El cel va beneir l'encontre | Valencia Extra\nL’ambient de Mestalla era el de les grans nits, la jornada es presagiava emocionant per molts sentits. El record del president més laurat de la història surava en l’aire i el mateix Jaume Ortí s’encarregava des del cel de beneir a este València. El minut de silenci, trencat pels aplaudiments d’una afició emocionada, era l’inici d’una nit per al record. La jornada 13 va servir per a veure al millor conjunt blanquinegre fins al moment. Va controlar al capdavanter en el seu domini de la primera part, tots dos equips van tenir ocasions però va anar el Barcelona el que va manar. El València va acompanyar perfectament en el seu ball al conjunt de Valverde i tots dos se n’anaven amb el 0-0 al descans. La segona part va ser un partit completament diferent. El València va jugar com va voler al capdavanter i després d’un inici de segona part elèctric, Rodrigo en el minut 59 aconseguia el primer gol de la nit per a dedicar-li-ho a l’expresident amb la seua particular perruca taronja. Les genialitats anaven a decidir el partit, el València no va deixar jugar al Barcelona que va aconseguir jugar tan sols uns minuts brillants faltant un quart d’hora. I en eixos moments va arribar l’empat des de les botes de Jordi Alba. Quedava temps per a somiar i el conjunt blanquinegre va assetjar de nou als de Valverde, però ja poc van poder fer. A la rematada un repartiment de punts que ha vist brillar al València.\nDe genialitats anava a anar la nit. Els primers minuts del partit va servir per a mesurar les forces i intentar veure l’estratègia que anava a seguir cadascun dels contrincants. El joc va estar dominat durant esta primera part el FC Barcelona, qui va tenir clarament la possessió de la pilota i va ser aguantant la pressió a la qual li sotmetia el València. Una lluita continua d’entre dos titans. El conjunt blanquinegre va saber frenar cadascuna de les envestides i va intentar eixir a la contra per a sorprendre a Stegen. Els de Marcelino, en esta ocasió dirigits per Uría, van estar en tot moment perfectament col·locats en el camp, acompanyant al Barça en el seu ball, esperant el seu moment. Les ocasions s’anaven alternant però amb el pas dels minuts van ser els de Valverde els que van disposar de majors i millors arribades a la porta de Neto. Messi, Jordi Alba, Luis Súarez, Iniesta… anaven a poc a poc provant trets des de fora de l’àrea i intentant arribar a l’àrea xicoteta per a aconseguir batre al porter valencianista.\nNo obstant això, la defensa o el mateix Neto anaven desbaratant les ocasions i intentant desfer-se de la pressió que els blaugrana imposaven per a arribar al camp rival. Vàries van ser les ocasions en les quals la pilota, en les botes de Guedes, Zaza o Rodrigo, va arribar amb perill a la porteria de Stegen. Va ser en esta part quan la jugada polèmica arribaria quan una contra del Barcelona fóra salvada in extremis per Neto, els jugadors del Barça cantaven el gol, que el col·legiat mai va donar per vàlid, mentre els jugadors blanquinegres eixien a la contra. Els últims minuts de la part van ser un intercanvi d’ocasions però finalment tots dos equips van encaminar el túnel de vestuaris amb el 0-0 en el marcador. Tot per decidir amb un Mestalla completament lliurat al seu equip. Restaven 45 minuts per a somiar.\nLa represa va ser un partit completament nou. El València va eixir a menjar-se al capdavanter. Amb ganes, amb força, amb il·lusió… les primeres ocasions d’esta part van tenir color blanquinegre. Mestalla espentava i el seu equip no volia fallar. Corria el 59 quan una bonica jugada que iniciava Parell amb una passada per a Guedes, est li cedia a Gaya que centrava perquè Rodrigo sumara el primer gol de la màgica nit. Mestalla esclatava mentre Rodrigo celebrava en el córner el seu tant amb la perruca taronja. Preciós homenatge. Jaume Ortí tenia el seu gol, el que espentava al seu equip a disputar els millors minuts del partit. A continuació vàries van ser les ocasions en les quals els de Marcelino van arribar amb perill. El Barça estava controlat, la defensa blanquinegra desbaratava cadascuna de les arribades, la possessió era local i el València s’havia obert per a controlar tot el camp. La segona part era un partit completament diferent. Restava molts minuts, la qualitat blaugrana podria marcar la diferència però el València havia fet el més difícil, obrir la porteria rival. Ara el Barcelona havia d’arriscar, una segona part en la qual el conjunt de Valverde sol perdre força.\nEl Barcelona ho va intentar però si la primera part va tenir la possessió de la pilota, quasi un 70%, jugant la majoria de minuts en el camp local, en esta segona part els blaugrana van veure com el València els tancava en la seua part del terreny de joc. Els locals seguien mantenint el seu excel·lent joc defensiu, no permetent pensar al capdavanter, no deixant-li crear, a pesar que en el minut 75 van aconseguir despertar tímidament. Este partit s’anava a decidir amb alguna genialitat, el dubte era que equip vindria. La primera va venir dels locals, la segona de Messi que li posava la passada perfecta a Jordi Alba perquè batera a Net en el 81. Faltaven set minuts i el Barça s’encoratjava. El València es va recompondre i va intentar rematar el treball, els minuts passaven i les arribades amb perill augmentaven. No obstant això, l’empat es va mantenir en el marcador deixant a tots dos equips encara invictes, mantenint distància. La batalla està servida per moltes jornades més.\nCompte arrere per a "el procés de conversió en zona de vianants més important d'un barri", en Patraix


Pilota Valenciana: Les bones notes superen als suspesos en l'inici de la Lliga - Superdeporte\nLes bones notes superen als suspesos en l'inici de la Lliga\nLa pràctica totalitat dels equips han complit amb les expectatives\nj. cano @ jampilota 14.01.2020 | 14:19\nSoro III, Félix i Héctor van complir, però els va faltar mantenir el nivell al trinquet de la Pobla de Vallbona. FUNPIVAL\nSoro III, Félix i Héctor van complir, però els va faltar mantenir el nivell al trinquet de la Pobla de Vallbona.\nUna sola jornada completada no és referent suficient per a calibrar les opcions dels participants en les lligues professionals. Inclús quan estiguen ben avançades les dues competicions, més d'un pronòstic es quedarà en no res perquè durant quatre mesos són diferents els pics de forma que poden tindre els pilotaris. Però el debut dels equips el passat cap de setmana sí que dóna per a fer el primer anàlisi, que en la gran majoria és positiu.\nEn la Lliga Bankia d'escala i corda, Francés, Nacho i Pere van oferir una magnífica imatge a Pelayo. Pel nivell al qual van ratllar, però sobretot per la compenetració entre mitger i punter, que era la gran incògnita d'esta formació. De moment, prova superada.\nTambé van jugar molt Puchol II, Tomàs II i Guillermo a Vila-real així com Pere Roc II, Javi i Carlos a la Pobla de Vallbona. Els primes, amb l'escaleter de Vinalesa exercint de guia, però amb els seus companys responent com a gregaris. I els segons en conjunt, sent un bloc que podia fer mal des de qualsevol línia.\nPel que fa als derrotats, Marc, Jesús i Álvaro van posar contra les cordes a Puchol II i els seus companys. Com s'esperava, este és un trio que pega molt.\nOn cal millorar és en el cas de Soro III, Félix i Héctor, que davant el trio liderat per Pere Roc II van complir, però no van explotar el seu potencial durant tota la pàrtida sinó a ràfegues. I sobretot en el cas de Salva Palau, Raúl i Monrabal II. A l'equip li va faltar el seu rest titular, De la Vega, però la clara derrota va ser cosa de tres.\nEn la Lliga Bankia de raspall, cinc dels sis equips van superar l'estrena amb nota. Uns dels vencedors de la jornada van estar Moltó, Raúl i Ibiza. El campió individual va demostrar al Genovés la seua condició de número u i els novells Raúl i Ibiza van aportar en la victòria. En la contra, Ian, Canari i Ricardet es van quedar en 15, però perfectament podríen haver optat al triomf en el cas de concretar algun dels quatre jocs que van perdre amb val a favor. El rest de Senyera va estar immens.\nTambé van eixir vencedors Pablo, Seve i Lorja, en el seu cas davant Vercher, Sanchis i Javi López i per un ajustat 30-25. La imatge que van deixar els dos trios va ser pràcticament idèntica, a més de bona: restos que trauen molt i són segurs al rest, mitgers que carreguen i puntes resolutives. La partida es va jugar a Bellreguard i va ser una constant de pegar fort.\nSolament queden els equips que van jugar el diumenge a Oliva; cara i creu. Punxa, Tonet IV i Néstor van manar amb claredat. Fins i tot no van necessitar traure la millor versió, però deixaren clar que són perillosos. Qui no van complir amb les expectatives van ser Marrahí, Roberto i Gabi, que van caure 30-10. Va faltar molta definició, encert i també paciència i companyonia.


DESPERTANT LA INVESTIGACIÓ: EL CONGRÉS CIENTÍFIC - Florida Secundària\nFlorida Secundària > Notícies > DESPERTANT LA INVESTIGACIÓ: EL CONGRÉS CIENTÍFIC\n20 enero, 2017 27 abril, 2017\nPerquè es formen els bessons? Com viatja un emoji al teu mòvil? Quin misteri envolta els violins Stradivarius?\nAquestes són algunes de les preguntes que els alumnes de 3r d’ESO s’han plantejat com a punt de partida del seu tema d’investigació que han de presentar al segon Congrés Científic de Florida Secundària. En ell, a partir de les seues inquietuds, els alumnes entraran plenament en el que és una investigació científica, havent d’enfrontar-se al que suposa l’elaboració d’un document rigorós, la creació d’un pòster científic i la defensa del seu treball d’investigació davant un tribunal especialitzat en l’àmbit científic, entre altres tasques.\nAquest és el projecte que correspon al segon trimestre i comprén les assignatures de biologia, física i química i música. És una bona oportunitat per a conèixer el món de la ciència i adonar-se del que realment significa ser investigador…\nSegurament degut a aquesta experiència més d’un alumne somiarà en convertir-se en científic!\nOmar Fernàndez (alumne de pràctiques del Màster de Secundària i ex-alumne de FLorida Secundària)


La Vall del Ges i el Bisaura: COMPILACIÓ D'EXCURSIONS ANTIGUES I EL SEU RECULL FOTOGRÀFIC. Presentació\nCOMPILACIÓ D'EXCURSIONS ANTIGUES I EL SEU RECULL FOTOGRÀFIC. Presentació\nautor: Josep Torent i Garrigoles, entre 1895 i 1917\nCompilació de diferents caminades, sortides i excursions antigues que tenen com a recorregut tot aquest nostre entorn: Bellmunt, Curull, Puigsacalm, Vidranès...., i a l'hora el seu recull fotogràfic mitjançant les imatges que en el seu dia van fer els seus protagonistes.\nDes d'aquí un reconeixement a tota aquesta gent que va compaginar l'excursionisme amb la fotografia, i que ens permet poder gaudir en el present d'aquestes imatges tant precioses.\nClar que no n'hi ha prou en que aquests excursionistes i fotògrafs fessin i deixessin aquests reportatges tant i tant interesants. Algú es tenia que cuidar de recopilar, i encara més important i laboriós: digitalitzar tot aquest material.\nI aquest és el reconeixement que també s'ha de traslladar a tothom qui ha fet possible que hagin arribat als nostres dies.\nI des d'aquí de manera especial esmentar el Centre Excursionista de Catalunya amb la tasca que han fet i segueixen fent. El fons documental que han recuperat i segueixen recuperant és d'una gran importància històrica.\nNo tots, però una part important dels reportatges d'aquest racó del bloc han sortit del seus arxius. I donat que es tracta de fotografies de fons particulars, des d'aquí vull deixar constància que en cap cas hi ha cap mena d'afany lucratiu en la seva publicació. La finalitat, única i exclusiva, és la seva divulgació a tothom qui pugui interessar.\nfotografies en blanc i negre:\n- JOSEP TORENT I GARRIGOLES, entre 1895 i 1917 (ascensió a Bellmunt)\n- FERRAN DAMIANS I RECODER, any 1917 (Torelló, Bellmunt)\n- JAUME BIOSCA I JUVÉ, any 1919 (Vall d'en Bas, Puigsacalm, Vidrà)\n- ALBERT OLIVERAS I FOLCH, any 1924 (St. Vicenç de Torelló, Bellmunt, St. Quirze Besora)\n- ALBERT OLIVERAS I FOLCH, any 1928 (St. Vicenç de Torelló, Bellmunt, St. Quirze Besora)\nfotografies en color:\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1969 (Excursió al Puigsacalm)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1970 (Excursió a Bellmunt)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1971 (Excursió a Santa Magdalena del Mont -paisatge nevat-)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1972 (Excursió al Puigsacalm -paisatge nevat-)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1972 (Excursió al castell de Milany)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1974 (Excursió a la serra de Curull)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1975 (Excursió de Vidrà a Sant Quirze de Besora)\n- CAMIL JOSÉ GUIU, any 1976 (Excursió al castell de Milany)


