nova de Cerveira.\nCalçada da Espinhosa, 45, Sopo, Vila Nova de Cerveira, Portugal, 4920-130 - Veure al mapa\nBen posicionat a Vila Nova da Cerveira, Casa Maria da Assunção és un lloc ideal d'inici d'excursions a Vila Nova de Cerveira. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Casa Maria da Assunção, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Vila Nova de Cerveira, el Casa Maria da Assunção és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


El febrer de 2015 s’inaugura la interconnexió elèctrica a través de la línia elèctrica Sentmenat-Bescanó-Baixàs, per bé que fins al juny funcionarà en període de proves. Per la seva banda les subestacions, que han de permetre donar servei a les Comarques Gironines i als parcs eòlics, avancen a un ritme molt més lent i en alguns casos queden ajornades. Els governs espanyol i francès subratllen els beneficis de la interconnexió i enuncien noves línies mentre els opositors recorden l’impacte ambiental i reiteren que no era necessària.\nAntecedents 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013\nLa línia elèctrica transfronterera de 400 quilovolts (kV), coneguda també com a línia de molt alta tensió (MAT), és un projecte dels governs espanyol i francès per incrementar la capacitat d’interconnexió entre l’Estat espanyol i l’Estat francès a través de la creació d’una nova línia elèctrica d’alta tensió. D’aquesta manera la potència elèctrica que podria creuar la frontera passaria dels 1.400 MW als 2.800 MW, prop d’un 4% de la capacitat de producció d’Espanya, però encara lluny de l’objectiu del 10% aconsellat pel Consell Europeu per a tots els estats membres.\nA partir de l’any 2009 la tramitació i les obres de la MAT es van accelerar. El tram Sentmenat-Bescanó es va enllestir el 2011 i van entrar en funcionament les subestacions de REE i la d’Endesa (que dóna servei a la Garrotxa, la Selva interior i una part del Gironès). El projecte executiu del tram Bescanó-Santa Llogaia va ser aprovat el 2012 i el 2013 es van iniciar les obres. Per la seva banda el 2010 es va aprovar l’Avantprojecte del tram soterrat transfronterer entre Santa Llogaia i Baixàs i el 2012 es van iniciar les obres.\nÚnicament seguia encallat el ramal de Riudarenes, en fase d’al•legacions al projecte executiu, ja que els ajuntaments i el Govern de la Generalitat reclamava un estudi per demostrar que era necessari per alimentar el FAV i defensava el soterrament de la línia.\nS’inaugura la interconnexió\nEl desembre de 2014 van acabar les obres del tram transfronterer, el darrer que quedava del traçat Sentmentat-Baixàs. Posteriorment es va iniciar un període de proves que havia de permetre que la interconnexió entrés en servei uns mesos més tard. Sí que va entrar en funcionament de manera immediata l’alimentació del Ferrocarril d’Alta Velocitat a Santa Llogaia d’Àlguema.\nEl 20 de febrer de 2015 el president del Govern espanyol, Mariano Rajoy, i el primer ministre francès, Manuel Valls, van inaugurar la nova línia elèctrica a Montesquiu d’Albera (Rosselló). Rajoy va assegurar que el nou enllaç era un exemple de l’ideal europeu “que advoca per la unió i per enderrocar fronteres naturals o artificials enlloc d'erigir-les”. Tanmateix reconeixia que caldrien noves línies elèctriques per assolir l’objectiu del 10% d’interconnexió elèctrica fixat per Europa.\nEl mateix dia un centenar de persones es van concentrar a Fellines –terme municipal de Viladasens- on, segons els activistes, la MAT passava a menys de 20 metres d’algunes cases. Els opositors van considerar que la línia era “un despropòsit” justificat amb “mentides”, entre elles la necessitat d’alimentar el Ferrocarril d’Alta Velocitat i el compromís de no construir torres a menys de cent metres dels habitatges. D’altra banda diversos alcaldes de les Comarques Gironines no van assistir a la inauguració de la línia en protesta per l’impacte ambiental de la infraestructura i pel fet que no s’hagués soterrat tot el traçat.\nLes subestacions, a diferents ritmes\nTot i que la línia ja era quasi operativa, la major part de les subestacions -que havien de permetre connectar amb línies elèctriques de mitjana i baixa tensió- no estaven enllestides. A Santa Llogaia d’Àlguema només es va posar en funcionament la subestació d’Adif per al Ferrocaril d’Alta Velocitat, que en aquells moments funcionava gràcies a una subestació mòbil de 400 kV a Sant Celoni. En canvi la subestació d’Endesa per donar servei a l’Alt Empordà, estava encara pendent de diversos tràmits. Per la seva banda la subestació de Gas Natural, per als parcs eòlics de l'Empordà, s’havia ajornat sense data davant la manca de perspectives del sector.\nEn un punt intermig del tram Bescanó-Santa Llogaia s’havia previst també la subestació de Sant Julià de Ramis. En aquest cas però només es realitzaria la subestació de REE (per connectar amb les línies de 220 kV) però no la d’Endesa, per donar servei al Gironès i al Baix Empordà, ja que aquesta companyia ja en feia prou amb l’actual subestació de Juià.\nL’abril de 2015 la MAT continuava en període de proves i es preveia que fos operativa el juny de 2015.


