En aquesta edició 2013, que es celebrarà e 28 i 29 de novembre a Fira Sabadell, REINNOVA abordarà qüestions com: Quines són les previsions de creació d'ocupació d'aquest sector?; Quin paper juga la prevenció de residus sobre el canvi climàtic?; Quines són les noves fonts de finançament del sector?; Quines oportunitats tenen les empreses catalanes i espanyoles en mercats emergents com l'Amèrica Llatina?; Quines noves tecnologies permeten una gestió intel·ligent dels residus?; Com es planteja l'obertura a la valoralització de fraccions de residus no convencionals?.\nNova campanya per fomentar la correcta separació dels residus de piles i acumuladors\nEls objectius d'aquesta campanya són similars als plantejats per la coneguda campanya Envàs, on vas? En aquella ocasió era aconseguir la disminució d'impropis els contenidors d'envasos lleugers i paper i cartró, i en l'actual és l'augment de la recollida selectiva de piles i acumuladors, oferint informació sobre com fer-ho.\nDimarts, 30 de juliol del 2013\nUna cincuentena d'ens locals mostren desacord amb les condicions del conveni que la Generalitat ha signat amb el Sistema Integrat de Gestió d'Ecoembes, gestor dels envasos lleugers i de paper-cartró\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat i Ecoembés han formalitzat la signatura d'un document que ha de marcar les condicions de la recollida municipal dels residus d'envasos dels ajuntaments de Catalunya durant els propers cinc anys i més de 50 ens locals del país han manifestat el seu desacord amb les condicions acordades i el procés de negociació d'aquest conveni, que no ha estat sotmès a exposició pública ni ha estat participatiu. Segons manifesta l'Estratègia Catalana del Residu Zero, Ecoembes, els envasadors i distribuïdors que gestionen el Sistema Integrat de Gestió d'envasos (SIG), és a dir els contenidors groc i blau, han aprofitat un marc legal favorable als interessos de la indústria per sobre dels dels ciutadans per imposar unes condicions lesives pels interessos dels ens locals i la ciutadania. Segons el manifest fet públic per l'Estratègia Catalana-Residu Zero "El nou conveni signat és obsolet perquè no recull l'esperit de la Ley de Residuos y Suelos Contaminados aprovada el 2011 que habilita les administracions per a transferir la totalitat dels costos de gestió dels residus als productors, en aquest cas els envasadors. En la línia dels convenis signats en anys anteriors, l'actual conveni perpetua un model injust que no compensa els costos reals de la gestió dels residus d'envasos".\nDilluns, 15 de juliol del 2013\nLa recollida selectiva disminueix respecte a l'any 2011 i la generació de residus per càpita es situa a nivells de finals dels anys 90\nL'any 2012 es van generar a Catalunya 3.731.436 tones de residus municipals, xifra que suposa un 7,75% menys que l'any 2011, tot i que la població va augmentar en aquest període un 0,42%. La generació de residus per càpita ha continuat millorant. En un any s'ha reduït d'1,48 kg per habitant i dia, el 2011, a 1,35 Kg/hab/dia el 2012, valor molt semblant a l'assolit els anys 1997-98 -1,3 kg/hab/dia-. Del total dels residus municipals, es van recollir selectivament un 39%, és a dir, 1.457.764 tones. De la fracció resta -la que no es recull de forma selectiva-, la meitat es va derivar a plantes de tractament mecànic i biològic (TMB), i es va poder recuperar bona part dels materials.\n20 ANYS DE LA LLEI DE RESIDUS CATALANA\nA 1993 s'inicià l'ordenació i la millora de la gestió dels residus a Catalunya a través de la Llei 6/1993, de 15 de juliol, que s' aprovà com una norma bàsica de gestió dels residus que es generen o gestionen a Catalunya. A partir de la Llei es despleguen el Programa general de residus i tres programes específics d'actuació que acaben amb l'assoliment de la gestió de residus a tot el territori català. Fa 20 anys, la gestió dels residus municipals només estava controlada en el 50% dels municipis catalans, i ara és al 100% del territori. El conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, ha presidit l'acte de commemoració dels 20 anys de l'aprovació de la Llei 6/1993. Durant l'acte, el conseller ha agraït la feina dels seus predecessors, així com a tots els directors que ha tingut l'Agència de Residus de Catalunya i tots els seus treballadors. I ha encoratjat a seguir treballant per no donar passes enrere "per avançar en la construcció d'una Catalunya més sostenible".


Raule | La Massana Còmic\nPublicat per mblanco el dc., 12/04/2017 - 23:34\nVa estudiar dibuix a l’Escola de còmic Joso, on descobreix que el seu fort no és el llapis i decideix dedicar-se a escriure històries.\nEl 1989 guanya el primer i darrer concurs de còmics de Bellvitge. El 1993, el dibuixant Miguel Chaves i ell guanyen el Premi al millor guió dibuixat del concurs de còmics del Prat de Llobregat. El 1995, ambdós col·laboren en el primer número “Ryu” (Camaleón), i un any més tard, produeixen “Violencia Sónica” per la mateixa editorial. És aleshores quan Raule comença la llarga i fructífera col·laboració amb en Roger Ibañez, en el número 9 de la revista sobre manga Otaku (Norma).\nEl 1999, també amb en Roger com a dibuixant, escriu 13 històries per la revista eròtica Penthouse Comix.\nEl 2002-2003, publiquen “Hole´n Virgin”, “Amores Muertos i Cabos Sueltos” per a l'editorial Amaníaco. Durant el Saló del Còmic de Barcelona del 2003, el guionista J. D. Morvan presenta als autors a l'editorial Dargaud-Benelux i d'aquesta trobada surt “Jazz Maynard”, el protagonista d'una sèrie que a dia d'avui porta quatre volums publicats. Raule també ha escrit “La Conjetura de Poincaré”, dibuixada per Josep Maria Saurí.\nEl 2013 inicia amb el dibuixant Gabor una nova serie anomenada “Isabellae” , amb cinc volums fins avui i el 2016 ha publicat dos volums de “Arthus Trivium”, sèrie dibuixada per Juan Luis Landa. També ha publicat dibuixos i textos a diversos fanzines i ha fet el guió d'historietes per a les revistes Cavall Fort, Dos Veces Breve, Cthulhu i per llibres col·lectius "Barcelona TM” i “Barcelona viste de negro” entre d'altres.


23 d’abril. Signatures a la Rambla – CULTURA SANT BOI\nYou are here: Pàgina d'inici / HO SABIES? / 23 d’abril. Signatures a la Rambla\n23 d’abril. Signatures a la Rambla\n22 Abril 2013 per culturasantboi Feu un comentari\nEl dibuixant Nacho Fernández, de 17.30 a 19 h. signarà els seus còmics a la carpa de les biblioteques de la plaça de l’Ajuntament. L’artista bilbaí juntament amb el guionista Francisco Pérez Navarro, han publicat El Supergrupo 1: El súperretorno. Aquest còmic obre una nova etapa del grup de superherois més disparatat de les nostres vinyetes, 33 anys després de la seva aparició a les pàgines de SuperLópez.\nA la carpa de la Llibreria les Hores de la Rambla de Sant Boi, signarà els seus llibres la santboiana Raquel García Ulldemolins, el darrer llibre Mati y sus mateaventuras hasta el infinito y más allá, en col·laboració amb la matemàtica sevillana Clara Grima.\n« Abans i després de Sant Jordi. Signatures\nXIII Trobada de dracs 2013 »


Retail Stores Control - Solució cloud del Visual Merchandising per al minorista\nGestió del Visual Merchandising del minorista\nControli online de manera eficaç els espais de les botigues. Estalviï temps i recursos en la gestió.\nQuè és Retail Stores Control?\nÉs una eina cloud de gestió de Visual Merchandising que permet gestionar de forma centralitzada el flux de comunicació amb les seves botigues minoristes des de qualsevol dispositiu connectat a Internet amb l'objectiu d'unificar criteris de Visual Merchandising de forma eficient i productiva.\nComprovar que es compleixen totes les pautes en el Visual Merchandising de totes les botigues de qualsevol grup és vital.\nEls dispositius portàtils en botiga proporcionen un fàcil accés a la informació en tot moment i en qualsevol lloc. D'aquesta manera, els empleats reben missatges amb rapidesa i sense descuidar als clients.\nLes possibilitats que els equips en botiga implementin a la perfecció les campanyes de marxandatge visual a la forma en què l'oficina central les ha concebut són més grans si es proporciona informació visual.\nPermetre un feedback ràpid millora la satisfacció i el compromís dels empleats, el que al seu torn genera millors experiències dels clients a les botigues físiques. Empleat feliç = client feliç = venda feliç.\nCanviem la manera de gestionar el Retail minorista\nL'administrador general pot generar els criteris a seguir per cada botiga en funció dels patrons o paràmetres decidits, assegurant-se en temps real que cada botiga compleix la línia visual establerta en el Visual Merchandising de la marca.\nLa majoria dels minoristes saben que vendre és més del que sembla a primera vista. De fet, un bon Visual Merchandising és fonamental per a l'èxit d'una botiga. Retail Stores Control és una eina simple però potent i eficaç. Permet la comunicació fluïda i visual amb les botigues minoristes.


Cati Ramon Ribas - La tragèdia clàssica i els senyors del PP\nLa literatura que es diu "clàssica" es diu així perquè el seu sentit perdura a través del temps. La tragèdia de Sòfocles, Antígona, n'és un exemple i m'ha vingut a la ment ara quan els senyors del PP es neguen a retirar els macroprojectes que han projectat per l'illa d´Eivissa.\nEl rei Creont es va negar a retirar una llei escrita segons la qual ningú podia enterrar un dels dos germans d'Antígona que havien mort davant les muralles de Tebes. Antígona va contradir aquesta llei, perquè hi havia una altra llei, la llei natural, la no escrita, que l'obligava a enterrar el seu germà. El rei Creont, conduit pel seu entossudiment, només es va adonar de la seva bogeria quan neboda, fill i dona havien mort.\nAixí com Creont, tampoc els senyors del PP no s'adonaran del perjudici que estan executant fins que no hagin destruit el patrimoni natural, arqueològic i històric d'Eivissa. En canvi, com Antígona, els "antiautopistes", que cada dia sumen membres i mai resten, ara ja no amollaran el mos, fins que jutges, fiscals i polítics s'adonin de la necessitat de respectar la llei natural, la lluita per la supervivència de l'àmbit natural i històric d'un poble.\nMou-te! Ens veurem tots a la vaga general de 27 d'abril.


Notícies de infantil\ngener, 23 2020\nEls nens i nenes de la Llar i Infantil han fet tallers relacionats amb la festivitat dels tres Tombs.Han acabat la setmana amb una passejada amb poni pels patis de l’escola. Gràcies, AMPA! Els ha encantat! ......\ndesembre, 19 2019\n#projectetots #unmóndemocions #infantil #p3 #tortugues #aprenentatgevivencial #aprenemjunts,\nJa hem acabat el nostre projecte de Les Tortugues i ara us podem explicar un munt de sensacions, d'emocions, d'informacions... que al llarg de tots aquests dies hem anat experimentant. Observant, manipulant, fent matemàtica, expressió oral, música, amb iPads, PDI, noves tecnologies, emocionant-nos amb els contes, fent de pintors... hem ......\ndesembre, 18 2019\n#projectetots #unmóndemocions #infantil #p3 #latardorensemociona #raconsdetardor,\nLa Tardor ens pot agrador molt, poc o gens, però quan la treballem en els racons d'observació, de manupulació, de plàstica, de matemàtica, de música, de noves tecnologies... LA TARDOR ENS EMOCIONA! ......\nGràcies a totes les famílies que ens van acompanyar divendres a la tarda, l’escola ja fa “olor” de Nadal. Unes tardes on alumnes, pares, professorat i direcció comparteixen i viuen l’ escola plegats. L’escola de tots. Totes les fotos a l'apartat de galeria. ......\n#infantil #unmóndemocions #festesitradicions #castanyada,\nEl passat dimecres 30 d'octubre, les Tortugues d'aigua, les Tortugues de terra, les Orenetes, els Rossinyols, els Tigres i els Dofins, vam passar un dia fantàstic a Can Puig, una masia al bell mig de la natura. Tot passejant pel bosc, vam trobar la Maria Castanyera i ens va explicar una ......\nEn els Racons de Colors, els nens i les nenes de les Tortugues d’aigua i de les Tortugues de terra, hem pogut identificar els colors, anomenar-los, classificar objectes segons el seu color, fer seriacions fixant-nos amb el model, descobrir nous colors… mitjançant cançons, contes, jocs de motricitat fina, l’experimentació, la ......