Certificat d'idoneïtat | Consumer\nPer a obtenir la pàtria potestat és imprescindible que l'adoptant sigui declarat apte pels serveis de protecció de menors\nSobre el paper, qualsevol ciutadà espanyol major de 25 anys podria adoptar un nen, bastaria que tingués almenys catorze anys més que el menor adoptat. Però abans de res, la persona interessada a adoptar ha d’haver estat declarada “idònia” per part dels serveis de protecció de menors de l’entitat pública competent en el seu lloc de residència a Espanya. Sense aquest document, anomenat certificat d’idoneïtat i emès després d’una avaluació psicosocial favorable, l’adopció és inviable i, encara que hagi estat constituïda a l’estranger, pot quedar sense efecte legal al nostre país. És la forma que tenen els serveis socials de garantir que l’aptitud dels pares i mares adoptius és conforme amb les necessitats del menor.\nL’adopció és un mecanisme legal d’integració familiar que estableix entre la persona o parella adoptant i el menor adoptat un vincle filial idèntic als efectes jurídics al qual tenen els fills biològics. L’adopció, una vegada constituïda, és irrevocable i extingeix, excepte excepcions, els vincles legals entre el nen adoptat i la seva família natural. Per aquesta raó, la legislació és minuciosa i molt estricta a l’hora d’atorgar la pàtria potestat.\nA Espanya, tant l’acolliment com l’adopció són competències transferides a les comunitats autònomes. Totes elles les han legislat detalladament en les seves lleis de protecció de menors i han acreditat entitats col·laboradores d’adopció internacional (ECAIs), que serveixen per a mediar en la tramitació d’un expedient d’adopció a l’estranger i han d’estar habilitades per l’òrgan competent del país en el qual desenvolupen el seu treball. Però, en línies generals, pot afirmar-se que perquè un ciutadà espanyol es converteixi en pare adoptiu deu:\nSer major de 25 anys. En l’adopció per part d’una parella n’hi ha prou que un dels seus membres hagi aconseguit aquesta edat.\nTenir, almenys, 14 anys més que el nen adoptat.\nHaver estat declarat idoni per a exercir la pàtria potestat per l’entitat pública corresponent.\nA Espanya es van adoptar l’any passat 5.541 nens i nenes d’altres països Els espanyols van adoptar l’any passat 5.541 nens i nenes d’altres països i les adopcions internacionals van augmentar un 40% en 2004. La demanda d’adopció internacional és molt elevada i creixent degut, entre altres qüestions i segons el propi Ministeri de Treball i Assumptes Socials, “a l’estancament de la natalitat i a la disminució de nens susceptibles de ser adoptats al nostre país”. Les comunitats que més adopten són Andalusia, Madrid i Catalunya.\nPerò la persona o família que desitgi adoptar un nen d’origen estranger ha de complir, a més dels requisits contemplats en la legislació espanyola, les exigències previstes en la llei relativa a l’adopció del país d’origen del nen. En definitiva, ha de reunir les condicions exigides per la legislació dels dos països.\nAixò significa que, encara que a Espanya estigui permesa l’adopció a les famílies monoparentals masculines, en la pràctica només es pot dur a terme en països com el Brasil, on no es posen traves als sol·licitants homes a títol individual. Les dones solteres, no obstant això, poden adoptar sense problemes en molts altres llocs del globus, tal com informa Iratxe Gil, treballadora social de l’Associació Espanyola d’Atenció i Suport a Família i Adopció (ASEFA).\nSi s’opta per l’adopció internacional, els pares adoptius han de ser considerats idonis per dues administracions. Mercè Vilaseca, vicepresidenta de la Federació d’Associacions per a l’Adopció (FADA), comenta algunes altres particularitats que, a causa d’aquesta doble moral legal -de la comunitat autònoma de residència i el país d’origen del nen-, afecten els potencials pares adoptius. Per exemple, té constància que:\nEn certes autonomies es posen objeccions a l’adopció de nens molt petits per part de mares de més de 40 anys (el decret andalús especifica, en aquest sentit, que la diferència d’edat entre el menor i el seu progenitor adoptiu no ha de ser superior a 42 anys).\nEn la majoria dels països es preval el lliurament dels nens a matrimonis.\nPer a adoptar a la Xina o Madagascar cal ser major de 30 anys.\nNacions com Guatemala o Filipines exigeixen un document eclesiàstic que certifiqui que la parella està casada per l’Església catòlica.\np>Perquè augmentessin les adopcions de nens espanyols, segons Mercè Vilaseca, seria necessari resoldre encara un altre aspecte legal relacionat amb els menors. Al seu judici, la legislació és molt “biologista”, tant que sostreu a alguns nens el dret a tenir una família. “No és que aquí no hi hagi nens per a adoptar; la Generalitat catalana té tutelats en aquests moments 7.000 menors. El problema és que els pares biològics poden conservar la pàtria potestat d’un nen abandonat simplement interessant-se una vegada a l’any per la seva salut amb una anomenada al centre d’acolliment”.\nCom a mostra un botó: dades facilitades pel Servei d’Adopció i Acolliment Familiar de la Junta d’Andalusia indiquen que el passat exercici 811 petits procedents d’altres països van ser adoptats a Andalusia, on es van tramitar 190 expedients d’adopció nacional.\nVes a la pàgina següent: Tràmits obligatoris »\nadopcions cerificado españa idoneidad-ca tràmits