Ple de victòries pels equips del Manresa RC - Xiulet Final\nPle de victòries pels equips del Manresa RC\nImatge del partit del Sènior masculí | XF – Gus Carrasco\nComptabilitzen per partits guanyats tots els seus enfrontaments\nRedacció | 13/05/2021 19:07\nBon cap de setmana pels equips del Manresa RC:\nEl sub14 del Cat Central es desplaçava a Girona per enfrontar-se al combinat GEiEG i Torroella, buscant una nova victòria per a seguir liderant la classificació.\nTot i rebre una marca a l’inici del partit, l’equip va saber reaccionar amb accions de qualitat i força, arribant amb avantatge al descans. Durant la segona part es va mantenir un bon nivell dels 2 equips encara que el gran nivell físic del Catalunya Central va ser clau per ampliar el resultat a favor. Resultat final 17 – 49.\nLa propera setmana l’equip rebrà a Manresa al Granollers dissabte 15 a les 11.30h , en un partit que es va haver d’ajornar.\nDissabte passat el sub 16 del Cat Central començava el play off i ho feia contra els Carboners de Terrassa a casa seva. A priori el partit havia de ser igualat, però altres partits s’esperava el mateix i un cop posats en escena la cosa canviava.\nAquest cop però no era així, els visitants sortien endollats igual que l’equip egarenc, i amb una defensa força ordenada i un atac descarat, el partit es feia molt atractiu pel públic d’un costat i l’altre.\nLes marques locals les responien els visitants amb nous assajos i els bons placatges d’uns, es responien amb bones accions de l’altre equip i així s’arribava a la mitja part amb tan sols dos punts de desavantatge pel Cat Central.\nA la segona part però el partit encara es va posar més de cara. La banqueta més grossa dels visitants i que els nostres van posar una marxa més tot i la calor, feia que ara sí és poguessin distanciar una mica al marcador. Tot i això el Terrassa intentava no despenjar-se, però dues marques consecutives de la línia del Cat central que aquest cop sí que funcionava i una de maul de davantera posava distància suficient per no haver de patir a la part final. Resultat final 19 a 36.\nLa setmana que ve a Manresa últim partit oficial contra la UE Santboiana B a les 13.00h\nEl sènior masculí rebia a l’INEF Lleida en el playoff per a establir les posicions 9 a 12 de la classificació final de DH Catalana. Els locals volien refer-se de la derrota que van rebre en pretemporada en la visita feta a Lleida.\nPartit molt igualat a la primera meitat, els locals patien en les melées, on aconseguien mantenir les pròpies amb dificultats, i eren superiors quan obrien la pilota a la línia, on imprimien velocitat i continuïtat en el joc. En la primera part el marcador només es va moure gràcies a una marca local transformada i un cop de càstig visitant, deixant el resultat al descans en 7 a 3 pels locals.\nA la segona part però la cosa va canviar, el Manresa va seguir en la mateixa línia, defensant molt agressiu i jugant amb velocitat quan tenia la pilota. Fruït d’aquest joc en el tercer minut de la represa el Manresa anotà una nova marca gràcies a una jugada de la línia de tres quarts fent arribar la pilota a l’ala, que no va poder transformar el xutador manresà, quatre minuts més tard la marca va ser resposta pels visitants, que tampoc la van poder transformar. El públic gaudia de bons minuts de rugbi, amb els dos equips realitzant un joc agressiu tant en defensa com en atac.\nEl Manresa seguia atacant amb la línia cada cop que tenia la pilota, i en una internada del número 15 aconseguí una nova marca sense transformar que els allunyava en el marcador. A partir d’aquí els locals es van fer amb el control del partit, i de nou el número 15 local va ampliar la diferència anotant dos cops de càstig abans de la finalització del partit, deixant el marcador final en 23 a 8. Victòria molt celebrada pels locals aconseguida contra un equip amb qui darrerament sempre havien perdut.\nEl Manresa es desplaça diumenge a Torroella per a disputar el darrer partit del playoff de la lliga, on es disputarà amb els Senglars de Torroella les posicions 9 i 10 de la classificació final.\ntags: Rugby Base Rugby Sènior Masculí A\nS’obre el termini de presentació de candidatures a la 50a Nit de l’Esportista de Manresa\nClub Natació Manresa Esports d'aigua Natació Natació artística Portada Waterpolo


Comença la segona volta de la Lliga de perxa - PilotaViu\nDivendres, 4.9.2015 12:00h Ratlles\nPerxa equip de Sella\nManel Reig / Murla.\nEl cap de setmana passat es va disputar la primera partida de la segona volta en la Lliga de Perxa. A hores d’ara, ja comencen a definir-se les primeres posicions de les diferents categories, però encara no hi ha res decidit.\nEn Primera, es presenta l’equip d’Agost invicte amb la totalitat dels punts aconseguits, seguit de l’equip de Sella B amb 12 punts que si ha perdut dos partides. Benimagrell i Sella A amb 8 i 7 punts respectivament, ocupen la tercera i quarta posició. Mutxamel i Murla ocupen la part baixa de la taula.\nEn Segona categoria Benasau encapçala el grup amb 16 punts, seguit de Sella C amb 14. Ja distanciats d’estos, empatats a 7 punts, els equips de Benimagrell i Sant Vicent A ocupen la tercera i quarta posició. Lliber i Benifallim ocupen la cinquena i sisena posició.\nEn Tercera cada partida pot alterar l’ordre de la taula, Tibi ocupa la posició d’or amb 15 punts i Sella D la de plata amb 11, però molt a prop d’ells, amb 10 punts espera Crevillent que algun d’este perda per poder escalar posicions. Relleu està en quarta posició, però no es pot relaxar perquè els seus perseguidors es troben a dos i quatre punts dels 7 que li donen eixa plaça. Estos dos equips són Agost i Sant Vicent B respectivament.\nEncara queden 4 jornades que seran decisives per composar el quadre de semifinals. El primer classificat s’enfrontarà al quart i el segon contra el tercer.