La veritat sobre Mama June i Sugar Bear - Televisió\nLa veritat sobre la relació de Mama June i Sugar Bear\nYouTube Per Jessica Sager/18 d'abril de 2017 6:59 am EDT\nJuny 'Mama June' Shannon i Michael 'Sugar Bear' Thompson han tingut un extremadament relació tumultuosa, pre-data fins i tot Aquí ve Honey Boo Boo Heyday Ara que ja estan completament (de moment, de totes maneres), examinem exactament què hi ha hagut entre aquests dos per arribar a un punt tan volàtil.\nMai van estar casats\nAl maig de 2013, Mama June i Sugar Bear van intercanviar vots en un casament televisat, però no va ser una cerimònia legal. El duet va acabar per anomenar el gran dia una 'cerimònia de compromís'. Després del gran dia, Mama June va oferir una perspectiva possiblement profètica Gent sobre relacions.\nNo et conformis mai amb un home que no et tracti bé. Si a un tipus no li agrada tot, seguiu endavant. Hi ha molts altres peixos al mar ', va dir. 'Dono aquest consell a les meves filles perquè sempre vull que siguin elles mateixes i que s'envolten de persones que els estimen'.\nEs pot haver enganyat a Mama June ...\nAl setembre de 2014, Mama June i Sugar Bear es van separar després que presumptament descobrissin que tenia perfils de cites per a serveis en línia, inclòs PlentyOfFish.com. Ho van dir TMZ en una declaració conjunta, 'Sugar Bear i jo hem decidit dedicar-nos una estona a part per esbrinar algunes coses de la nostra relació. Anem agafant coses dia a dia, però independentment del que passi, les noies sempre seran la nostra prioritat # 1. Volem agrair-vos el vostre suport. '\nMés tard es va revelar durant la seva època Wedding Boot Camp: Reality Stars (via Radar en línia) que Sugar Bear va cercar tant homes com dones en línia, mentre Mama June va dir a l’aire durant la sèrie que va veure fotografies classificades en X que havia intercanviat amb altres homes. Tot i així, va insistir que mentre ell parlava amb altres persones al telèfon, en realitat només va fer trampes amb una altra persona. Ell també afirma que estava patint addicció al sexe, però Mama June es va plantejar portar-lo enrere, dient-li a un amic: 'Estic molt orgullós que hagi estat honest. Estic molt orgullós que hagi estat net.\n... però pot ser que s'hagi fabricat per a la fama\nInsiders van afirmar que Mama June i Sugar Bear van inventar el seu escàndol de trampes bisexuals per allargar la seva fama de 15 minuts després Aquí ve Honey Boo Boo va ser apartat de les ones d’aire després de la suposada fugida de Mama June amb un ex que va servir per agredir sexualment la seva filla Anna 'Chickadee' Cardwell. 'Tot és espectacle', va dir una font Radar en línia. 'Juny està desesperat per l'atenció i segueix sent rellevant sense les seves sèries de realitat, i ella porta Sugar Bear al llarg del viatge ... Saben que portar el drama els aportarà grans diners'.\nMama June creu que la va enganyar amb la seva nova esposa\nA la Mama June: From Not To Hot reunió especial (via Gent), Mama June va dir que creia que l’ós de sucre va començar a sortir amb Jennifer quan encara es trobava amb ell mateix. 'No pot mantenir aquesta cosa als pantalons durant dos segons. Vull dir, l’única raó per la qual ha estat fidel a ella durant molt de temps és perquè no té permís de fer res sense que ella tingui el seu **, 'va esclatar Mama June. 'El moment que li doni un minut per respirar, ho tornarà a fer.'\nJennifer va negar tot el que no passava durant la relació de Mama June i Sugar Bear, tot i així, va dir que fins que Mama June i Sugar Bear eren 100 per cent dunzo, 'No va ser res més que,' Hola, com estàs? ' De fet, fins i tot va ser 'Com estàs i Juny?' No era res que fos 'Ei, vine a passar la nit a casa meva'. Així doncs, no hi va haver trampes ”.\nOrs de sucre va coincidir: 'La gent va tenir la impressió errònia sobre mi perquè, sí, ho admetré, vaig fer trampes el mes de juny. Normalment no faig trampes, però quan tinguis un telèfon a la mà i parles amb aquesta dona aquí i aquesta dona allà, ja ho faràs. He canviat d'això i m'encanta [Jennifer], ella m'estima '.\nÉs possible que triï Jennifer per Alana\nAlana 'Honey Boo Boo' Thompson afirma que Sugar Bear va abandonar la seva filla després que va conèixer la seva actual esposa, Jennifer.\n“Posa aquesta cara per a la televisió, perquè sembli que és el noi perfecte, però quan està fora de càmeres i coses realment no ho és. Va trobar Jennifer i ja no va venir a veure'm ', va dir Alana a la revista Mama June: From Not To Hot reunió especial (via Gent). 'Ell acabava de marxar. Li faria text potser una vegada cada tres setmanes. Hauria estat bo tenir una bona relació des del primer moment. Vull que sigui un pare més implicat, però sento que si canvia una mica, no n'hi ha prou. Voldria que deixés d’estar tan enfadat tot el temps. Voldria que, en realitat, comencés a ser el meu pare. '\nAlana també va dir Entreteniment aquesta nit que quan ella ho fa Parli amb Sugar Bear, ell la fa sentir sovint malament amb ella mateixa i per la seva aparença. 'Em truca cada vegada en lluna blava, així que si hi ha una lluna blava a fora, em cridarà. L’altre dia estàvem per telèfon ... i parlàvem d’alguna cosa, i ell era com “necessito tallar-me l’herba”, així que era com “sí, ho faré. Vaig a [necessitar] una cortacéspedes, i em va dir: 'necessitaràs una segadora per què no se't faria mal.' '\nSugar Bear va donar a entendre que l’acrònim entre Jennifer i Mama June es trobava a la distància entre ell i Alana. 'És molt difícil veure una dona a la qual estimava i una dona que estimo ara lluitant', va dir Sugar Bear (via E! Notícies). 'Tant de bo poguessin seure i ser amigues per amor d'Alana i pel meu bé. D’aquesta manera, podrem treure-nos bé.\nEstà acusat de ser abusiu ...\nPoc abans Mama June: La confrontació El 14 d’abril de 2017 va sortir a l’aire, Mama June va fer una gira de premsa en la qual va dir a diversos punts de venda que l’ós de sucre era agressiu físicament i emocionalment cap a ella i les seves filles mentre estaven junts.\n'És hora que el món el vegi pel que és realment', va dir Mama June Pàgina sis el 10 d’abril de 2017. ‘Estic cansat d’amagar-me. Estic cansat de raspallar-ne un ** a sota de la catifa. [Filla Lauryn] La sivella dels ulls de la carabassa va ser causada per ell perquè es va enojar. Hi ha tantes cicatrius emocionals i cicatrius físiques amb els nens, que qualsevol cosa més - després de l’incident que va passar diria fa un mes, quan vam intentar fer el [Mama June: From Not To Hot] reunió especial ... no ha resultat bo i no tornaré a posar els meus fills a això. '\nEn efecte, durant la reunió, Sugar Bear va entrar en un argument acalorat amb Pumpkin en què es va treure la seva samarreta, però cap dels dos partits es va violentar físicament davant les càmeres.\n... però ell ho nega\nL’ós de sucre va negar-ne mai i amb vehemència a haver estat maltractat pels nens, així com suposadament a la caiguda de la cara de la terra des d’Alana. 'Les denúncies de maltractament no són certes ... tinc missatges de text on faig missatges de juny i intento parlar amb Alana, però no hi ha resposta de nou', va dir Sugar Bear Entreteniment aquesta nit l'11 d'abril de 2017. 'L'última vegada que vaig veure Alana va ser a la meva i el casament de Jennifer. He intentat mantenir-me en contacte amb la meva filla, però June no em deixarà.\nVa afegir: “Mai li he dit a Alana que perdés pes ni li digués res a Alana sobre el seu pes. Juny és un maleït mentider. Mai faria mal a Alana de cap manera. Tot el que he dit és la veritat. Estic cansat de deixar-me endur. June està dient aquestes coses perquè m'ha enfadat. Mai vaig fer mal a cap nen.\nllança armstrong kristin richard\nbessons george clooney\nper què Kobe Bryant va canviar el seu número?


Nanning Guoyu Hotel Nanning Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n48 North Luban Road, Xixiangtang, Nanning, Xina, 530000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Nanning Guoyu Hotel\nSituat a l'encantadora àrea de Spa Banyan Tree, Nanning Guoyu Hotel gaudeix d'una posició excepcional a la compres, els negocis de Nanning. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Nanning Guoyu Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions.\nL'ambient de Nanning Guoyu Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, servei de despertador, escriptori, mini bar, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, massatge. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Nanning Guoyu Hotel.\nCentre de Salut de Shajing


QUIMA - LES MEVES RECEPTES: MONGETES AMB CLOÏSES - ALUBIAS CON ALMEJAS\nPublicado por QUIMA en 9:36:00\nMarina A.F. 2 de desembre de 2013 a les 13:05\nAquest plat m'encantaria, quina bona pinta, Quima!\nCristina 2 de desembre de 2013 a les 13:07\nCompletíssim! per matar el fred d´un cop i gaudir menjant, oi?\nMiquel 2 de desembre de 2013 a les 17:35\nuna receta otoñal muy buena y gusta siempre esta combinación\na peu coix-pambolixocolata 2 de desembre de 2013 a les 18:16\nQuima què bó!\nVISCalacuina 2 de desembre de 2013 a les 23:18\nUn plat ben complet!\nGemma 3 de desembre de 2013 a les 7:31\nJo no só gaire de monegetes, però en canvi m'encanten els mars i muntanya com aquest.\nUn recepta molt de temporada!\nMònica Tarradellas 3 de desembre de 2013 a les 22:13\nMar i terra endins molt ben combinats!