Patrimoni | Fundació Cooperadors de Mataró\nLa Fundació Cooperadors de Mataró és una fundació privada participada per l’Ajuntament de Mataró i la Unió de Cooperadors de Mataró.\nGestió del patrimoni al servei de l’economia social\nLocals de l’antiga Oficina Central, sucursal número 4 de la Unió de Cooperadors de Mataró\nAquests locals situats al Camí Ral, números 260-262, van ser la seu de l’Oficina Central (sucursal número 4 de la Unió de Cooperadors de Mataró), i abans ho havia estat de la “Protectora Mataronense”. A la planta baixa hi havia situat el magatzem central de les altres botigues de la Unió de Cooperadors. També hi havia una sala de reunions, biblioteca, els serveis d’administració i secretaria de la Unió. En aquests locals es fabricaven alguns articles que després es venien a les diferents sucursals. Van ser alguns dels locals que formaven part del patrimoni de la Unió de Cooperadors, que de forma fraudulenta van passar a mans alienes al cooperativisme de la ciutat durant la dictadura franquista. Les mobilitzacions populars i el suport de l’Ajuntament de Mataró van aconseguir recuperar el local per al moviment cooperativista mataroní. La finca original va ser enderrocada i es va remodelar la zona l’any 2010. Actualment, els locals resultants de la reparcel·lació són propietat de la Fundació Unió de Cooperadors de Mataró.\nActualment els 4 locals estan llogats: tres d'ells a la Sra. Liliana Pavalachi (restaurant L'Oliva) i un a l'Ajuntament de Mataró (futura oficina d'eficiència energètica municipal).\nLocal de l’antiga cooperativa “La Estrella Mataronesa”, sucursal número 5 de la Unió de Cooperadors de Mataró\nAquest local situat al carrer Meléndez Valdés, número 15, va ser la seu de la cooperativa “La Estrella Mataronesa” (sucursal número 5 de la Unió de Cooperadors de Mataró), resultat de la fusió de “La Estrella” i “La Mataronesa” el 1936. Construït l’any 1925, a la planta baixa hi havia una botiga de queviures i bodega, mentre que al primer pis hi havia un cafè i una biblioteca. Abandonat durant anys, durant la dècada de 1980 la Unió de Cooperadors va portar a terme la campanya de la joguina en les dates properes a les festes nadalenques. Va ser un dels locals que formaven part del patrimoni de la Unió de Cooperadors de Mataró, que de forma fraudulenta van passar a mans alienes al cooperativisme de la ciutat durant la dictadura franquista. Les mobilitzacions populars i el suport de l’Ajuntament de Mataró van aconseguir recuperar el local per al moviment cooperativista mataroní. La finca original va ser enderrocada i es va construir el nou edifici l’any 2010. Actualment, el local de la planta baixa és propietat de la Fundació Unió de Cooperadors de Mataró.\nActualment, el local està llogat a la cooperativa Coop de Pedal SCCL.\nLocals de l’antic Economat del Centre Federalista Radical, sucursal número 3 de la Unió de Cooperadors de Mataró\nEn aquest solar situat al carrer Palmarola, número 3 / carrer Deu de Gener, número 6, hi havia els locals de l’Economat del Centre Federalista Radical, sucursal número 3 de la Unió de Cooperadors de Mataró. En l’accés situat al carrer Palmerola número 3 hi havia la botiga de queviures, mentre que al del carrer Deu de Gener 6 hi havia una botiga de roba, perfumeria i joguines. El magatzem estava situat a la part interior, on s’ajuntaven ambdós edificis, i també hi havia sales de reunions i biblioteca. Van ser alguns dels locals que formaven part del patrimoni de la Unió de Cooperadors, que de forma fraudulenta van passar a mans alienes al cooperativisme de la ciutat durant la dictadura franquista. Les mobilitzacions populars i el suport de l’Ajuntament de Mataró van aconseguir recuperar el local per al moviment cooperativista mataroní. Actualment, el solar és propietat de la Fundació Unió de Cooperadors de Mataró.\nActualment, aquest solar funciona com a aparcament de rotació de zona blava, explotat per Promocions Urbanístiques de Mataró S. A. (PUMSA).\nLocals de l’antiga cooperativa “La Portorriquenya” o “La Riquenya”, sucursal número 1 de la Unió de Cooperadors de Mataró\nAquest local situat al carrer Cristina, números 23-29, va ser la seu de la cooperativa “La Riquenya” o “Portorriquenya”, sucursal número 1 de la Unió de Cooperadors de Mataró. Al local hi havia una botiga de queviures, mentre que al pis superior hi havia una sala de reunions i la biblioteca Va ser un dels locals que formaven part del patrimoni de la Unió de Cooperadors, que de forma fraudulenta van passar a mans alienes al cooperativisme de la ciutat durant la dictadura franquista. Les mobilitzacions populars i el suport de l’Ajuntament de Mataró van aconseguir recuperar el local per al moviment cooperativista mataroní. La finca original va ser enderrocada i es va construir el nou edifici l’any 2010. Actualment, el local de la planta baixa és propietat de la Fundació Unió de Cooperadors de Mataró.\nActualment, l'ocupació d'aquest local està cedida al Centre d'Orientació Psico-Pedagògica (COPP).\nLocal de la Cooperativa de Vivendes de la Unió de Cooperadors de Mataró\nAquest local situat al carrer del Poeta Josep Punsola, números 36-38 va ser propietat de la Cooperativa de Vivendes de la Unió de Cooperadors de Mataró, continuadora de la delegació a Mataró de la Cooperativa de Vivendes Laye. Quan es va construir de forma cooperativa aquest bloc de pisos, inaugurat l’any 1969, el local va funcionar com a supermercat cooperatiu, tot i que hi podia comprar tothom, no només les persones associades. S’hi venia de tot: carn, verdura i productes envasats. Va gaudir de molt d’èxit, perquè fou dels primers supermercats de Mataró. Amb l’arribada de les grans superfícies, decaigué i es tancà. L’any 2002 la Cooperativa de Vivendes va cedir aquest local a la Fundació Unió de Cooperadors de Mataró, incorporant-lo així al patrimoni històric recuperat del cooperativisme de la nostra ciutat. Entre el 2008 i el 2014 l’Ajuntament de Mataró hi va situar una part de l’Escola d’Adults de Can Noè.\nActualment, aquest local està desocupat i s'està estudiant la seva reforma i adequació.\nVEURE DOCUMENTAL "PATRIMONI7", que explica la història de la recuperació del patrimoni cooperatiu de la ciutat de Mataró\nLa recuperació del patrimoni cooperatiu a Mataró (Margarida Colomer, publicat a la revista Felibrejada, setembre de 2016)\n2.- La Dictadura franquista\nMalgrat el franquisme, a Mataró hi va haver un moviment paral·lel de resistència i de lluita per recuperar l’activitat de les cooperatives existents, el patrimoni i per continuar les activitats de lleure i de cultura lligades al moviment cooperatiu dels anys de la República. El cooperativisme fou un moviment, que, junt amb el moviment sindical, sempre va estar actiu a la nostra ciutat, de manera clandestina o bé en llibertat\n3.- La Cooperativa del Forn del Vidre\n4.- La Unió de Cooperadors\nDesprés de la guerra, per decisió governamental, el nom va ser modificat i s’anomenà “Unió de Cooperadors”. Els seus dirigents foren depurats políticament, gairebé tots foren substituïts per uns “afectes al règim”. Això succeí a totes les administracions de l’estat i a les entitats que no foren considerades il·legals\nLa Mútua de l’Aliança de Mataró, com tota la resta de cooperatives, també va patir la depuració dels membres de la junta. Malauradament, a l’administrador, Miquel Jornet no va afectar-li l’aplicació de l’esmentada depuració. M. Jornet va ser una persona determinant en el curs dels esdeveniments posteriors, i tot sembla indicar que disposava d’una clara influència dins les estructures del sistema franquista.\n16-2-1952.- Després d’haver intentat d’establir converses entre els directius de la Mútua Aliança amb el resultat negatiu, els membres de la ponència no es volien donar per vençuts i iniciaren la publicació d’una sèrie de cartes obertes al director del Diario de Mataró per tal d’informar els socis. Malauradament, només podran publicar la primera.\nEmili Albo, secretari de l’entitat fou nomenat alcalde de l’Ajuntament (16-2-1952), des de l’alcaldia va prohibir la publicació de cap article que hi tingués relació amb aquest tema. Aquesta prohibició només va afectar les publicacions dels membres de la ponència.\n30-6-1955.- El president Emili Albo serà substituït del seu càrrec de president de l’entitat pel “laureado” coronel José Salas Paniello. Aquest militar fou honorat per la seva valentia durant la guerra civil i per la seva participació activa a la “División Azul” al front de Rússia en la Segona Guerra Mundial, amb la condecoració de la Cruz de Sant Fernando. El 5 de juliol, del mateix any, E. Albo serà rellevat del càrrec d’alcalde.\n6-10-1955.- Els dirigents de la Mútua Aliança, van constituir la Immobiliària Aliança, S. A., amb els mateixos dirigents de la Mútua. Al cap d’un mes (11-11-1955), la Mútua Aliança venia els set locals, abans esmentats, de l’antic patrimoni de la Unió de Cooperadors a la Immobiliària Aliança, S.A.\nEn aquesta assemblea el president va informar els socis respectius, de l’operació immobiliària i especulativa que s’havia fet. Es va llegir l’escriptura de cessió del patrimoni de l’entitat a la Mútua Aliança. Demanà la paraula C. Monreal i va expressar “que en cap junta de socis no s’havien concedit poders a cap president per fer aquesta gestió” i va criticar l’operació immobiliària, ja que el valor de 1.800.000 de pessetes que es va pagar pels immobles no era just, el seu valor era més alt, per tant havia sigut una operació especulativa.\nDins aquest escenari es van posant en marxa nous projectes cooperatius. A partir de 1968, es tirà endavant el “Grup de Cultura d’Orientació Psicopedagògica” (COPP). El grup de joves cooperadors es posa en contacte amb la Cooperativa de Vivendes Laye i es construeixen cinc blocs d’habitatges sota el nom de la Cooperativa Laye, delegació de Mataró. Aquesta cooperativa és gestionada per la generació de joves que estava col·laborant amb la Unió de Cooperadors. Això enriqueix el moviment cooperatiu a nivell ciutadà i també afavoreix l’ampliació de socis cooperatius a la Unió de Cooperadors, ja que en formaran part activa. La llibreria cooperativa Robafaves, tot i que no està inclosa a la Unió de Cooperadors, signà un conveni de col·laboració amb aquesta entitat. El foment del cooperativisme a la ciutat es va ampliant amb el naixement de noves cooperatives.\n1-2-1972.- La Immobiliària Aliança S. A. va intentar subhastar el patrimoni de la Unió de Cooperadors, sense cap resultat. La comissió liquidadora la formaven: Enrique Alegre i Bargués, Jaime Palol i Salellas i Eduardo Matesanz i Gómez. Els socis anaven pressionant els possibles compradors, informant-los que eren locals que estaven pendents d’una demanda de reclamació perquè eren resultat d’un litigi i això va fer tirar enrere les persones que podien estar interessades a adquirir-los a partir de la subhasta.\nS’especifica que el preu seria de 30 milions, o sigui, inferior al real. L’operació estava dirigida per M. Jornet. Els locals serien destinats a serveis municipals. L’Ajuntament no va executar l’opció de venda, per tant no es va fer efectiu l’acord.\n1985-87.- El moviment cooperatiu farà accions reivindicatives en contra de M. Jornet i a favor del retorn del patrimoni d’Unió de Cooperadors. A partir de pancartes, plantades de gegants i altres accions festives i reivindicatives s’anirà creant un entorn favorable a tirar endavant altres accions més contundents.\nL’advocat Pep Manté serà el defensor de la Unió de Cooperadors i, com a tal presentarà denúncies judicials contra M. Jornet. També ho faran els socis de la Mútua Aliança. El jutge disposarà una intervenció de la documentació de la Mútua Aliança i obligarà a dimitir a M. Jornet, com a administrador de la Mútua Aliança.\n5-6-1989.- La Immobiliària Aliança, es trobava en crisi econòmica i l’antic administrador M. Jornet, va vendre quatre locals a la societat Reparada, S.A, dirigida pel mateix M. Jornet. Aquests locals són: “L’Estrella”, “Economat del Centre Federalista Republicà”, “La Mataronesa” i “La Portorriqueña”. Aquesta operació la va fer a traves de dues empreses instrumentals i interposades. Per raons que desconeixem M. Jornet continua tenint la propietat d’una bona part dels immobles cooperatius. El 12-6-1989, M. Jornet dóna el local del “Café Nou” a una entitat de caire religiós mataronina, la Fundació Sagrada Família. Aquesta donació l’ha fa simulant una venda davant notari. El president d’aquesta entitat va ser aconsellat pel rector de la parròquia de Sant Josep, Mn. Pere Solà, de no l’acceptar-lo, ja que era un regal enverinat. Consell que desoí. Tot i així al “Café Nou” hi continuaran fent activitats els socis cooperatius que des de 1977 hi són de manera activa.\n1990.- Després de molt dures negociacions, la societat Reparada, S. A. i l’Ajuntament arribaren a un acord quant a la permuta dels quatre locals, esmentats anteriorment, de patrimoni històric a canvi de dos mil metres quadrats de terreny municipal edificable. A la societat Reparada S.A., en la qual tenia accions i n’era administrador M. Jornet, també hi participava Rodrigo Garcia López, empresari de diverses empreses entre les quals una immobiliària. Rodrigo Garcia participa activament en les negociacions. L’Ajuntament i la immobiliària PUMSA es comprometen a no realitzar-hi cap obra de construcció sense l’acord de la Unió de Cooperadors.\nUna auditoria explica que Jornet havia creat quatre empreses entre les que passava les facturacions mentre que en altres ocasions duplicava algunes despeses. Així, engruixia els moviments econòmics i acabava cobrant quatre vegades més en base a la retribució de del 1 % que rebia per cada moviment. Paral·lelament no ingressava la corresponent retenció de l’impost sobre la Renda i desviava aquests fons cap a altres finalitats. La Caixa de Pensions ha reconegut que M. Jornet havia percebut més de 100 milions de pessetes que no queden contemplats en cap comptabilitat de la Mútua.\nAquest advocat explica al judici que M. Jornet no complia amb la Seguretat Social, que 68 metges no estaven assegurats i que algunes treballadores auxiliars ho feien sense titulació. Per aquesta qüestió, la Conselleria de Sanitat va sancionar la Mútua Aliança amb 20 milions de multa. Multa que automàticament l’Aliança demana que pagui M. Jornet.\nMalauradament i malgrat els esforços judicials i ciutadans, M. Jornet va ser absolt per la Justícia. La qüestió dels locals d’Unió de Cooperadors encara es mantenia en litigi. El Café Nou estava ocupat des de feia uns anys pels cooperadors, tot i que legalment pertanyia a la Fundació Sagrada Família. Aquesta legalitat des de Unió de Cooperadors es posa en qüestió, donades les circumstàncies poc ètiques d’una donació en forma de venda.\nD’ aquesta gestió encara en quedaven al marge el local de “La Tahona”, el “Cafè de Mar” i el “Cafè Nou”.\n Margarida Colomer. “La postguerra a Mataró. 1939-1952”.\n Margarida Colomer. “Cooperativisme i Moviment Obrer” i “La Postguerra a Mataró 1939-1952”.\n Antoni Luís, “Auca de Unió de Cooperadors”. Entrevista a Joan Martí.\n Esborrany de Santos Hernández, 2004. Entrevista a Antoni Luís.\n Margarida Colomer. Article a Cooperació Catalana, núm. 362, febrer 2013. “La Postguerra a Mataró.1939-1952.”\n Margarida Colomer. “La postguerra a Mataró. 1939-1952.”\n Entrevista a Eduard Huertos i Barot.\n Entrevista a Joan Martí i esborrany de Santos Hernández.\n Adolfo C. Barricart. Revista “Cambio16”, juliol 1972.\n Margarida Colomer. “La Postguerra a Mataró 1939-1955”. Entrevistes a Antoni Luís i a Joan Martí..\n Entrevista a Francesc Soler i Canton.\n Entrevistes a Xavier Vilert i a Àngel Puig.\n Entrevistes a Xavier Vilert, Pep Bermúdez , Joan Martí i Eduard Huertos.\n Antoni Luís, “L’Auca de la Unió de Cooperadors”.\n Entrevista a Vicenç Delós.\n Entrevista Joan Martí i esborrany de Santos Hernández. 2004.\n Document de judici , arxiu Eduard Huertos.\n Entrevista a Antoni Luís.\n Esborrany de Santos Hernández. 2004.\n Acta Plenari, 6-7-1989.\n Actes dels plenaris, 20-7-1989 i 14-12-1989.\n Crònica de Mataró, 3-6-1993. Documents arxiu Eduard Huertos.\n Document, arxiu Eduard Huertos.\n Entrevista a Àngel Puig.\n Margarida Colomer. Revista” Cooperació Catalana”, núm. 362, febrer 2013.\n Fons documental de la Unió de Cooperadors i entrevista a Àngel Puig.


ciència hel·lenística HIST. El moment de màxim esplendor de la ciència grega, que transcorre en la seva major part entre els segles III-II a.C., a Alexandria, durant el regnat dels Ptolemeus i sota la directa protecció d’aquesta dinastia (veure cita). Aquest període hel·lenístic de la ciència grega es relaciona directament amb la fundació, per Ptolemeu I Soter, i amb la inspiració i el consell de Demetri de Falero, membre del Liceu aristotèlic, del Museu, temple dedicat a l’honor de les Muses, destinat\na convertir-se (amb Ptolemeu II) el centre cultural del món hel·lenístic, superant en importància, magnitud i mitjans d’investigació al Liceu d’Atenes; al costat del Museu es construeix una gran Biblioteca (500.000 volums en els seus començaments), de la qual van ser famosos bibliotecaris Zenodot, Apol·loni de Rodes, Eratóstenes, etc.; la seva tasca va fundar les bases de la filologia grega, i entre les seves edicions es compten les obres d’Homer, Ilíada i Odissea, publicades per Zenodot, i la primera Gramàtica grega publicada per Dionisi de Tràcia.\nArquímedes el segueix en la fama, però el guanya possiblement en originalitat; va conrear tant les matemàtiques pures com les aplicades a la mecànica, en especial a l’estàtica i a la hidrostàtica. Natural de Siracusa, havia passat un temps a Alexandria coneixent l’obra d'Euclides i els seus deixebles, i, tornat a la seva ciutat natal, la història el recorda col·laborant en la defensa de Siracusa, assetjada pels romans per terra i per mar, amb la construcció de màquines de guerra basades en el principi de la palanca. Creador de l’estàtica, va exposar en forma també deductiva, en Sobre l’equilibri de les figures planes, els principis de lla palanca i dels centres de gravetat dels cossos, formulant el principi\nfonamental: «dos pesos s’equilibren a una distància proporcional a ells mateixos», que li permet dir «doneu-me un punt de suport i mouré la Terra». Sobre hidrostàtica va escriure Sobre els cossos flotants, sobre la pressió dels líquids; la història recorda com va celebrar Arquímedes haver descobert que la corona de Hieró II havia estat adulterada: observant l’aigua que, en banyar-se, sobreeixia de la seva banyera i saltant despullat al carrer cridant 0àD06", héureka: «ho vaig trobar!». En l’Arenari, escrit per demostrar que amb la seva notació numèrica podia escriure qualsevol nombre per gran que fos, exposa el problema del càlcul del nombre de grans de sorra que caben a l’Univers. En tractar de la magnitud de l’Univers, esmenta l’opinió comuna i l’heliocèntrica d'Aristarc de Samos, que el fa molt més gran. La gran talla d’aquest matemàtic, que sense descuidar la investigació pura aplica les matemàtiques al món físic, va ser admirada i presa com a model, bastants segles més tard, per Galileu.\nApol·loni de Perga, que va viure en la segona meitat del s. III aC, i que va ensenyar a Alexandria, és conegut sobretot pels seus estudis sobre l’el·lipse, la paràbola i la hipèrbole, les Seccions còniques, que van ser l’autoritat en la matèria fins als temps de Descartes. L’astronomia grega, de concepció geocèntrica, seguia en aquesta època el model de les 26 esferes concèntriques d’Èudox, corregit pel seu deixebles Cal·lip i posteriorment per Aristòtil, que el va convertir, de model merament geomètric, en físic (amb Aristòtill, al afegir les esferes responsables del moviment retrògrad, aquestes van assolir el nombre de 56 esferes). Les úniques excepcions a aquest sistema són l’Univers de Heràclides de Pont, astrònom del s. IV, i la nova concepció heliocèntrica d’Aristarc de Samos.\nAristarc de Samos, conegut com el Copèrnic de l’antiguitat, va sostenir inequívocament la concepció heliocèntrica de l’Univers. Va néixer a Samos, va ser deixeble d’Estrató de Làmpsac, i va viure probablement entre 310 i 230 aC La seva hipòtesi heliocèntrica és anterior al 216, any de publicació de l’Arenari d’Arquimedes, que la cita, encara que la tracta de «impossible». Segons Arquímedes, Aristarc sosté que el Sol i el cel de les estrelles fixes estan quiets i que la Terra i els planetes giren entorn del Sol, i la Terra a més a més diàriament al voltant del seu eix. Sosté que el Sol és molt més gran que la Terra -raó de més per deduir el centre del moviment-, mesura la distància de la Terra al Sol, que ha de ser entre 18 a 20 vegades més gran que la distància de la Terra a la Lluna, i mesura així mateix, sempre amb procediments matemàticament correctes, encara que utilitzant dades inexactes, els diàmetres relatius del Sol, la Lluna i la Terra. La seva obra porta precisament el títol de\nSobre les grandàries i les distàncies del Sol i de la Luna.