IB3 | L'Ajuntament de Deià signa la compra del casal de Can Vallès per 3 milions d'euros\nPortada > societat > L’Ajuntament de Deià signa la compra del casal de Can Vallès per 3 milions d’euros\nLes previsió és que s'hi instal·lin diferents dependències municipals durant els propers anys, i de manera imminent els jardins s'obriran al públic\nEl batle de Deià, Lluís Apesteguia, ha signat avui dematí la compra del casal de Can Vallès per poc més de 3 milions d’euros. En concret, el preu de compra, definit per una tasació pública, ascendeix a 3.087.744 euros. El bé inclou 900 m2 de casal, 1.700 m2 de jardins i 550 m2 d’aparcament. En els propers anys, l’edificació serà objecte d’una reforma per acollir diferents dependències municipals.\n“Les previsions són que en un futur s’hi instal·lin les oficines de la policia local, les dependències de Serveis Socials, la Regidoria d’Urbanisme, l’Arxiu Municipal, un viver de noves empreses no dedicades al turisme o a la construcció, un espai museïtzat i la pinacoteca municipal”, ha informat Apesteguia. “Allò que no hi està previst és el trasllat de Batlia o de la Sala de Plens, perquè el solar que ocupa l’edifici antic de l’Ajuntament el va comprar l’antiga Universitat de Deià, el 1583, quan el poble se segregà de Valldemossa“, ha afegit el batle.\nA la torre del casal ja hi ha penjat un cartell que diu “Can Vallès ja és públic, ja és teu”.\n“La quantitat de la compra prové majoritàriament dels romanents de Tresoreria, acumulats al banc i que l’Estat tenia immobilitzats per l’aplicació de la llei Montoro”, ha informat l’Ajuntament en un comunicat.\nAmb aquesta compra, l’Ajuntament consolida la propietat de l’aparcament sobre el qual pesava un procés d’expropiació forçosa amb una tasació d’1,3 milions d’euros. En les properes setmanes es condicionaran els jardins del casal perquè ben aviat es puguin obrir al públic.\nLa compra d’aquest bé immoble també inclou l’aprofitament de quatre hores d’aigua de la font des Racó. Segons Apesteguia, “Aquest cabal d’aigua es destinarà a la xarxa pública, i farà minvar la dependència de camions durant l’estiu”.\nMoment en què el batle signa la compra del casal per 3 milions.\nL’Ajuntament de Deià va ser el primer de Mallorca que l’estiu passat va fer efectiva la insubmissió de no aportar els seus estalvis a l’Estat. La decisió del Ple de l’Ajuntament, d’utilitzar el superàvit per fer inversions, pot comportar conseqüències tant a la institució local com al batle, perquè no s’avé amb la Llei d’Estabilitat Pressupostària, la coneguda com llei Mointoro.


Mena: “L’inici de curs és la prova del cotó de la gestió del Govern” | Catalunya En Comú\nMena: “L’inici de curs és la prova del cotó de la gestió del Govern”\nEl portaveu de Catalunya en Comú ha exigit al Departament que, a més dels 337M€ aportats per l’Estat al Fons Covid Educatiu informi públicament de quants recursos més hi destinarà i en què es concretaran.\nEl portaveu de Catalunya en Comú, Joan Mena, ha explicat en el dia d’inici de curs d’un milió sis-cents mil alumnes que “avui inicien el curs escolar més incert dels últims anys. Volem agrair la feina del professorat, de les famílies, del conjunt de la comunitat educativa, perquè l’inici de curs serà segur gràcies a ells. Si al març tothom va entendre la suspensió abrupta del curs motivada per la covid, avui ningú entén que la Conselleria d’Educació no hagi planificat aquest inici de curs tan extraordinari”. Un inici de curs “on el Govern de JxCat i ERC, que va ser líder en les retallades educatives a tot l’estat, s’ha demostrat absolutament incapaç de dissenyar un Pla d’inici del curs escolar i que serà la prova del cotó de la gestió del Govern”.\nAra és el moment de combinar i fer indestriables el dret a l’educació dels infants amb la seguretat dels centres educatius, per aquest motiu Mena ha recordat una sèrie qüestions principals que és necessari conèixer davant tantes incerteses com ara saber, “a què destinarà el departament d’Ensenyament els 337M€ del fons Covid Educatiu que l’Estat transferirà a Catalunya? Quina previsió té el Departament sobre els 1.700 professionals que el mateix Departament va avaluar com a vulnerables i que molts encara no sabien què havien de fer avui? Quina dotació de nou professorat es destinarà? El Departament ha anunciat la contractació de 8.000 nous professors, mentre que els sindicats xifren la necessitat en 40.000. Què ha passat amb les ràtios? Sabem que el 30% de les aules dels centres públics no compliran amb la rebaixa de ràtio recomanada per l’ OMS. Com anirà la desinfecció als Centres Educatius de Secundària? Mentre són els ajuntaments qui garanteixen la desinfecció de les escoles bressol i els centres de Primària, la Generalitat no ha destinat recursos extres per garantir la desinfecció recomanada als centres de secundària. On són els 300.000 nous dispositius anunciats pel Conseller Bargalló a l’inici de la pandèmia i que no s’han fet realitat?” Davant de tantes qüestions i tantes incerteses, “però només una veritat; pel Govern de JxCat i ERC l’educació no és una de les seves prioritats” ha etzibat Mena.\nEl també diputat al Congrés ha volgut remarcar en referència al cas Kitchen, que “els mateixos que van retallar el nostre sistema educatiu que avui té menys eines per fer front a l’emergència educativa del Covid19 són els que estan afectats per la corrupció fins a les orelles”. “De confirmar-se els fets, estaríem parlant d’un cas de corrupció que afectaria directament a l’exministre de l’interior i a un expresident del Govern” ha recordat Mena.\nEn un moment en què a la ciutadania se li està exigint la màxima exemplaritat social en plena pandèmia i que la crisi econòmica ja comença a afectar a les famílies, “és intolerable que tant l'excap de l’Estat, Juan Carlos de Borbón, com l'expresident del Govern, Mariano Rajoy, i també l'actual cap de l'oposició, Pablo Casado, segueixin sense assumir la seva responsabilitat. En una democràcia consolidada això no pot passar”. El principal deure polític de qualsevol representant, sigui electe o no, és la de donar certeses i no la de seguir soscavant la confiança en les institucions”.


L Orée Du Lac Waimes Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, L Orée Du Lac és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Waimes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA L Orée Du Lac, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com solàrium, parc infantil, billar, jardí, sala de jocs. L Orée Du Lac és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Waimes.


