La secció Màsters de Natació del Claror la formen homes i dones, majors de 25 anys, que competeixen en les categories veteranes. Al seu parer, els resultats no es redueixen a les xifres fredes de les classificacions o de les medalles, sinó que valoren les relacions socials i la motivació de superar-se dia a dia... Sobre aquestes sensacions escriu Josep Maria Casas, un home de 65 anys que en fa cinc que va apuntar-se als Màsters del Claror, i que ara és el coordinador del grup.\n"He pogut entrar en contacte amb una colla de gent, la majoria més jove que jo, cosa que sempre encomana un esperit optimista i il·lusionat"\nFeia temps que em voltava pel cap reflectir sobre el paper les motivacions que em varen portar, ara farà cinc anys, a participar en el moviment Màster de natació, perquè creia i crec que, en llegir-les, poden ser útils a algú altre que es trobi en situacions semblants i que no s’atreveix a incorporar-s’hi, ja sigui per desconeixement, per un possible sentit de ridícul o qui sap.\nM’acabava de jubilar als seixanta anys. L’aigua no em feia por i fins i tot era capaç de fer un parell o tres de piscines, poca cosa més. Tothom lloa molt els avantatges de la natació, però és evident que si els moviments no es fan prou ben fets pot ser que els beneficis que pot comportar la pràctica de l'esport es converteixin en perjudicis. Posar-me a "fer piscines", perquè sí, no em semblava prou atractiu: calia aprendre a fer-ho una mica millor. Em vaig inscriure, doncs, a un curset de natació de l’Esportiu Claror.\nVa ser en acabar aquest curset que la meva monitora d’aleshores, la María José, em va plantejar la possibilitat d’apuntar-me als Màsters. Un cop en contacte amb un dels responsables d’aquest grup, l’Emilio-José Brieva, em va convèncer que no importava la meva manca d’experiència en aquest esport, perquè l’únic que em demanaven eren ganes de participar. I d’això, amb una mica de recança, és clar, sí que en tenia.\nJo vaig pensar: aquesta serà la manera d’aprendre a fer-ho millor, i així em veuré obligat a seguir un mètode que, si no, de ben segur hauria abandonat al cap de poc temps. Em vaig obligar a anar a la piscina tres cops per setmana a fi de millorar l'estil, fixant-me en els que ho feien ben fet i intentant d’imitar-los, demanant consell, etc. En resum, seguint un mínim de disciplina.\nAl mateix temps, i no és pas l’aspecte menys important, he pogut entrar en contacte amb una colla de gent, la majoria més jove que jo, cosa que sempre encomana aquell esperit optimista i il·lusionat de qui participa en una disciplina esportiva, lliurement acceptada. Tots celebrem conjuntament els avenços i ens consolem dels possibles "fracassos".\nAquest moviment Màster, que es va estenent cada vegada més arreu -per Catalunya, Espanya, Europa i tot el món- aplega homes i dones de totes les edats, a partir dels 25 anys i fins que en tenen ganes (ja que hi ha nedadors i nedadores de més de 80 anys!) i el cos els ho permet. Cal fer constar que els directius d’aquest moviment afirmen un xic en broma, però amb molta raó, que hauria d’estar subvencionat per la Seguretat Social, ja que ajuda a reduir despeses considerablement, tant de metges com de medicaments.\nS’organitzen competicions i campionats de tots els nivells (locals, nacionals, etc.) i hi pot participar tothom que estigui en possessió de la Llicència de Nedador Màster. Encara que sembli una obvietat, a més a més de la llicència l’altra condició que es considera indispensable és saber nedar. Jo hi afegeixo un matís que no es diu, però que esdevé bàsic per entendre’n la filosofia: si no en saps més, no t’amoïnis, no passa res si no vas tan de pressa com els altres. Cadascú fa el que sap i el que pot. Hom pensa inconscientment en el que surt per televisió, més ara que fa poc dels Jocs Olímpics, i es diu: jo no m’hi veig amb cor, faria el ridícul. Rés més lluny de la realitat Màster.\nEn arribar a aquest punt, cal posar-hi l’accent per entendre l’esperit que mou a molts dels qui, com ara jo, ens hem apuntat a aquest moviment i als quals, no cal dir-ho, ens agradaria temptar els qui estiguin llegint aquestes ratlles perquè ho provin.\nEl que m’ha acabat de decidir a escriure aquestes reflexions han estat les imatges que s’han vist fa pocs dies, en els Jocs de Sidney, d'un nedador de Guinea que, com que no en sabia gaire, ha estat objecte de crítica i fins i tot de riota per part d’alguns periodistes i de molta gent. La gran diferència que hi ha entre l'esport d’elit i el moviment Màster és aquesta: aquí es dóna la benvinguda a qui s’atreveix a llençar-se a la piscina a nedar, tardi el temps que tardi. Ningú no en fa mofa, tant si ho fa en un minut, en dos o en tres; tothom ho celebra i fins i tot ho aplaudeix, en reconeixement de l’esforç realitzat.\nEl màxim rival que hom té és un mateix. Puc assegurar que no hi ha sensació més gratificant que la de saber que has rebaixat d'un segon el temps de la carrera anterior, malgrat haver arribat en darrera posició.\nPotser de més jove havies practicat la natació i voldries enganxar-t’hi novament. O t’agrada nedar, però no havies tingut mai ocasió de competir i et faria il·lusió provar-ho. Per què no demanes informació? És possible que descobreixis un aspecte de la teva vida que et pot ajudar físicament i psíquicament. Contacta amb algú de nosaltres; si vols, xerrarem i te n'ampliarem tots els detalls. Crec sincerament que val la pena provar-ho.\n15 hores 19 minuts ago.\n16 hores 48 minuts ago.


Educació - En Comú Podem Mataró\nInicio/Programa/EIX 3: MATARÓ CIUTAT FEMINISTA I PER A LES PERSONES/Educació\nPer a En Comú Podem Mataró, l’educació és un eix fonamental al voltant del qual en pivoten molts d’altres indispensables per a la millora de la vida de les persones. Vivim en una societat desenvolupada i en un règim de democràcia formal, que amaga grans desequilibris socials i mancances democràtiques. L’educació constitueix un dels pilars fonamentals per al ple desenvolupament personal: és una via bàsica per a l’accés al coneixement i a la cultura, elements que han de permetre a tots els homes i dones, sigui quin sigui el seu origen social i cultural, exercir com a ciutadans i ciutadanes de ple dret en tots els nivells de l’organització social.\nEntenem l’educació com un element primordial al llarg de tota la vida de les persones, molt més enllà de les diferents etapes educatives formals, siguin o no obligatòries. És per això que la nostra proposta educativa per a la nostra ciutat s’articula al voltant d’un concepte clau: el de l’equitat. L’objectiu de tot sistema educatiu democràtic i progressista ha de ser el de compensar les diferències existents entre grups socials facilitant l’èxit vital de totes les persones. En educació, per tant, la interpretació del terme equitat ens porta a tractar les diferències entre nens i nenes, entre homes i dones de manera que cadascun pugui rebre allò que necessita per assolir l’èxit escolar i personal al llarg del seu trajecte vital. Dit de manera curta: l’equitat ens permet no convertir les diferències en desigualtats. El concepte d’equitat en educació impregna totes i cadascuna de les diferents propostes que inclouen el nostre programa per a un Mataró millor en l’àmbit educatiu. Per tant, hem traslladat aquest principi a mesures i propostes concretes i les hem ordenades en els diferents àmbits que al llarg de les etapes vitals de les persones conformen la realitat educativa de la ciutat.\nLa primera infància: dels 0 als 3 anys\nL’etapa de 0 a 3 anys és bàsica per al desenvolupament personal i per aconseguir l’èxit educatiu; cada vegada més els estudis han deixat palesa la seva importància, també per a l’assoliment de l’èxit vital. És una etapa educativa que encara té un alt cost econòmic, fet que n’exclou amplis sectors de la població. L’objectiu del consistori ha de ser el de contribuir a la creació d’una xarxa d’escoles bressol públiques i gratuïtes. Per avançar en la realització d’aquest objectiu ens proposem:\nAugmentar el número de places de les escoles bressol, en col·laboració amb el govern de la Generalitat, i treballar per tal que cada infant tingui garantida una plaça en una escola bressol pública a la ciutat.\nLiderar la negociació, conjuntament amb altres municipis, d’un pla de col·laboració amb la Generalitat de Catalunya, que permeti avançar cap a la gratuïtat d’aquesta etapa educativa.\nEstablir programes municipals destinats a facilitar l’accés a les escoles bressol dels infants provinents d’entorns socials i culturals més desafavorits.\nAmpliar la xarxa d’atenció a la infància coordinant les escoles bressol amb els serveis socials municipals i els serveis del sistema públic de salut de Catalunya.\nEstudiar l’aplicació de la tarifació social, com un procés que permeti avançar cap a la gratuïtat total.\nL’educació infantil de segon cicle i els ensenyaments obligatoris\nLa competència administrativa municipal específica de l’àmbit educatiu és la del manteniment i adequació dels edificis escolars de l’etapa d’infantil i primària.\nEns comprometem, en un termini de sis mesos, a partir del moment de la constitució del nou govern municipal a:\nElaborar, escoltada la comunitat educativa, un pla de manteniment i adequació dels edificis escolars per resoldre les necessitats i deficiències reals.\nAjustar les partides pressupostàries a les necessitats detectades a fi de garantir l’execució del pla.\nIniciar el procés administratiu de construcció dels centres escolars pendents per part del Departament d’Educació de la Generalitat: institut de Les Cinc Sènies, escola Germanes Bertomeu i escola Joan Coromines.\nPel que fa a l’àmbit de la planificació escolar, el consistori no té competències directes, però ha d’exigir ser un agent fonamental, tal i com es contempla en la Llei d’Educació de Catalunya, en el moment de la planificació educativa de la ciutat. Creiem imprescindible que l’Ajuntament vehiculi la veu de la comunitat educativa i coordini accions amb els Serveis Territorials del Departament d’Educació de la Generalitat. En aquest sentit, defensarem:\nReduir de manera generalitzada les ràtios a les aules, garantint que tots els infants puguin rebre l’atenció que necessitin.\nDavant de possibles ajustos en el mapa escolar, defensar l’escola pública i l’increment de la seva oferta.\nExigir el compliment de la Llei d’Educació de Catalunya pel que fa a la creació de zones educatives, com a espais de planificació i col·laboració entre el Departament d’Educació i el municipi.\nMillorar el model local de distribució equilibrada de l’alumnat, per garantir que tots els centres educatius siguin representatius de l’heterogeneïtat social de la ciutat i tots els infants puguin rebre l’atenció que es mereixen, evitant la segregació, en la línia del Pacte contra la Segregació, aprovat per l’Ajuntament.\nDonarem recolzament actiu a:\nMillorar la detecció, distribució i acompanyament de l’alumnat amb necessitats especials de la ciutat, garantint la col·laboració dels tècnics municipals amb els tècnics del Departament d’Educació.\nDefinir de manera ajustada el nombre de places de reserva per a aquests infants, a totes les escoles de la ciutat finançades amb diners públics.\nGarantir ajuts directes per a transport i menjador als i les alumnes als quals se’ls adjudiqui un centre allunyat del seu domicili.\nEl municipi ofereix als centres educatius recursos locals que, lligats als projectes educatius, complementen la formació reglada de l’alumnat, dins l’horari lectiu i a l’abast de tots els nois i noies de la ciutat, de manera universal i gratuïta. En aquest àmbit, ens comprometem a seguir oferint i ampliant recursos als centres escolars lligats als seus projectes educatius:\nMúsica: escoles orquestrals i projectes corals\nPiscina i activitats esportives\nProjectes d’aprenentatge i Servei (APS)\nProjectes singulars o aules obertes\nIntegradors socials als centres educatius\nLa transició de l’educació primària a la secundària obligatòria\nPel que fa als instituts-escola i les adscripcions de centres d’infantil i primària a centres de secundària, actualment tenim a Mataró diferents tipologies de centres docents, pel que fa a les etapes dels ensenyaments obligatoris. Cal articular l’oferta i el mapa escolar de manera que es garanteixin les polítiques no segregadores de què parlàvem anteriorment i es doni seguretat a les famílies en el moment en què els seus fills es vegin obligats a fer un canvi d’etapa.