Piragüisme a l'Ebre, amb Beniemocions: d’octubre 2017\nArriben les pluges a l'Ebre\nFinalment han arribat la desitjades pluges.\nEl passat dimecres, dia 18 teniem un dia d'intenssa pluja a les Terres de l'Ebre, que deixava els camps anegats i provocava la baixada d'algún barrancs. Aixó fa que durant un parell de dies, les aigues del\nriu ham baixat de color xocolate, degut a la gran quantitat de terra que han arrossegat, ja que gran quantitat de preciptació, ha caigut en poques hores. Tot i aixó, el cabal del riu continua sent molt baix.\nEtiquetes de comentaris: pluges a l'Ebre\nL'Assut en obres\nHan iniciat unes obres de reparació de l'Assut de Xerta - Tivenys.\nSembla que la estructura de la presa de l'Assut presenta fisures i forats i que al llarc del temps, un progresiu augment de l'erosió de la pared, podria arribar a provocar el seu trencament.\nEn principi estan eixecant una petita pared per damunt la cresta de la presa i diuen que després injectaran formigó i resina per tapar els forats i així evitar que la presa pugui rebentar per causa de la força del riu o d'alguna futura riada de l'Ebre.\nEn principi, l'obra no afecta gens a la pràctica del piragüisme, ni a la pràctica d'altres esprts d'aigua, ni a la navegació de l'Ebre.\nEtiquetes de comentaris: Obres a l'Assut de Xerta - Tivenys, Piragüisme a l'Assut


Fisioteràpia respiratoria. Una bona solució - El Cargol\nFisioteràpia respiratoria. Una bona solució\nLa fisioteràpia respiratòria és una branca de la fisioteràpia que tracta els símptomes de malalties respiratòries, tan comunes entre els més petits de casa. Davant d’una infecció respiratòria o un procés crònic com l’asma, els hi costa respirar i augmenta les secrecions. La millor teràpia per alleujar aquestes molèsties és la fitoteràpia respiratòria, que mobilitza les secrecions que es troben adherides a les parets bronquials i facilita la seva eliminació, reduint així les possibilitats de que apareixen zones d’infecció en l’arbre bronquial (tràquea, bronquis o bronquíols). A més, una exercitació de la musculatura respiratòria fa a l’infant més resistent enfront les possibles reinfeccions.\nPer tant, la fisioteràpia respiratòria facilita l’eliminació de les secrecions tranqueobronquials, disminueix la resistència de la via aèria, redueix el treball respiratori, millora l’intercanvi gasós, augmenta la tolerància a l’exercici i en definitiva millora la qualitat de vida de l’infant.\nNormalment els infants més petits són aquells que acostumen a patir més aquest tipus de malalties ja que tenen una gran dificultat per eliminar les secrecions que es produeixen, ja que no en saben, i acostuma a ser un problema que empitjora la seva salut i dificulta la seva recuperació.\nActualment podem trobar a la seguretat social aquest tipus de servei de salut adreçat a la infància i no cal anar a consultes privades.\nLa fisioteràpia respiratòria és una eina fonamental per prevenir, curar o estabilitzar les alteracions que afecten al sistema respiratori. El fisioterapeuta respiratori té com a principal objectiu ensenyar a l’infant o familiars a utilitzar diverses tècniques i a realitzar els exercicis que permetin aconseguir permeabilitat la via aèria (facilitar l’eliminació de secrecions), controlar la dispnea (sensació subjectiva de falta d’aire) i augmentar la tolerància a l’esforç.\nEls objectius principals de les tècniques utilitzades en la fisioteràpia respiratòria pot destacar:\nMillorar la mecànica ventilatòria (la manera de respirar)\nMillorar la permeabilitat de la via aèria (eliminació de les secrecions).\nDisminuir la dispnea (disminuir la sensació de fatiga).\nAugmentar la tolerància a l’esforç (augmentar la capacitat pulmonar i la resistència davant de determinades activitats com l’esport)\nMillorar el trofisme i la força muscular (millorar la força dels músculs respiratoris).\nMillorar el aspecte psico-emocional.\nExercicis senzills que podeu treballar a casa:\nSi l’infant respira amb dificultats pel nas, podeu col·locar un par de gases lleugerament mullades amb aigua uns 5-10 minuts i animar a l’infant a respirar a través d’elles. Una altra opció és fer instil·lacions de sèrum fisiològic.\nJugueu a aspirar pel nas, és una manera senzilla de netejar les zones respiratòries altes.\nÉs important ensenyar a sonar-se el nas. Primerament pressionem una fosa nasal per deixar lliure la sortida de l’altre i a l’inrevés. Així evitem que la força de sonar-se provoqui que ascendeixi el moc als sinus nasals i a les oïdes on dóna origen a quadres d’otitis mitjanes.\nPer treballar la capacitat pulmonar es poden fer exercicis com per exemple: inflar un globus, entelar un vindre, bufar espelmes o bufar i fer bombolles, fer moure plomes tot bufant, bufar amb una canyeta… Totes aquestes accions faran que treballem la capacitat pulmonar de manera divertida.\nA continuació us deixem diverses imatges on veureu diverses propostes i/o activitats lúdiques que podeu fer a casa a través del joc però sempre amb l’objectiu d’exercitar la respiració.\nInformació extreta de diverses pàgines web:\nDeducció addicional per maternitat per a fills/es menors de tres anys escolaritzats en llar d’infantsInfants descalços, infants feliços


Pochettino: "La nostra aposta és tenir la pilota més que ells i sortir a atacar"\nHa avisat que el perill de l'Athletic és molt més que Llorente\nEl tècnic ha mantingut el dubte sobre l'alineació que confeccionarà contra l'Athletic. Només ha desvetllat que "mantindrem la nostra filosofia de joc, i farem un equip per guanyar a Bilbao, i sense reservar res pel partit amb el Barça"\n2 min. Sant Adrià 11/12/2010 12:32\nEl gran interrogant és com afrontarà el partit contra l'Athletic, amb les baixes de Baena i Javi Márquez, i la situació de possible sanció, per targetes, de Forlín i Víctor Ruíz. El tècnic ha dit: "Per mi el més important és el partit a Bilbao. Dilluns qualsevol plantejament serà criticable, o es remarcarà en funció del resultat. No podem permetre'ns el luxe de pensar en què passarà en 15 dies. Sortirem amb un equip de garanties. El què hagi de passar, amb les targetes, passarà". I ha reiterat que el debat de tota la setmana, "és un error". "Els tres punts són el més important i com hem fet en altres jornades, si algú està sancionat, doncs sortirà algú altre".\nEstà tranquil i convençut que la plantilla també ha entès el missatge. "Els jugadors ho tenen clar i saben que ens hi juguem molt contra l'Athletic". I ha avisat del perill del rival. "No només tenen el perill de Llorente i el joc directe. De vegades també intenta jugar, i és perillós, i ara més perquè ve ferit després de perdre el derbi amb la Real. És un equip molt intens, molt físic, d'alçada, que ens obligarà a treballar molt". No vol focalitzar tota l'atenció en el davanter vasc. "L'Athletic és més que Llorente, i té molts altres jugadors perillosos".\nHa destacat l'importància de l'estratègia. "Hem treballat especialment totes aquestes accions, tant per contrarrestar-les, com per intentar aprofitar-les". Però també ha fixat la clau del partit en la possessió de la pilota. "La nostra aposta ha de ser aquesta: tenir el màxim la pilota, perquè és la millor manera d'evitar que ells siguin perillosos. És el que intentarem i volem fer".\n"Espero que portem els 3 punts de San Mamés a Barcelona. Portem una sèrie de partits sense perdre, i esperem mantenir aquesta bona dinàmica". I insisteix en el missatge de tota la lliga: "És clar que em crec el que estem aconseguint. Sabem, però, que les dinàmiques positives costa crear-les i que poden torçar-se en qualsevol moment".\nA San Mamés amb tot, o res\nL'Espanyol llença una excel·lent primera part amb un segon temps desastrós i perd 2-1 amb l'Athletic


ESO | INS Rambla Prim\nEls alumnes d’ESO i Batxillerat es van inspirar en la següent paròdia de Sant Jordi de la Companyia Elèctrica Dharma:\nper crear la seva pròpia paròdia!\nAquí teniu l’enllaç a tot l’àlbum de fotos de la diada:\nSortida al port de Badalona 3r i 4t ESO\nEnllaç a l’àlbum de fotos:\nPintem el Nadal de colors!\nEls alumnes d’ESO i Batxillerat guarneixen l’institut per Nadal! Aquí podeu veure un bon recull de fotos i vídeos.\nEls alumnes d’ESO i l’IFE van visitar el parc arqueològic de les Mines de Gavà. Aquí podeu veure la galeria de fotos!\nEl blog de l'IFE, ESO, General, Portada 0\nQuè són les persones refugiades, desplaçades i migrants\nUn refugiat o una refugiada és una persona que “a causa de fundats temors de ser perseguida per motius de raça, religió, nacionalitat, opinions polítiques, pertinença a un determinat grup social, de gènere o orientació sexual, es troba… Llegeix més»\nUn hort jardí en l’escola/institut pot ser concebut com una extensió de l’aprenentatge del coneixement del medi natural. Hem de tenir en compte que un hort és un ecosistema en què és possible aprendre gran part dels continguts de les ciències naturals.\nÉs un context en… Llegeix més»\nSortida a Arbre Aventura, Lloret de Mar (Sta. Cristina)\nEl dimecres dia 21 de juny els alumnes de l’Institut Rambla Prim es varen desplaçar en autocar fins a Arbre Aventura (Lloret de Mar, Sta. Cristina). Amb un temps primaveral els alumnes varen gaudir d’una de les sortides premi que ha ofert aquest any el nostre… Llegeix més»


Notícia històrica - NOTES DE PREMSA INSTITUCIONALS - La Unió de Federacions Esportives de Catalunya dóna el seu suport a la Via Catalana - Federació Catalana de Caça\nLA UNIÓ DE FEDERACIONS ESPORTIVES DE CATALUNYA DÓNA EL SEU SUPORT A LA VIA CATALANA\nEl proper 11 de setembre a les 17:14 hores es farà la cadena humana organitzada per la Assemblea Nacional Catalana. Des de la UFEC s’ha recolzat aquesta iniciativa i s’ha animat a totes aquelles Federacions que ho creguin convenient a participar-hi.\nS’està definint un tram on hi haurà Federacions, esportistes, i totes aquelles persones relacionades amb el món de l'esport, que tindrà lloc a dins o al voltant del recinte del Camp Nou a Barcelona. Aquest tram esportiu estarà coordinat per la Sectorial d’Esportistes de l’ANC i tindrà el suport de la UFEC. Totes aquelles Federacions que ho vulguin, podran formar-ne part portant dirigents, esportistes, tècnics, àrbitres, etc.\nLa Federació Catalana de Caça dóna suport a aquesta iniciativa i tots aquells que ho desitgin poden confirmar la seva participació enviant un correu a info@federcat.com on consti el nom i cognoms i l’adreça de correu electrònic.\nUn cop inscrits, s’enviarà a tothom la informació definitiva sobre aquesta convocatòria pel dia 11 de setembre.\nLa UFEC juntament amb la Federació Catalana de Caça, anima a tots els clubs que vulguin participar que s’involucrin amb aquesta iniciativa esportiva per tal de demostrar la força de l’esport federat en una jornada important pel país.