ALLIBERA: Per què hem de passar per les grans operadores per poder oferir telefonia mòbil?\nPer què hem de passar per les grans operadores per poder oferir telefonia mòbil?\nA més de serveis d’Internet i telefonia fixa, Eticom-SomConnexió oferirà servies de telefonia mòbil als seus socis, però no ho podrà fer de forma totalment sobirana. Malauradament, qualsevol empresa que vulgui oferir serveis de telefonia mòbil convencional ha de contractar-ho a Movistar, Vodafone, Orange o Yoigo. No hi ha alternativa dintre del mercat de la xarxa mòbil.\nPerò per què? Per què no podem deslliurar-nos del tot de les grans operadores? Doncs perquè les freqüències mòbils són licitades a través d’una subhasta que organitza el Ministeri d’Indústria. En aquesta subhasta, les diverses operadores han de fer ofertes econòmiques per comprar espais de freqüències per fer passar les trucades i dades dels seus clients.\nLa xifra total que han pagat totes les operadores va ser, al 2011, de 1647 milions d’euros. Parlant d’aquestes xifres, es pot entendre quin és el tipus d’empresa que pot optar a uns espais de freqüència. Es subhasten diversos blocs i operadores més petites poden comprar espais per zones territorials determinades.\nEn aquest article podeu trobar informació més detallada al respecte. La licitació de les freqüències és fins al 2030, per tant, fins aquella data el mercat de la telefonia mòbil no variarà. Però què podem fer des d’Eticom-SomConnexió per fer forat en aquest mercat tancat? Com podem reduir la quota de mercat d’aquestes empreses que formen part de l’oligopoli de les telecomunicaions?\nDoncs bàsicament, dues coses:\n1. Que Eticom-SomConnexió tingui molts socis. Aleshores podrem negociar millors condicions de compra amb aquestes operadores i podem aconseguir que es posin a competir entre elles, reduint els seus marges de beneficis. La llei els obliga a oferir el servei a aquelles empreses que els ho demanen, per tant, ho han de fer. Com més serem, més atractius serem i millors condicions ens oferiran. Aquestes empreses han de vendre minuts a Eticom-SomConnexió a preu de majorista, per tant, com més socis siguem, menys quota de mercat minorista tindran.\n2. Usar el màxim possible els serveis de veu IP. Eticom-SomConnexió oferirem serveis de veu IP, és a dir, parlar per telèfon a través d’internet. Això, si no es fa connectat a una xarxa d’internet consumeix dades mòbils i, per tant, dóna quota de mercat a les grans operadores. En canvi, si sempre que estem connectats a una xarxa, usem la veu IP, és una part del mercat que no hem de contractar amb l’oligopoli i, per tant, també reduïm la seva quota de mercat i els seus beneficis. Això ens permetrà ser cada cop menys dependents de les grans operadores.\nEtiquetes de comentaris: Allibera, Alternatives, Economia, Eticom - Som Connexió, Transparència


Apartment Herceg Novi Brace Perisica II Herceg Novi Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Herceg Novi Brace Perisica IIApartament-, Meljine, Herceg Novi, Montenegro, 85340 - Veure al mapaApartment Herceg Novi Brace Perisica IIVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nAl visitar Herceg Novi, vosté es sentirà com a casa a Apartment Herceg Novi Brace Perisica II, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Herceg Novi Brace Perisica II ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Herceg Novi Brace Perisica II.


Hospital, 99: d'ocupar per necessitat a desafiar Blackstone | betevé\nHospital, 99: d’ocupar per necessitat a desafiar Blackstone\nLes famílies organitzades per aturar el desallotjament del bloc reivindiquen l'arrelament al Raval per descartar cap alternativa a un lloguer assequible\nFrancis Manzano | dimarts, 9 de juliol del 2019, a les 21.46\n“Som gent del barri, i aquesta lluita és sobretot pels nostres fills. Ells tenen aquí tota la vida social, col·legis, casals, amics… i volem que la mantinguin”. El barri és el Raval i qui el reivindica així és una veïna nouvinguda, Tatiana Sarmiento. Ella és una de les 30 persones que viuen a l’edifici ocupat del carrer de l’Hospital, 99, organitzades en bloc per desafiar el propietari actual, el fons d’inversió Blackstone, i l’ordre de desnonament que les amenaça.\nLa Tatiana fa uns tres anys que va arribar a la finca, però el seu marit, el Mustafà, hi és des del 2012. Dificultats laborals i també amb la regularització de la residència els han empès a l’ocupació. Ara tots dos tenen feina però “no són tan estables com voldríem” i el problema principal és que “no hi ha lloguers assequibles per als diners que es guanyen”. Hi viuen amb dos fills i un nebot, que han crescut al Raval.\nUna situació similar és la d’Ana Servín i Rodrigo Aguilar, que viuen al bloc des de fa dos anys. Hi van anar a parar poc després d’arribar de Mèxic sense papers. Esperaven un altre escenari, però un cop aquí van comprovar que “per a tot ens demanen contractes de feina, nòmines de sis mesos d’antiguitat… Si no complim determinats requisits no ens accepten enlloc”. Ella fa una feina sense contracte tres dies a la setmana i ell se’n va quedar sense, per no tenir papers, arran d’una inspecció de treball. Viuen al pis amb els dos fills. “Jo vull estabilitat per a ells”, explica l’Ana, i per això descarta tornar a ocupar un altre pis si els desallotgen ara: “No és alternativa per a mi perquè em tornaria a veure en la mateixa situació”.\nResistència i negociacions\nA més d’algunes famílies, també alguns migrants i estudiants viuen als nou pisos de l’edifici ocupat. Per aturar-ne el desallotjament, amb data oberta fins al 15 de juliol, els inquilins i el Sindicat d’Habitatge del Raval s’han organitzat i han programat activitats al portal, com ara concerts, tallers o xerrades.\nBlackstone ha ofert la finca a l’Ajuntament a preu de cost perquè la compri. Fins ara només s’havia fet públic un pacte pel qual el fons d’inversió mantenia al bloc els ocupants més vulnerables i, de la resta, se n’havien de fer càrrec els Serveis Socials municipals, una proposta que els veïns i el Sindicat d’Habitatge del Raval titllen d'”insuficient”.\nEl cas va arribar dijous al Parlament: Junts per Catalunya, Esquerra, la CUP i els comuns van reclamar a les administracions una alternativa per a tothom.\n“La política del sindicat no és ocupar”\nLa finca és propietat del fons d’inversió Blackstone i té una ordre de desnonament obert que està previst que s’executi abans del 15 de juliol. En altres paraules, poden fer fora de l’edifici les 10 famílies en qualsevol moment fins a aquesta data. Segons el Sindicat d’Habitatge del Raval, “només és Blackstone qui pot aturar-lo perquè en té l’última paraula”, afirma la portaveu de l’entitat Joana Sales.\nMentre s’espera un final satisfactori, el Sindicat d’Habitatge del Raval no descarta la idea de, si les 10 famílies són desnonades, haver-les de reubicar en un habitatge alternatiu. I aquest habitatge, assegura la portaveu Helena Martín, no serà una nova ocupació perquè, diu, “la política del sindicat no és ocupar pisos, sinó donar estabilitat a les famílies“. Afegeix que “les ocupacions sabem què són, i més quan hi ha menors”. “Seria tornar a començar”, recalca, i per evitar-ho, recorda que “la pilota és a la teulada de l’Ajuntament”.\n— desallotjaments — mercat immobiliari\nSindicat d’Habitatge del Raval, sobre el bloc 99 del carrer de l’Hospital\nEl performer Adrià Ballester seu, aquest estiu, a l’Arc de Triomf\nLa parròquia de Sant Joan s’obre a les xarxes socials i al barri\nEl judici contra Trapero i la cúpula dels Mossos començarà el 20 de gener del 2020\nLa fiscalia demana inhabilitar Torra per desobeir la JEC sobre els llaços grocs\nEl síndic insta la DGAIA a protegir els menors estrangers que dormen al carrer\nLa Guàrdia Civil entra al Palau de la Generalitat, a Treball i a Exteriors per la causa de l’1-O\nLa defensa de Marta Torrecillas ofereix a Enric Millo la possibilitat de rectificar el que va dir al Suprem