\nTreballarem conjuntament amb els Serveis Territorials del Departament d’Educació de la Generalitat per elaborar un mapa de les adscripcions de centres d’infantil i primària a instituts, amb la finalitat que quedi garantida la continuïtat pedagògica entre els diferents centres.\nDefensarem la coordinació dels ensenyaments primaris i secundaris, donant suport als instituts-escola i defensant les adscripcions que ajudin a aconseguir uns centres educatius diversos socialment i coordinats pedagògicament.\nQuan parlem d’educació 360° ens referim a l’educació a temps complet, perquè l’educació dels nostres nois i noies és quelcom que dura les 24 hores del dia. En aquest sentit, el municipi pot exercir plenament la seva tasca en la coordinació i planificació d’entorns educatius, més enllà de l’horari escolar, procurant l’acostament a la gratuïtat per tal de garantir l’accés a tota la població i el foment de valors educatius.\nÉs per això, que en la línia del que s’anomena “Educació 360°”, ens comprometem a:\nMantenir i ampliar a tota la ciutat l’experiència pilot de coordinació de les activitats educatives extraescolars iniciada el curs 2018-2019, “Mataró Educa +, Educació a temps complet”, amb la col·laboració d’associacions de pares i mares o famílies amb les escoles, garantint polítiques que compensin desigualtats i permetin a tots els alumnes gaudir d’espais i projectes innovadors fora de l’horari lectiu.\nMantenir i augmentar aquelles activitats de ciutat clarament encaminades a millorar l’acollida i el rendiment de tot l’alumnat. Ens referim a projectes tan diversos com:\nSuport a les diferents llengües estrangeres presents a la nostra ciutat\nPatis oberts vigilats i dinamitzats\nPotenciar i intensificar la coordinació de projectes entre les regidories d’Educació, Cultura i Joventut.\nEl menjador escolar és un servei educatiu i de salut, necessari en tots els centres escolars, tant d’educació primària com de secundària. Creiem que tot l’alumnat que ho necessiti hi ha de poder accedir, ja sigui per proximitat, conciliació de la vida laboral familiar o per proporcionar una alimentació adequada.\nEns comprometrem a:\nGarantir aquest dret facilitant l’equitat en el sistema d’adjudicació de beques.\nVetllar per la qualitat i l’adequació dels espais on es desenvolupa l’activitat.\nLes associacions de famílies o associacions de mares i pares\nL’estreta col·laboració entre els educadors i les famílies és un element fonamental per a l’èxit escolar dels nois i noies.\nDes del municipi:\nGarantirem que tots els centres escolars de la ciutat comptin amb una associació amb possibilitats d’establir col·laboracions amb l’equip pedagògic.\nRealitzarem el seguiment i ampliarem el programa de suport a les associacions de famílies o mares i pares.\nLa transició dels ensenyaments obligatoris als postobligatoris o al món del treball\nL’acabament dels ensenyaments obligatoris és indubtablement un dels moments més importants en el trajecte vital d’una persona, però també és un període importantíssim per a l’avaluació del sistema educatiu d’un país. És el moment en què s’evidencien els èxits i fracassos del sistema. Els darrers estudis d’aquest període sobre quina és la situació dels nostres nois i noies en acabar els ensenyaments obligatoris no ens permeten ser gaire optimistes. Hi ha dos conceptes que cal tenir molt presents: el concepte de “fracàs escolar”, entenent com a tal el fet que un noi o una noia no hagi estat capaç d’obtenir el graduat en Educació Secundària Obligatòria i el concepte “d’abandonament escolar prematur”. Aquest segon concepte engloba a tots aquells nois i noies compresos entre els 18 i els 24 anys que, havent obtingut o no aquest graduat, han deixat els estudis posteriors a aquesta etapa i no estan estudiant ni formant-se en cap programa d’ensenyaments postobligatoris. Els estudis més recents fets en aquest camp consideren i demostren que aquesta situació és el risc d’exclusió més important per a la població jove en aquests moments, de manera que la mateixa Unió Europea ho ha situat com a prioritat principal a revertir pel que fa a aquest col·lectiu.\nEspanya és el segon país de la Unió Europea amb una taxa d’abandonament escolar prematur més alta, només superat per Malta. A Espanya i a Catalunya la taxa d’abandonament escolar prematur és del 20%. A més, els darrers estudis donen també el perfil del jove amb més perill de formar part d’aquest col·lectiu: noi, fill de classe obrera i d’origen estranger.\nPer tot això cal:\nElaborar un estudi que ens aporti les dades reals del problema de l’abandonament escolar prematur a Mataró, a fi de poder dissenyar uns programes ajustats a la realitat per tal de combatre’l.\nAmpliar la base sociològica sobre la que se centra l’actual Dispositiu Local d’Inserció (DLI) que té com a objectiu el col·lectiu de joves de 16 a 19 anys. Ampliar el límit d’edat d’atenció del dispositiu de joves, de 16 a 24 anys.\nDotar aquest organisme de treball en xarxa d’una estructura més potent que li permeti ser proactiu i avançar-se en la detecció de joves compresos entre aquesta franja d’edats, tinguin o no el graduat escolar, i que hagin abandonat els seus estudis i no estiguin treballant ni tampoc estudiant.\nEstudiar l’aplicació de programes d’inclusió destinats exclusivament a aquest col·lectiu de joves, com poden ser Escoles de Segona Oportunitat, nous perfils de PFI o altres recursos específics\nEls ensenyaments postobligatoris\nEn els propers anys, els ensenyaments postobligatoris rebran els increments demogràfics que actualment i fins als anys 2021-2022 s’estan produint a l’Educació Secundària Obligatòria. És tasca del municipi exigir, en el marc de la Taula Mixta de Planificació, que el Departament d’Educació de la Generalitat faci les previsions necessàries d’infraestructures per a la correcta escolarització d’aquests joves.\nActualment, la millora del prestigi de la Formació Professional (FP) i alhora l’escassetat de places en algunes de les seves especialitats ha portat alumnes que volien entrar a l’FP a optar per fer batxillerat. Cal garantir que aquests alumnes trobin també en els estudis de batxillerat l’acollida que els permeti superar-los i accedir més endavant a un cicle superior de la família professional que desitgin.\nTenint en compte tots aquests elements i la complexitat que acompanya els ensenyaments postobligatoris ens comprometem al següent:\nNo acceptar aules sobrecarregades d’alumnes, que impedeixin un treball pedagògic de qualitat i posin en perill l’atenció individualitzada necessària en un moment crític del creixement personal.\nExigir l’obertura de les línies necessàries i, si cal, de nous centres d’ensenyament secundari postobligatori, que permetin l’escolarització de tots els nois i noies de la ciutat que ho sol·licitin.\nDemanar la implantació del batxillerat d’arts escèniques en un centre públic.\nTreballar de manera coordinada amb el Departament d’Educació de la Generalitat per a la detecció i seguiment dels joves que abandonen els estudis postobligatoris.\nCal implementar, conjuntament amb el Departament d’Educació, un pla de millora i creixement de l’oferta de FP a la nostra ciutat. Reconeixem la tasca duta a terme per la Comissió de Planificació del Consell de l’FP i ens comprometem a defensar les seves propostes:\nImplementació de nous cicles formatius o altres cursos professionalitzadors de formació en tres línies:\nEls ensenyaments artístics\nÀmbit de l’economia social\nAmpliació de l’oferta existent en les següents famílies professionals:\nAltres com mecatrònica, fabricació mecànica, manteniment de vehicles, robòtica i química, tots impartits a l’Institut Municipal Miquel Biada, també han de ser objecte d’ampliació atesa la demanda i la inserció laboral així com les sinergies amb el Tecnocampus.\nUna de les mancances més importants que es detecten en els centres de FP de la ciutat és el dèficit d’espais. Creiem que és imprescindible que el futur consistori determini la viabilitat real de l’anomenat “futur centre de Formació Professional”. Per tot això, ens comprometem a iniciar contactes amb el Departament d’Educació de la Generalitat per fer realitat aquest centre, el qual ha de donar resposta a les necessitats dels estudis de FP de la ciutat i al seu mapa escolar, vist de manera global.\nL’Institut Miquel Biada és el centre d’ensenyaments secundaris obligatoris i postobligatoris municipal. Ratifiquem el compromís de seguir fent d’aquest centre un referent en els ensenyaments secundaris de la ciutat i molt especialment en el camp de la Formació Professional, per la seva història i per la seva trajectòria, que l’han situat sempre entre els centres model del sistema educatiu del nostre país. Per això ens comprometem, segons les propostes de l’informe del Grup de Planificació, a elaborar un projecte de millora de les infraestructures de l’equipament, per avançar cap un centre de FP modern i que pugui donar resposta a les necessitats detectades.\nEls canvis que estem vivint com a societat, accelerats durant els darrers 15 anys, han posat l’ensenyament i els aprenentatges al llarg de la vida, en el centre de les nostres vides. L’esclat de la crisi econòmica des de fa 10 anys ha posat en evidència, encara més, que l’educació ha esdevingut un element clau per fer front a situacions de precarietat i d’exclusió social. L’educació al llarg de la vida ha de constituir una eina per l’adquisició i l’actualització de les competències bàsiques de les persones durant tot el seu cicle vital. Els estudis recents consideren que aquesta ha d’incloure tres tipologies d’ensenyamentsaprenentatges:\nEls ensenyaments formals, que serien els que ens porten a l’obtenció d’una titulació acadèmica.\nEls ensenyaments no formals, que no porten a l’obtenció d’una titulació acadèmica, però que tenen un alt grau d’organització i estructura.\nEls ensenyaments informals, que serien aquells que s’adquireixen al llarg de la vida, no sempre de manera intencionada, i en múltiples entorns: familiar, d’amics, etc. Per a determinats autors, els aprenentatges informals es podrien equiparar al que diem “procés de socialització d’una persona”.\nCal doncs que Mataró, ciutat complexa per la seva configuració social i per les característiques del seu teixit socioeconòmic, greument afectat per la crisi iniciada el 2010, elabori el seu pla d’educació al llarg de la vida, sumant sinergies i coordinant esforços. Per tot això ens comprometem a elaborar i/o actualitzar un Pla d’Educació al llarg de la vida que parteixi de les necessitats reals de la població de la ciutat i coordini els projectes que ja s’estan duent a terme en aquest camp, especialment per les regidories d’educació, cultura, treball, esports, gent gran i joventut.\nL’Escola d’Adults de Can Noè\nEl Centre de Formació d’Adults de Can Noè va néixer, com molts altres centres de formació d’adults (CFA) de Catalunya, a les acaballes dels anys 70, per fer front a les mancances d’un gran nombre de persones que la dictadura havia exclòs del sistema educatiu i que patien greus problemes d’alfabetització. Actualment, els CFA, i també el centre de formació d’adults municipal de Can Noè, representen un model més d’educació formal de segona oportunitat, compensatori, que mira de donar resposta a les mancances del sistema escolar actual.