La seguretat alimentària en la tercera edat | Consumer\nUna mala gestió de les sobres d'aliments, així com la deterioració de certes funcions perceptives incrementen els problemes d'origen alimentari en aquest sector\nEl risc de sofrir malalties d’origen alimentari augmenta en la tercera edat, no només perquè l’organisme està més predisposat a aquest tipus de trastorns i perquè les conseqüències poden a més ser més greus, sinó perquè les persones majors tenen factors afegits des del punt de vista de la seguretat i la manipulació dels aliments. La disminució de les seves funcions perceptives (vista, olor o gust) i de memòria, a més de la menor mobilitat, que limita les seves compres, agreugen la situació i converteixen a aquest sector de la població en diana de les toxiinfecciones alimentàries.\nHo observem diàriament: els ancians són, juntament amb els nens i els malalts crònics, grups de risc alimentari, no només per la freqüència de les seves toxiinfeciones sinó per les greus conseqüències que aquest tipus de processos poden implicar en ells, així com la seva lenta i difícil recuperació. Aquesta elevada vulnerabilitat està relacionada amb un sistema immune afeblit, malalties cròniques associades i unes funcions vitals en general més deteriorades que poden veure’s seriosament danyades per afeccions que, en altres circumstàncies, no implicarien conseqüències tan greus.\nLa probabilitat de sofrir un problema d’origen alimentari s’incrementa a més quan els sentits, especialment, la vista, l’olfacte i el gust, que en ocasions ens alerten d’una possible alteració de l’aliment, no són tan aguts com en altres edats. Així, cal recordar que molts microorganismes patògens no són alterantes, per la qual cosa l’aliment no té un aspecte, olor o sabor desagradables.\nEls problemes de vista es tradueixen sovint en dificultats per llegir les etiquetes dels aliments i, en conseqüència, interpretar els consells de conservació\nSovint, molts dels motius pels quals un aliment es deteriora sí van associats a la presència de gèrmens alterantes o a un altre tipus de contaminants, com els químics o macroscòpics. En aquests casos, sí pot detectar-se més fàcilment per exemple la presència de lleixiu o un cristall que hagi caigut accidentalment sobre el menjar. Aquesta detecció, no obstant això, queda alterada quan, per exemple, una persona que manipula els aliments té problemes de vista.\nA més de dificultats en la lectura de les etiquetes i, en conseqüència, en la interpretació correcta de les dates de caducitat, dels consells de conservació o les instruccions de preparació, una persona amb aquesta limitació no pot adonar-se que un plat o un utensili de cuina no estan ben nets.\nEls problemes de memòria associats a l’edat també poden impedir preparar el menjar de forma adequada i poden portar a confondre el temps que porta un aliment o plat cuinat en la nevera. Una altra limitació ve donada per la mobilitat restringida, tan característica de les persones majors. No només és un greu impediment a l’hora de netejar i higienizar la cuina, amb el que es facilita el desenvolupament de microorganismes i plagues, sinó que també limita les sortides a la compra. Aquest factor pot portar a una acumulació de productes caducats, especialment frescos, resultat d’una compra excessiva realitzada per a un període massa perllongat. Cuinar per a diversos dies és una pràctica habitual que respon a la comoditat o a l’ajuda externa esporàdica, però l’excessiva prolongació de la qual pot resultar també un important factor de risc.\nLes limitacions econòmiques poden implicar altres problemes relacionats amb la seguretat alimentària en la tercera edat. Hi ha persones que no tiren el menjar, encara que estigui en mal estat, o que no poden permetre’s substituir els utensilis espatllats o els aparells que ja no funcionen correctament. La gestió de les sobres sol ser un problema mal resolt en aquestes edats. Uns ingressos escassos probablement impliquin un menjar de pitjor qualitat, despesa que serà a més retallat en cas de necessitat.\nTotes aquestes situacions descrites es desenvolupen especialment quan és l’ancià el que gestiona la seva llar i, com a conseqüència, és el responsable de la seva alimentació diària. Si hi ha una o diverses persones majors en l’entorn proper en aquesta situació es poden prendre algunes mesures per minimitzar el risc que sofreixin una malaltia o alteració vinculades als aliments.\nAlguns consells per evitar possibles toxiinfecciones passen per:\nElaborar menús concordes a les seves necessitats particulars, ja siguin nutricionals o d’una altra índole, com les derivades de problemes de masticació.\nProgramar compres d’acord amb aquests menús. Consultar lliuraments de comandes a domicili especialment d’aliments frescos: fruites i verdures, carns i peixos.\nCuinar diverses racions i congelar per evitar les sobres. Descongelar en el frigorífic de vespra.\nPer evitar possibles distraccions pròpies de l’edat, etiquetar els congelats i, si és possible, també els aliments frescos.\nSupervisar la neteja de la cuina, aparells i utensilis. Procurar no utilitzar superfícies i utensilis de fusta.\nSer especialment acurats en èpoques de calor, així com amb els aliments de major risc sanitari: ous i derivats, carn de pollastre, cremes i nata o verdures crues.\nÉs convenient parlar sobre el risc que suposa consumir aliments en mal estat i fer especial recalcament en la necessària prevenció i en el fet que sovint els aliments en males condicions no “avisen”. La informació serà una valuosa arma. Corregir, amb extrema prudència, si observem alguna pràctica desaconsellable en la cuina.\nUN SECTOR SENSIBILITZAT\nUna recent enquesta demostra que els jubilats són els més preocupats a Espanya per la qualitat i la seguretat dels productes que compren, encara que un 20% assegura no preocupar-se mai o gairebé mai per aquest aspecte. L’estudi, realitzat pel Fòrum Interalimentario sobre una mostra de més de 2.800 espanyols, a més d’obtenir informació en funció del sexe, l’edat i la comunitat autònoma, aprofundeix en els hàbits alimentosos segons l’ocupació de cada persona, en aquest cas d’els qui ja gaudeixen de la seva jubilació. Així, aquest col·lectiu és cada vegada més conscient que una bona alimentació és fonamental per gaudir d’una òptima qualitat de vida i per això tria, sempre segons aquesta enquesta, els aliments tenint en compte quins són més aconsellables per a la seva salut i no els seus gustos o preferències.\nmala gestión-ca origen alimentario-ca seguretat alimentària sobres tercera edat


La badia de Garbet | HISTÒRIESDEMAR\nLa badia de Garbet\nPublicat el Setembre 17, 2018 per manelts\nLa badia de Garbet es troba entre Llançà i Colera, els seus límits naturals són al nord, l´Illa Grossa de Colera i al sud, el Cap Ras. Orientada al llevant, té platges a ambdós costats. A la banda nord la platja de Garbet i a la banda sud, les Platges del Borró. Des del punt de vista administratiu pertany al municipi de Colera.\nResseguint tota la badia de sud a nord troben un seguit d´illots de forma gairebé continua. A la banda del Cap Ras hi ha L´illa, L´illa Plana i Les conques. El cavall Bernat al fons de la badia. El Caixol i Els esculls d´en Xarandó a la banda de ponent i Els esculls d´en Trullet, L´Illa Petita i L´Illa Grossa a l´extrem més septentrional i que juntament amb el Cap de Lladró assenyalen la veïna badia de Colera.\nGarbet és una amable badia situada entre el Cap Ras i l´Illa Grossa\nDes punt de vista paisatgístic forma una unitat molt ben definida. Malgrat que els accessos són fàcils, és un territori poc urbanitzat on l’empremta de l´home ha modelat un paisatge amable i ordenat. Durant molts anys hi va haver en funcionament un baixador a tocar de la mateixa platja que permetia que molts estiuejants de Figueres, Girona i fins i tot Barcelona es poguessin desplaçar fins aquest indret amb transport públic. Penso que hauria ser una reivindicació exigir a RENFE l´obertura d´aquest baixador els mesos d´estiu i evitar així, molts desplaçaments en vehicles privats.\nLa platja de Garbet és la més gran de tota la badia, fa gairebé mig quilòmetre de llarg. Està formada per petites graves de tonalitats gris blavoses. És una platja molt familiar amb aigües gairebé sempre transparents. Fins fa pocs anys hi havia un petit càmping i un restaurant. Avui totes dues instal·lacions estan tancades i aquest abandó de l´activitat està produint una ràpida degradació de l´espai.\nLa platja de Garbet és la més important i està ben comunicada.\nA la banda de Cap Ras hi trobem una de les joies naturals d´aquest territori, les platges de Borró. Es tracta de tres platgetes: Platja del Borró, el Borró del mig i el Borró d´enfora que conserven intactes els seus valors naturals. La seva etimologia ens evoca la presencia d´aquesta planta (Ammophila arenaria). Aquestes platges també són conegudes com a Platja de les Assutzenes perquè aquesta planta, també coneguda com a lliri blanc (Pancratium maritimum) és força abundant. A les platges del Borró hi ha un sistema dunar molt ben constituït.\nLes platges del Borró són la joia natural d´aquesta zona\nGarbet és l’únic indret de tota la Costa Brava on encara és possible observar vinyes arran del mar. Aquestes reposen en terrasses molt ben distribuïdes que donen personalitat al paisatge. Aquest tipus de conreu representa a més, una protecció envers el flagell dels incendis forestals. Uns quilometres més amunt, en plena Costa Vermella, les vinyes són un element molt més habitual.\nSota el meu punt de vista, un dels elements més destacats d´aquest entorn són precisament les vinyes que es troben totes al vessant nord de la badia, protegides de la tramuntana. L’explotació vitivinícola és propietat de la Masia Peralada i en les 12 Ha de vinya produeix el Finca Garbet, un excel·lent vi. Això però és una altre històriademar.\nL'entrada va ser publicada el històriesdepaisatges i etiquetada cap de creus, entorn, mar d´amunt, platges, racons, rutes, vegetació de platja per manelts. Guarda l'enllaç permanent.\n3 pensaments sobre “La badia de Garbet”\nRetroenllaç: La badia de Garbet | HISTÒRIESDEMAR | Des del Meu Racó de Món\nRetroenllaç: La prova dels Mateu | HISTÒRIESDEMAR


LA PUBLICITAT AIRPOD DE LIL BUCK ÉS LA NOSTRA NOVA OBSESSIÓ - DANCE SPIRIT\nLa publicitat AirPod de Lil Buck és la nostra nova obsessió\nPrincipal Dance Spirit La publicitat AirPod de Lil Buck és la nostra nova obsessió\nEl jookin increïblement suau de Lil Buck ja fa anys que ens fa qüestionar les lleis de la física. Però el seu nou anunci per a l'AirPod d'Apple, 'Stroll', incompleix aquestes lleis d'una manera més literal: el fa acanalar els costats dels edificis, al llarg dels aparadors i a la part inferior de les marquesines del teatre ...\nEl fantàstic jookin de Lil Buck ha estat fent-nos qüestionar les lleis de la física ja fa anys. Però el seu nou anunci per a l'AirPod d'Apple, 'Stroll', incompleix aquestes lleis d'una manera més literal: el fa acanalar els costats dels edificis, al llarg dels aparadors i a la part inferior de les marquesines del teatre.\nI al lateral d’un cotxe. Perquè és clar.\nSi això us sembla vagament familiar, probablement recordareu el de Fred Astaire rutina clàssica de 'ballar al sostre' de la pel·lícula de 1951 Casament Reial . Bàsicament, 'Passeig' pren el Casament Reial número al carrer. I no és exagerat dir que Lil Buck coincideix amb el nivell de virtuosisme alegre d’Astaire. L'eslògan de l'anunci és 'pràcticament màgic', no sabem molt sobre els AirPods, però pel que fa al ball, suggeriríem acabar amb el 'pràcticament'. És així màgia , cap amunt.\n(La cançó, per cert, és 'Down' de Marian Hill que tenim la sensació que escoltaràs tot el circuit del comp en tres ... dos ... un ...)\npetites i petites fotos de nadons\nva deixar que Loyoy luckett tingués el seu bebè\nfamosos negres que van morir amb poca o cap fanfara\nEvelyn Lozada, esposa de bàsquet, a Nude Pics & Her Ex\nPer què és tan difícil curar la ressaca, segons els experts