UNA FINESTRA A TENERIFE: septiembre 2011\nFebre creativa 7: corona d'aniversari\nAvui l'Alai fa 6 anys.\nAra mateix tinc un pastís al forn, mmmmm....aquest any me l'ha demanat de xuxes un altre cop, però m'he fet la "longui" i li he dit que no es valia repetir dos anys seguits el mateix pastis, jejeje. La seva segona opció ha estat de xocolata i maduixes. Bona barreja :)\nFarem una festa familiar ja que tenim els avis amb nosaltres, i demà en farem una altra aprofitant que també ens visiten els meus germans. Per primera vegada en més de 6 anys estarem la familia al complert!\nI per a les celebracions, què millor que una corona per als Reis de la casa, la princesa encara massa petitona, no n'està gaire convençuda, i amb una diadema va feliç. L'any que ve segur que ja en demanarà una per ella.\nHe fet servir el tutorial de Nitdia, que la primera vegada que vaig veure em va semblar difícil, però una vegada posada mans a la obra ha estat xupat ;),\nDe veritat que no te cap complicació, es ràpid, net, i el resultat espectacular. Jo que no sóc gaire amiga d'agulles i fil ho he fet facilment, o sigui que us animo, si us fa gràcia, a provar-ho.\nM'agraden també com a regal, és original i maco.\nEls meus nens han triat colors i disseny, i estàn encantadissims amb les seves corones reversibles.\nPublicado por Sandra Duran en 3:01 1 comentario:\nEtiquetas: corona, creacions, feltre\nAvuí fa tres mesos que visc a Tenerife. Ja sé que semblarà un tòpic, però com passa el temps de ràpid!\nQue lluny em queda la mudança......tot i que en realitat la mudança no s'ha acabat fins fa una setmana, que ens van tornar el nostre cotxe, per fi! Si, si, el cotxe està arreglat, després d'esperar a que les assegurançes féssin alguna cosa...tres mesos vam aguantar, per acabar pagant de la nostra butxaca, les reparacions i el cotxe de lloguer que hem fet servir mentre no hem tingut cotxe....esperem que ens ho paguin tot, perque no hi ha dret.\nMals rotllos a part.\nAquests tres mesos van començar amb moltíssima enyorança, el primer mes. Amb força més estavilitat el segón mes, i amb més entusiasme, el tercer mes.\nAra ja sento que sóc jo altra cop, alegre i somrient.\nAvuí pensava que si haguéssim de tornar a Blanes, enyoraria una mica Tenerife...i això ja és senyal que ho sento meu, que ja he deixat que formi part de mi.\nEls meus fills estàn súper adaptats, tenen molts amics de les cases del costat, i a l'escola estan contents. Sens dubte ells han guanyat molta qualitat de vida, i per això ja ha valgut la pena!\nLa part fluixa segueix sent per mi la part social. La meva esperança quedava en l'escola on creia que tindria contacte amb altres mares, però amb la història de l'escola a la muntanya, jo he queda aillada del tema. Espero que aviat començaré a donar classes de ioga prenatal i allà hi coneixeré gent (he trobat un local, ara només falta que arribin les dones)...\nAquesta setmana que estan els meus pares de visita i els hi hem pogut ensenyar una mica la nostra ciutat, m'he adonat que és realment preciosa; el passeig, el mar, els carrers, les places, tot te un encant, i la llum és totalment diferent, és llum d'Àfrica, te un color diferent i els núvols tenen una altra presència. Potser, fins hi tot ma mare te raó quan diu que és més maco que Blanes, sense desmereixer Blanes es clar!\nA part de visitar-nos, els meus pares estan fent turisme, no paren a casa, s'estan recorrent tota la illa i al vespre quan miro les seves fotos penso que quina meravella d'illa! Espero aviat poder fer-hi vacances i coneixer-la a fons en primera persona.\nAquí us deixo un raconet de Puerto que m'encanta:\nPublicado por Sandra Duran en 8:52 1 comentario:\nUna recepta: empanadilles\nL'altre dia al súper del mercat vaig fer un ull a la secció dels congelats, on normalment hi miro poc. Em va cridar l'atenció un paquet de "La cocinera" on hi deia "16 obleas para empanadillas". Vaig mirar els ingredients: farina, aigua, sal i mantega de porc. 1,25 €. M'ho vaig endur per provar. Segur que a la Península es troba bastant més barat.\nHavia fet empanadilles a casa una vegada, i és un conyàs haver d'amassar i tallar, amassar i tallar mil vegades. Per això sempre acabo fent empanada gran que acabes ràpid. Però m'agraden les empanadilles!\nVaig seguir les instruccions, ben fàcil: deixar descongelar 1 hora, omplir-les amb el farciment desitjat, plegar-les i segellar-les amb la forquilla.\nLes vaig farcir amb una barreja de: pebrots del piquillo, ou dur, tonyina i tomàquet fregit.\nJo vaig optar per fer-les al forn, prèviament pintades amb ou batut, però evidentment es poden també fregir com s'ha fet de tota la vida.\nEl resultat, una autèntica delicia! És molt fàcil i te molt de joc, ja que les pots omplir del què vulguis, i són molt bona opció per endur de pícnic.\n....amb poma i canyella han de quedar deliciosessss....\nPublicado por Sandra Duran en 9:18 2 comentarios:\nEtiquetas: empanadilles, recepta\nFebre creativa 6: gerro per flors\nTinc els rosers del jardí amb flors, però no tinc cap gerro on lluir les flors.\nEm vaig inspirar en el bog de Nitdia on proposa fer gerros reutilitzant ampolles de plàstic buides, però com que no me'n sortia fonent el plàstic de manera que em quedés una forma bonica, vaig desistir, i el que vaig fer va ser enganxar-hi paper de seda lila amb cola blanca reduida una mica amb aigua.\nL'ampolla està tallada i la part de dalt és dins de l'inrevés, per a donar estavilitat a les tiges i que quedi la flor recta.\nPublicado por Sandra Duran en 8:58 No hay comentarios:\nEtiquetas: creacions, flors, reutilitzar\nFebre creativa 5: pedres\nEls meus fills són amants de les pedres, i si són grans, millor. Hi juguen fent veure que són cotxes, barques, taurons....o el que els calgui.\nQuan anem a Playa Jardín n'hi ha ple i sempre es munten grans històries. Però alhora de marxar, se les volen endur a casa! A Blanes teniem el balcó ple de pedres i pals i jo sempre em queixava que no teniem espai per aquest tipus de col.leccions, ja que el nostre balcó de fet no arribava ni a balconet....però ara és diferent, i ells desseguida han raonat que tenint dos jardins podem recollir pedres grosses sense problemes.\nI així fem. Per a seleccionar una mica les mides i que en siguin conscients, el que faig es dir-los que les duguin ells una part del camí, després ja les posem sota el cotxet de l'Anaïs, aixi no es passen tant intentant dur pedres massa grans.\nJa teniem unes quantes pedres guardades a la terrassa, i el cas és que un cop a casa mai hi juguen, simplement les col.leccionen. Els hi vaig proposar que podriem pintar-les, cada pedra d'un color que triessin, així quedarien decoratives.\nLes van pintar i les vem deixar decorant la terrassa. Al cap d'un parell de setmanes la pedra vermella se'm va suggerir una marieta, un insecte pel qual tinc una debilitat, m'encanten! Després de la marieta han aparegut dos peixos i un dinosaure, que ens fan companyia a la terressa.\nJa estic desitjant tornar a la platja per ampliar la col.lecció ;)\nPublicado por Sandra Duran en 11:48 2 comentarios:\nEtiquetas: creacions, jardí, pedres, pintar\nPremi, el segón\nM'han concedit un premi pel blog. És el segón, i m'ha arribat a través de la meva amiga Judith, que està com jo, adaptant-se a una nova vida però a Galicia. Gràcies bonica! El premi m'ha arribat desde el seu blog "Casa nostre".\nÉs un premi a la blogera versàtil:\nAdjectiu procedent de la paraula llatina versatilis, que fa referència a la capacitat d'alguna cosa o d'algú a adaptar-se de manera ràpida i amb facilitat a noves situacions, funcions, etc.\nEl premi ve acompanyat d'unes normes:\n-agrair i enllaçar a qui t'otorga el premi\n-compartir 7 coses sobre mi\n-otorgar el premi a 15 blogs (jo aquesta norma malhauradament me la saltaré, ja que no en segueixo tants de blogs...aixi que premiaré la meva darrera descoberta)\nAqui van 7 coses sobre mi, a l'atzar:\n1-Tinc la sort de coneixer gent fantàstica que han aparegut a la meva vida just quan necessitava la seva aportació. Em sento molt afortunada d'això, d'aquests "angels" que passen pel meu camí per donar-me pistes per seguir creixent i anar endavant, just quan més els necessito.\n2-Una vegada vaig plorar sota l'aigua. Imagino que no li ha passat a gaires persones. Després d'estar dues setmanes treballant als esculls de corall de Belize, vivint en una illa paradisiaca amb 30 palmeres cocoteres i poc més. L'últim dia de feina, fent la darrera inmersió, el meu company em va suggerir que em despedis dels peixets i vaig arrencar a plorar allà mateix a 10 metres sota l'aigua, entelant les ulleres i engargotant-me amb bombolles d'aire i aigua....\n3-Desde que vaig marxar de casa els meus pares als 24 anys, he canviat de casa 7 vegades....i se que en vindran més, en aquest sentit si que sóc versàtil.\n4-Quan vaig viure als EEUU vaig viure en primera persona un huracà i a les 3 setmanes en vaig fugir d'un altre.\n5-Pensava que després de tenir un tercer fill ja en tindria prou, però ara veig que tot i que el més probable és que no en tingui més a mi no m'importaria un quart...(amor si llegeixes això no t'espantis siusplau)\n6-No m'agrada conduir. Gens ni mica.\n7-Sempre he pensat que el millor invent de la humanitat és l'aigua corrent. Sobretot la que surt calenta quan em dutxo. És un gran luxe pel qual dono les gràcies cada dia\nI ara passo el premi a una blogera que acabo de descobrir i m'ha enganxat per la seva versatilitat aqui deixo l'enllaç als seus dos blogs:\nPublicado por Sandra Duran en 15:38 No hay comentarios:\nAvui hem construit un circuit d'aigua al jardí del darrera fent servir ampolles i dipòsits d'aigua buits, un embut i un tros d'un circuit de caniques. Ho hem enganxat al mur amb xinxetes i claus petits.\nVaig veure'n un en aquest blog i em va encantar la idea. Us recomano una passejada per aquest blog, ja que és una font d'inspiració per moltes coses.\nEntre muntar-ho i jugar-hi hem passat una bona estona ben entretinguts i divertits.\nPublicado por Sandra Duran en 9:45 No hay comentarios:\nEtiquetas: creacions, jardí, jocs, reutilitzar\nEls meus tres fills han nascut a casa en tres parts ben meravellosos.\nL'Alai, amb l'acompanyament d'una llevadora que es va convertir en millor amiga.\nEn Roc, amb l'acompanyament d'una bona amiga, que després es va fer llevadora.\nI l'Anaïs va néixer amb mi, i en presència de la meva amiga que ja era llevadora (tenim un petit video penjat a youtube on no es veu gairebé res però m'encanta: si us ve de gust el podeu veure aqui)\nEn els tres parts, vaig fer servir un trosset de la placenta per fer un batut, juntament amb suc de taronja, per a recuperar forces i energies. La resta la vem posar en una bossa zip i cap al congelador, a l'espera de saber què fer amb elles. En principi, la idea era enterrar-les en algun lloc especial i fer un ritual d'agraïment i retorn a la Terra, però el cas és que em vaig trobar que de cop i volta ens traslladàvem a viure a Tenerife i encara no ho haviem fet....les placentes ara descansen al congelador de cals meus pares, a Barcelona....\nEls meus pares venen a passar unes setmanes a Tenerife, i volen desconnectar el llum de casa, i clar: ara què fem amb les placentes!\nDur-les en avió seria genial, però tal com són als aeroports no ens voem arriscar a tenir problemes i que acabin a les escombraries...enviar-les per correu tampoc, ja que tot passa per aduanes i s'ha de declarar....enlloc diu que sigui il.legal, però dubto que hi hagi precedents i no sabem com poden reaccionar.\nTotal, que les placentes passaran uns dies al congelador de casa un veí dels meus pares, a l'espera que tornin i algún dia que baixem cap a la Península podré fer amb elles una cosa especial.\nBuscant per internet he trobat com fer unes estampacions amb la placenta i m'han encantat, queden uns arbres de la vida preciosos.\nAixò és el que faré quan pugui, un bosquet amb tres arbres de la vida dels meus fills.\nPublicado por Sandra Duran en 14:56 5 comentarios:\nEtiquetas: creacions, placenta\nJugant a la placeta\nAhir vaig estar a la placeta jugant amb tota la colla de nens, i els vaig proposar de fer un mandala amb les plantes i pedretes que trobéssim, ens ho vem passar súper bé i van quedar encantats de la seva obra d'art!\nPublicado por Sandra Duran en 3:55 4 comentarios:\nEtiquetas: creacions, flors\nFebre creativa 4: bosses per l'esmorzar\nA l'escola ens van demanar que els nens duguéssin l'esmorzar en les típiques bosses de tela de tota la vida. El cas és que a casa només en teniem una i força lletja que fem servir per guardar les peces d'un dominó.\nA Blanes sabia on trobar-ho, però aqui mai he vist una botiga on en puguin tenir... Vaig mirar a les botigues del mercat que venen roba de nens, però res. Només se m'acudia anar a l'Alcampo del centre comercial, on hi ha de tot, però on odio anar a comprar ja que és, massa gran, massa lluminós i massa "comercial"....a més jo pensava en unes bossetes blanques que els nens poguéssin pintar al seu estil i segurament allà només trobariem Disney.\nTotal que vaig començar a pensar com podria fer-les jo mareixa, però sense cosir, volia algo ràpid, d'avuí per demà. Vaig buscar idees per internet però no vaig trobar res, tot era cosit.\nGrapes no podien ser perque em fèia cosa que es punxessin, cola tampoc,....em va venir al cap una idea genial: tenia al costurer una cinta de l'IKEA (es diu SY) que serveix per fer les vores de les cortines sense cosir, és una mena de cel.lo de dues cares que enganxa quan planxes la tela.\nVaig anar a mirar la vora de les cortines i vaig decidir que si que quedava prou resistent.\nLa tela la vaig agafar de les samarretes de l'escola de Blanes, a mode de tribut, s'endurien un trosset de la vella escola a la nova escola :)\nVaig fer servir la bosseta del dominó com a mostra.\nEn menys d'una hora vaig tenir llestes les dues bosses. I havent dinat les van decorar amb pintura acrílica, per un costat van fer el seu dibuix i per l'altre els hi vaig pintar el nom.\nHan quedat espectaculars, i avuí les duen a l'escola ben orgullosos i contents!\nPublicado por Sandra Duran en 11:00 3 comentarios:\nEtiquetas: bossa, creacions, pintar, reutilitzar\nDesprés de molt voltar, finalment hem trobat escola pels nostres fills. El que semblava impossible ha passat. Creiem que hem trobat una escola encara millor de la que teníem.\nEs tracta d'una escola pública d'educació infantil i primària, és una escola petita en nombre d'alumnes, en total són menys de 100. És una mena d'escola rural, situada al municipi de la Orotava, a mig camí del Teide, a 1000 metres d'altitud, vorejada de montanyes i de boscos. Hi van els nens de les families que viuen allà prop, en cases escampades per aquí i per allà. Tot i que hi ha més families com nosaltres, tot i que poques, que l'han triada per altres raons. La raó principal, per nosaltres, ha estat la metodologia pedagògica que fan servir, que és la mateixa de l'escola de Blanes, amb l'avantatge que aquí tenen més solera, ja que fa 20 anys que funciona. A més, és un centre d'investigació en educació activa, i els seus mestres van a congressos de pedagogia a explicar els seus mètodes, així com també venen estudiants de diferens Universitats a aprendre sobre constructivisme de primera mà.\nLa plantilla, és ven petita, són 9 mestres. No fan servir llibres. Com que aquí a Canaries el govern paga 100 euros per nen que estigui fent primària per ajudar a comprar llibres, aquí el que fan és gastar-ho en llibres per casa del nen. A infantil només hi ha un grup de 18 nens i nenes, d'edats compreses entre els 3 i els 5 anys. A primària es reparteixen en 4 classes. L'horari és intensiu, de 9 a 14, a la tarda no hi ha escola.\nEns queda una mica lluny, a uns 20-25 minuts, i tenim el problema que la petita Anaïs no suporta anar en cotxe més de 10 minuts calmada...En principi, Mikel deixarà de fer jornada continua, per poder dur i recollir els nens, dinarà a casa i tornarà cap a la feina. Així la petita no cal que passi un calvàri.....i la mare tampoc....ja sabeu que jo i el cotxe tampoc som gaire amics...\nDemà comencem. De moment fan 4 hores, fins a finals de mes que ja en faràn 5, i Roc farà adaptació, començarà anant-hi 1 hora, i demà depenent de com el vegi la mestra anirem augmentant temps. Això no ha calgut que ho demani jo, ells m'ho han demanat a mi, cosa que em sembla meravellós pel meu fill.\nCrec que hem tingut moltissima sort de trobar el que necessitàvem!\nPublicado por Sandra Duran en 14:24 5 comentarios:\nUna recepta: "Caprese versionada"\nEs tracta d'un plat refrescant, un dels favorits de Mikel. És una amanida de tomàquet i mozzarel.la de búfala fresca, que nosaltres versionem afegint alvocat.\nmozzarel.la de búfala fresca (es compra envasada en grans supermercats)\nTallar els tomàquets a llesques fines\nTallar l'alvocat a llesques fines\nTallar la mozzarel.la a llesques fines\nPer muntar el plat es posa una llesca de tomàquet, sal, damunt posem una llesca d'alvocat, sal, i damunt posem una llesca de mozzarel.la, sal, pebre i orenga, i un bon raig d'oli del bò.\nPer acompanyar unes torradetes.\nPublicado por Sandra Duran en 12:50 1 comentario:\nEtiquetas: alvocat, amanida, mozzarel.la, recepta, tomàquet\nUna recepta: "Muffins del que vulguis"\nM'encanten. Són el meu esmorzar de cada dia, en faig 10 de cop i en congelo la meitat en bosses zip. Els pots fer del que vulguis: xocolata, anous, taronja, poma...posis el que posis queden ideals.\n100 gr. oli de girasol\nAfegir l'ingredient desitjat (200 gr. de xocolata trossejada o 200 gr. d'anous picades, o 1 poma ratllada, o una taronja amb pell triturada,....)\nBatre ous i sucre, afegir oli i nata, batre més. Afegir farina barrejada amb llevadura i tamissada (passada per un colador perque quedi ben solta). Barrejar bé, fins que quedi una crema homogènia i barrejar-hi l'ingredient desitjat.\nPosar-ho en motllos prèviament engreixats, omplint només 3/4.\nForn preescalfat a 200ºC, deixar-ho entre 15-20 minuts. Jo per saber si estàn fets els punxo a fons amb un ganivet de punta i si surt net estan bén cuits.\nAquests són de poma...Mmmmmmmm....\nPublicado por Sandra Duran en 12:16 1 comentario:\nEtiquetas: muffins, recepta\nUna recepta: "Guacamole"\nL'Anaïs se'n fa un fart, no sé si serà per les grans quantitats que en vaig menjar durant l'embaràs.\nunes fulles de cilantre (optatiu)\nPosar tots els ingredients en una batedora, trituradora o thermomix, i triturar-ho uns segons.\nPer acompanyar, idealment amb tostitos de blat de moro mexicans. Però també està genial en entrepans o a cullerades com fa l'Anaïs ;)\nPublicado por Sandra Duran en 12:06 2 comentarios:\nEtiquetas: alvocat, tomàquet\nM'ha arribat aquest poema i m'ha encantat. És com un petit pla de ruta per a una vida plena, per a un gran viatge.\nTot i que al mail que m'han enviat posava que era del poeta Victor Hugo, he indagat una mica per internet (perque no et pots creure res), i he trobat que pel que sembla ho va escriure un tal Sergio Jockymann, Brasileny, al 1980.\nSigui de qui sigui em sembla un escrit extraordinari i per això el comparteixo. I estic segura que no us deixarà indiferents, perque cala fons.\nPublicado por Sandra Duran en 13:29 1 comentario:\nFebre creativa 3: cadires\nAquest dissabte ha estat genial. Hem sortit de casa en direcció al mercat on fan el "rastro" dels dissabtes al matí (mercadillo de coses de segona mà) per anar a mirar si trobava algunes cadires de fusta i alguna tauleta petitona. Fa temps que en busco, per pintar-les ja que vull fer un raconet especial al jardí del darrera. El cas és que de camí al mercat hem passat a llençar les escombraries i la meva sorpresa ha estat trobar allà, arrepenjades en un contenidor, 3 cadires de fusta plegades!\nClarament l'Univers materialitzava el què havia visualitzat tantes vegades :) aquelles cadires m'esperaven!\nN'he agafada una, l'he oberta i he vist que estava molt trillada, clarament entenc que les deixéssin allà, perque com a cadira per seure-hi ja no valen. Tenen ple de forats de carcoma, i les potes mig trencades, si t'hi asseus et jugues una bona trompada. Però totes tres s'aguanten bé obertes, i pel que jo les necessitava eren absolutament perfectes.\nAixí que canvi de plans, duem les cadires a casa, dinem i cap al Leroy-Merlin a buscar pintures i pinzells.\nEn aquests mega centres és impossible anar al grà, així que ens hi hem estat una estona passejant pels passadissos, i a part de les pintures i pinzells hem acabat comprant llavors per repoblar la gespa dels jardins, terra, tres torretes i tres plantetes.\nMikel ja s'ha ensumat que avuí tocava febre creativa, i després de dinar s'ha emportat els nens al Loro Parque. Jo m'he quedat amb l'Anaïs que també devia notar alguna cosa i m'ha regalat una migdiada de les llargues.\nHe netejat bé les cadires que tenien un gruix de pols, i m'he posat a pintar-les. Ho he pogut fer al mateix jardí perque avuí estava ennuvolat. Mica en mica les anava convertint en la meva idea. La segona capa l'ha donada l'Alai quan han tornat del Loro Parque.\nUna vegada seques quan el sol ja començava a pondre's les he col.locades tal qual m'havia imaginat.\nHe fet unes passes enrera i.......flash!\nJust la postaleta que imaginava:\nLa foto és del matí següent perque ja no hi havia massa llum.\nAra a trobar la taula pel conjunt.\nPublicado por Sandra Duran en 15:09 3 comentarios:\nEtiquetas: cadires, creacions, jardí, pintar\nEscolarització i educació\nEstem en el procés de trobar una escola per Alai, que començarà primer curs de primaria, i per Roc que farà P4 d'infantil.\nA Blanes vem tenir una sort tremenda amb l'escola pública del costat de casa, i ara me n'adono més que mai. Era una escola diferent, no només perque està feta de barracons i els espais són petits, aquesta es la part negativa de l'escola, sinó perque feien servir la pedagogia contructivista, on el nen és el protagonista del seu aprenentatge.\nTreballaven en patrulles de 6 nens, els nens decidien quins projectes realitzar en assemblees, cada dia un nen s'emportava a casa una activitat (joc) per fer amb els pares, un dia a la setmana feien tallers barrejant nens de diferents edats, no feien servir llibres, tot el material el feia l'escola, i el millor, hi havia una relació estreta entre l'escola i les families, i si volies et podies involucrar i formar part dels projectes de la classe i fins hi tot participar en tallers pels nens. Jo n'estava encantada tot i les limitacions, sobretot d'espai i de mestres, que al no tenir plaça fixa renovaven gairebé cada curs.\nPer comoditat aquí hem buscat entre les escoles públiques de prop de casa. Ens han recomanat la del davant del mercat municipal. Ahir hi vem anar, els nens i jo, per veure l'escola i formalitzar la matrícula. Però ens vem trobar amb que era una escola com les de sempre o pitjor encara, com les de fa 30 anys, on no es mira al nen individualment, on fan servir llibres desde els tres anys, on es passen la major part del dia asseguts en una cadira, on només tenen 30 minuts d'esbarjo de les 5 hores que passen allà, i amb un pati que no te ni sorra per poder jugar. Una escola amb uniformes, on els nens tots es queden a dinar (tot i no ser obligatori), i on les families no tenen cap interés en colaborar amb l'escola (dit per la mateixa coordinadora d'Infantil) i on només s'espera que el nen acabi Infantil amb 5 anys sabent escriure i llegir.\nTal qual vem entrar, tal qual vem sortir, però amb la cara ben llarga...\nSi en elguna cosa no volem perdre qualitat és en el temps que es passen els nostres fills a l'escola, que no és poc, són 5 hores al dia.\nAquesta escola ens sembla un càstig per als nostres fills. Clarament perdrien en qualitat de vida respecte a Blanes, i si per alguna cosa hem vingut a Canaries es per guanyar-hi tots en qualitat de vida, no només els adults.\nAlternatives, per sort en tenim.\nHi una escola Waldorf a 20 minuts en cotxe, prop d'on treballa Mikel. Avuí a la tarda anem a veure-la. Abans de traslladar-nos ja hi haviem contactat, però desseguida la vem descartar per qüestió de peles. La pega és que les cuotes mensuals són molt elevades i si decidim aquesta opció ens haurem d'estrenyer encara més el cinturó. Però ara com ara i vist el panorama aquesta és la única opció ètica d'escolarització.\nL'altra opció és no escolaritzar i fer l'educació a casa, que ja ens vem plantejar abans d'escolaritzar els nens a Blanes. Mikel no n'és gaire partidari, però no deixa de ser una opció. A mi tot i fer-me respecte, me'n sento preparada, i crec que seria tota una experiència. A més em sento protegida i recolzada per la meva formació acadèmica, que tot i que no sento que sigui necessaria per fer-ho (crec que qualsevol pare/mare ho pot fer), si que pot fer callar unes quantes boques si algú pregunta. En alguna cosa han d'ajudar una llicenciatura, un doctorat i un certificat d'aptitud pedagògica. Estic legalment qualificada per donar classes de secundària, batxillerat i d'Universitat. Els meus fills tenen la millor mestra a casa :)\nEspero fer una entrada amb tot el que aprengui de Waldorf aquesta tarda.\nPublicado por Sandra Duran en 4:59 4 comentarios:


Químics de la Universitat de Girona sintetitzen la molècula que converteix l'aigua en oxigen | Consumer\nQuímics de la Universitat de Girona sintetitzen la molècula que converteix l’aigua en oxigen\nAquest avanç té gran interès per a poder desenvolupar noves fonts d'energia renovables\nEl grup de recerca de Catàlisi i Bioinorgánica del departament de Química de la Universitat de Girona (UdG), dirigit pel doctor Antoni Llobet, ha aconseguit sintetitzar un nou complex de ruteni que catalitza la conversió d’aigua en oxigen molecular. Aquesta reacció, que té lloc de manera natural en les plantes, té un gran interès per a poder desenvolupar noves fonts d’energia renovables.\nMolts investigadors han intentat modelizar en el laboratori l’oxidació de l’aigua per a obtenir oxigen molecular, que de manera natural es fa en les plantes mitjançant un tetràmer de manganès, però ara com ara no hi ha hagut èxit.\nEn aquesta contribució científica, els investigadors de la UdG, amb el suport de científics de la Universitat Autònoma de Barcelona i de l’Institut Català de Recerca Química de Tarragona, han sintetitzat en el laboratori un compost molt prometedor que conté dos àtoms de ruteni, i que converteix aigua en oxigen a una velocitat molt més alta que altres complexos de ruteni oposats anteriorment.\nFins ara, els compostos que s’havien sintetitzat contenien grups Ruteni-Oxigen-Ruteni que poden girar, mentre que el nou complex sintetitzat en la UdG forma grups Ruteni-Oxigen orientats estratègicament de tal forma que ajuden a incrementar espectacularment l’activitat d’aquest.\naigua molécula-ca oxígeno-ca