\nL’evolució dels centres d’adults ha representat una oportunitat per als joves que han estat expulsats del sistema educatiu i que han trobat en els CFA una passera per retornar als ensenyaments formals. Aquest enfocament, d’altra banda, ha limitat el desenvolupament d’activitats d’educació no formal o, fins i tot, relacionades amb l’educació informal de les persones adultes, que en determinats casos no han trobat el seu espai en els CFA.\nDonar suport a l’actual oferta formativa del CFA de Can Noè i dissenyar, conjuntament amb l’equip pedagògic del centre, un pla de millora i ampliació de les activitats que ofereix, tant formals com no formals.\nDetectar necessitats formatives de les persones, especialment d’aquelles que viuen al barri de Rocafonda i Palau-Escorxador, conjuntament amb les entitats cíviques del barri i dissenyar un pla de formació adequat a les necessitats detectades.\nCoordinar activitats del CFA amb aquelles dissenyades i desenvolupades des de les entitats associatives del barri: Associació de Veïns, Centre Cívic, etc.\nEl centre de Formació Permanent Tres Roques\nEl centre de Formació Permanent Tres Roques ha estat a Mataró un centre pioner en la combinació del que hem definit com a ensenyaments no formals i ensenyaments informals. En els seus 10 anys d’existència ha esdevingut un centre de referència, tant per a Mataró com per a les poblacions properes de la nostra comarca, com així ho indica l’origen del seu alumnat.\nEn els darrers anys, l’Espai Gatassa s’ha afegit a l’oferta municipal d’aquests ensenyaments, especialitzant-se en activitats d’expressió corporal, salut i creixement personal, així com cursos per a infants i adolescents entorn de la cultura digital, i també sobre art i creativitat.\nL’èxit d’aquests dos espais ens porta a la conveniència d’ampliar aquestes línies de treball, exportant-les a altres espais cívics de la ciutat. Es tracta de combinar els seus usos, d’una banda un lloc de trobada per a les entitats ciutadanes, però també com a agents educatius de proximitat.\nMantenir i ampliar l’oferta del Centre de Formació Permanent Tres Roques.\nEstablir un pla d’activitats educatives en el conjunt de la ciutat, en col·laboració i coordinació amb els centres cívics i altres entitats del territori.\nEl 2010 Mataró va deixar de ser una excepció en el camp dels ensenyaments musicals. Fins aleshores era l’única ciutat de Catalunya de més de 100.000 habitants que no tenia una escola municipal de música.\nEl consistori va apostar per uns ensenyaments i un model d’escola de música que arribés a tota la població, una escola que es definia oberta a tots els mataronins i mataronines, des de 4 a 99 anys d’edat. Una escola amb un model i un projecte educatiu modern basat en la pràctica de la música i en el lligam entre música i comunitat.\nActualment, aquesta Escola Municipal de Música de Mataró (EMMM) és un servei consolidat que compta amb més de mil cinc-cents alumnes i que es fa present en gran nombre d’esdeveniments de la ciutat, però hi ha encara aspectes a millorar. Volem que els ensenyaments musicals, tan importants en el desenvolupament personal i intel·lectual de les persones, arribin a tots els nens i nenes de la ciutat en edat escolar, independentment del seu entorn econòmic i social.\nÉs per això que ens comprometem a treballar des del consistori en l’assoliment dels objectius següents:\nGarantir l’ensenyament de la pràctica d’un instrument musical en grup, al llarg de dos anys, a tots els nens i nenes de la ciutat. Ampliar de manera progressiva i el més ràpida possible els projectes d’escoles orquestrals a tots els centres públics de la ciutat, amb l’acord dels respectius equips docents i del Departament d’Educació de la Generalitat.\nGarantir l’accés a l’EMMM a tots els nens i nenes i persones adultes que tinguin interès a seguir i aprofundir els seus coneixements musicals, amb un sistema de beques que ho faci viable des del punt de vista econòmic.\nEls aspectes administratius són també importants per a un òptim funcionament d’una escola de les dimensions de l’EMMM, i és per això que parlem de la qualitat i l’estabilitat del professorat, dos aspectes que no es poden deslligar d’unes condicions laborals dignes.\nPer això defensarem:\nL’equiparació salarial dels docents de l’EMMM als docents dels centres municipals de la mateixa categoria professional i nivell de titulació.\nLa priorització als aspectes pedagògics i qualitatius, a dins del marc legal vigent, en el moment de la valoració dels projectes.\nL’Aula de Teatre, que ja és un servei consolidat, necessita tenir una seu on poder desplegar amb eficiència tot el seu potencial. Ensenyament i Cultura han d’anar de bracet coordinant projectes i activitats per superar els entrebancs que la seva organització actual oposa al seu ple desenvolupament.\nPer tot això defensarem:\nIniciar el projecte d’un futur centre d’ensenyaments artístics a la ciutat aprofundint la col·laboració i relació entre l’EMMM i l’Aula de Teatre, amb l’objectiu de crear una escola d’ensenyaments artístics de teatre, música i dansa.\nPosarem en el mapa de la ciutat l’emplaçament de la futura seu de l’EMMM o de la futura escola d’ensenyaments artístics de teatre, música i dansa.\nPotenciar també els projectes interdisciplinaris amb arts plàstiques, audiovisuals i qualsevol altra branca de la creació artística.


El Museu d'Art Contemporani d'Alacant s'acosta per primera vegada a Abel Martín com a artista i reconeix la seua nova labor com serígrafo - LOBLANC\nEl Museu d’Art Contemporani d’Alacant, dedica per primera vegada des de la seua inauguració en 2011 una mostra dedicada a l’obra estampada d’Abel Martín com a autor i com serígrafo. L’obra d’Eusebio Sempere estampada en serigrafia per Abel Martín és ben coneguda i una parenceria de tècnica i ofici. No obstant això, és molt poc coneguda l’obra estampada que realitza Abel Martín com a artista. Es desenvolupa en tot just quatre anys, des de 1968 a 1972 i comprén molt poques peces, algunes de les quals es mostren ací. Aquesta exposició ha sigut possible gràcies a les obres donades per Florencio Martín, germà d’Abel, i a les obres depositades per Javier Badenes Martín, nebot de l’artista, de la seua col·lecció Ars Citerior Comunitat Valenciana en aquest Museu d’Art Contemporani.\nManresa s’ha mostrat “agraït a tot l’equip del MACA, encapçalat per Rosa per la gran faena que han realitzat durant aquestes setmanes, per a mostrar al públic una brillant exposició, gràcia a la qual podrem conéixer a Abel, un artista excepcional, però moltes vegades oblidat”.\nPer part seua, la conservadora del MACA, Rosa Castells ha assenyalat “que era de justícia estètica homenatjar d’alguna forma a l’artista que compartia vida, temps i projectes artístics amb Eusebio Sempere. Descobrir la importància del seu treball com serígrafo per a tota una generació d’artistes que tenien el seu treball com a referència de compromís i qualitat i com va contribuir de manera essencial a divulgar l’obra d’art. I endinsar-se en l’obra estampada per Abel Martín com a artista, és descobrir fins a quin punt el seu treball estava en sintonia amb els corrents geomètrics i concrets del seu temps; o com va ser un dels participants oblidats dels Seminaris de Generació Automàtica de Formes Plàstiques del Centre de Càlcul de la Universitat de Madrid al costat d’artistes, enginyers, arquitectes, o programadors. Aquesta era una xicoteta mostra necessària que ha d’iniciar un procés d’investigació entorn d’aquest artista del qual coneixem tan poc».\nAbel Martín en el context geomètric de la Col·lecció Art Silgo XX\nEusebio Sempere i el seu company Abel Martín van aprendre a París la tècnica de serigrafia. A la seua tornada a Espanya en 1960, introdueixen aquesta tècnica d’estampació realitzant bellíssimes estampacions d’ells mateixos i dels seus amics artistes, difonent així l’art abstracte fins a aqueix moment desconegut. Al principi, Sempere i Abel treballaven junts i després, a mitjan anys 60, Abel només s’encarregava del procés tècnic. I així es va convertir en figura clau en la reproducció i difusió de l’art contemporani al nostre país.\nLa profunda convicció que l’obra gràfica mereixia estatus d’obra original, que posava l’art contemporani a l’abast d’una gran majoria de públic convertint-ho en fenomen de masses i el respecte i entusiasme que tots dos professen per l’obra gràfica, repercuteix en la pròpia Col·lecció Art Segle XX. Una impressionant mostra de dibuixos, gravats, litografies i serigrafies ve a completar l’extensa nòmina d’artistes imprescindibles, recorrent així els territoris suggeridors de l’entramat artístic del segle XX. Aquesta exposició mostra les obres realitzades en el context concret, des dels cinètics de París als geomètric espanyols.\nAbel Martín. L’art fet serigrafia\nAbel Martín (Mosqueruela, Teruel, 1931-Madrid, 1993) va ser un expert serígrafo. Després de dedicar-se a diversos oficis, va marxar a París en 1958 seguint el deixant del seu germà Florencio. Allí va conéixer a un grup de joves artistes com Salvador Victoria, Lucio Muñoz, Pablo Palazuelo o Eusebio Sempere… Amb Sempere establirà una estreta relació d’amistat i una col·laboració artística fins al final dels seus dies. Junts aprenen en el taller de l’artista cubà Wifredo Arcay la tècnica de la serigrafia, un aprenentatge “lent i quallat de xicotets secrets”, mentre estampen obres dels artistes de la Galeria Denise René: Jean Arp, Auguste Herbin, André Bloc o Victor Vasarely.\nJa a Madrid, tots dos instal·len un taller per a estampar les primeres serigrafies artístiques a Espanya. Un complex llibre de Lucio Muñoz amb textures amb arenes atrau, per la seua perfecció, encàrrecs d’altres artistes, sobretot, dels que s’aglutinen entorn del Museu d’Art Abstracte de Conca: Antonio Saura, Fernando Zóbel, José Guerrero, Manuel Millares, Hernández Mompó, Gustavo Torner o Gerardo Rueda. Abel es va convertir en referència de l’ofici de serígrafo amb una gran qualitat en la realització d’estampes i llibres bellíssims que eixien dels tallers de Conca primer i del seu taller a Madrid després. Moltes són les serigrafies que sabem estampa, encara que desconeixem el número exacte ni per a quants artistes treballa. Gràcies a les donacions de Florencio Martín i als depòsits de la col·lecció ARS Citerior, de manera generosa, aprofundim en el coneixement.\nDes de 1968 a 1972, Abel Martín estampa les seues pròpies serigrafies, a penes una vintena d’obres en tres carpetes titulades Metempsicosis amb textos de Tomás Marco; Musical, amb text d’Enrique Delgado i sis partitures musicals i Xarxes amb un conte de Felipe Briones, a més d’una sèrie de serigrafies soltes. En totes elles treballa des de la geometria, sobre el pla o sobre la corba, per mitjà de llenguatges de programació molt pròxims al Centre de Càlcul de la Universitat de Madrid, en els seminaris de la qual participa activament assumint des de llavors, la col·laboració entre artistes com a forma de creació transversal i enriquidora.\nLa mostra, que podrà visitar-se fins a finals d’any en la primera planta del museu, està formada per 24 obres de la Col·lecció Art Segle XX, una d’elles del mateix Abel, a més d’Andreu Alfaro, Eusebio Sempere, Soledad Sevilla, Cristóbal Halffter, Gustavo Torner, Pablo Palazuelo, Eduardo Chillida, Horaci García Rossi, Julio Le Parc, François Morellet, Francisco Sobrino, Joël Stein, Richard Anuszkiewicz o Victor Vasarely. 21 obres d’altres artistes estampades per ell entre els quals destaquen Jean Arp. Auguste Herbin, Eduardo Chillida, Pablo Palazuelo, Manuel Barbadillo o Elena Asins; i finalment 27 obres de la seua autoria com a artista entre les quals que destaquen les 6 serigrafies de la carpeta Musical realitzades gràcies a una beca que li va concedir la Fundació Juan March en 1971.\nLa mostra podrà visitar-se a partir del dimarts 9 de març, quan el museu torne a obrir al públic i el farà en el seu horari habitual de dimarts a dissabte de 10 a 20 hores i els diumenges de 10 a 14 hores.