La massa mare Enrich, l’ànima del pa - Forns Enrich\nHome/Altres, Productes / Promocions/La massa mare Enrich, l’ànima del pa\nLa massa mare és l’ingredient essencial dels pans artesans, és el que els fa llevar i els hi dóna el caràcter. A Enrich utilitzem massa mare en tots els nostres pans. És un cultiu de llevats i fongs, que existeixen de manera natural en els aliments (cereals, fruita…) i el medi ambient. Amb la selecció d’ingredients correcta i la temperatura i humitat adequades, aquest cultiu fermenta i apareix la massa mare.\nUna bona massa mare aporta qualitats al pa de sabor, aroma i textura. També en millora la conservació, mantenint més temps la crosta cruixent i la molla humida. S’han realitzat estudis que demostren com l’ús de massa mare redueix en un 44% el contingut de gluten del pa respecte a la farina. Abans de l’aparició dels llevats industrials, els forners tenien la seva pròpia massa mare, a partir de la qual creaven els seus pans. La massa mare definia, doncs, el sabor i la naturalesa de cada fleca.\nForns Enrich2020-01-23T12:51:56+01:006 de febrer, 2017|Altres, Productes / Promocions|


Com puc pagar un màster? | infouniversitat\nPosted by Redacció on 23 gener 2013 in Docència, Màsters · 0 Comments\nMAR JUÁREZ. Estudiar un màster porta implícits alguns tràmits burocràtics que cal començar a gestionar amb temps. En cas de voler accedir a una beca que subvencione aquest tipus d’estudis de postgrau, la tasca es duplica. Amb tot, sol·licitar ajudes econòmiques o finançament per a estudiar un màster és l’única opció de molts estudiants per als quals és impossible afrontar sense això una despesa d’aquesta magnitud.\nEls estudis de postgrau, a causa de l’increment de les taxes de matriculació, s’han convertit en una inversió econòmica molt elevada. Però l’estancat mercat laboral propicia que molts titulats es plantegen aquesta opció per tal de millorar la seua formació mentre passa la “tempesta”.\nFundacions i entitats aposten per l’educació i ofereixen importants ajudes i beques per a tots aquells que volen accedir a estudis superiors, com ara un màster, però no poden afrontar el pagament, com a mínim, de dos mil euros.\nEn aquest sentit, la Caixa, dins del seu programa d’Obra Social, publica tots els anys convocatòries de beques de postgraus per a Espanya, Europa, Amèrica del Nord i Àsia. Són prop de seixanta beques i, a més, pel fet d’estar obertes a tots els estudiants espanyols, són una mena de premi per als titulats més competitius de cada àrea. S’hi demanen requisits molt estrictes que tenen a veure amb les competències acadèmiques, personals i professionals del candidat, però també és cert que els adjudicataris no tenen límit econòmic en el màster i reben, a banda, una quantitat mensual de, com a mínim, mil euros per a cobrir les seues despeses més necessàries a la ciutat de destinació.\nUn altre exemple d’aquest tipus és el Programa de Beques Eduarda Just 2013. Sol·licitar un màster en una de les universitats o escoles de negoci més prestigioses del món és el requisit que es demana en aquest programa, que també inverteix en els titulats més punters dels estudis en business.\nL’opció del finançament és molt recomanable. Entitats bancàries ofereixen crèdits per a estudiants en bones condicions de pagament. Poden sorgir reticències a l’hora d’acceptar aquesta mena d’hipoteca, però es pot considerar com un pla B si finalment no s’aconsegueix cap beca ni ajuda, i sens dubte és molt millor que renunciar a ampliar la formació acadèmica.\nEl programa de Ràdio Universitat Ocupa’t amplia aquesta informació relacionada amb les ajudes per a màsters i, a més, informa sobre les ofertes de treball publicades pel servei de l’OPAL. Podeu escoltar-lo ací.\nPrevious Post Èxit de públic en la I Mostra de Cinema Educatiu Article següent La Universitat de València becarà 130 esportistes perquè participen en els campionats oficials


Zicla Blog | València preveu protegir diversos trams del carril bus amb separadors. %\nInici » Blog » València preveu protegir diversos trams del carril bus amb separadors.\n25 gen., 2017 | Zicla en els medis | 0 comments\nEl regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, ha assegurat que impulsaran la mesura “en les pròximes setmanes”. La mesura pretén evitar que circulin o estacionin vehicles privats el que al seu torn dotarà de major agilitat als busos de l’EMT.\nCarril bus ple de vehicles industrials que paren a fer tasques de càrrega i descàrrega o de vehicles de particulars que estacionen momentàniament per fer alguna gestió.\nAquesta és la situació amb què han de lidiar cada dia els conductors de l’Empresa Municipal de Transports (EMT), el que implica importants retards en les diferents línies i situacions de risc en haver de esquivar contínuament als vehicles que estacionen al carril bus.\nPer tractar d’atallar aquesta situació i dotar de major agilitat a la xarxa de l’EMT, el regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, ha informat que “en les pròximes setmanes” impulsarà la instal·lació de separadors per protegir el carril bus de la invasió de vehicles privats.\nL’edil va contestar amb l’esmentat anunci al comentari d’un internauta sobre el vídeo que el mateix Grezzi pujar a una xarxa social per denunciar el caos de trànsit que s’origina al carrer Misser Mascó, amb cotxes estacionats en doble fila i al carril bus , especialment a l’hora d’entrada i sortida dels col·legis que s’hi ubiquen.\nUna situació que es repeteix en altres punts de la ciutat, com a la Gran Via Ferran el Catòlic.\nLa instal·lació de separadors al carril bus ja s’aplica des de fa temps a Madrid oa Barcelona mitjançant vorades de plàstic desmuntables.\nA València, alguns trams de carril bici com el de ronda nord ja compten amb bandes sonores de plàstic que el separen de la resta del trànsit, una opció que també podria ser viable.\nDes Mobilitat Sostenible no han volgut donar més detalls sobre aquest tema, però han confirmat que pròximament informaran de tots els detalls i del tipus de separadors que s’instal·laran, així com de les seves ubicacions.\nPer la seva banda, el president del Comitè d’Empresa de l’EMT, Ibán Alcalá, ha comentat que “tot el que suposi agilitzar el servei és positiu”.\nAlcalá ha assegurat que la situació s’ha agreujat en els últims temps ja que “el trànsit s’està tornant a intensificar i si la gent no respecta el carril bus, la tasca dels conductors de l’EMT cada vegada es complica més”.\nCom a exemple, el president del Comitè ha explicat que “el carrer Colom que fa un parell d’anys es podia recórrer en 5 minuts, ara pot costar 15 minuts”.\nLa ciutat de Rogers a Arkansas (EUA) ha instal·lat el separador Zebra® de ZICLA.s seus carrils bici com a part d'una prova pilot.


Convocat el concurs per als viatgers manresans amb ànima de fotògraf - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes instantànies es poden presentar a partir del 12 de setembre al centre cívic Selves i Carner (adults) i al Casal de les Escodines (infants)\nredacció | manresa 29.07.2019 | 23:32\nPrimer premi de l'edició 2018, «Forn de pa. Fez», obra de Pep Moyano pep moyano\nPrimer premi de l'edició 2018, «Forn de pa. Fez», obra de Pep Moyano\nLa regidoria de Cultura i Foto Art Manresa convoquen la 14a edició del concurs de fotografia «Viatgers Manresans» per incentivar els aficionats a la fotografia a presentar les seves instantànies d'estiu i de viatges i promoure les imatges de nivell més tècnic, artístic i creatiu. La categoria per a infants de 6 a12 anys arriba a la 7a convocatòria.\nLes dades mitjanes de participació al llarg de les diverses edicions han estat de cent fotografies presentades a la categoria d'adults i de 25 en el cas de la infantil.\nLes instantànies es poden presentar a partir del 12 de setembre al centre cívic Selves i Carner (adults) i al Casal de les Escodines (infants). L'acte de lliurament dels premis coincidirà amb la inauguració de les exposicions de les obres presentades. El dimarts 1 d'octubre, a 2/4 de 8 del vespre, es lliuraran els de la categoria d'adults al Selves i Carner, i el dijous 3 d'octubre, a les 6 de la tarda, els de la categoria infantil al Casal de les Escodines.\nLes bases completes es poden consultar a www.manresa.cat i www.manresacultura.cat.


Estíbaliz Pérez: "Demanarem a Conselleria que òbriga un expedient a la secretària"\nInicio Entrevista Estíbaliz Pérez: “Demanarem a Conselleria que òbriga un expedient a la secretària”\nEstíbaliz Pérez: “Demanarem a Conselleria que òbriga un expedient a la secretària”\nL'alcaldessa d'Almenara assenyala la lluita contra l'atur i el xicotet urbanisme com a projectes principals per a 2018.\nCada dia que passa hi ha un nou episodi judicial amb la secretària de l’Ajuntament d’Almenara. Com penses que acabarà açò?\nNo ho sé. Espere que la justícia pose a cadascú en el seu lloc i s’acabe este ‘sense viure’. Hi ha mal ambient entre ella i altres funcionaris, a mi de fet ni em parla, de fet s’adreça a mi per escrit. Les traves que posa dia a dia absolutament a tot i intenta parar a l’ajuntament en cada cosa que es fa, el que passa és que a la corporació municipal som constants i ho tirem endavant. Tenim serveis jurídics que ens assessoren i aconseguir fer endavant les coses.\nAçò només es resoldrà judicialment?\nEspere que la justícia faça el seu treball perquè precisament és això el que fa: judicialitzar el dia a dia de cada ajuntament. Demanarem també a la Conselleria que li òbriga un expedient disciplinari perquè són molts els motius, ací o en altre ajuntament farà el mateix, per això la solució ha de ser que esta persona no treballe per a l’administració pública.\nEls serveis jurídics ha sigut també tema de judicialització.\nAcí s’ha judicialitzat el dia a dia. No puc fiar-me del seu criteri jurídic, moltes vegades ha demostrat estar equivocada en informes i no puc fiar-me.\nMirem de parlar d’un tema més alegre: Ací estem a les portes de Carnestoltes…\nNosaltres col·laborem amb l’AMPA de l’escola, també amb la guarderia infantil. Se celebren el dia 9. Ajudem amb les xarangues i el recorregut. Feia anys els xiquets eixien pels carrers i això s’havia perdut. Des de l’any passat tornen a eixir perquè es va parlar amb el centre. És una cosa que agrada a veïns i familiars. El dissabte també es fa un recorregut pel poble i un sopar que organitza l’AMPA i es fa una animació per a xiquets.\nAra també s’han convocat places per a la brigada d’obres per a la platja.\nS’ha contemplat de forma fixa una convocatòria permanent per a la platja de Casablanca. Abans hi havia més presència en l’estiu però ara serà una brigada permanent que treballarà sobretot en la jardineria. S’ha fet una bossa perquè la gent del municipi es puga presentar.\nPerò, és necessari tot l’any?\nVolem que siga més estable. A més hi ha molta jardineria i ha de ser molt més especialitzada. No estaria igual de bonica si no fóra una brigada permanent. Es demana que tinguen eixa especialitat tot i que faran altres treballs també més genèrics.\nEstem a les portes d’aprovar els pressupostos, quin és el teu principal objectiu en 2018?\nApostarem pel xicotet urbanisme: remodelacions en places, voreres, etc. També invertirem en l’Educació per a Adults i en les reformes en l’escola i la guarderia. Però el gran objectiu és l’atur, apostem per fer bosses perquè la gent del poble puga treballar encara que siga en l’estiu per a ajudar a famílies que estan sense possibilitats de treballar.\nNo és una legislatura de PAIs\nNo, estem més pensant en arreglar la vorera d’un veí que tirar endavant un PAI, que a més depén de Conselleria i sempre treballen amb altres temps.\nI que esperes de Diputació?\nHem tingut tan poca relació amb la Diputació que mai ens hem reunit. Jo he sigut crítica amb els convenis singulars, ha d’eliminar-los de la seua cartera. Ens resta als ajuntaments possibilitats i ens obliga a un besamans que no pertoca. Tots hauríem de concursar en subvencions i en funció d’unes característiques.