L'Alternativa 2020 - Hall - Twenty Real Fiction Time\nDuració 1 min\nAmb la crisi viral de la covid-19, un nou paradigma s’articula el 2020. Pensadores i pensadors aboquen a nivell global les seves teories. Entre realitat i ficció, noves maneres de procedir, concebre i expressar s’articulen veloçment davant d’un panorama insòlit.\nAndreu Signes és director i productor de documentals de caràcter social i artístic. S’ha especialitzat en el desenvolupament de vídeos interactius, instal·lacions audiovisuals i projectes transmèdia. Darrerament ha rebut tretze premis internacionals pel seu documental I’m Burning.\nMarta Negre és artista visual. Desenvolupa projectes de videocreació en què reflexiona sobre l’influx de certs paradigmes de pensament. La seva obra, exhibida a museus i galeries d’art contemporani, aborda la crisi d'identitat contemporània, generant noves relectures a través de narratives audiovisuals actuals.\nAndreu Signes i Marta Negre col·laboren habitualment en els seus projectes artístics.\nProductora Andreu Signes\nProducció Andreu Signes Pérez\nGuió Marta Negre Gallén\nFotografia Andreu Signes Pérez\nMuntatge Andreu Signes Pérez


Hospitals en Nisporeni - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Raionul nisporeni (Província) - Raionul nisporeni - Moldàvia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Moldàvia › Raionul nisporeni › Raionul nisporeni (província) › Hospitals en nisporeni\nHospitals en nisporeni Raionul nisporeni (Província) > Raionul nisporeni > Moldàvia\nAquí trobareu tots els Hospitals en Nisporeni perquè pugueu contactar o presentar-vos i rebre l'atenció mèdica que necessiteu. Aquest directori conté tots els hospitals Moldàvia. La salut és una de les coses més importants de la vida i si necessitem consultar alguna cosa amb un metge, millor fer-ho tan aviat com sigui possible.\nAmb 11718 habitants, Nisporeni és una àrea que té hospitals de referència. Si cerqueu una de les Hospitals en Nisporeni que mostra aquesta llista, podeu ingressar l'enllaç de qualsevol hospital que aparegui a la vostra cerca per trobar el vostre número de telèfon o adreça exacta.\nVolem continuar proporcionant informació útil i precisa a totes les persones que necessiten saber com trobar o contactar Hospitals en Nisporeni. Per tant, instem a tots els nostres usuaris que, en cas de trobar errors, informeu-nos-nos perquè puguem corregir-los immediatament. Pots ajudar-nos?.\nHospitals en Nisporeni per categoria\nHospitals públics a Nisporeni (Moldàvia). Introduïu i trobeu el que necessiteu trobar. Dins de l'enllaç de cada hospital, veureu tota la informació de contacte, com ara el correu electrònic, el telèfon i l'adreça ubicats en un mapa. També veureu comentaris d'altres usuaris sobre cada centre\nUn bon hospital, que sobresurt en oferir sempre la millor atenció al pacient, guanya la seva confiança, la de la seva família, els coneguts i, a poc a poc, el seu prestigi davant els ciutadans. Si necessiteu trobar hospitals privats fiables Nisporeni (Moldàvia), cerqueu-los aquí\nLlistat de hospitals pròxims a Nisporeni\nClinical Hospital nr 85- (Situat a 51.04 km)\nClinic Ophthalmologic Kishinev Center- (Situat a 52.10 km)