Campionat Mundial de Ral·lis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCampionat Mundial de Ral·lis\n(S'ha redirigit des de: WRC)\nDarrera revisió: 27/08/2019\nEl Campionat Mundial de Ral·lis (en anglès: World Rally Championship, abreujat WRC) és una competició de ral·lis organitzada per la Federació Internacional d'Automobilisme que acaba amb el nomenament d'un conductor i d'un constructor campions. Els campionats de conductors i constructors són campionats separats, però tenen el mateix sistema de puntuació. Això significa que, per exemple, un conductor pot guanyar el campionat de conductors mentre que el constructor del seu automòbil pot no fer-ho (el 2003, per exemple, Petter Solberg va guanyar el campionat de conductors amb un Subaru mentre que Citroën va guanyar el campionat de constructors).\nLa competició va rebre el nom de Campionat Mundial de Ral·lis el 1973. Des del 1982 fins al 1986, el campionat va estar protagonitzat per la categoria Grup B, la qual va acabar essent cancel·lada a causa dels greus accidents que s'hi produïen.\n1.1 Grup B\n1.2 Grup A\n1.3 World Rally Car\n1.4 Els nous WRC\n2 La competició\n2.1 La seguretat\n2.2 Sortida dels cotxes\n2.4 Tram Superespecial\n3 El servei\n3.1 Parc de servei\n3.1.1 Activitats mecàniques\n3.1.2 Les eines dels mecànics\n3.2 Braçalets taronges\n3.3 Parc tancat\n4.1 Sistema de puntuació\n5 Els automòbils\n6 Cobertura televisiva\n7.2 Campionat del món\nAri Vatanen amb el Ford Escort al Ral·li dels 1.000 Llacs de 1978\nEl Campionat Mundial de Ral·lis es formà a partir de múltiples competicions que es disputaven internacionalment, la majoria de les quals havia format part del Campionat d'Europa de Ral·lis o del Campionat Internacional de Productors, que se celebrà de 1970 a 1972. La competició s'inicià el 1973, tot i que només es disputava el campionat de marques, i la primera prova va ser el 42è Ral·li de Monte-Carlo. La marca Alpine-Renault va guanyar el primer campionat amb l'Alpine A110, i després seria Lancia qui s'emportaria el títol els tres anys següents amb el Lancia Stratos (que portava un motor Ferrari en V6 i va ser el primer cotxe dissenyat i fabricat específicament per als ral·lis).\nEl campionat de pilots, paral·lel al de marques, es provà durant els anys 1977 i 1978 i inicialment s'anomenava FIA Cup for Rally Drivers. L'any 1979 es va implementar definitivament i el primer guanyador fou Björn Waldegård. El títol de constructors va ser per a Ford, que competia amb el Ford Escort RS1800. No va ser casualitat que un suec s'emportés el títol de pilots, ja que els pilots nòrdics, i especialment els finlandesos, serien els grans dominadors del campionat del món. De fet, Finlàndia és actualment el país que té més pilots campions del món de ral·lis.\nArticle principal: Grup B\nLancia Delta S4 de Grup B.\nLa dècada de 1980 seria l'època daurada dels ral·lis, gràcies als mítics Grup B, que van ser-ne els grans protagonistes. Aquests vehicles derivaven del Grup 4 i tenien tracció a les quatre rodes davant dels clàssics Grup 2, que eren de tracció darrera. En un principi, la FISA autoritzà aquests vehicles, tot i que les marques no les veien amb bons ulls, però quan Audi, gràcies al pilot Hannu Mikkola i al cotxe Audi Quattro començaren a aconseguir èxits, la resta de marques van començar a adaptar els seus vehicles a la normativa dels Grup B. Audi va aconseguir el títol de constructors l'any 1982 i el 1984, i el de pilots el 1983 i el 1984 amb Hannu Mikkola i Stig Blomqvist. La francesa Michèle Mouton, la dona pilot de ral·lis que més èxits ha aconseguit al mundial, va estar a punt d'aconseguir el títol de pilots l'any 1982, però es va haver de conformar amb el subcampionat després que es proclamés campió l'alemany Walter Röhrl, pilotant un Opel Ascona.\nEl finlandès Ari Vatanen va aconseguir el títol l'any 1981 i quasi repeteix la gesta el 1985, però un greu accident al Ral·li d'Argentina va obligar a què es retirés de la competició durant uns anys. No va tenir tanta sort l'italià Attilio Bettega, que va patir un accident molt greu amb el seu Lancia 037 al Tour de Còrsega i va morir a l'instant. El mateix li va passar a Henri Toivonen l'any 1986, quan va morir també a Còrsega juntament amb el seu copilot Sergio Cresto, després de precipitar-se el seu Lancia Delta S4 per un precipici. Aquest últim fet, juntament amb un greu accident patit al Ral·li de Portugal de la mateixa temporada, on el portuguès Joaquim Santos va sortir de la carretera i va atropellar a diversos espectadors, dels quals en van morir tres, van precipitar que la FISA prohibís els Grup B de cara a la temporada següent.\nL'any 1987 es va introduir el Campionat de Grup N, que es disputava paral·lelament al Mundial i que a partir de 2001 s'anomenaria Campionat Mundial de Ral·lis de Producció (PWRC).\nSubaru Impreza 555 grup A.\nDegut a la cancel·lació del Grup B, els Grup S, que eren els vehicles destinats a substituir-los, van haver de prohibir-se i alguns projectes mai van poder finalitzar-se. Amb tot un nou grup va sorgir el que suposaria la base per als futurs World Rally Car: els Grup A.\nEl primer pilot a obtenir una victòria amb un Grup A va ser el suec Kenneth Eriksson, amb un Volkswagen Golf GTI 16V al Ral·li de Costa d'Ivori l'any 1986. Lancia va ser la marca més ràpida en adaptar-se a les noves regulacions i al control de l'escena mundial de ral·lis amb el Lancia Delta Integrale, guanyant el títol de constructors sis anys seguits, de 1987 a 1992. Juha Kankkunen i Miki Biasion van guanyar els dos, dos títols de pilots amb aquest cotxe.\nLa dècada de 1990 va suposar l'aparició dels fabricants japonesos Toyota, Subaru i Mitsubishi al mundial, i ràpidament es van convertir en favorits al títol. Carlos Sainz va guanyar amb Toyota els títols de 1990 i 1992 amb un Toyota Celica GT-Four. Juha Kankkunen va fitxar per Toyota el 1993 i va guanyar el seu quart títol de pilots, guanyant també el seu primer títol de fabricants. El francès Didier Auriol també guanyaria els dos títols amb Toyota el 1994, i ben aviat Subaru i Mitsubishi varen continuar l'èxit dels constructors japonesos. L'escocès Colin McRae va guanyar amb Subaru el campionat de 1995 (i la marca nipona, el campionat de fabricants durant tres anys consecutius). El finlandès Tommi Mäkinen, pilotant un Mitsubishi Lancer Evolution va guanyar el campionat de pilots quatre vegades seguides: des de 1996 fins a 1999. Mitsubishi també guanyà el títol de constructors el 1998.\nWorld Rally Car[modifica]\nArticle principal: World Rally Car\nPer a la temporada 1997, es van introduir les regulacions per al nou grup que reinaria fins al 2010 el Campionat Mundial de Ral·lis: els World Rally Car. Aquestes regulacions van ser introduïdes per a substituir els Grup A i estaven basats en automòbils de producció de quatre cilindres de dos litres, turbocompressor, sistemes anti-lag, tracció a les quatre rodes, caixa de canvis seqüencial i elements aerodinàmics, entre altres millores. Després de l'èxit de Mäkinen amb Mitsubishi, la francesa Peugeot es va apuntar a les noves regulacions del Mundial i va aconseguir tres títols de constructors i dos de pilots amb Marcus Gronholm al volant del Peugeot 206 WRC.\nL'anglès Richard Burns i el noruec Petter Solberg van guanyar el títol amb un Subaru Impreza WRC el 2001 i el 2003.\nL'any 2001 es va introduir el Campionat Super 1600, que posteriorment s'anomenaria Campionat Mundial de Ral·lis júnior i serviria per a donar suport i rellançar a les joves promeses del campionat.\nA partir de 2004, Citroën i Sébastien Loeb varen batre tots els rècords en aconseguir una sèrie de triomfs que semblaven insuperables: 7 títols consecutius del campionat de pilots amb el Citroën Xsara WRC i el C4 i sis de constructors. Només Ford va poder esgarrapar dos títols de constructors el 2006 i 2007.\nEls nous WRC[modifica]\nEl Ford Fiesta WRC de Mikko Hirvonen al Ral·li de Portugal el 2011.\nEl 2010 es va crear un nou campionat paral·lel, juntament als dos ja existents: el Campionat S2000. Aquest campionat va néixer amb la intenció d'assentar les bases per a les noves regulacions que s'establirien pels World Rally Cars el 2011. Els vehicles que participaren en aquest campionat foren els Super 2000. Aquests vehicles estaven basats en els Grup N, però amb tracció a les quatre rodes, motor de 2L i atmosfèrics.\nEls nous World Rally Car tenen un motor de 1.6 litres, el que comporta menys parell motor i més revolucions, tenen turbo i tracció a les quatre rodes, són més amples i curts, cosa que els fa més fàcils de pilotar en trams molt tècnics i plens de revolts, però amb una lleugera pèrdua d'estabilitat en trams ràpids.\nLa primera prova on participaren els nous WRC va ser al Ral·li de Suècia de 2011. on van competir tretze WRC: quatre Citroën DS3 WRC i nou Ford Fiesta WRC. Al Ral·li de Sardenya d'aquesta mateixa temporada està previst que debuti un nou cotxe amb aquesta mateixa regulació: el MINI John Cooper Works WRC.\nMikko Hirvonen amb el Ford Focus RS al Ral·li de Catalunya del 2007\nEl Campionat celebra ral·lis a diferents països durant l'any. Cada ral·li té les seves pròpies característiques de recorregut, el que fa que cada carrera sigui diferent a la resta. La FIA ha experimentat diferents sistemes d'elaboració del calendari, ja que cada any més països estan interessats a oferir un ral·li pel campionat. Per a la temporada 2009 s'introduirà un nou sistema, en el qual s'elaborarà un calendari de 24 competicions, dividides en 12 per any; així doncs, els ral·lis que es corrin el 2009 no seran els mateixos que els del 2010. La intenció d'aquestes mesures és augmentar la participació de pilots i constructors i també disminuir els costos de competició.\nAl final d'un ral·li se sumen els temps de totes les especials, i el guanyador és el que acumula menys temps en total. Al Ral·li de Nova Zelanda de 2007 es va acabar amb la diferència més petita de la història del campionat, amb només 3 centèsimes de segon d'avantatge per al guanyador, el finlandès Marcus Grönholm.\nUn ral·li té diferents events que permeten que els afeccionats i la premsa puguin acostar-se als competidors. El primer és el reconeixement de les especials del ral·li per part dels pilots, durant el Shakedown. Posteriorment, per la nit del mateix dia, els cotxes participants circulen per la rampa de sortida, on es fa la presentació oficial del ral·li. També hi ha, en alguns ral·lis, les etapes superespecials, que poden ser al principi de la carrera, al final o en ambdós moments.\nLa FIA té diverses mesures de seguretat per a cuidar la integritat dels pilots, dels seus equips i dels afeccionats. Aquestes inclouen la preparació del vehicle, l'assignació de llocs pel muntatge dels tallers i la delimitació d'accés als camins de competició. Aquestes últimes mesures inclouen el tancament de camins al pas dels vehicles i de persones.\nUna vegada que els camins s'han tancat, comencen a circular els vehicles de seguretat, incloent-hi els "cotxes zero" (anomenats així perquè porten els dorsals 000, 00 i 0 respectivament), per anunciar l'inici del ral·li. Aquest control i tots els relacionats a la seguretat, són duts a terme per persones denominades "comissaris".\nSortida dels cotxes[modifica]\nEl finlandès Juuso Pykälistö al volant del seu Peugeot 206 WRC durant el Ral·li de Suècia de 2003.\nUna vegada que els comissaris han determinat que la seguretat està garantida, comença la competició. Un semàfor i un rellotge indiquen la sortida de cada competidor. L'ordre de sortida és el següent: si es tracta del primer tram del ral·li, el primer a sortir és el que lidera la classificació de pilots i se segueix aquest ordre; al contrari, si es tracta d'un tram amb la carrera en marxa, l'ordre de sortida serà segons les posicions del ral·li en aquell moment. Els World Rally Car de prioritat un i dos surten amb intervals de dos minuts entre ells, mentre que els de prioritat tres, els del JWRC i els del PWRC surten amb un minut de diferència.\nEls tipus de camins són molt diferents i es corre sobre qualsevol superfície. Existeixen ral·lis sobre neu, gel, terra, grava, fang, asfalt i les combinacions d'aquestes superfícies. Durant el ral·li, els pilots es troben amb senyals grogues i vermelles. Aquestes indiquen els punts on es cronometren els temps parcials i totals, respectivament. Una vegada finalitzada l'especial, els cotxes han de passar per una àrea d'inspecció tècnica on són revisats a fons per saber si compleixen o no el reglament establert.\nÉs un tram cronometrat no més llarg de 7 km, especialment preparat perquè els cotxes puguin provar de forma intensiva les modificacions i ajustos que els mecànics hagin realitzat per al ral·li. El camí de prova es connecta de forma semblant a un circuit, ja que, en finalitzar el recorregut, els automòbils tenen un tram d'enllaç que els connecta amb la sortida de nou. El shakedown reuneix les característiques de tots o de la majoria dels trams del ral·li, perquè les condicions siguin reconegudes pels equips durant la competició.\nEl Shakedown dura aproximadament dues hores per als World Rally Car de prioritat 1 i dues horas més, sense intervals, que comparteixen amb els cotxes de prioritat 2 i 3. Finalitzat aquest temps, la resta dels participants poden fer el recorregut.\nAquest tram consisteix en un circuit paral·lel on els cotxes corren, només un cop i en parelles, afrontant diferents reptes com revolts molt tancats, acceleracions a fos, derrapades, passades per sobre i per sota d'un pont, passades per sobre de basses, etc. Aquests reptes són els mateixos per a cada cotxe, ja que tots fan el mateix recorregut en el seu propi carril.\nLas parelles dels cotxes es fan d'acord amb la seva posició en el campionat de pilots fins aquell moment per a la Superespecial inicial o de la seva posició en el ral·li per a la Superespecial final del dia, així, el primer classificat competeix contra el segon, el tercer contra el quart i així successivament. Sol realitzar-se en circuits de muntanya, al carrer o dins d'estadis de futbol. La superfície de recorregut pot ser o no ser diferent de la superfície del ral·li.\nParc de servei[modifica]\nÉs un espai condicionat perquè els mecànics de cada equip puguin realitzar els ajustos previs a la competició i els arranjaments que l'automòbil requereixi després de transitar per les etapes especials. També és el lloc on els equips controlen els resultats dels pilots, realitzen reunions per a decidir estratègies i per a discutir sobre el desenvolupament de la carrera.\nÉs l'equivalent als boxes en l'automobilisme de circuit.\nEl lloc on s'estableix, representa l'epicentre del ral·li. El terreny ocupat es divideix segons la categoria i, en general, s'assigna l'espai més gran al Grup A8 (WRC). En alguns casos, el Grup A6 (JWRC) comparteix l'àrea designada amb el Grup N4 (PWRC) i els equips privats i els convidats comparteixen un terreny a part, de dimensions menors.\nEl parc de servei és l'únic lloc on poden intervenir els mecànics als automòbils, ja que durant la carrera només els pilots poden fer les reparacions i, al Parc tancat, n'està restringit l'accés.\nMecànics de l'equip Ford reparant l'automòbil de Marcus Grönholm.\nEl temps de permanència dins del parc de servei varia segons la instància de la competició en què es trobi. Pot variar entre mitja hora i tres quarts d'hora.\nEl temps d'entrada i sortida els marca un rellotge que mostra l'hora local, l'hora d'entrada del vehicle i l'hora de sortida. Els serveis de 30 minuts posseeixen aquesta durada durant el dia i les màquines només hi entren per a realitzar reparacions d'urgència i poder continuar fins al final del dia o etapa. Les assistències de 45 minuts són perquè els mecànics puguin deixar l'automòbil en les millors condicions possibles per a continuar l'endemà el ral·li. Cada Parc d'assistència està organitzat per a atendre a cada automòbil de l'equip i en on es guarden els components requerits per a realitzar les reparacions pertinents. Al final de cada dia de competició, al sortir del Parc de servei, els automòbils han de ser duts al Parc tancat.\nLes eines dels mecànics[modifica]\nEls mecànics del Campionat Mundial de Ral·lis són considerats els millors del món en l'especialitat, però sense les seves eines no podrien realitzar el ràpid i eficient servei a les actuacions.\nCada mecànic al servei, té el seu propi kit d'eines, alguns d'ells per un valor superior als $3.500. Tots ells treballen amb un conjunt d'eines a part de la caixa de canvis i enginyers electricistes i de motors, que necessiten un equip específic. Algunes de les eines més utilitzades són la clau de força de 19 mm que és utilitzada per a canviar els pneumàtics, alicates elèctriques que serveixen per a tallar la part externa dels pneumàtics i una combinació d'anells clau que són utilitzats per a subjectar o desmuntar elements de les suspensions.\nUna altra eina vital, són els tubs de 17 mm que són utilitzats juntament amb una pistola de rosques, que és requerit per a canviar components mestres com la suspensió, la caixa de canvis, el braç de direcció i el càrter.\nPossiblement la més llarga i cara de totes les eines de la caixa és la clau de dinamomètrica, que s'usa per a garantir que totes les rosques i tornavisos de l'acte estiguin en perfecte ordre per a efectuar la configuració. L'objecte més inusual en la caixa és el mirall telescòpic que s'usa per a saber si hi ha algun dany a la cabina que pugui incomodar a la tripulació.\nAbans del campionat mundial de 2005, els equips eren lliures de disposar de tants mecànics com volguessin durant el servei. No obstant això, en un esforç per reduir costos, la FIA va introduir noves regles que limiten el nombre de mecànics per World Rally Car. Avui dia, el nombre és limitat a vuit mecànics per cadascun dels equips de dues reparacions designades.\nEls braçalets taronges estan numerats i són obligatoris per al personal que estigui en contacte amb les reparacions. Dos dels vuit braçalets són transferibles, permetent als mecànics treballar en ambdós cotxes.\nUn observador triat per l'organització està present a cada servei per a vetllar pel compliment d'aquesta norma.\nÉs un espai on els automòbils que estan en condicions de competir, s'agrupen i queden sota la vigilància dels comissaris esportius. En aquesta àrea no està permès la càrrega de combustible, ni la reparació de cap tipus. Qualsevol violació a aquesta norma se sanciona amb l'exclusió de l'automòbil del ral·li. Les excepcions només poden ser autoritzades pels comissaris de la competició. Darrere del Parc tancat es troben els menjadors dels equips i la sala de descans dels pilots.\nLes normes del campionat solen ser canviades amb regularitat per a adaptar l'esport a diversos factors, com la seguretat o els costos de participació. Cada canvi de normes s'aplica a un mínim d'una temporada, encara que solen haver-hi regles de tipus general, que permeten el desenvolupament del campionat amb els estàndards mínims que estableixi la FIA, en concordança amb totes les competicions que governa.\nSistema de puntuació[modifica]\nAquest sistema és similar a l'utilitzat a la Fórmula 1 i en altres competicions, atorgant punts als primers vuit llocs. Així, en ordre descendent des del primer lloc, s'atorguen, respectivament, 10, 8, 7,6, 5, 4, 3, 2 i 1 punts. Aquest sistema és utilitzat per al WRC, el JWRC i el PWRC.\nLes penalitzacions solen ser més estables, dins de l'establiment de normes, algunes de les més importants en el Campionat Mundial són les següents:\nSi un vehicle arriba amb retard a la verificació tècnica se li aplicaran 10 segons de penalització per cada minut o fracció que tingui de demora.\nSi un vehicle arriba abans a la verificació tècnica se li aplicaran 10 segons de penalització per cada minut o fracció que tingui d'entrada.\nEn l'inici d'un especial, si un automòbil té una sortida en fals, es penalitza amb 10 segons la primera partida fallida, si ocorre una segona vegada se li aplica 1 minut de penalització i si ocorregués una tercera vegada, se li aplicarien 3 minuts més de penalització.\nEs prohibeix l'ajuda directa al ral·li per part dels mecànics o personal de l'equip en cas que un automòbil es quedi parat, per qualsevol motiu, enmig d'un especial o tram d'enllaç. L'única forma de rebre instruccions és per ràdio a una distància d'almenys 1.000 metres. En cas de no respectar-se aquesta distància, s'exclouria el pilot de la competició.\nLancia Stratos HF del Grup 4.\nEls World Rally Car sorgeixen del reglament sobre el qual s'estableixen els cotxes que integren el Grup A, no obstant això, existeix una significativa diferència entre un cotxe del Grup A i un World Rally Car, i és la qual descriu l'homologació, ja que per a homologar els primers es requereix construir 2.500 unitats del vehicle bàsic que inclogui motor amb turbo i tracció integral, mentre que els segons poden partir de qualsevol automòbil de sèrie de quatre places, amb motor davanter, longitud mínima de 4 m i del que se'n fabriquin 25.000 unitats anuals. No és necessari que el cotxe posseeixi tracció a les quatre rodes ni que el motor tingui turbocompressor. Dintre de les restriccions als WRC, estan que han de respectar un pes mínim de 1.230 kg, que els motors no poden excedir els 2.000 cc i que només pot modificar-se la suspensió del darrere (per tant l'eix del darrere) en cas que el cotxe bàsic sigui de tracció simple, ja que ha de reemplaçar-se l'eix original per un de mòbil per a assolir la tracció integral.\nUsualment l'aerodinàmica dels cotxes és més important en un circuit que en un ral·li, però per a la competició al WRC, els cotxes estan més a prop que mai i els equips han posat les seves actuacions sota el microscopi per a per a identificar qualsevol cosa que pugui fer endarrerir.\nLes noves característiques aerodinàmiques dels World Rally Car com el para-xocs davanter, els alerons del darrere i els sistemes de refrigeració estan dissenyats per a assegurar-se que l'aire flueixi per tot el cotxe, s'agafi i augmenti l'estabilitat.\nQuan un cotxe de ral·lis derrapa, els dispositius aerodinàmics es tornen menys efectius i el cotxe perd tracció. Els alerons del darrere dels cotxes usualment estan dissenyats per a assegurar la tracció fins i tot quan el cotxe gira en angles tancats.\nLa ventilació del motor és una altra part clau referent a l'aerodinàmica. En els ral·lis llargs i molt calorosos com el Ral·li d'Acròpolis grec, mantenir la temperatura del motor sota control requereix el màxim possible de fluix d'aire a través del radiador i la refrigeració. No obstant això, quan un cotxe de ral·lis corre per trams molt ràpids, massa aire de refrigeració pot produir problemes i reduir la velocitat màxima.\nEl canal europeu via satèl·lit Eurosport mostra cada dia les modificacions de les diferents proves, així com resums en profunditat de 30 minuts de durada, així com entrevistes als corredors. També es pot seguir pel canal espanyol teledeporte (TDT) i en català pel canal 33 tots dos ofereixen un resum dels tres dies d'una hora aproximadament.\nCampionat internacional de constructors (1970-1972)\nPorsche Porsche 911 S Coupé\nAlpine-Renault Alpine-Renault A110 1600\nLancia Lancia Fulvia Coupé HF\nA data 16 d'octubre de 2016\nCampionat del món de Pilots\nNo disputat Alpine-Renault Alpine-Renault A110 1800\nNo disputat Lancia Lancia Stratos\nSandro Munari Lancia Stratos FIAT Fiat 131 Abarth Rally\nMarkku Alén Fiat 131 Abarth Rally FIAT Fiat 131 Abarth Rally\nBjörn Waldegård Ford Escort RS1800 Ford Ford Escort RS1800\nHannu Mikkola Audi quattro A1 e A2 Lancia Lancia Rally 037\nCarlos Sainz Toyota Celica GT-Four Lancia Lancia Delta Integrale\nJuha Kankkunen Lancia Delta Integrale Lancia Lancia Delta Integrale\nCarlos Sainz Toyota Celica Turbo 4WD Lancia Lancia Delta Integrale\nSébastien Loeb Citroën Xsara WRC Ford Ford Focus WRC\nSébastien Loeb Citroën C4 WRC Ford Ford Focus WRC\nCampionat Mundial de Ral·lis-3\nCampionat Mundial de Ral·lis júnior\n↑ 1,0 1,1 Previa Rally Suecia 2011. Los nuevos WRC (en castellà)\n↑ El WRC prepara un innovador format per al 2009 RallyArgentina.com (en castellà)\n↑ Ajustada victòria de Marcus Grönholm al ral·li de Nova Zelanda (en italià)\n↑ Tool-kit secret wrc.com (en anglès)\n↑ Why the orange armbands wrc.com (en anglès)\n↑ Aerodynamics in the WRC (en anglès)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Campionat Mundial de Ral·lis\nPàgina oficial del campionat (anglès) (francès) (japonès) (castellà)\nPàgina oficial de la Federació Internacional de l'Automobilisme (FIA) (anglès) (francès)\nTemporades del Campionat Mundial de Ral·lis\nRal·lis del Campionat Mundial de Ral·lis (WRC)\nCritèrium del Quebec\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Campionat_Mundial_de_Ral·lis&oldid=21833218»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 ago 2019 a les 22:01.