25 espectadors de televisió revelen l’episodi més inquietant mental que d’alguna manera es va permetre emetre\n25 espectadors de televisió revelen l'episodi més inquietant que d'alguna manera va ser transmès\n1. Una nena va ser agredida sexualment per un dimoni\n“Probablement no sigui l’espectacle més popular, però The Magicians (sèries simpàtiques), quan la noia va descobrir que la seva memòria va ser alterada per oblidar-se d’haver estat agredida sexualment per un dimoni. Probablement és una de les coses més fotudes que he vist a la televisió. ' - alexkim804\n2. El nen va ser maltractat pel seu avi abans de ser atacat i va morir\n'L'episodi de la petita casa a la pradera on la nena (de 14 a 15 anys) és maltractada pel seu avi, és espiada pels nois mentre canvia, i després culpa quan és atrapat el noi. Més tard és violada per un pallasso, colpejada, queda embarassada, el seu avi la crida puta i li diu que va ser culpa seva que va ser violada, després que torna a ser atacada i mor '. - karmagirl314\n3. Una família de cria va mantenir una dona desfigurada a sota del llit\n'Episodi de fitxers X de casa. La família de cria manté a la mare que no té braços ni cames sota el llit. La treuen des de sota el llit per reproduir-se. Es tractava d’algunes coses malaltes. No cal dir que hi ha tot tipus de deformitats en els nens. ' - rvore\n4. Una dona va ser trobada morta dins de la seva banyera\n“DEXTER SPOILERS: final de la temporada 4 de Dexter. Finalment es desfer de The Trinity Killer, deixa el cos a l'oceà i es dirigeix cap a casa. Camina al bany, la seva dona Rita està morta a la banyera mentre el seu fill s’asseu a terra a la sang. Trinitat l’havia assassinat. Va ser un episodi esbojarrat i es va mantenir amb mi durant molt de temps. ' - als 70 anys\n5. Els gats van ser llançats al riu per ofegar-se\n'Aquell episodi de Tom i Jerry on Tom mor i se'n va al cel, abans de rebutjar l'entrada (perquè és un puto). Hi ha tres gatets humits que surten d'un sac que cau al cel. Alguns gilipolls només van ficar aquells gatets en un sac i els van llançar a un riu i van morir tots. ' - Summerclawt\n6. Una nena estava convençuda que va causar la mort del seu germà\n'Hi ha un episodi de dues parts de la casa petita a la pradera, on la família té un nadó nou i Laura, que tenia deu anys, es posa gelosa a causa de l'atenció que li presta. Es posa malalt i li demanen a tothom que pregui per ell, ella no. El nadó mor i se sent culpable i fuig al desert. Està intentant arribar al cim d'una muntanya per apropar-se a Déu, així que ell la matarà i el tornarà al seu germà. ' - daltonthecooler\n7. Els arbres eren fets de nens morts\n'Sobre el mur del jardí: El Desconegut. Quan el bosc descobreix ha picat arbres fets de nens morts. ' - Poden\n8. Un personatge es va suïcidar per fora\n'L'episodi de' House 'on el personatge de Kal Pen es va suïcidar completament. Va ser un episodi molt dur. ' -Fanshelpmesleep\n9. Un home va disparar tot un hospital\n'Hi ha un episodi d'anatomia de Grey, en què un noi entra i dispara tot l'hospital. Grim ” - Banterpalooza\n10. Un home va detenir el seu germà de cometre un assassinat\n“Un episodi de Fresh Prince. No ho puc recordar exactament, crec que Will va disparar, i Carlton gairebé va a disparar als nois que ho van fer, però Will l’atura. Un to molt diferent a la resta de l’espectacle ”. - sullivnc\n11. Un home va ser atormentat amb records d’assassinar al seu company de cel·la\n“Star Trek: Deep Space 9 va tenir molts episodis força foscos. El que em crida l'atenció és 'Hard Time', on O´Brien és condemnat falsament per espionatge. El càstig no va ser l'empresonament real, sinó que es van implantar records de 20 anys de presó, dissenyats específicament per atormentar-lo. Acaba assassinant al seu company de cel·la i únic amic en sang freda per un estúpid malentès. Quan torna a la seva vida antiga, experimenta el PTSD com si realment passés, perquè ho va fer per tots els propòsits i propòsits. Intenta matar-se, i ho hauria passat si no l'haguessin detingut. L'episodi conclou bàsicament amb OBrien que ha d'aprendre a culpabilitzar-se d'un delicte que no va cometre durant la resta de la seva vida. ' - kingoflint282\n12. Un nen va ser assassinat i el seu cos es va dissoldre\n'BREAKING BAD SPOILERS: Breaking Bad definitivament era fosc en general, però hi havia alguns punts súper foscos. La noia sufocant-se de vòmits mentre estava mirada i el nen mort de la bicicleta de terra morta / dissolta arriba directament al front. ' - Desconeixement\nfets de sexualitat humana\n13. Els seus amics van morir tots en un accident de cotxes brutal\n'Va haver-hi un episodi de Lligams familiars en què Alex es va tornar d'un viatge amb uns amics que acaben morint en un accident de cotxe. La majoria de l'episodi és una obra de teatre amb Alex parlant amb el seu amic mort en una cambra fosca i intentant aclarir la culpabilitat del supervivent. ' - SuitedPair\n14. Un nen va morir de la manera més inquietant possible\n'THE WALKING DEAD SPOILERS: The Walking Dead té un munt, però crec que l'episodi en què la gent gran de dues noies assassina a la seva germana perquè volia veure-la convertir en una caminant i estava a punt de fer el mateix amb el bebè que estava amb ells. A la següent escena, els dos adults (no recorden els seus noms) descobreixen que aquest nen era també el merda que alimentava rates als caminants de la presó, i fins i tot va deixar un obert com a trofeu, i decideixen que ella també. és perillós tenir-los, i acabar amb el cervell. - shit_poster9000\n15. Un home va morir colpejat amb les mans nues\n'SPOILERS MINDS CRIMINAL: L'episodi de Criminal Minds on la dona de Hotch va ser assassinada i mostren l'escena on es diu adéu per telèfon. Aleshores, finalment batega al noi amb les mans nues. ' - alnumero\n16. Una noia es va desfigurar horriblement\n'American Horror Story - Freak Show, episodi 7' Test of Force '.'\nPenny va dir-li al seu pare que es va mudant i, en resposta, el seu pare la fa fora. Es desperta de l'amic artista del tatuatge del seu pare, que té el seu contenidor i li està tatuant la cara i el cap completament. També li dóna una llengua bifurcada, de manera que semblarà fantàstica. ' - BlakeIsGreatRight\n17. Una dona obre els canells ben oberts\n'SPOILERS SHAMELESS: episodi descarat on la mare bipolar fa els seus canells oberts durant les vacances.' - shush_its_nap_time\n18. La gent va ser assassinada mentalment\nBlack Mirror, Playtest. Al final, Cooper ha estat tan fadrit, que no recorda res i no tenia ni idea de qui era. Llavors, Shou Saito ho ha posat amb 'els altres'. Així que bàsicament el prototip dels auriculars ha estat mentalment matant tones de persones i han estat arrossegats sota la catifa '. - mguniverse\nquan els nois s’enamoren de signes d’amor\n19. Un noi es va incorporar accidentalment a un culte i va patir les conseqüències\n'L'episodi de Boy Meets World on Shawn s'incorpora sense saber-ho a un culte. BMW mai no va tenir por de ser reals amb les seves històries, però recordo la primera vegada que veia aquest episodi i només estava tan tremolós i desconcertat pel que passava Shawn. Aquest podria ser un dels episodis més profunds i foscos que van presentar. ' - SamBel28\n20. Un pare borratxo va disparar al seu fill amb una pistola carregada\n'Dos episodis de Moral Orel on ell i el seu pare van a caçar i acampar. El seu pare es cansa de veritat i segueix tirade. El primer episodi acaba amb un cliffhanger que et fa creure que Orel dispara de forma accidental al seu pare. L’episodi següent s’obre per revelar que la bala només va trencar la botella de cervesa del seu pare. Aleshores gairebé immediatament, el pare dispara borratxerament a Orel al braç. Orel estava allí sagnant i demanant ajuda durant gran part de l'episodi, però el pare està massa borratxo per fins i tot adonar-se del que havia passat i, finalment, passa. Fins a aquest moment, la sèrie era en bona mesura alegre, però el to general de la sèrie va quedar fosc després d'aquest episodi. ' - Evajin\n21. Una petita va patir un malson horrible\n“Rugrats. Quan Angelica s’assabenta que la seva mare està embarassada i espera un noi, comença a preocupar-se que els seus pares s’oblidaran d’ella. Té un malson horrible en què el seu germà encara no nascut cobra vida com a infanta gegant, parla amb la veu profunda d’un home gran, la persegueix i després la menja. Però el final és molt fosc: la mare d'Angelica li diu que ja no té el nadó '. - 1000WaystoPie\n22. Hi va haver una relació abusiva i una violació implicada a la mostra dels nens\n'Recordeu que l'episodi de Courage the Cowardly Dog amb el gat que els arriba emmascarat mentre aprenem que té una amiga de conillet que viu amb el seu xicot amic abusiu? Un dels episodis més madurs i ben escrits. Però torna-la a mirar i és com si hi ha temes subjacents de maltractament i molt possiblement la violació i la prostitució (el conill està obligat pel seu xicot i hi ha aquella escena on la posen en una olla com una 'desinflació'. Potser jo Només estic buscant massa coses, però el meu home va ser intens. ' - SchoolKoffeeKlub\n23. Hi va haver un incendi mortal a l’interior de l’escola\n“Feia anys que tenia aquests vagus records d'un episodi d'Arturo sobre un incendi a l'escola. Per qualsevol raó que no ho vaig fer mai, vaig suposar que jo vaig crear aquell episodi al meu cap o que ho estava malentenent. Vaig descobrir a Reddit no fa tot el temps, que no només va ser un episodi real, sinó que va ser escrit com a resposta a l'11 / 11. ' - bluemotron\n24. Un soldat era l’únic dels seus amics que deixava viu\n'L'episodi de Cheers on el veterà entra per la seva reunió de deu anys, espera a la part de darrere de la barra la majoria de l'episodi i s'adona que és l'últim membre supervivent de la seva esquadra o qualsevol altra cosa.\nAquell em va fer esquinçar. No m’esperava aquest tipus de temes quan vaig començar a veure aquell maleït programa ”. - manca d’estranya\n25. Una dona va intentar matar-se davant del seu amic\n'Les nenes d'or ... L'amiga de Sophia decideix matar-se i demana que Sophia sigui allà quan ho faci. Per descomptat, en realitat no va ser així, Sophia la parla, però encara és un episodi molt fosc per a GG. ' - rainbowbright87\nEl pare d'un gran superfan d'Ariana Grande revela que és una gossa enorme a la vida real\nSis anys després i encara et falten\nEls zodiacs es classifiquen en funció de la quantitat de gilipolles que poden ser\n5 consells sobre la confiança que permetran sobreviure qualsevol relació\n11 nois sobre si funcionen o no les relacions de llarga distància\nCal estimar l’amor?\nVaig compartir els meus nus amb tots els meus amics (i hauríeu de fer-ho massa)


Samantha, la veu de Cactus, des de Diàlegs fins a les portes d’OT - Valentubers\nAl capítol 25 de Diàlegs, la nostra estimada Emma Tomàs ens descobria els integrants del grup Cactus. Grup musical valencià nascut a les comarques del Comtat i l’Alcoià amb Samantha i Eldemuro.\nEl “boom” de Cactus va esdevindre poc abans de començar l’estiu de 2018 amb la cançò que les va donar resó, “Fusta”. Com bé comentava Samantha al capítol de Diàlegs:\n“No sabíem on anavem i amb Fusta ja volíem dir “ací estem”, però no sabiem quina anava a ser la resposta del públic, no sabíem si tancarí em molts concerts, si tancaríem pocs. Estem contents amb el resultat”\nSi seguim parlant de Samantha no podem obviar el seu càsting per entrar a les portes de la famosa acadèmia de música, Operación Triunfo. El càsting d’OT va arribar a principis d’aquest octubre a terres valencianes i tot i que al càstin gde 2018 la cantant valenciana no va aconseguir passar la prova, si que ho va fer al de València d’enguany. Ací vos deixem el seu moment al càsting cantant “Estem vius” de Cactus.\n¡Samantha nos ha cantado en valenciano y nos ha encantado! #3456 es su número y esperamos que tenga mucha suerte ??✨\nA post shared by OT 2020 (@operaciontriunfo) on Jun 7, 2018 at 3:03am PDT\nDesprés del boom de Cactus i ara que Samantha està pràcticament a les portes d’entrar a OT, és bon moment per adonar-nos que el valencià ens obri portes i de vegades unes oportunitats magnífiques que per res deixaríem escapar. El fet de què Samantha cantara en valencià i haja aconseguit superar tots els passes d’aquest càsting, on es presentaven més de 1.500 persones, és una prova més que evident d’aquesta defensa ferma de la nostra llengua, que la tenim viva, i tant viva com diu Cactus a la seua cançò, “Estem vius”.