novembre | 2020 | EL BLOC DE PRIMER\nESPAIS- 1r Puig d’Olorda-Novembre/Desembre\nPublicat el 29 novembre 2020 per MONTSERRAT PINO PRESAS\nAquest mes de novembre hem iniciat els Espais en el nostre “espai bombolla” de la classe. Aquest curs els Espais els planifiquem dins de la classe i només els infants del nostre grup. Les propostes que estem fent aquests dos mesos ( novembre-desembre) són: Jocs de Taula i Artistes. Les tardes de dilluns i divendres, després de l’estona de llibres i lectura ens disposem a jugar amb diferents jocs o a pintar de diferents maneres i amb diferents estris o materials.\nAquí algunes imatges.\nPsico 1r Puig d’Olorda-La Representació. 25 de novembre’20\nLa Psicomotricitat que fem a l’escola, des de la vessant d’Aucouturier (Bernard Aucouturier, pedagog francès), dóna la possibilitat a l’infant de tenir un espai i un temps per experimentar amb el seu cos, el contacte amb les seves emocions, el desenvolupament d’un joc no dirigit externament o no necessàriament reglat. Aquí us parlem d’una de les fases o rituals d’aquesta pràctica: la fase de representació. Aquest moment promou la seqüència natural de passar del plaer de l’acció al plaer de pensar. Passem del moviment a la calma, on l’infant és capaç de parar el seu cos i posar en marxa l’activitat de representar en un paper, en l’espai o mitjançant la paraula o el cos en calma quelcom de l’experiència viscuda. En aquesta ocasió els infants de 1r Puig d’Olorda han representat amb escultura corporal, individual o amb grup, posant-hi un nom, el que van fer a la sessió de Psico aquesta setmana.\nELS CAQUIS DE L’ESCOLA\nPublicat el 22 novembre 2020 per ccervel4\nEl projecte dels caquis va sorgir de l’interès que mostraven els infants cada dia quan passaven a la vora de l’arbre per entrar i sortir de l’escola. Se’l miraven, el tocaven, l’observaven… fins que van observar que els caquis estaven menjats! Quina indignació que els va generar!\nA partir d’aquí vam començar a pensar què podíem fer perquè els ocells no se’ls mengessin. Vam tenir el que ens pensàvem que era una gran idea; fer un espantaocells. Llavors vam contactar amb un expert (l’Albert, el pare de la Fiona) i ens va explicar que un espantaocells no serviria de res perquè els ocells estaven molt acostumats a les persones, ens va aconsellar que el millor que podíem fer era collir-los verds i deixar-los madurar.\nL’Albert també ens va explicar que si posàvem una poma a la caixa dels caquis maduraven en 7 dies. Ho vam voler comprovar i efectivament va ser així! Mentre maduraven anàvem tenint cura de l’arbre i fent un receptari per poder aprofitar els caquis collits.\nMentrestant teníem curiositat per saber quin ocell era el que ja havíem vist en algunes ocasions que es menjava els caquis. Vam fer una sortida amb un expert per poder conèixer els tipus d’ocells que viuen a la zona i ja sabem quin és el que en força probabilitat s’ha menjat els caquis, és el tallarol de casquet.\nNomés ens quedava un detall per acabar el projecte que els nens i nenes tenien ben present. Calia fer un cartell perquè els infants que també entren i surten de l’escola per la porta de l’hort no trepitgin la terra de la vora del caqui. Una de les moltes coses que vam aprendre de la visita de l’Albert era que la terra estava massa trepitjada i l’aigua no drenava prou bé.\nHa estat un gran projecte!!\nProjecte Dissenyem el nostre pastís\nPublicat el 19 novembre 2020 per ROSA MARIA BODALO CANO\nAquests dies vam estar dissenyant un pastís per celebrar els nostres aniversaris.\nLa veritat és que vam agafar-nos-ho amb moltes ganes i entretots vam pensar com podia ser, quin disseny li volíem donar, quins ingredients volíem posar, amb quin material el podíem fer, els passos que havíem de seguir per fer-lo…\nVam organitzar-nos en petit grup i cada grup va fer el seu disseny. Després vam escollir entretots què ens agradava de cada pastís i amb les idees de tots els grups vam fer el nostre pastís definitiu per celebrar els aniversaris.\nEns ha quedat molt bonic!\nUs volem explicar que cada tarda aprofitem una estona per llegir i mirar llibres, revistes, diaris… És un moment tranquil en el que ens relaxem molt i gaudim dels contes que llegim o que ens expliquen les mestres….ens agrada molt que ens expliquin contes!\nTambé un cop a la setmana anem a la biblioteca i ens endinsem en el món de les històries que llegim i mirem als llibres.\nA Psico gaudim molt!\nUs volem ensenyar com ens ho passem a les sessions de psico…super super bé!\nJa sabeu que ens agrada molt i que gaudim molt tots junts. El primer dia que vam anar vam estar molt emocionats .\nUs volem ensenyem algunes fotos d’aquests dies.\nPublicat el 18 novembre 2020 per ROSA MARIA BODALO CANO\nDurant els primers dies d’escola vam estar parlant de les emocions que vam sentir durant el confinament i durant les vacances. Cadascú de nosaltres va fer un dibuix d’allò que havia estat més important per nosaltres durant aquell temps.\nEns hem adonat que les emocions son presents en el nostre dia a dia i que ens cal coneixe’ns una mica més. És per això que hem decidit continuar treballant-les durant un temps. Us deixem unes fotos del procés de l’elaboració del nostre mural col.lectiu i d’un vídeo perquè pugueu veure el resultat final.\nSom el Puig Madrona!!!\nPublicat el 17 novembre 2020 per ROSA MARIA BODALO CANO\nJa tenim foto de grup!\nPublicat el 1 novembre 2020 per ccervel4\nPer fi hem aconseguit reunir-nos tots junts infants i adults i fer la foto de grup!\nHem aprofitat la sortida a La Rierada per fer la sessió d’anellament d’ocells.