Pots fer-ho adquirint una entrada puntual a la recepció del club. Llegeix el punt següent i assegura’t que ho portes tot abans de venir. La venda d’entrades puntuals està subjecta a la capacitat del local, i en algunes èpoques de l’any de més afluència dels nostres abonats es pot suspendre.\nPots fer ús lliure dels espais esportius, gaudir de les sessions de la graella d’activitats, rebre assessorament tècnic personalitzat, fer una consulta mèdica de prescripció d’exercici i obtenir els descomptes en lleure i compres del Claror Club i en les activitats de temporada.\nEnvia’ns un correu a sardenya@claror.cat amb els canvis. Si el canvi és de compte bancari has de fer-ho presencialment a la recepció, amb un rebut que acrediti teva la titularitat.\nEn algunes activitats dirigides de graella cal treure tiquets als tòtems de reserva de plaça d’activitats 30 minuts abans que comenci cada sessió. Consulta quines activitats al club.\nConsulta’n tota l’oferta aquí. En pots fer la reserva presencialment al club, per telèfon al 93 476 13 90 o al correu sardenya@claror.cat. Et recordem que els serveis s’han de pagar en el moment de la reserva.\nSi tens contractada la quota d’Abonament Total pots accedir lliurement al Claror Cartagena (c/ Cartagena 231-239). Si vols utilitzar qualsevol dels altres clubs del grup a Barcelona, en pots comprar una entrada puntual amb el 20 % de descompte.