Filosofia | El Fil de les Clàssiques\nConeixeu aquesta planta? La podeu trobar per tot el món, tot i que és originària d’Europa i molt freqüent a tota la conca mediterrània. En català es diu julivertassa i a les Illes Balears, on és molt abundant als camps del pla de Mallorca, fonollassa, fonoll de bou, julivert de Calàpet i julivertosa; però segurament us sona més el nom de cicuta i amb aquest ve al cap la mort el 399 aC del filòsof grec Sòcrates, tot i que els grecs utilitzaven la intoxicació per cicuta per llevar la vida als condemnats a pena de mort.\nSòcrates no deixà res escrit. Aristòfanes, Xenofont i Plató parlen en les seves obres d’aquest filòsof que interroga i alhora ensenya, la que després s’ha anomenat ironia socràtica, tan del gust dels pensadors romans. En el context de la guerra del Peloponnès (431-404 aC), Esparta i Atenes rivalitzen per obtenir la preuada hegemonia sobre el món. Atenes, però, acaba perdent forces, la seva esquadra és enfonsada, la seva capital assetjada i el seu exèrcit gairebé vençut. Sòcrates en va culpar els polítics d’aquell estrepitós fracàs, va esdevenir així un enemic i finalment el varen condemnar a beure la cicuta, tot i que se’l va condemnar per ofendre els déus i corrompre la joventut (vid. Què en sabem de Sòcrates? a Aracne fila i fila).\nPlató no va assistir als darrers instants i aquests foren reconstituïts a la seva obra Fedó, segons la narració de diferents deixebles. Vet aquí com descriu els símptomes:\n“Li van recomanar que caminés fins que les seves cames fossin pesades i llavors es va recolzar a l’espatlla tal i com li recomanaren. Qui li havia donat el verí va examinar els seus peus i cames, llavors, pessigant el seu peu fortament li va preguntar si sentia res. Sòcrates va contestar que no. Després li va pessigar en un punt baix de les cames i el fred va anar pujant fins que el cos se li va congelar. En fer una segona ullada, va sentenciar que quan el fred arribés al cor, Sòcrates se n’aniria. Quan la regió del ventre va començar a refredar-se, Sòcrates va dir: “Critó, li devem un gall a Asclepi; no t’oblidis de pagar-lo”. “Sí, ho faré”, diu Critó, “tens res més a dir?”. Però a aquesta pregunta no va contestar; per moments va quedar immòbil. L’home ho va veure: tenia els ulls immòbil. Critó li va tancar la boca i els ulls”.\nLa mort per la “paràlisi respiratòria”, relacionada i revelada des de la escena de Sòcrates, no ha estat atestada un altre cop per la toxicologia moderna per la cicuta aïllada, d’on la hipòtesi d’una mescla probablement de cicuta, de datura i de l’opi al verí de l’antiga Grècia.\nEl conium maculatum és una planta biennal tòxica, una planta bella que en la seva floració ens mostra els seus canalobres vegetals. Compte, però, que mata!\nEl general cartaginès Hanníbal es va suïcidar el 183 aC recorrent a la cicuta però barrejada amb aconitum:


Relat "Apocalypse Now a l'Irak"\nInici > detall del relat: Apocalypse Now a l'Irak\nNo és la primera vegada que es diu que una bona novel·la-la produeix com a resultat una pèssima pel·lícula i, a l'inrevés, una novel·la mediocre esdevé una molt millor pel·lícula.\nSi tenim en compte l'embrolla't argument d'aquesta narració (En el cor de les tenebres) així com lo magistralment que fou escrita, es fan comprensibles les dificultats de versionar-la cinematogràficament. No en va penso que molt a pesar dels honors que ha recollit aquest film ( a part dels dos Oscars, la immillorable crítica) és, al meu entendre, un veritable mamotreto, un barrejot de peces de diferent procedència que no encaixen ni amb la millor cola d'impacte i el resultat és la incomprensió més absoluta. El final de la pel·lícula és absurdament patètic i lògicament l'espectador, els espectadors no hi entenem res, tret que hi ha un home calb (el coronel Kurtz) que governa uns habitants en una selva (unes veritables ànimes en pena) i que aquest senyor calb es deixa fer executar per un compatriota seu sense oposar la més mínima resistència (si hi ha algú que ha vist aquesta pel·lícula i la ha entesa que me la expliqui, per favor).\nEl cas és, però, que la pel·lícula en si és de rabiosa actualitat donats els actuals esdeveniments en la guerra d'Irak, i per tant, mereix la pena donar un cop d'ull al seu argument i les diferències que jo entenc conté en respecte al text en la qual es basa. Començant pel fet que fer un paral·lelisme entre la guerra del Vietnam i el saqueig colonialista a l'Àfrica negra, no és prou encertat. Per què? En primer lloc els esforçats vietnamites no eren un poble del qual haguessin d'abolir-ne els seus costums salvatges. Ells, els vietnamites, eren una civilització plena, a resultes d'aquest fet sorgeix el primer contrasentit del film: la figura de l'agent Kurtz queda desvirtuada. No s'entén la seva "bogeria". Quina mena de sacrificis corrosius podrien oferir-li els civilitzats vietnamites que poguessin destarotar els seus nervis? "Exterminar-los a tots" escriu l'agent Kurtz en la postdata del seu pamflets. Ell voldria exterminar-los a tots, però no pot fer-ho, son la font de la seva experiència vital més preuada a part del vori, es clar. Abominables sacrificis li eren oferts a ell en persona. La novel·la passa gairebé de puntetes per sobre d'aquests fets, no cal ser explícit. A la pel·lícula no se'n sap res de tot això, si bé ens explica les barbaritats que la guerra fa passar als alegres joves surfistes de les càlides platges californianes, que res no tenen a veure amb la trepa de vils lladregots descrits en el llibre com acompanyants del llavors jove capità Marlow en el seu trajecte riu amunt. Ni tampoc res a veure amb la tropa Nord americana que actualment guerreja a l'Irak (pel que dedueixo).\nUn altre aspecte desafortunat de la pel·lícula és la poca similitud dels dos personatges principals, el coronel Kurtz en respecte de l'agent Kurtz de la novel·la. Mentre que el primer és un rebel, un amotinat de les forces Nord americanes, el segon, no, en absolut. L'agent Kurtz te grans projectes per al seu futur a Europa i pensa convertir-se en el director general de la companyia, no més que, el "pobre", no hi és a temps, la barbàrie el consumeix, l'absorbeix, el deixa xuclat i calb, i tant malalt que molt abans de ni tan sols imaginar d'arribar al camp central mor compungit per l'horror.\nTot amb tot, no deixa de tenir interès la proposta de Francis Ford Coppola amb els seu famós llargmetratge: Us imagineu, encara que només sigui per un instant, a un militar Nord americà amotinat en mig de la brega irakiana, un soldat que es fes amb una quota de poder tan forta que pogués combatre de forma efectiva a uns i als altres. Només penseu-ho.


14 de desembre de 2018 - Bisbat Solsona\nSant PareCàritasJoventutNova EvangelitzacióCatequesiVida ConsagradaSeminaristesCatecolòniesPatrimoniMans UnidesHospitalitat de LourdesPelegrinatgesmàrtirs425MuseuVocacionsTarraconenseMissionsAlphaVisióEcumenismeVida CreixentMes MissionerCatedralvisita pastoralEnsenyamentArxiuProjecte RaquelEESAAny MisericòrdiaprojectesPastoral FamiliarSeminari MenorDEASEconomiaQueralt 2016DiaconatJMJautofinançamentesglesiaquesurtcasa sacerdotalFàtimaPastoral gitanaLideratge\nDefunció de Mn. Josep Vila Boixader\nAvui dia 14 de desembre ha mort Mn. Josep Vila Boixader, prevere resident al Seminari de Solsona, a l’edat de 87 anys. L’enterrament serà demà dissabte dia 15 de desembre, a les 4 de la tarda, a l’església parroquial de Puig-reig. El Tanatori […]\nEls infants de la catequesi de segon curs visiten el banc d’aliments de Mollerussa\nA la catequesi de Mollerussa, els dos diumenges d’advent es va treballar i sensibilitzar als infants sobre la realitat que no tothom té el necessari per a menjar. Al casal parroquial es va portar un “carro de compra” i tots […]


Museu Aaviks Hotels - BEST HOTEL RATES Near Kuressaare Museus i galeries d'art Area - Estònia\nCerca hotels a prop de Museu Aaviks\nKuressaare és famosa per atraccions populars com ara Museu Aaviks. Trobi baixíssimes tarifes només a Agoda.com quan reservi hotels a prop de Museus i galeries d'art. Les opcions d'allotjaments a prop de Museu Aaviks varia enormement desde luxosos hotels a assequibles cases d'hostes. A través del formulnari de reserves segures online d'Agoda.com les reserves són fàcils pels hotels propers a Museu Aaviks. La nostra pàgina de ciutat de Kuressaare incorpora eines de recerca útils i ampla informació dels hotels que permet una recerca fàcil d'hotels. Amb disponibilitat a unes 22,000 ciutats per tot el món, més viatgers avui estan triant Agoda.com per cercar hotels a prop d'atraccions com Museu Aaviks.\nHotels a prop de Museu Aaviks el més proper\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Kuressaare, no busqui més enllà de Mardi Hostel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Museu Aaviks, Camp de Golf Saaremaa, Biblioteca a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. El Mardi Hostel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix restaurant. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, bany compartit per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna. Mardi Hostel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kuressaare.\nConvenientment situat a Kuressaare, Sepa Str. Apartment és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Sepa Str. Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, s'admeten animals de companyia. L'ambient de Sepa Str. Apartment es reflexa en cada habitació. calefacció, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, cuina americana són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Kuressaare, faci de Sepa Str. Apartment la vostra llar.\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Mardi Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kuressaare. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Museu Aaviks, Camp de Golf Saaremaa, Biblioteca són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Mardi Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, restaurant, ascensor, caixa forta, àrea de fumadors. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna. Mardi Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kuressaare.\nDissenyat tant per oci com per negoci, Aia Apartment està situat idealment a Kuressaare; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Aia Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida. L'ambient de Aia Apartment es reflexa en cada habitació. escriptori, despertador, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Aia Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Kuressaare.\nDissenyat tant per oci com per negoci, Arabella Hotel està situat idealment a Kuressaare; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Camp de Golf Saaremaa, Museu Aaviks, Biblioteca. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kuressaare. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, restaurant, ascensor, bar, caixa forta. L'ambient de Arabella Hotel es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, TV satèl•lit/cable, nevera, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, camp de golf (a 3 km). Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Arabella Hotel.\nConvenientment situat a Kuressaare, Vallimaa Apartement és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Vallimaa Apartement, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Vallimaa Apartement.\nAl visitar Kuressaare, vosté es sentirà com a casa a Aia 66 Apartment, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Aia 66 Apartment, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Aia 66 Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kuressaare.\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, SYG Hostel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kuressaare. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Camp de Golf Saaremaa, Museu Aaviks, Biblioteca. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kuressaare. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de SYG Hostel es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com camp de golf (a 3 km) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. SYG Hostel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Kuressaare.\nEls millors hotels prop de Museu Aaviks


El racó del llibre: Verd Aigua\nEditorial: Minúscula / Microclimes 2\nLlibre escrit en forma de diari on l’autora explica la seva vida. Narrat d’una forma senzilla i entenedora, reviu l’èxode que va patir la família al triar la nacionalitat italiana. Ells vivien a Fiurme (actualment Rijeka,) ciutat italiana que l’any 1947 desprès de la Segona Guerra Mundial va passar a ser croata. Varen marxar a Trieste, ciutat italiana, on la vida va ser molt diferent per ells i la resta de persones que s’hi van refugiar.\nEl postfaci està escrit per el seu marit l’escriptor i periodista: ClaudioMagris.\nUna història molt dura, però per altre banda molt tendra. Recomano la lectura.\nFantàstic, ja ho saps!\n23 de maig de 2010 a les 22:29\nTens raó Fe, ja ho deies a la teva ressenya. Un llibre meravellós!