ALFA ROMEO REVELA LA GAMMA B-TECH\nBrowse: Home » ALFA ROMEO REVELA LA GAMMA B-TECH\nAcaba de finalitzar l’esdeveniment organitzat per Alfa Romeo per llançar la nova gamma B-Tech. B-Tech es basa i reforça l’èxit del Giulia, Giulietta i Stelvio en oferir un aspecte distintiu que inclou exclusius detalls brunyits de Meta-flake i característiques tècniques seleccionades per brindar confort, seguretat i connectivitat.\nLa sèrie és part de l’evolució constant d’aquests models, que expressen la identitat única de la marca i l’esperit de l’excel·lència italiana: B-Tech presenta una gran quantitat d’innovacions que fan que les creacions mecàniques d’Alfa Romeo siguin encara més riques i més individuals.\nValors històrics en una nova gamma\nEl tema de la personalització ha estat el fil conductor de l’esdeveniment organitzat al Centre de Disseny FCA, un centre d’investigació de formes i materials i incubadora de noves tendències, on s’han concebut els nous Alfa Romeo B-Tech.\nPer debatre sobre els vehicles i identificar totes les àrees temàtiques clau del món B-Tech, s’ha dut a terme un original debat amb convidats famosos. Roberta Zerbi, directora de la marca Alfa Romeo per a la regió EMEA, ha il·lustrat el creixement del mercat del Giulia i Stelvio, i ha assenyalat que era el moment ideal per llançar versions especials que expressen l’ADN d’Alfa Romeo com mai abans. La gamma B-Tech encarna tots els valors històrics de la marca: producció italiana, centralitat del conductor i experiència de conducció, disseny i tecnologia. “El disseny i la tecnologia són dues pedres angulars de la identitat d’Alfa Romeo, però també són demandes clarament formulades pels nostres clients, persones que saben diferenciar-se i que volen destacar entre la multitud, presten molta atenció als detalls i volen envoltar-se de la millor tecnologia. B-Tech porta a Alfa Romeo a un territori inexplorat que segueix estant molt en línia amb la seva tradició “, ha comentat Roberta Zerbi.\nEl disseny sempre ha estat un tret distintiu de la marca Alfa Romeo, però en un mercat cada vegada més competitiu, on les noves demandes estan emergint amb força, el disseny ha de combinar-se amb la millor tecnologia: aquesta àrea ha estat coberta per Klaus Busse, cap de disseny de Fiat, Abarth, Lancia, Alfa Romeo i Maserati, i per Claudio Nervi, cap de planificació de la cartera. Klaus Busse ha subratllat el fet que una sèrie especial d’Alfa Romeo és diferent a qualsevol altra sèrie especial, perquè no s’origina afegint característiques externes, sinó elevant la personalitat de la marca a noves altures, mentre que Claudio Nervi s’ha concentrat en les tecnologies seleccionades.\nGiulia i Stelvio ja compleixen amb els requisits de seguretat “NCAP 5 estrelles”, que inclouen Avís de sortida de carril i frenada d’emergència amb detector de vianants. L’edició B-Tech també disposa de control de creuer adaptatiu, un pas endavant en l’ajuda a la conducció no invasiva al pur estil Alfa. A més, el luxós equipament de sèrie inclou el sistema de infoentreteniment AlfaTM Connect amb pantalla d’alta definició de 8.8 “, compatible amb els sistemes Apple CarPlayTM i Android AutoTM, i els serveis Alfa Connected. També està disponible el sistema de navegació TomTom amb mapes tridimensionals per al reconeixement d’edificis i punts d’interès. A més, la pantalla de l’aplicació permet al conductor controlar la ràdio i el sistema de navegació amb un sol cop d’ull, sense distraccions.\nGiulietta B-Tech ofereix l’innovador sistema de infoentreteniment Alfa Connect 7 “Ràdio de Alpine, amb Apple CarPlayTM i Android AutoTM, càmera posterior i sensors d’aparcament, port USB-HDMI i Mopar® Connect. Gràcies als serveis Alfa Connect i Alfa Connected, el vehicle proporciona una experiència contínuament connectada. Amb la disponibilitat d’Apple CarPlayTM i la compatibilitat amb Android AutoTM, Alfa Connect garanteix un accés total, fàcil d’usar i segur, directament a la pantalla del vehicle, a les funcions del telèfon intel·ligent, com a música, trucades i navegador.\nRetratant la gamma B-Tech\nPer captar realment la identitat de la marca Alfa Romeo i la gamma B-Tech, la marca ha triat un artista sense connexions amb el món de l’automòbil, que per primera vegada ha acceptat mostrar els vehicles a través de les seves fotografies, en una forma sofisticada i original, a més d’elegant. De fet, la sessió de fotos de la gamma B-Tech és obra del gran mestre Giovanni Gastel. A l’escenari, el famós fotògraf de Milà ha comentat a un públic embadalit que aquest nou projecte ha representat un nou punt de partida per a ell, però ha explicat que la seva experiència com a fotògraf de retrats li ha permès mostrar les creacions mecàniques d’Alfa Romeo sota una nova llum. Gastel ha treballat en línies temàtiques i ha ressaltat les característiques de la gamma B-Tech, utilitzant un esquema inusual i aprofitant el seu enorme talent compositiu per juxtaposar mons diferents, sempre amb un estil impecable i el seu propi ideal d’elegància.\n← NOU LEXUS UX 250H: COMENÇA LA FASE DE PRE-VENDA DEL ‘EXPLORADOR URBÀ’ D’LEXUS\nEL NOU TOUAREG OBTÉ LA MÀXIMA PUNTUACIÓ DE CINC ESTRELLES AL TEST EURO NCAP →


La regulació dels becaris en el punt de mira\nEspanya és el segon país de la Unió Europea on més estudiants fan pràctiques però sense una regulació de les seues condicions laborals.\nArriba el fi del curs, acaben les classes universitàries però comencen les pràctiques formatives. Un període en el que molts becaris es convertixen en autèntics treballadors i és que segons un informe de la Comissió Europea 7 de cada 10 reconeix tenir una càrrega laboral equivalent a la d’un empleat.\nPer a arreglar esta situació les reivindicacions sindicals són molt clares: regular una llei de beques i retribuir el treball de l’estudiant i és que el 58% dels becaris assegura no rebre cap tipus de retribució.\nPer cada lloc en pràctiques hi ha una mitjana de 20 candidats i és que Espanya és el segon país de la Unió Europea on més universitaris han fet pràctiques en acabar els seus estudis, el doble que en la resta d’Europa.\nEl problema radica en què només el 36% aconseguix un contracte laboral al finalitzar, un fet que des de Ciutadans vol canviar-se. Per a açò han demanat un Estatut del Becari on es distingisca entre pràctiques i treballs encoberts. No obstant, ara falta rebre el suport de la resta de partits i sindicats.\nFomentar els contractes de formació i els contractes de relleu són algunes de les fórmules per les que aposta UGT. L’objectiu és integrar als futurs treballadors amb les condicions d’ocupació més dignes possibles.\nEl ‘cap i casal’ aposta per l’impuls dels artistes fallers


Últims dies per fer arribar les propostes per a l’Associa’t 2019\nL'Associa’t a la Festa 2019 tindrà lloc en el marc de les festes de La Mercè el 21 i 22 de setembre a Barcelona. Foto: Associa't a la Festa\nDiverses ràdios comunitàries de la ciutat de Barcelona oferiran, un any més, una programació en directe. Foto: Associa't a la Festa\nS'’ha posat a disposició de les associacions una guia amb els criteris de participació. Foto: Associa't a la Festa\nFins el 26 d’abril estarà obert el període de sol·licituds de participació per a l'Associa’t a la Festa 2019 que tindrà lloc en el marc de les festes de La Mercè el 21 i 22 de setembre a Barcelona. Les associacions i entitats de la capital catalana ja poden presentar propostes lúdiques i comunitàries per formar part del programa d’activitats de la plaça de Catalunya a través de l’apartat Convocatòria 2019 de la pàgina web de l’organització.\nAquesta serà el quart any de l’Associa’t a la Festa, un nou punt de trobada per donar visibilitat a la pluralitat dels projectes associatius de la ciutat. S’ha posat a disposició de les associacions una guia amb els criteris de participació i tota la informació referent a l’esdeveniment. Una edició que arriba amb un nou espai dedicat a projeccions, una pantalla on s’hi projectaran pel·lícules, documentals i materials audiovisuals que presentaran les pròpies entitats, associacions i col·lectius de la ciutat que així ho desitgin.\nPendents dels auriculars\nDiverses ràdios comunitàries de la ciutat de Barcelona oferiran, un any més, una programació en directe des del bell mig de la plaça de Catalunya. A l’espai de comunicació de l’Associa’t a la Festa s’hi instal·larà durant dos dies un estudi de ràdio i televisions des d’on es viurà en directe i en ‘streaming’ què passa a la plaça. Amb ràdios comunitàries de la ciutat que emetran programes sobre associacionisme, amb entrevistes a entitats, actuacions i debats temàtics.\nAssocia't a la festa, treball en xarxa, participació ciutadana, disseny de projectes, Barcelonès, comunicació associativa


Del 3 al 31 de juliol. El termini d’inscripció finalitza el 9 de juny.\nAmb l’estiu arriba un bon moment per fer un canvi en les rutines del dia a dia, de canviar els llibres per activitats lúdiques, esportives i refrescants.\nCom des fa més 20 anys, l’escola d’estiu és una de les activitats més esperades pels xiquets i xiquetes ja que els hi ofereix una forma diferent de passar les vacances durant el mes de juliol.\nEls xiquets i les xiquetes entre 4 i 13 anys gaudiran de l’escola d’estiu des del 3 al 31 de juliol, amb flexibilitat en l’horari d’entrada, de 9 a 10, i eixa hora s’aprofitarà per a fer els deures, aquelles persones que ho hagen sol·licitat al full d’inscripció.\nEl termini d’inscripció i de pagament és fins el DIVENDRES 9 de JUNY. El pagament es podrà fer al compte bancari de l’Ajuntament o bé amb targeta de crèdit a les oficines de l’Ajuntament o al pavelló multiús. No s’admetrà cap inscripció que no aporte el justificant de pagament i no es presente en el termini especificat. Cal presentar la instància en les oficines municipals o al pavelló multiús. Les PLACES són LIMITADES.\nLes opcions per a escollir són:\nESCOLA D’ESTIU (SENSE NATACIÓ), 30 €\nESCOLA D’ESTIU + 1 CURSET DE NATACIÓ, 70 € / 55 € amb CEM (*)\nESCOLA D’ESTIU + 2 CURSETS DE NATACIÓ, 110 € / 80 € amb CEM (*)\n(*) Carnet Esportiu Municipal\nEs recorda que el curset de natació comença abans que l’escola d’estiu. Que el dia 24 de juny es fan les proves de natació, a partir de les 10 h, i que el curset comença el dilluns 26 de juny. L’escola d’estiu és compatible amb el curset de natació en el sentit en què en el moment que se superposen ambdues activitats, els monitors i monitores de l’escola d’estiu es fan càrrec de portar als vostres fills a la piscina.


Geometría Natural. Joc de geometria espacial\nOups! Producte esgotat Disponible aproximadament el 23/12Escriu el teu email i t'avisarem quan estigui disponible:\nLes matemàtiques poden ser divertides, és clar que sí! Si fas servir mètodes pedagògics atractius, els nens començaran a interessar-se per una assignatura realment apassionant.\nD'una manera sensorial, tocant i manipulant les peces, treballarem el nom de les formes i el dels colors, a més de desenvolupar el raonament lògic i la imaginació, la intel·ligència espacial i la comprensió de nocions com les diferents formes.\nLa idea principal és llançar els tres daus (forma geomètrica, color i trama), trobar la peces corresponents i reconstruir la figura que compleixi les premisses que aquests ens indiquin. Només hi ha un resultat possible per a cada combinació.\nEs tracta d'un joc evolutiu en el qual podem definir el grau de dificultat segons les capacitats dels nens.\nEl joc es compon de 21 peces, 6 formes geomètriques (quadrat, cercle, oval, triangle, hexàgon i estrella), 6 cercles de colors (vermell, groc, blau, taronja, morat i verd), 6 cercles amb 6 diferents tipus de trames o traç (pintats per les dues cares) i 3 daus, un per als 6 colors, un altre amb les 6 formes geomètriques i un altre els 6 tipus de traços.\nAlgunes propostes de joc:\nProposta 1: Col·locar totes les peces sobre una superfície i llançar els tres daus. Tenim un dau per a les formes geomètriques, un altre pels colors i un altre per a les trames. Hem de trobar la peces corresponents i reconstruir la figura que compleixi les premisses que aquests ens indiquin. Inicialment podem començar llançant únicament un sol donat i posteriorment anar complicant-se amb la resta.\nProposta 2: Podem seleccionar una forma qualsevol amb el seu tipus de trama i color o oferir-la el nen perquè la facis servir a manera de plantilla o guia per poder dibuixar-se en un paper i posteriorment pintar-i recrear els traços corresponents.\nProposta 3: De major grau de dificultat i per a diversos participants. Un dels participants llança els daus i els oculta. La resta de participants, per torns, tractaran d'endevinar i recrear la combinació correcta. La persona que coneix la combinació d'indicar el nombre d'encerts o errors (d'1 a 3) tipus Mastermind.\n_ A l'igual que tots els materials de Cocoletes aquesta fabricat totalment a mà, en fusta de faig, cuidant i mimant cada detall. Acabat suau i vores perfectament polits\n_ Cada peça procedeix d'un tall de fusta, de manera que el producte presentarà diferències pel que fa a la forma i el to de les seves vetes pel que fa a el de les imatges que es mostren.\n_ Lliure de vernissos o tòxics. Pintura totalment segura i respectuosa acord amb la normativa per a la seguretat de les joguines EN 71-3.\nMides producte: 16 x 10 x 3 cm aproximadamente\nEls nombres i comptadors de Montessori permeten associar...\nLes matemàtiques poden ser divertides, és clar que s�...