L'esport en la infància és molt important per als més petits. Un nou estudi ha demostrat que la realització d'exercici físic redueix la possibilitat de patir problemes depressius i ansietat. L'estudi ha estat publicat al 'Journal of Developmental & Behavioral Pediatrics'.\n"En l'estudi buscàvem aclarir la relació a llarg termini i recíproca en nens en edat escolar entre la participació en esports i els símptomes depressius i d'ansietat", explica Casa-Josée Harbec, directora de l'estudi.\nPer poder realitzar la investigació van examinar els hàbits esportius i d'activitat física que fan els nens d'entre 5 i 12 anys i van posar atenció també els símptomes de malestar emocional que mostraven els nens d'entre 6 i 10 anys.\n"Vam descobrir que els nens de 5 anys que mai havien practicat esports eren més propensos entre els 6 i els 10 anys a semblar infeliços i cansats, a tenir dificultats per divertir-se, a plorar molt i a semblar temorosos o preocupats", subratlla Pagani, autor principal de l'estudi.\nA més, molt lligat a això, van descobrir que els nens que tenien símptomes depressius i ansiosos eren menys actius físicament als 12 anys. En canvi, en el cas de les nenes no hi ha pràcticament diferències.\nEn aquest sentit, els pares de 690 nens i 748 nenes han aportat informació sobre l'esport que practicaven els seus fills en l'últim any i del nivell d'activitat física que realitzen. A més, els professors també van participar indicant els símptomes d'estrès emocional que han pogut observar a l'escola. Perquè l'estudi es pogués realitzar de manera més concreta, van separar els resultats de nens i nenes.\n"El nostre objectiu era eliminar qualsevol condició preexistent dels nens o les famílies que pogués llançar una llum diferent sobre els nostres resultats, com el temperament dels nens, l'educació dels pares o els ingressos familiars", han explicat.\nEls avantatges de fer esport en els més petits els ajudarà a desenvolupar certes habilitats, a més de prendre iniciatives, participar en el treball en equip i tenir un major autocontrol. No obstant això, aquells que pateixen depressió i ansietat són els que estan més aïllats de manera social i tenen un menor nivell d'energia que la resta.\nEn el cas de les noies, tot funciona de manera diferent. Les noies solen ser més propenses a buscar ajuda i a revelar el seu estat d'ànim i emocional. "A més, atès que les nenes experimenten més angoixa emocional que els nens, aquest risc relacionat amb el gènere pot haver conduït a una identificació i intervenció primerenques per a les nenes", i així protegir-les d'un dany major ha conclòs Harbec.


Dragon Ball Symphonic Adventure Barcelona 2019 - BOLADEDRAC.CAT\nBola de Drac fa vibrar Barcelona. L'11 de maig ha tingut lloc un dels esdeveniments de l'any, el concert: "Dragon Ball Symphonic Adventure". Una nit màgica que demostra un cop més que Bola de Drac és un fenomen social i cultural únic.\nL'El 11 de maig vam poder gaudir, alguns per 2a vegada i altres per primer cop, d'un màgic esdeveniment únic a tota Espanya, el concert: DRAGON BALL SYMPHONIC ADVENTURE, al Centre de Convencions Internacional del Fòrum de Barcelona (CCIB) a les 21h.\nLes portes es van obrir a les 20h, a dins es respiraven aires boladedraquians, ja que hi havien diferents paradetes on es podien comprar marxantatge de "Bola de Drac" (com el programa del concert, tasses, motxilles i pòsters, DVDs i Blu-Rays de les pel·lícules i sèrie...), fer-se fotos als photocalls animats amb elements boladedraquians o amb els ninots de Goku, Vegeta i Broly de la pel.lícula: "Dragon Ball Super: Broly". Tampoc no hi han faltat fans disfressats de personatges o amb samarretes de la sèrie.\nPhotocall de Kame Hame.\nEl pati de butaques de la sala del concert estava ocupada per 3.000 persones i ja fa dies que les entrades estaven venudes.\nA l'escenari estaven situats els músics de la Orquestra Simfònica del Vallés i sota la direcció d'Adrián Ronda, i de fons un gran teló per a la projecció d'imatges.\nAmbient a l'auditori instants abans del concert.\nEl concert va començar amb una introducció de Manu Guerrero, director de Selecta Visión, que va presentar el concert i va desvelar la primera sorpresa: la presència a les butaques d'espectadors de Joan Sanz (el Vegeta català) i de Jordi Vila (cantant de l'opening en català i castellà de Bola de Drac i veu catalana del Bu grassonet i Dodoria, malauradament ja retirat-jubilat per temes de salut) donant la benvinguda als espectadors.\nEl concert estava dividit en dues parts: la primera amb cançons i músiques de les sagues de "Bola de Drac" (de 21:00 a 22:30) i la segona de "Bola de Drac Z" (de 23:00 a 00:30) amb una pausa entremig per fer un riu, beure, menjar i assimilar el que s'havia viscut a la primera part.\nMagnífica interpretació Orquestra Simfònica del Vallès.\nDe Bola de Drac Z ens va delectar amb el famós "Cha-la Head-Cha-La" (Llum, foc, destrucció - Opening de Bola de Drac Z), "Unei no hi - Tamashii vs Tamashii" (Un ocell se'n va volant) i "We Gotta Power" g(Opening de la saga Bu de Bola de Drac Z).\nEl concert va acabar amb el comiat dels personatges de la sèrie a l'últim Torneig del final de "Bola de Drac Z" on Goku s'acomiada de tots i marxa a entrenar a l’Ub, la reencarnació del Monstre Bu. A molts se’ns va escapar alguna llagrimeta i ens vam emocionar amb aquest moment de la sèrie.\nA continuació, va fer acte de presència, de nou, el Hiroki Takahashi, per tornar a interpretar els openings com ho va fer al març del 2018. Però ningú tenia el presagi del que anava a passar a l'escenari, ni en Trunks del Futur ho hagués pogut pronosticar, ni cap Déu de la Destrucció com en Beerus, ni en Dende i ni tant sols en Kaito... En Hiroki va cridar a l'escenari ni més ni menys que el seu homònim català, en Jordi Vila, per interpretar junts (mig en català i japonès) l'opening "Anem a buscar la bola del drac" (Makagafushi Adventure). Ningú podia imaginar el que s'estava vivint a l'escenari, tothom amb la pell de gallina, emocionada, cantant i immortalitzant amb els mòbils i càmeres aquest màgic i únic moment....\nAl finalitzar el concert, entre crits, elogis i aplaudiments va començar la sessió de signatures de Hiroki Takahashi i Joan Sanz. Només els que tenien entrada Vip i uns servidors, vam poder obtenir la signatura al programa del concert i una foto amb el cantant i actor de doblatge. Vam poder felicitar-lo en persona per l'actuació i saludar-lo.\nUns servidors a la sessió de firmes amb En Joan.\nVa ser una nit màgica i molt feliç, quatre hores d'emocions que no es poden descriure amb paraules i que només es pot viure en directe!\nMalauradament el pròxim any, el concert "Dragon Ball Symphonic Adventure", no estarà a Barcelona, sinó que se’n va a la capital, Madrid per fer vibrar també al públic de tota Espanya. Segur que serà tot un èxit.\nLa repercussió ha sigut tan gran que en el Telenotícies Migdia de TV3 del 12 de maig han fet un ampli reportatge de l’esdeveniment i que a continuació podem veure:\nNovament aquest concert demostra que Bola de Drac traspassa pantalles, barreres generacionals i tot lo imaginable i que és un fenomen únic en el món.\nEl què ha passat la nit de l’11 de maig ha sigut molt gran, els organitzadors i el públic vivint i compartint aquestes emocions úniques hem fet encara més gran el fenomen de Bola de Drac.\nPerò destacar a més que Bola de Drac en català és un fenomen social i cultural molt potent a Catalunya.\nAixò demostra que Bola de Drac és un autèntic fenomen de masses i que és un mite que mai morirà.\n(Font d'alguns dels vídeos del concert: Canal de YouTube Furzut i El Tauren Humilde.)\nAquesta notícia ha estat redactada per Boladedrac.cat el dia 24/05/2019 a les 16:00


RIBORQUESTRA - Amb Ulls de Barri\nLa Riborquestra és el primer projecte de l’Associació i des d’on s’estructuren la resta d’iniciatives: una orquestra comunitària i intergeneracional sense fronteres que, a partir de la pràctica instrumental en grup, vol contribuir a millorar la vida de les veïnes i veïns del barri de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera principalment, tot i que també hi ha molts participants dels barris contigus de Ciutat Vella, Eixample i Sant Martí.\nL’orquestra neix amb el propòsit de fomentar la interculturalitat, la solidaritat i la transformació social a través de l’educació i la cultura, específicament mitjançant la pràctica artística. Des de l'educació musical, la Riborquestra potencia el treball d’habilitats socials, comunicatives i relacionals en favor de les persones i l'entorn que habiten perseguint convertir-lo en un indret més humà i creatiu. Actualment, el projecte compta amb gairebé 100 infants, joves i adults, repartits entre els instruments de corda fregada (violí, viola i violoncel), vent (flauta i clarinet) i cor (cant coral), que regularment realitzen activitats de formació artística, educació emocional i difusió cultural en l'àmbit comunitari.\nAixí doncs, des que va començar el setembre passat, en el marc del projecte “Amb Ulls de Barri”, hem transformat l’anàlisi i l’observació de carrers i places en creació artística a través de l’estudi dels llenguatges i l’expressió musical.\nDes de l’experimentació, hem creat una actitud oberta dels músics de l’orquestra que ens ha permès elaborar vuit composicions sobre diversos indrets del barri, a més d’un mosaic de paraules i imatges de cadascun dels espais. Amb dinàmiques d’improvisació hem aconseguit potenciar l’escolta en el moment de la interpretació i treballar la creació des de l’observació de les sonoritats que expliquen el nostre territori. El que trobareu en aquesta exposició és un seguit de paisatges sonors fets a partir de racons del nostre barri.\nVolem compartir amb vosaltres els resultats d’aquest procés de creació, emmarcat també en el Festival del 18 de juny que impulsa l’Associació Riborquestra juntament amb entitats com enCIRCant i Barris en dansa, així com la mateixa Fundació La Roda.