..:: HdR.cat - 21 abril ::..\nPhillipe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni van fer història en ser el primer KitCar en imposar-se als WRCar.\nEl dilluns 19 d'abril arrancava des de Lloret de Mar el 35è Ral·li Catalunya - Costa Brava, cinquena cita del calendari del campionat del món de ral·lis, que es presentava amb un recorregut composat de 19 especials cronometrades i d'una distància de 396,01 km. La prova era puntuable per als campionats de pilots, marques, producció i FIA-2 Litres el que aplegava fins a un total de 109 equips en la seva llista d'inscrits, partint tots ells des de la rampa de sortida cap a les 3 jornades de competició. La ronda catalana, que finalitzava el dimecres 21 d'abril, va poder ser completada per 56 equips.\nEn aquesta ocasió Didier Auriol i Denis Giraudet no van poder contenir els FIA 2-Litres.\nLa primera jornada, celebrada entre les provincies de Barcelona i Girona, s'iniciava a les 9 en punt del dilluns i comptava en el seu itinerari amb 8 proves especials d'una corda total competitiva de 135,30 km. L'etapa va començar amb polèmica ja que la primera especial cronometrada del ral·li, Els Àngels, va ser anulada per l'inspector internacional amb només 10 segons d'antelació a la sortida del primer participant, els finlandesos de Mitsubishi Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, el que no va donar temps a direcció de cursa a aturar-los. Tommi i Risto van ser els únics en disputar el tram, amb el conseqüent enuig per part dels pilots dels tres diamants, ja que havien arriscat innecessàriament i ara partien cap al revirat tram de Santa Pellaia amb els pneumàtics més degastats que la competència.\nJa en la segona especial cronometrada saltava la sorpresa, Jesús Puras i Marc Martí, amb un dels lleugers Citroën Xsara KitCar atmosfèrics aconseguien l'escratx i el lideratge de la prova, seguits dels guanyadors de la darrera edició de la ronda catalana, els francesos Didier Auriol i Denis Giraudet i dels companys espanyols d'aquests a Toyota, Carlos Sainz i Luis Moya.\nDesprés del pas pel parc d'assistències de Girona, els participants s'endinsaven cap a les comarques de Barcelona, afrontant les especials del Coll de Bracons així com la pujada a La Trona. Els líders es refermaven en la seva plaça marcant el millor temps en la primera d'elles mentre que els seus companys d'equip Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni grimpaven fins la segona posició provisional per un marge molt estret amb idèntic resultat a final de tram. A La Trona Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki acabaven amb el domini dels Citroën, mentre que Carlos Sainz i Luis Moya empataven en la segona posició amb el Xsara KitCar de la parella francesa a 5,6 segons de Jesús Puras i Marc Martí.\nSortint de les assistències de Manlleu els participants afrontaven la cronometrada més llarga de la jornada, La Fullaca de 32,64 km de distància, en la que Jesús Puras i Marc Martí seguien traient petroli de la bona relació pes-potència del seu Citroën per seguir obrint bretxa al capdavant de la general amb un altre escratx, el tercer en quatre trams disputats. Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni completaven la cronometrada per darrera dels seus companys i els francesos recuperaven la segona plaça en solitari.\nTanmateix la major distància del tram, unit a un cert desgast de la competició, va facilitar l'aparició dels primers contra temps entre els pilots prioritaris, per una banda els britànics Colin McRae i Nicky Grist tenien un problema de motor en el seu Ford Focus RS WRC i aquests s'endarrerien en més de 4 minuts, un problema que en no poder ser subsanat davant l'absència de més assistències, també arrossegaven en la següent prova especial condemnant als pilots de la firma de l'oval a la part més baixa de la classificació del seu grup. D'altra banda, Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki que venien d'imposar-se a La Trona, acusaven problemes de pneumàtics a La Fullaca i els finlandesos concedien una vintena de segons, perdent una mica el contacte amb els dos Citroën i els dos Toyota que els precedien.\nEn la sisena prova especial del dia, cinquena de facto, Didier Auriol i Denis Giraudet aconseguien la seva primera victòria parcial de tram a l'edició i desplaçaven fora del podi als seus companys d'equip. Retornant a les assistències de Girona, els pilots afrontaven de nou les dues primeres proves especials del programa, és a dir Els Àngels i Santa Pellaia. En el primer d'ells els dos Toyota oficials aconseguien el doblet a final de tram, mentre que en el segon, i últim del dia, l'honor corresponia als dos Citroën.\nDesprés de tota aquesta activitat, a 1 quart de 9 del vespre del dilluns, els 87 equips que aconseguien completar la primera jornada començaven a fer entrada al parc tancat de Lloret de Mar amb Jesús Puras i Marc Martí en la primera posició per 7,0 segons de marge amb els seus companys Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni. Didier Auriol i Denis Giraudet tancaven les posicions de podi a 3,3 segons dels seus compatriotes i per 7,1 segons de marge amb els seus companys d'equip Carlos Sainz i Luis Moya, qui a la seva vegada acusaven obertament a la parella líder d'haver realitzat entremants il·legals. Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki tancaven el grup dels 5 primers classificats a 16,9 segons de la parella espanyola de Toyota.\nDe cara a l'activitat cronometrada del dimarts, el programa es desplaçava fins a les comarques tarragonines, amb el que els pilots havien de recòrrer un llarg enllaç per l'A-7, que els suposava abandonar el parc tancat de Lloret de Mar a 2 quarts de 7 del matí. Al llarg d'aquesta segona etapa, el RACC disposava sobre el programa un total de 6 proves especials de 169,43 km de distància, la més llarga de tot el programa, així com dos parcs d'assistències remotes pels que s'hi passava en dues ocasions cadascun, un a Mora la Nova i l'altre a La Selva del Camp.\nEn arrancar la segona jornada saltava la noticia quan Jesús Puras i Marc Martí no podien fer arrancar el seu Xsara KitCar; si bé els pilots van empènyer el cotxe fora del parc tancat, per després parlar via telefónica amb el seu enginyer per tal d'esmenar l'avaria, tots els intents per tornar a fer rugir el motor del seu Citroën van ser inútils i el pilot càntabre i el copilot català es veien obligats a abandonar la competició entre llàgrimes i molta amargor.\nMalgrat que l'asfalt tarragoní era molt més abrasiu que no pas el de les comarques del nord, Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni ratificaven la posició heredada imposant-se en la primera cronometrada del dia, Prades, on tanmateix fins a 3 equips de primera línia, Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, Harri Rovanperä i Risto Pietiläinen, així com Richard Burns i Robert Reid eren sancionats amb 1 minut per avançar-se a la sortida, una penalització que mermava molt l'aspiracions de dos candidats a les posicions de podi, els finlandesos de Mitsubishi i els britànics de Subaru.\nA La Riba, segona prova especial del primer escull, Colin McRae i Nicky Grist començaven a donar simptomes de recuperació amb un millor temps, mentre que Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki amb el seu segon millor temps consecutiu, començaven a posar fil a l'agulla a la recuperació de la posició perduda amb els seus companys d'equip, els belgues Freddy Loix i Svem Smeets. Per la seva banda, els líders amb l'autoria del tercer millor temps, seguien obrint distàncies amb els dos Toyota perseguidors i aquestes ja rondaven la vintena de segons.\nDesprés d'un cert estira i arronsa entre els tres inquilins de les posicions provisionals de podi en el bucle central del dia, el tram de Gratallops-Escaladei, el més llarg de la jornada amb 45,88 kms, va ser especialment dur per a Carlos Sainz i Luis Moya, on els espanyols van perdre la banda de rodadura del seu pneumàtic frontal dret a falta d'11 kms per a la conclusió del tram i en haver de rodar molt lentament, aquests cedien la tercera posició per 2 dècimes de segon al Mitsubishi Carisma GT Evo VI de Freddy Loix i Sven Smeets. El pilot madrileny i el copilot gallec afincat a Barcelona no serien els únics amb problemes amb les gomes, doncs Colin McRae i Nicky Grist, així com Tommi Mäkineni Risto Mannisenmäki també es veurien afectats per aquesta incidència en aquest tram, si bé en una intensitat molt més menor que no pas els pilots de Toyota. En positiu, Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni hi marcaven un altre millor temps, obrint en un parell de segons les distàncies amb Didier Auriol i Denis Giraudet.\nLa jornada es tancava amb una segona passada per La Riba, la qual s'afrontava després de passar per segona vegada pel reagrupament de Mora la Nova. Colin McRae i Nicky Grist marcaven el seu segon millor temps del dia per 7 dècimes de segon de diferència amb Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, mentre que Carlos Sainz i Luis Moya s'hi esforçaven de valent per tal de superar als belgues de la marca dels tres diamants i recuperar la plaça de podi perduda, un fet que els de Toyota aconseguien en marcar el tercer millor temps.\nAmb l'entrada al parc tancat de Lloret de Mar quan mancaven 4 minuts per a 2 quarts de 10 de la nit, la segona etapa del ral·li començava a donar-se per finalitzada per als primers participants. Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni hi feien accès amb la primera posició en el seu haver i per 17,7 segons de amrge amb Didier Auriol i Denis Giraudet. Carlos Sainz i Luis Moya tancaven les places de podi a 1 minut i 43,5 segons del lideratge i amb 5,1 segons de marge amb Freddy Loix i Sven Smeets. Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, que a Gratallops - Escaladei veien interrompuda la seva remuntada de segons amb els seus companys de formació, eren cinquens a 27,5 segons dels belgues.\nDe cara a la tercera i última jornada del ral·li, la caravana dels 62 equips participants que restaven en actiu tornava a visitar les terres gironines i barcelonines. El tret de sortida es donava a 2 quarts de 9 del matí del dimecres, mentre que el seu punt final s'anava a trobar 7 hores més tard, en el mateix punt d'inici i després d'haver disputat 5 proves especials de 91,28 km de distància.\nLes dues primeres proves especials del dia resultaven força negatives per a Freddy Loix i Sven Smeets, doncs d'una banda Carlos Sainz i Luis Moya posaven segons de per mig amb un segon i un tercer millor temps, mentre que els seus companys a Mitsubishi, Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, hi aconseguien dues victòries de tram per situar-se a només 3,3 segons d'ells. En la tercera i última prova especial del bucle matinal, Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni tornaven a esdevenir els homes més ràpids a final de tram, mentre que d'altra banda Carlos Sainz i Luis Moya desllandaven una roda i cedien dues posicions, posicions que eren guanyades per Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, que hi marcaven el segon millor temps, amb 2,1 segons de marge vers els seus companys d'equip.