Heidi Klum comparteix una foto rara dels seus 4 fills amb núvia - Pares Famosos\nHeidi Klum comparteix una foto rara dels seus 4 fills amb núvia\nHeidi Klum poques vegades comparteix fotos dels seus fills, però ella va trencar el precedent dissabte amb una foto de la seva família amb el promès, Tom Kaulitz.\n(Foto: Instagram/ Heidi Klum)\nKlum va compartir una foto de la seva família presa a Alemanya. Els quatre fills es veuen amb l’esquena a la càmera, mentre que Klum abraça la seva filla gran, Helene Klum, i Kaulitz abraçaven a Klum. Tot el que Klum va escriure a 'BERLIN' al subtítol, va afegir emojis cardíacs de diferents colors entre cada lletra.\nAquesta va ser una de les diverses fotos de la seva família Klum compartida des de Berlín aquesta setmana. El divendres, va compartir una foto davant del famós Checkpoint Charlie, amb emojis que cobrien la cara dels seus fills. 'Checkpoint Charlie a BERLIN amb la meva família', va escriure al subtítol.\nKlum, de 45 anys, també va compartir una foto de la seva família a la porta de Brandenburg, amb l’esquena a la càmera.\n(Foto: Instagram / Heidi Klum)\nKlum i Kaulitz, el guitarrista de 29 anys de la banda Tokio Hotel, va anunciar el seu compromís la nit de Nadal, compartint una foto del gran anell de compromís amb qui la va presentar. Posteriorment, va compartir una foto dels dos esbroncats al llit junts, afegint 'BLISS' al subtítol.\nKlum i Kaulitz van sortir de nou mesos abans de la seva contractació. El primer America's Got TalenEl jutge la va anomenar 'la persona més amable, dolça, més atenta i amorosa' en un Nosaltres setmanalment entrevista la tardor passada.\nAl febrer, li va dir Entreteniment aquesta nit tenen una data de casament establerta, i afegeix que “passaria”.\n“Som dos alemanys. Estarà molt organitzat i puntual ”, va fer broma Klum. 'Molt, molt puntual i molt organitzat. & Rdquo;\nA Klum ja se li ha preguntat sobre la bretxa entre els dos anys de 17 anys i no és una cosa que li preocupe.\n& ldquo; El meu xicot és molts anys més jove que jo, i molta gent ho qüestiona i ho pregunta, & rdquo; ella va dir En estil l'estiu passat. & ldquo; És l’única vegada que sembla que l’edat se m’apassiona a la cara i haig de respondre. Realment no hi penso gaire. Simplement has de viure una vida feliç sense preocupar-te massa del que pensa la gent perquè preocupar-se només et donarà més arrugues. & Rdquo;\nKlum s'ha casat dues vegades abans. Es va casar amb Rick Pipino del 1997 al 2002 i la cantant Seal, del 2005 al 2014. Comparteix tres fills amb Seal - Heanry, 14, Johan, 12 anys i Lou, 9. El pare de la seva filla gran, de 15 anys- l'antiga Helene, és Flavio Briatore.\nAl febrer, Klum va confirmar que estava passant de NBC's America’s Got Talent, des que treballa en un nou programa d'Amazon amb Tim Gunn.


grup municipal Junts per Tiana - La Local Tiana | La Local Tiana\nLa xifra d’incendis al Maresme d’aquest estiu, de les més baixes dels últims 10 anys\nApropa’t busca famílies d’acollida per socialitzar les camades de gatets\nCada any, des de primavera fins a inicis de la tardor, Apropa’t, la protectora d’animals de Tiana, recull moltes camades de gatets. La Reyes Cano, presidenta d’Apropa’t i voluntària de la gatera, explica que els voluntaris s’enfronten a dues problemàtiques. La primera és que molts dels gats que recullen tenen alguna malaltia i han d’aïllar-los\nEl Casino de Tiana incentiva als nens a què s’iniciïn al Tenis\nA través de l’activitat de Mini Tenis al Carrer, organitzada al Parc dels Teletubbies, el Casino de Tiana ha incentivat a nens i nenes a què s’apuntin a fer tenis aquesta temporada. En total han participat uns 25 nens guiats per l’Antonio i l’Àlex Domènech, directors i pare i fill. Durant el matí de dissabte,\nLa Virreina celebra aquest dissabte una botifarrada per acomiadar l’estiu\nPer tal d’acomiadar l’estiu, a finals de setembre l’associació de veïns i veïnes de La Virreina organitza cada any una botifarrada en el local social del barri. Enguany serà aquest dissabte 22, a les 9 del vespre i, segons la Marta Martí, presidenta de l’AVV La Virreina, estarà oberta a tothom. La única condició és\nLa primera edició de la 395 supera les expectatives dels organitzadors\nDurant el dissabte de Festa Major, d’onze del matí a dotze de la nit, el Garden Tiana va acollir la primera fira de la cervesa artesana. La 395, organitzada per l’Associació de Birra Artesana de Tiana, va oferir al llarg del dia cates de cerveses, música en directe, tallers, xerrades i food trucks. En Xavier\nCan Baratau estrena nou espai infantil\nLa biblioteca Can Baratau ha estrenat una nova part infantil, gràcies a una subvenció conjunta de la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament de Tiana. L’objectiu d’aquesta remodelació, explica la directora de la biblioteca, Sònia Escobar, és, mitjançant les vidrieres, insonoritzar l’espai: Aprofitant aquest canvi, s’ha reestructurat el mobiliari perquè quedi més obert, així els\nPodem Tiana dóna suport a la candidatura de Jaume Durall en les primàries de Podem Catalunya\nPodem Tiana donarà suport a la candidatura de Jaume Durall en les primàries de Podem Catalunya per escollir el nou secretari general. Després de la renuncia de Xavier Domènech, el partit morat cridarà als seus prop de 60.000 inscrits a participar en les primàries que es celebraran entre el 20 i el 23 de setembre.\nL’AAVV Les Costes demana més recolzament per part d’Alcaldia\nDesprés dels fets que van passar en el ple d’aquest setembre, l’AAVV Les Costes critica l’actitud defensiva per part d’Alcaldia i demana més recolzament. Així ho expressa la presidenta de l’associació de veïns, Ester Puget: Puget també afirma que en el ple es van fer algunes afirmacions per part d’Alcaldia que no s’ajustaven a\nLa mirada desafiant de La Novícia\nSi heu fullejat el programa de la Festa Major de Sant Cebrià, haureu vist que al llarg de les pàgines us acompanyava una il·lustració de La Novícia. L’autora d’aquest retrat és l’artista tianenca Bianca Batlle, que va acceptar la proposta de la regidoria de Cultura de ser l’encarregada d’il·lustrar el programa. La Bianca explica que,