Els 6 Millors Hotels a prop de Jardí japonès de San Francisco, San Francisco, EUA - Booking.com\nHotels i allotjaments a prop de Jardí japonès de San Francisco, San Francisco (Estats Units)\nBusques allotjaments a prop de Jardí japonès de San Francisco?\nDoncs ets al millor lloc! Introdueix les dates i tria entre 180 allotjaments.\nHotels destacats a prop de Jardí japonès de San Francisco\nGeary Parkway Motel 2 estrelles\nSan Francisco (a 1,2 km de Jardí japonès de San Francisco)\n7,9 Força bé 497 comentaris\nMonte Cristo 3 estrelles\nPacific Heights, San Francisco (a 2,7 km de Jardí japonès de San Francisco)\nBerenice. Regne Unit\nStanyan Park Hotel Hotel de 3 estrelles Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nHaight-Ashbury, San Francisco (a 1,5 km de Jardí japonès de San Francisco)\nHotel Drisco Hotel de 4 estrelles\nPacific Heights, San Francisco (a 3,4 km de Jardí japonès de San Francisco)\nParker Guest House Hotel de 3 estrelles\nThe Castro, San Francisco (a 3,7 km de Jardí japonès de San Francisco)\n9,3 Fantàstic 159 comentaris\nCasa Luna San Francisco Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients. Aquest allotjament ha acceptat participar al nostre programa preferent, que inclou allotjaments amb un servei i una qualitat-preu excel·lents i uns preus competitius. Per participar en el programa cal complir uns requisits específics. A més, es tenen en compte comentaris d’altres clients.\nThe Castro, San Francisco (a 3,1 km de Jardí japonès de San Francisco)\nRon and Erik. Canadà\nMés allotjaments a prop de Jardí japonès de San Francisco\nHotels populars a prop de Jardí japonès de San Francisco\n7,1 Força bé 1.121 comentaris\n6,2 Puntuació 480 comentaris\n7,0 Força bé 1.155 comentaris


Ròtova commemora el Dia Internacional LGTB, amb la penjada de la bandera a l’Ajuntament\nLa penjada de la bandera ha tingut lloc diumenge 28 de juny, a les 11h, al balcó de l’Ajuntament, amb la presència de regidors i regidores de Compromís i PP. El 28 de juny de 1968 es van produir diverses revoltes…\nEl 28 de juny de 1968 es van produir diverses revoltes en Stonewall (EE.UU) per a denunciar la criminalització a la qual estaven sotmeses les persones LGTB+. Des de llavors, les organitzacions socials, commemoren a tot el món l’Orgull LGTB+,…\nCompromís sol·licita que es condicione una base per al toldo menys perillosa\nL’Ajuntament ha instal·lat per fi un tendal al pati de l’escoleta. L’estructura, però, està subjecta amb una base de ciment quadrada i amb cantons, que pot resultar perillosa per als xiquets i xiquetes, que juguen al seu voltant. Des de…\n“Continuarem en la mateixa línia, intentant fer un Ajuntament més obert i participatiu. Ens teniu a la vostra disposició”. Ple d’investidura. 13-5-2015. Des de Compromís per Ròtova volem aprofitar el ple d’investidura per fer un agraïment i uns propòsits. Volem…\n[VÍDEO] Ple extraordinari (13 de juny de 2015)\nPle extraordinari (13 de juny de 2015) de Ròtova. Constitució de la nova corporació municipal 2015-2019 de Ròtova.


Barcelona en Comú, ERC i CUP: el pacte necessari per liderar un procés de ruptura : BOXED PRESS\nPer primera vegada des de la Segona República, les candidatures d’esquerra rupturista estan en posició de governar a Barcelona.\nAconseguir un espai electoral majoritari a l’esquerra del PSC, fent impossible una alternativa de govern (caldria un pacte de CiU, PSC, PP i Ciutadans) semblava poc possible fa només pocs anys i és una mostra del potencial transformador de la realitat actual.\nLes urnes han parlat i han permès la possibilitat d’un govern d’esquerres, pro-autodeterminació i rupturista a Barcelona: un pacte de Barcelona en Comú, ERC i la CUP, que sumen 19 regidors.\nExisteix moltes diferències ideològiques entre les tres formacions i les seves tradicions polítiques. No obstant, la potencialitat positiva d’un pacte superen desmesuradament les diferències.\nJa sigui desitjant la transformació social o l’emancipació nacional, el mínim comú denominador de les tres forces és la ruptura amb el marc constitucional espanyol i la voluntat de millorar les condicions materials de la població catalana i salvar l’estat del benestar.\nAquesta aliança permetria trencar la contradicció de que el procés sobiranista estigui liderat per una força conservadora que aposta per l’austeritat, tot limitant el suport popular al procés de secessió, i moderada, sent incapaç de trencar amb la legalitat espanyola, com es va mostrar a la Consulta del 9-N.\nAquesta aliança aconseguiria remarcar l’accent sobiranista que li ha faltat a la campanya de BComú, però que en un pacte amb ERC i la CUP, Barcelona es convertiria en l’avantguarda del procés sobiranista, aquesta vegada pivotat des d’una narrativa d’esquerres i contra l’austeritat. El pacte també minimitzaria la influència del PSC en el nou govern.\nAquesta aliança ajudaria a que Barcelona es converteixi en un nou model de política participativa, potenciant mecanismes de participació ciutadana com referèndums per les qüestions importants de la ciutat, i vinculant la nova política a un salt qualitatiu de la participació democràtica. I un nou model de política econòmica, aturant els desdonaments, frenant la desigualtat i la dependència en el turisme i la construcció, entroncant el procés de ruptura amb els beneficis materials de la població.\nEn els propers dies l´stablishment intentarà per mar i aire evitar un “segon tripartit” i la pressió serà molt forta, sobretot a ERC.\nCiU constantment intenta vincular els seus resultats electorals amb el futur del procés sobiranista. Això ja ho va fer a les autonòmiques de 2011, quan demanava una majoria absoluta i excepcional i a les municipals, quan demanava “salvar” Barcelona. CiU té greus problemes per concebre un procés sobiranista que no estigui liderat per ells mateixos i s’incomoden si no en treuen un constant rèdit electoral.\nEls republicans han d’adonar-se del nou marc creat a Barcelona i dinamitzar-lo sense complexes. És molt més eficient per aconseguir la independència incidir en narrativa sobiranista en un govern de coalició amb BComú que no pas ignorant i antagonitzant a la opció més votada, com demanen els amos convergents.\nAra, per fí, la població ha configurat una possibilitat de liderar un procés de ruptura que no estigui liderar per la dreta.\nAlhora, part de les bases de la CUP i de BComú podrien renegar d’un pacte entre elles i amb ERC. No obstant, l’esquerra rupturista hauria d’eliminar d’una vegada per totes els tics endogàmics, purs, d’autoconsum i atrevir-se a liderar el nou procés de ruptura que els resultats permeten. ERC és un soci políticament necessari i aritmèticament imprescindible i l’esquerra alternativa ha d’aconseguir que ERC s’aparti de la sombra convergent i formi part de l’espai de ruptura. Els exemples de Badalona i Amposta han de ser el camí a seguir per tal que la Unitat Popular sigui un fet tangible i real a la capital.\nLa població, amb els seus vots, ha creat les oportunitats per traçar, començant per Barcelona però amb potencialitat nacional, una esquerra alternativa contra l’austeritat i que alhora defensi la autodeterminació, la democràcia directa i la ruptura amb el marc constitucional espanyol.\nEls vots de la majoria només es poden articular i ser fidels als seus votants a través d’un pacte entre BComú, ERC i la CUP. Un govern municipal que lideri un procés de ruptura amb el marc constitucional espanyol pivotat des de l’esquerra i amb la voluntat d’arribar fins al final.\nTags: Ada Colau, austeritat, CUP, ERC, procés, sobiranisme\nBarcelona en comú es independentista??? Estàs segur???? Tens clar que inclou Podemos???\n26/05/2015 at 6:14 am\nSi vol fer un canvi social a Barcelona, bcn en comú sols pot fer coalició amb ERC o les cup que segur no ficaran pals a les millores socials.\nNo fer-ho, significaria no poder aplicar mesures socials amb facilitat havent de pactar constantment amb ells. I total, estar a favor de la independència o, al menys, de recolzar aquesta decisió de una majoria de catalans, no es un sacrifici tan gran pel benefici que obtindrien.


'Je suis Cañizares': una campanya viral en suport a l'arquebisbe de València\nUna associació jurídica engega una iniciativa a les xarxes socials per solidaritzar-se amb el cardenal, investigat per un possible delicte d'odi\n2 min. València 22/06/2016 11:43\nEl Centre Jurídic Tomás Moro ha engegat una campanya a les xarxes socials de suport a l'arquebisbe de València, Antonio Cañizares, sota el lema 'Je suis Cañizares-Llibertat per a la veritat'. Segons ha informat aquest centre jurídic en un comunicat, aquesta campanya neix davant "els atacs que està rebent l'arquebisbe de València per manifestar una opinió que és majoritària entre els espanyols".\nLa Fiscalia provincial de València ha obert diligències d'investigació penal per determinar si el cardenal arquebisbe de València va cometre un delicte d'odi en unes declaracions en les quals va defensar el "bé de la família cristiana" davant "l'imperi gai i ideologies feministes".\n"El Centre Jurídic Tomás Moro es veu en la necessitat de donar suport a la llibertat que hauria d'emparar tots els espanyols en el seu dret de dir la veritat", subratlla l'entitat en el comunicat. Així, mostra el seu suport a la postura de Cañizares i, com ell, assegura que "repugna la nostra consciència utilitzar la neollengua que exigeix que parlem de gènere en comptes de sexe" i ha destacat que la família està sent "greument atacada per la política amb suport de grups feministes i de gènere".\n"Pensem que la ideologia de gènere és perversa i constitueix una dictadura silenciosa destructora de la humanitat", afegeix el comunicat, que lamenta que " socialment no es fa prou per defensar la família".\nPer això, ha llançat la campanya ' Je suis Cañizares - Llibertat per a la veritat' i el 'hashtag' #JeSuisCañizares per proclamar "que la ciutadania espanyola és prou intel·ligent i valenta per no ser fàcilment dominada per ideologies totalitàries".\nEl Centre Jurídic Tomás Moro és una associació integrada per personalitats de l'àmbit jurídic que té com a objectiu "la defensa de la dignitat de la persona, de la família i dels drets humans, i especialment, la protecció del dret a la vida de l'embrió humà".\nD'altra banda, també l'associació 'Hazte oir' ha engegat una recollida de signatures en suport a Cañizares, i assegura que més de 62.000 persones han donat suport ja a la seva proposta perquè grups polítics amb representació al consistori valencià frenin la proposta de València en Comú de reprovar l'arquebisbe per les seves declaracions.


Ajuntament de Cardedeu - Actualitat - Notícies - Deu comerços de Cardedeu s'adhereixen a un projecte de comerç local innovador\nDeu comerços de Cardedeu s'adhereixen a un projecte de comerç local innovador\nDeu comerços de Cardedeu s'han adherit al projecte 24x7 dirigit al comerç local i que té per objectiu ajudar les botigues a fer un pas endavant en la seva gestió interna i en la seva projecció exterior.\nEls comerços adherits rebran formació i suport permanent per tal d'integrar bones pràctiques per millorar la rendibilitat del seu negoci, servir-se de les noves tecnologies per fer el seu establiment més competitiu i facilitar l'entrada a Internet i a les botigues obertes 24 hores i 7 dies la setmana.\nEls comerços rebran formació durant un any, on els ensenyaran eines bàsiques per dissenyar i posicionar els seus productes a Internet. Al mateix temps, estaran integrats en una plataforma digital amb altres comerços del Vallès Oriental durant cinc anys.\nEl projecte està promogut per la Fundació Martí l'Humà, centre inscrit a la UAB, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Cardedeu.