\nDesprés de passar per les assistències de Manlleu, l'incident amb els pneumàtics es va repetir a La Fullaca i així Carlos Sainz i Luis Moya quedaven definitivament fora de la lluita del podi en perdre-hi 50 segons més. Per la seva banda els líders tornaven a marcar el millor temps a final de tram i d'aquesta manera els francesos de Citroën enterraven les esperances dels seus compatriotes de Toyota a revalidar la victòria aconseguida la temporada anterior.\nAixí la segona passada per Cladells esdevenia un tràmit, doncs tot el peix ja estava venut, si bé encara hi hauria temps pel drama, al cap d'uns 20 metres de superar la línia de meta del tram, Carlos Sainz i Luis Moya veien com el motor del seu Corolla WRC emmudia sobtadament, en aixecar el capó, els espanyols veien com la corretja de l'alternador s'havia trencat, pel que en no poder completar l'enllaç entre Arbúcies i Lloret de Mar, els pilots es veien obligats a abandonar el ral·li.\nQuan tocaven 2 quarts de 4 de la tarda en el campanar de l'esglèsia de Sant Romà, el 35è Ral·li Catalunya - Costa Brava es donava oficialment per conclòs amb la victòria de Philippe Bugalski i Jean-Paul Chiaroni. Els pilots francesos feien història en ser els primers en guanyar al mundial amb un cotxe de categoria FIA 2-Litres, alhora que brindaven la primera per a Citroën al campionat. La parella completava els 396,01 km cronometrats del programa amb un temps de 4 hores 13 minuts i 45,6 segons, un registre que suposava un avantatge final de 31,8 segons amb Didier Auriol i Denis Giraudet. Els campions del mónen vigència, els finlandesos Tommi Mäkinen i Risto Mannisenmäki, tancaven el podi a 2 minuts i 21,1 segons del temps dels guanyadors.\nL'esforç relaitzat per Mäkinen-Mannisenmäki en la tercera jornada es va veure compensat amb un podi.\nEl domini absolut dels Citroën a la ronda catalana no es va fer extensible en el campionat FIA 2-Litres, doncs la marca francesa no es trobava inscrita en el certamen. Els catalans Oriol Gómez, que retornava a Renault després d'estar 2 anys vinculat amb SEAT, i Oriol Julià, marcaven el millor temps en la primera prova especial que es celebrava, la segona, i la parella es feia amb el lideratge de la classe per davant dels Hyundai Coupé KitCar d'Alister McRae i David Senior i de Kenneth Eriksson i Staffan Parmander respectivament.\nDe fet el Renault Mégane Maxi que pilotava Oriol Gómez a la cita catalana era el mateix que havia pilotat l'any 1996, pel que el de Santa Coloma de Gramanet coneixia perfectament les seves reaccions, millorades pel progrès de les Michelin que muntaven. Un fet que quedava palès quan els Oriols s'imposaven en totes les proves especials del primer dia, mentre que els britànics de Hyundai Alister McRae i David Senior s'endarrerien substancialment en la penúltima prova especial.\nEmplaçats a les cronometrades de les comarques tarragonines el panorama no canviava gens ni mica i els pilots s'imposaven en totes i cadascuna de les 6 proves especials programades al llarg del dimarts, mentre que dels 7 equips que sortien del parc tancat de Lloret de Mar a 2 quarts de 8 del matí, només 3 hi tornarien a quarts de 10 de la nit, entre els que no hi figurava el Hyundai Coupé KitCar de Kenneth Eriksson i Staffan Parmander.\nMalgrat no tenir la necessitat d'apretar l'accelerador més enllà d'impressionar als responsables esportius de les diferents marques, Oriol Gòmez i Oriol Julià seguien amb el seu ritme demolidor, una tasca facilitada quan en la segona prova especial de la tercera i última jornada del ral·li, els pilots es quedaven en solitari en la categoria, motiu pel qual Renault només sumava 10 punts en el campionat i assolia un total de 37 punts, 11 més que no pas Hyundai.\nEn la categoria de producció la prova va tenir un avenir bastant foll en els seus primers compassos. L'omanita Hamed Al-Wahaibi i el neozelandés Tony Sircombe aconseguien imposar-se en la primera prova especial celebrada, per 2 dècimes de segon per sota de Manfred Stohl i Peter Müller, i així la parella que competia per primera vegada sobre asfalt es feia amb el lideratge provisional per aquest marge tan estret.\nViatjant cap a Osona, la primera posició passaria a ser per als italians Gigi Galli i Guido d'Amore, però poc després els campions mundials de la categoria en vigència, els sud americans Gustavo Trelles i Martin Christie feien gala del seu major coneixement de les especials i accedien al primer lloc. Paral·lelament l'equip transalpí s'endarreria substancialment en la sisena prova especial i s'acomiadava de qualsevol resultat rellevant.\nLa primera etapa es tancava amb Gustavo Trelles i Martin Christie ocupant la primera posició provisional per 1 minut i 3,9 segons de marge amb Hamed Al-Wahaibi i Tony Sircombe, mentre que uns altres italians, Giovanni Manfrinato i Claudio Condotta, es trobaven en tercer lloc a 48,7 segons dels seus predecessors.\nGustavo Trelles i Martin Christie portaven les distàncies vers els seus més immediats perseguidors per sobre dels 2 minuts amb dos millors temps en les dues primeres proves especials de la segona jornada, mentre que Giovanni Manfrinato i Claudio Condotta escurçaven substancialment les distàncies amb Hamed Al-Wahaibi i Tony Sircombe. La mecànica jugava una mala passada als líders en la quarta prova especial del dia, cedint així el seu primer lloc al podi a Giovanni Manfrinato i Claudio Condotta.\nEn l'especial reina del ral·li, la següent en l'itinerari, Hamed Al-Wahaibi i Tony Sircombe s'adjudicaven el millor temps, i amb ell la parella esdevenia la nova líder de la categoria, una plaça que els pilots conservarien per gairebé mig minut de marge al retorn al parc tancat de Lloret de Mar.\nAmb el seu Mitsubishi Lancer Evo V funcionant a ple rendiment, Gustavo Trelles i Martin Christie s'imposaven en totes i cadascuna de les 5 proves especials programades al llarg del dimecres, mentre que els primers i els segons classificats marcaven registres molt similars i pràcticament les distàncies no es movien. Així doncs finalment Hamed Al-Wahaibi i Tony Sircombe es feien amb la victòria, per 22,9 segons de marge amb Giovanni Manfrinato i Claudio Condotta, mentre que Gustavo Trelles i Martin Christie veien recompensada la seva velocitat tancant el podi català a 3 minuts i 3,5 segons del temps dels vencedors.\nA efectes de campionat, Hamed Al-Wahaibi aconseguia la seva segona victòria de la temporada, amb el què l'omanita passava a encapçalar la classificació provisional del certamen amb 26 punts, 4 més que l'uruguaià Gustavo Trelles.\nSegona victória de la parella Al-Wahaibi-Sircombe i lideratge en la provisional de Producció .\nEn la general per pilots Tommi Mäkinen mantenia la primera posició en la general gràcies al podi aconseguit, sent ara peró perseguit per tres punts de diferencia pel francés Didier Auriol, el qual gràcies a la segona plaça marcada, superava al britànic Colin McRae que amb aquest sumava ja tres zeros en el campionat.\nEn el campionat de marques es donava un empat técnic entre Toyota i Mitsubishi, ja que totes dues marques sumaven 10 punts, Toyota per la victória en constructors, Mitsubishi pel 2n i 3r llocs aconseguits per Mäkinen-Mannisenmäki i Loix-Smeets. Ford per la seva banda no sumava ni un sol punt i era superada per la marca dels tres diamants vermells i veia alhora com Subaru retallava 5 punts la distància que separava ambdues marques.\nGrönholm-Rautiainen trencaven el domini de Ford a Xipre per una doble errada de McRae-Grist.\nCinquena prova en el calendari del campionat del món de ral·lis, el 30è Ral·li de Xipre tot just suposava la primera cita de la temporada en celebrar-se sobre terra. L’esdeveniment, que era puntuable per als campionats de pilots, constructors i producció, animava fins a 66 equips a formalitzar la seva inscripció, dels que 60 van emprendre la protocolària sortida el dijous 18 d'abril des de la rampa ubicada a Limassol cap als 324,17 km cronometrats programats al llarg de 20 proves especials. 32 equips, gairebé la meitat, van aconseguir completar el recorregut el diumenge 21 d'abril.\nEls campions del món aconseguien el seu tercer podi consecutiu.\nLa primera etapa es programava al llarg del divendres, amb dues passades per un bucle de tres trams, que generaven així les sis proves especials de la jornada amb un total de 96,32 km competitius.\nEl ral·li s’iniciava amb alternances en el si de l'equip Ford, principals favorits a la victòria tal i com ho demostraven els dos doblets aconseguits en les dues anteriors edicions. Els britànics Colin McRae i Nicky Grist s'imposaven en la primera especial celebrada i per tant eren els primers líders de la prova, mentre que en la segona cronometrada el millor temps i lideratge passava a ser per als joves belgues François Duval i Jean-Marc Fortin, els quals cedien el rol a l'estoni Markko Märtin i al britànic Michael Park una prova especial més tard, després que aquests marquessin el millor temps en la cronometrada que tancava el bucle matinal.\nMarcus Grönholm i Timo Rautiainen, a bord del Peugeot 206 WRC oficial, completaven el bucle matinal en la tercera posició provisional a 1,1 segons de Colin McRae i Nicky Grist i a 6,9 segons de la parella líder, trencant així amb el triplet que una prova especial abans havien aconseguit els homes de l’oval i enviant a la parella belga que liderava just abans del darrer tram matinal a les portes del podi.\nD’altra banda, els quarts membres de l'equip Ford, els espanyols Carlos Sainz i Luis Moya, trencaven un palier a falta de 4 km per completar la primera especial del dia, havent d'arrossegar l'avaria fins a completar el 3r tram, moment en que el reagrupament de mitja jornada, deixava un espai per a les assistències, i per tant un dels principals favorits a victòria quedaven totalment despenjats. Una altra parella amb problemes era la formada per Petter Solberg i Phil Mills, doncs els de Subaru es deixaven prop de 4 minuts en la darrera prova especial matinal a causa d’una averia en el seu cable de l’accelerador.\nPer a més infortuni de la parella espanyola, en reprendre la competició, als pilots se’ls hi trencava la direcció assistida del seu Focus RS WRC'02, un element vital en els revirats i lents trams xipriotes, amb el que Carlos Sainz i Luis Moya queien fins la 23ena posició provisional a més de 6 minuts dels líders a la neutralització d'etapa.\nUn segon millor temps a la represa de l’activitat als trams, aconseguit a 1,4 segons del registre de Petter Solberg i Phil Mills, permetia als britànics Colin McRae i Nicky Grist recuperar la primera posició provisional, mentre que els companys dels primers pilots esmentats, els finlandesos Tommi Mäkinen i Kaj Lindström esdevenien els homes més ràpids en la prova següent per davant dels seus compatriotes de Peugeot Marcus Grönholm i Timo Rautiainen, que d’aquesta manera pujaven una posició a la general a 1,8 segons dels líders britànics.