El Govern no tocarà la fiscalitat de la segona residència - api.cat\nHome Api\tLa Reforma Fiscal 2014 no afecta la segona residència\nby Eva Carnero June 30, 2014 0 comment\nMolts són els rumors que va suscitar la reforma fiscal durant les setmanes prèvies a la seva aprovació, i no menys els comentaris posteriors. I és que a tots, d’una manera o altra, ens afectarà a partir de l’any les mesures aprovades pel Consell de Ministres el passat 20 de juny. En aquest post, Api.cat vol fer referència únicament a la fiscalitat relacionada amb la segona residència. Si tens una propietat fora de la ciutat, t’interessa aquesta informació.\nHauré de tributar per la meva apartament de la platja?\nTot i que es van estudiar diverses possibilitats, finalment l’Avantprojecte de Llei de la Reforma Fiscal aprovat el passat 20 de juny no afectarà la segona residència. Així que, si tens un pis a Barcelona, ia més ets propietari d’un àtic a Castelldefels on només vas a passar les vacances, hauries de saber que la Reforma Fiscal que entrarà en vigor de manera esglaonada en 2015 i 2016 no gravarà aquesta propietat.\nSegones residències i habitatges secundaris\nEl Cens de Població i Habitatge del 1 novembre 2011 revela que dels 25 milions d’immobles registrats, el 72% són principals, és a dir, que són habitatges habitades la major part de l’any, el que representa 18 milions. Si comparem aquesta xifra amb la de deu anys enrere, suposa un increment del 27,5%, que en termes absoluts són 3,9 milions d’habitatges més.\nPerò, què passa amb la segona residència? Com era d’esperar, els espanyols que han adquirit una segona propietat en els últims anys no és tan elevat. El nombre d’habitatges secundaris, que corresponen a immobles ocupats només durant les vacances o segones residències ha registrat un augment del 0,8%, el que es tradueix en 3,6 milions de pisos.\nA Espanya, l’Institut Nacional d’Estadística en l’últim cens de Població i Habitatge dut a terme el 2011, conclou que del total d’habitatges (25 milions), el 71,7% són habitatge habitual, és a dir estan ocupades la major part del any; el 14,6% són segones residències o habitatges que només estan ocupades durant les vacances, i el 13,7% restant són habitatges buits tot l’any.\nEt recordem que, a dia d’avui, la reforma fiscal encara podria patir modificacions, ja que el que es va aprovar el passat 20 de juny és un esborrany. Esperem que t’hagi resultat útil aquest apunt sobre la fiscalitat i la segona residència.


Cubelles ha deixat enrere la tercera onada de COVID | Ràdio Cubelles\nCubelles ha deixat enrere la tercera onada de COVID\nLes dades epidemiològiques indiquen que durant els primers quinze dies d’aquest mes s’han detectat 15 casos nous de COVID, molts menys que en l'anterior quinzena de febrer, quan se’n van detectar 46.\nCubelles ha deixat enrere la tercera onada aquest mes de març. Les dades epidemiològiques indiquen que durant els primers quinze dies d’aquest mes s’han detectat 15 casos nous de COVID, molts menys que en la segona quinzena de febrer, quan se’n van detectar 46. La reducció de casos en comparació amb el mes de febrer és dràstica i això ha fet baixar el risc de brot fins a uns 70 punts i la velocitat de propagació fins a 0,76, per sota de la mitjana comarcal. Al conjunt del Garraf el risc de brot és ara de 80 punts i la velocitat de propagació de 0,80. Al Garraf hi hauria ara 13 persones ingressades a l’hospital de Sant Camil per la COVID.\nD’altra banda, segons les dades publicades pel Departament de Salut a la comarca ja han rebut la segona dosis de la vacuna unes 4.350 persones i la primera dosi, més d’11.600 persones. L’objectiu de Salut és augmentar el nombre de persones vacunades tant com sigui possible abans de l’estiu.\nAixí ho ha declarat el secretari de Salut Pública, Dr. Josep M. Argimon.\nAquesta setmana, el Procicat i Salut permeten l’alliberament de diverses restriccions sanitàries pels propers 15 dies. La més rellevant és que la mobilitat entre comarques torna a estar permesa, sempre i quan es viatgi amb el grup de convivència. A partir d’ara els comerços podran tornar a obrir els caps de setmana i es poden engegar les competicions esportives federades per als menors de 16 anys, entre d’altres. El doctor Argimon ha demanat paciència i mantenir les mesures de protecció igualment durant uns dos mesos més, fins que no hagi avançat més la vacunació.\nLa Generalitat confia en rebre més quantitats de vacunes properament.


Història | 200 anys a l'Escola Pia Sant Antoni\nHistòria de l’Escola Pia a Catalunya:\nEns situem en el s. XVII, a Peralta de la Sal, un poble petit d’Osca; allà neix Josep de Calassanç i Gastó, un home bo que, en prendre la iniciativa de fundar un orde religiós, canviaria la vida de milers i milers de persones. El seu objectiu era molt ambiciós: crear un model d’escola que vetllaria tant per l’educació intel·lectual com per la formació dels nens en els valors cristians: “Pietat i lletres”. I perquè ningú pogués quedar exclòs d’aquest model, aniria encara més enllà: les escoles serien gratuïtes, i els mestres i educadors no rebrien cap altra compensació que posar-se al servei d’aquesta idea. Dins d’aquesta meravellosa quimera que podria ajudar a canviar el món, un segon propòsit seria el de fer arribar aquest model d’escola a tants llocs com fos possible; aquest és des del seu inici el compromís de l’orde: acabava de néixer l’Escola Pia.\nLa història ens explica àmpliament tot el camí que segueix Josep de Calassanç fins que rep l’autorització del papa Pau V i funda l’orde a Roma; som a l’ any 1617. I van passant els anys i tot un seguit d’escoles van naixent a l’empara del Sant i amb el compromís dels escolapis i de les famílies que creien en aquesta nova manera d’educar els seus fills. Escoles com les de Moià (1683) i Balaguer (1699) s’obren camí a Catalunya. Encara, però, hauran de passar 150 anys per veure realitzat un dels somnis de Calassanç: tenir un centre escolapi a Barcelona. De fet ja se n’havia intentat la fundació al mateix temps que la de Moià i la d’Oliana (1690), però el segle XVIII s’inicia en un context de guerra, la Guerra de Successió, que tantes penalitats comportarà per a la nostra ciutat després de la derrota de l’11 de setembre de 1714, i el càstig que va suposar el Decret de Nova Planta (1716).\nAl llarg de tot el segle van ser constants els intents de fer arribar els escolapis a Barcelona, però diferents traves ho van anar impedint.\nHaurem d’esperar a l’inici del s. XIX, en concret al dia de St. Ponç de 1806 (11 de maig), quan l’Ajuntament i l’Escola Pia signen un tractat de fundació davant del notari Francesc Girona. Això va ser possible gràcies a les gestions del P. Jaume Vada, assistent provincial, que va actuar en representació del P. Provincial, P. Agustí Espina.\nUn dels problemes que havien hagut de resoldre era l’espai on s’instal·larien els escolapis, ja que Barcelona, en aquells moments, era una ciutat atapeïda de gent i de cases, que patia encara el càstig de viure emmurallada per tal de limitar-ne el creixement.\nSituació del convent de Sant Antoni Abat a Barcelona (1563).\nAfortunadament el 9 de febrer d’aquell any Carles IV havia concedit un espai: l’antiga casa dels antonians, un orde religiós situat al costat mateix del portal de Sant Antoni, l’entrada del camí reial, o de Madrid. L’únic problema és que aquest no podria ser ocupat fins després de la mort de l’últim antonià que hi vivia el P. Mariano de Ara. En aquest document van poder incloure una clàusula que permetia l’entesa particular entre el pare antonià i els pares escolapis, però una altra guerra, en aquest cas la Guerra del Francès, va paralitzar-ne de nou la fundació.\nEsglésia dels antonians vista des del portal de St. Antoni (S. XIX).\nFinalment el 22 de setembre de 1814, el P. Tomàs Miret, procurador provincial a Madrid fa arribar un memorial al rei Ferran VII recordant-li el tractat de l’11 de maig de 1806. Diuen que les coses de palau no tenen pressa, i així el rei no dóna el seu vistiplau fins al 3 de juliol de 1815.\nAra només calia el permís del bisbe de la diòcesi que, de manera gairebé immediata, autoritza als escolapis l’ocupació de la casa i església dels antonians. Som a 14 de juliol de 1815. Una setmana després, el P. Antoni Ros, fins aquell moment rector de la casa d’Igualada, en pren possessió en nom de l’Escola Pia davant del notari Fèlix Falguera i Català. Ha estat un camí llarg però a la fi l’Escola Pia arriba a Barcelona, cap i casal de Catalunya.\nAixí, doncs, ara fa 200 anys del primer curs d’aquesta Escola Pia de Sant Antoni, el 1815-1816, i aquesta va ser la seva primera comunitat: el P. Antoni Ros, rector i director, acompanyat dels religiosos escolapis Francesc Ferrer, Josep Calassanç Ferrer, Francesc Rebentós, Ramon Ribera, Narcís Tarter i Salvador Firmat.


Primers resultats en competició dels gimnastes Mamuts | AE Les Corts UBAE\nPrimers resultats en competició dels gimnastes Mamuts\n“Estem molt contentes i molt sorpreses -les entrenadores- per l’actuació d’algunes nenes, han mostrat un nivell molt més alt del que havíem vist als entrenaments”. Així de satisfeta es mostra la Carla Lazaro, entrenadora de gimnàstica rítmica de l’AE Les Corts-UBAE, després de l’estrena en competició oficial de les gimnastes i els gimnastes del club. Va ser el darrer cap de setmana, els dies 3 i 4 de febrer, al pavelló del CEM La Mar Bella durant les competicions del Consell de l’Esport Escolar de Barcelona (CEEB) en modalitat individual.\nDes de l’entitat vam presentar a aquesta primera fase 36 gimnastes (noies i nois), des de la categoria de pre-benjamí fins a la de juvenil, que van competir en els nivells A, B i C. “El balanç de la nostra participació és positiu”, comenta la Carla. “Totes les nenes i nens ho van fer força bé, fins al punt que m’atreveixo a dir que ha estat el millor debut que hem fet mai”, afegeix. Van contribuir a aquests bons resultats de manera molt destacada la Sarah Belcaid, que va aconseguir la segona plaça en la seva categoria, i l’Andrea Mas, la Nora Fernandez i l'Halia Iborra, que van acabar entre les vuit primeres classificades.\nLes Mamuts se sobreposen a l’adversitat\nEl mateix cap de setmana també va tenir lloc el debut competitiu de les Mamuts de la modalitat d’estètica. Va ser a la segona fase de la Copa d’Espanya en modalitat grupal, que es va fer a Lorca. L’equip, format per Belén Voces, Paula Asensio, Andrea Suñé, Helena Español, Carla Huste i Inés Latre, va tornar de la localitat murciana amb un regust agredolç. El debut a les semifinals, disputades el dissabte, va ser il·lusionant, explica la Zaira Muñoz, coordinadora de la secció de gimnàstica rítmica i estètica: “Ho van fer molt bé, és la millor actuació que han fet fins ara a una competició”. No ho van valorar així els jutges, que els van posar una puntuació més baixa del que esperaven. Tot i l’imprevist, l’equip va aconseguir classificar-se per a la final, que se celebrava l’endemà.\nA la final “l’equip es va sobreposar i va quallar una bona actuació, malgrat el cansament acumulat”, diu la Zaira. Les Mamuts van millorar la puntuació i van escalar un lloc en la classificació final de la competició, per acabar en dotzena posició. “Després d’aquesta competició hem decidit fer alguns canvis a la coreografia que creiem que ens faran millorar la nota i quedar més ben classificades de cara al futur”, reflexiona la Zaira.