Crònica del ple ordinari de 15 d'abril de 2021 - Ajuntament de Manresa\nEl ple va començar amb les qüestions de Presidència, dins les quals es va donar compte de diverses resolucions de caràcter administratiu i de relacionades amb el control financer. També es va exposar l’informe de seguiment mensual del Pla de Reconstrucció Social i Econòmica de Manresa, que supera ja els 5 milions d’euros (veure informació detallada en aquest enllaç). Encara dins les qüestions de Presidència, es van explicar quatre modificacions de crèdit. La primera, per incorporar 567.452,56 euros de romanents de crèdits al pressupost de despeses vigent. La segona feia referència a despeses diverses per valor de 115.131,53 euros, entre les quals hi ha l’adquisició de tres mòduls del camp de futbol de les Cots, serveis extraordinaris de personal, l’adequació de dos nous despatxos de l’EBAS Nord de Serveis Socials i un augment d’ingressos per al programa europeu Urbact. La tercera modificació estava relacionada amb 200.000 euros per a les obres del nou Museu del Barroc. I la quarta es va produir per incorporar a una partida del servei de Territori 5.173,83 euros provinents del cànon de promoció esportiva i cultural que el concessionari de l’Ateneu les Bases ha de liquidar anualment.\nEl següent punt que es va debatre —i que va ser aprovat per unanimitat— va ser la cessió gratuïta a favor de la Generalitat de Catalunya del ple domini de diverses finques de titularitat municipal situades al carrer Galceran Andreu de Manresa, amb destí a la construcció de la nova seu dels Serveis Territorials.\nEs va entrar aleshores a l’àrea de Desenvolupament Local, en la qual es van aprovar les bases del premi Pare Ignasi Puig i Simon 2021, amb el vot favorable de tots els grups excepte de Fem, que hi va votar en contra. I, dins l’àrea de Serveis a les Persones, es van aprovar les bases reguladores de l’atorgament de subvencions del programa d’Ensenyament i Esports.


Industrial Sabadell – Pàgina 6 – Institut Escola Industrial Sabadell\nProves extraordinàries FP\nPublicat a maig 23, 2018 per Jose Medina\nAl següent enllaç trobareu el document amb la convocatòria de les proves extraordinàries de FP que es duran a terme entre el 4 i el 8 de juny Proves extraodinàries 2018\nPublicat a maig 22, 2018 per Jose Medina\nEl passat 14 de març es van celebrar les proves Cangur 2018 a tot Catalunya de l’especialitat de matemàtiques. Les proves cangur és un concurs de matemàtiques que s’organitza a més de 30 paísos amb l’objectiu d’acostar les matemàtiques als més joves. La competició és al mes de març, sempre en dijous (si és possible el […]\nPremi Francesc Noy d’Humanitats\nPublicat a maig 21, 2018 per Jose Medina\nLa universitat Pompeu Fabra de Barcelona, ha atorgat una Menció Especial del Premi Francesc Noy d’Humanitats en la seva edició del 2018 a : Clàudia Díez Gómez Judith Montenegro Aguilar Anna Serra Fortes Pel seu treball “ Las mujeres republicanes y su rol en la sociedad ” Enhorabona!!!\nPublicat a maig 13, 2018 per Jose Medina\nPer tal de contextualitzar i aprofundir en el temari de Llengua i Literatura Catalanes de Batxillerat, els alumnes de 1r curs van assistir dimecres 21 de març a l’obra teatral La maternitatd’Elna, una obra basada en el llibre homònim de la historiadora Assumpta Montellà. L’obra se centra en el drama viscut en primera persona per […]\nPreinscripció Estudis postobligatoris 2018-19\nPublicat a maig 10, 2018 per Jose Medina\nPreinscripció Batxillerat del 14 al 24 de maig Preinscripció Cicles Grau Mitjà del 14 al 24 de maig Preinscripció PFI del 14 al 25 de maig Preinscripció Cicles de Grau Superior (Inscripció telemàtica al Web del Departament d’Ensenyament) del 29 de maig al 7 de juny Preinscripció Curs de preparació per a la incorporació als Cicles de Grau […]\nPublicat a maig 4, 2018 per Jose Medina\nL’Escola Industrial realitzarà les portes obertes per poder donar a coneixer els estudis de Cicles Formatius de Grau Superior que imparteix i les seves instal·lacions. CICLES FORMATIUS GRAU SUPERIOR : 9 de maig a les 18h CFGS Administració i finances (DUAL) CFGM Disseny en fusteria i moble (DUAL) CFGS Programació de la producció en fabricació mecànica […]\nProjecte WIDE a Radio Sabadell\nEulalia Palau i Xavier Franco, com a coordinadors del projecte WIDE, van participar en una entrevista a Radio Sabadell en la qual van exposar les característiques del projecte que es porta a terme juntament amb Itàlia, Portugal i Romania . Es tracta d’un projecte europeu que posa el focus en com aquests casos afecten els joves […]\nPublicat a maig 2, 2018 per Jose Medina\nEl passat 14 de març es van celebrar les proves Cangur 2018 a tot Catalunya de l’especialitat de matemàtiques. Del nostre institut es van presentar 25 alumnes de 1r d’ESO, 15 alumnes de 2n d’ESO, 25 alumnes de 3r d’ESO, 4 alumnes de 4t d’ESO i 20 alumnes de 1r de Batxillerat. En la fotografia que acompanya […]\nOnes estacionàries en una corda\nPublicat a abril 26, 2018 per Jose Medina\nEls alumnes de 2n de Batxillerat que cursem Física vàrem sortir al pati de l’institut per tal de generar ones estacionàries en una corda. Tot i no ser fàcil l’observació dels diferents modes, vàrem aconseguir fins el 5è harmònic. Aquí tenim el resultat en aquests cinc vídeos realitzats, en “slow motion”, per nosaltres mateixos. 1r […]\nAlumnes mediadors i participants amb el Síndic de Greuges\nPublicat a abril 21, 2018 per Jose Medina\nAlumnes mediadors Tres alumnes de 3r d’ESO de l’Institut, l’Ona Clapera, la Lua Nogués i el Roger Miralles han participat al taller de mediació “Eines de Mediació 2018” organitzat per l’Ajuntament de Sabadell. En el següent enllaç podreu veure una síntesi del taller. http://web.sabadell.cat/actualitat/notis/item/el-curs-de-resolucio-de-conflictes-per-alumnes-mediadors-i-mediadores-es-tanca-amb-mes-instituts-participants Alumnes mediadors Alumnes amb el Síndic de Greuges Els alumnes de […]