\nAquests van haver d'esforçar-se de valent en l’última prova cronometrada de la jornada, on marcaven el temps de referència per a tots els participants, per tal de distanciar-se dels seus perseguidors, capitanejats per Marcus Grönholm i Timo Rautiainen que tot i obrir pista, arribaven a la neutralització de Limassol a 6,9 segons dels britànics de Ford i per davant dels Ford Focus RS WRC’02 de Markko Märtin i Michael Park i de François Duval i Jean-Marc Fortin, els quals entraven al parc tancat a partir d’uns pocs minuts després de les 5 de la tarda a 14,0 i 18,5 segons dels líders respectivament.\nLa segona jornada, amb vuit especials cronometrades, era la més llarga de totes i on bona part del ral·li hauria de quedar decidit. L’etapa sabatina tenia un format un tan peculiar, doncs les proves es distribuïen al llarg de 3 bucles que no eren iguals entre ells, doncs les segones i fins i tot terceres passades es repartien de diferent manera.\nCarlos Sainz i Luis Moya reapareixien en les dues primeres especials cronometrades amb dos escratxs consecutius, mentre que en el tercer tram, Tommi Mäkinen i Kaj Lindström eren els pilots més ràpids que de cop pujaven dues places i es situaven en posicions de podi tot aprofitant l'abandonament contemporani per problemes de motor de François Duval i Jean-Marc Fortin.\nPetter Solberg i Phil Mills prenien perfectament la mida als tres trams del segon bucle del dia en imposar-s’hi consecutivament en tots ells, mentre que els líders provisionals, Colin McRae i Nicky Grist, aconseguien distanciar-se de Marcus Grönholm i Timo Rautiainen, passant dels 1,9 segons que tenien de marge al primer parc d’assistències als 25,4 segons que atresoraven en el segon. Tommi Mäkinen i Kaj Lindström es mantenien en la tercera posició, mentre que per darrera seu s’hi situava un altre Peugeot 206 WRC, el dels britànics Richard Burns i Robert Reid un cop aquests donaven compte de la posició de Markko Märtin i Michael Park.\nLa ratxa de Petter Solberg i Phil Mills es perllongava en la penúltima prova especial sabatina, on de cop i volta un petac d'aigua va sorprendre a tothom i que tanmateix va afectar de manera diferent als participants que prenien la sortida en intervals de 3 minuts. Tal era la quantitat d’aigua que es va precipitar sobre les pistes xipriotes, que sovint els eixugarabrises no donaven a l'abast a evacuar tanta aigua, sent un dels més perjudicats els finlandesos Tommi Mäkinen i Kaj Lindström, els quals havien de prendre part en l’especial quan la pluja era més intensa i veien com de cop i volta Richard Burns i Robert Reid els hi retallaven una quinzena de segons per classificar-se a una mica més de 10 segons del seu temps.\nLes condicions en les que havia quedat la pista per la qual s’havia de celebrar la segona passada del tram Foini-Koilina eren tan dolentes, que els organitzadors es van veure obligats a cancelar la darrera cronometrada de la jornada i enviar als participants de retorn cap a Limassol, on els 34 equips participants que restaven en actiu començarien a fer-hi entrada a partir d’1 quart i 3 minuts de 9 del vespre.\nColin McRae i Nicky Grist fitxaven amb un marge de 26,2 segons vers Marcus Grönholm i Timo Rautiainen, i per tant un dels punts calents de la taula es refredava. Mentre que en contrapartida, Tommi Mäkinen i Kaj Lindström classificats a 1 minut i 44,8 segons dels líders, poques opcions tenien de guanyar posicions, però havien de controlar de cara a la jornada dominical a Richard Burns i Robert Reid, classificats en la quarta plaça a 10,3 segons del seu registre. Harri Rovanperä i Risto Pietiläinen a 9,8 segons dels seus companys d’equip britànics i Markko Märtin i Michael Park a 8,5 segons de la segona parella finlandesa de Peugeot, també tenien ganes de dir moltes coses sobre la pista.\nEl programa de la jornada dominical tenia 6 proves especials de 81,88 km cronometrats, resultants de passar en dues ocasions per un clàssic bucle de 3 trams. Marcus Grönholm i Timo Rautiainen van sortir a per totes i ja en la primera especial cronometrada els del lleó retallaven 12 segons als de l'oval, en classificar-se en tercera posició a final de tram per darrera dels seus dos companys d’equip.\nLa classificació provisional resultant posava nerviosa a la parella britànica líder, que en la segona especial de la jornada volcava el seu Ford Focus RS WRC en tallar massa una corba d'esquerres, un punt en el que Markko Märtin i Michael Park també hi patien una sortida de pista. Malgrat tot, Colin McRae i Nicky Grist aconseguien tornar a posar sobre les 4 rodes el seu cotxe ràpidament i aquests només perdien una posició per 5,5 segons, si bé la direcció assistida en resultava avariada.\nTommi Mäkinen i Kaj Lindström per la seva banda s’imposaven en la segona i tercera prova especial matinal, aconseguint així mantenir més o menys neutre l'atac de Richard Burns i Robert Reid en la primera especial dominical, mentre que sense direcció assistida, Colin McRae i Nicky Grist patien una sangria de segons en el darrer escull del bucle per arribar a les assistències de mitja jornada a 50,5 segons del lideratge de Marcus Grönholm i Timo Rautiainen, mentre que uns altres finlandesos, els de Subaru, es mantenien en la tercera posició a 26,7 segons del seu temps i els seus compatriotes de Peugeot, Richard Burns i Robert Reid, a 36,5 segons.\nEn la represa de la competició, la pluja tornava a fer acte de presència de manera intensa i per tant les segones passades per les especials tenien un escenari completament diferent al de primera hora del matí. Colin McRae i Nicky Grist tornaven a volcar el seu cotxe i en deixar-s’hi 2 minuts i mig en l’incident, queien fins a la setena posició provisional, aplanant molt més el camí de Marcus Grönholm i Timo Rautiainen cap a una nova victòria.\nParal·lelament, Richard Burns i Robert Reid aconseguien superar a Tommi Mäkinen i Kaj Lindström per 13,4 segons a final de tram i per tant els de Peugeot passaven a ocupar la vacant que havien deixat en el podi els seus compatriotes de Ford per 3,6 segons de marge.\nEls finlandesos de Subaru reaccionaven adjudicant-se l'escratx en el penúltim tram del programa i guanyaven així la segona plaça per només 1,6 segons de diferència i quan restaven 9,10 km de competició. Les espases estaven en alt i Richard Burns i Robert Reid van treure el millor de si mateixos per aconseguir l’última victòria parcial de tram i recuperar així la segona posició per només 2,2 segons de marge vers Tommi Mäkinen i Kaj Lindström.\nQuan les manetes del rellotge indicaven que eren 2 quarts de 5 de la tarda del diumenge 21 d’abril de 2002, els 32 equips participants que aconseguien completar els 294,29 km disputats començaven a fer entrada al parc tancat de Limassol, moment en el que es certificava la conclusió del 30è Ral·li de Xipre. Marcus Grönholm i Timo Rautiainen, aconseguien la victòria en completar la distància cronometrada amb un temps de 4 hores 21 minuts i 25,7 segons, o el que és el mateix, amb un marge de 56,8 segons per davant dels seus companys d'equip i campions mundials en vigència, Richard Burns i Robert Reid, i de 59,0 segons amb els seus compatriotes Tommi Mäkinen i Kaj Lindström, amb el què no només Ford no guanyava un esdeveniment en el que havia aconseguit la victòria en les dues anteriors edicions, sinó que a més a més no situava cap dels seus cotxes en el podi, fet que s’havia produït per partida doble en aquestes dues mateixes ocasions.\nUna tempesta i l'impetu de Burns-Reid van impedir a Mäkinen-Lindström aconseguir una plaça millor que tercer.\nEn la categoria de producció, Karamjit Singh i Allen Oh esdevenien els homes més ràpids de la classe en la primera prova especial del programa, amb el què en conseqüència els malaisis eren els primers líders del certamen, una posició que amb un segon millor temps en el segon tram del divendres, els asiàtics perllongarien fins a l’arribada a les assistències intermèdies.\nEn tornar a disputar les proves especials, els italians Giovanni Manfrinato i Claudio Condotta hi aconseguien 3 victòries parcials de tram i els transalpins completaven la primera etapa com a líders de la classificació provisional per 6,3 segons de marge amb Karamjit Singh i Allen Oh. Gustavo Trelles i Jorge del Buono, a 1 minut i 35,4 segons del lideratge, tancaven les posicions de podi, amb el què la lluita per la victòria quedava bastant establerta com una cosa de dos; alhora, els sud americans gaudien d’un marge de 2 minuts amb els quarts classificats i quedaven una mica en terra de ningú.\nEls líders mantenien inercies imposant-se en la primera especial sabatina, però en la segona aquests patien un accident i s’endarrerien en 1 minut i 47,2 segons, cedint el testimoni del lideratge a Karamjit Singh i Allen Oh, alhora que quedaven a l’abast de Gustavo Trelles i Jorge del Buono. Els danys soferts arran de l’accident, impedien a la parella italiana afrontar la tercera prova especial del bucle matinal i per tant havien d’assumir amb resignació que el seu ral·li havia acabat.\nA partir de llavors poc o res va passar tret dels 6 minuts que es deixaven Gustavo Trelles i Jorge del Buono a les acaballes de la jornada sabatina en haver de canviar una roda punxada, i la remuntada que aquests duien a terme al llarg del diumenge per tal de recuperar la segona posició, això si, a 5 minuts i 41,5 segons dels indiscutibles guanyadors, Karamjit Singh i Allen Oh.\nA efectes de campionat, la ronda xipriota era la tercera del calendari i Karamjit Singh el tercer guanyador d'una cita del mateix sense que cap d'ells hagués aconseguit sumar cap altre punt més enllà de les seves respectives victòries, amb el que la taula provisional del certamen reflexava un triple empat a 10 punts entre Kristian Sohlberg, guanyador a Suècia, Ramon Ferreyros, vencedor a Còrsega i el propi Karmajit Singh.\nSingh-Oh aconseguien la seva 1a victòria en el campionat en un ral·li molt trencat.\nEn la classificació general del mundial per a pilots Marcus Grönholm aconseguia desmarcar-se lleugerament al capdavant de la taula provisional gràcies a la seva segona victòria de la temporada. Mentre que el seu company Gilles Panizzi, especialista d'asfalt, sortia de la illa del Mediterrani en blanc. Richard Burns per la seva banda, més fet al 206 WRC, sumava el seu tercer podi consecutiu aconseguint així que Peugeot situés a tres dels seus pilots en el podi provisional.\nEn el campionat de constructors el domini de Peugeot era insultant amb el seu quart doblet consecutiu de 5 proves celebrades, el que catapultava als del lleó en primera posició amb 68 punts. Ford que només sumava 2 punts per la cinquena posició final en aquest campionat de Colin McRae i Nicky Grist, veia com Subaru empatava a punts en la segona posició, mentre que Mitsubishi, totalment fora d'òrbita, tancava el podi provisional amb 6 punts.


Camí per la memòria · Escola Bressol Pescallunes: MOCA la MOSCA mentre PELA la PERA\nIsa Sala 25 de maig de 2009 a les 8:59\nFelicitats Silvia, la xerrada va ser molt interessant i molt participativa!\nSílvia Barret 25 de maig de 2009 a les 10:29\nCrec que la gent que va venir va sortir amb alguna cosa positiva de la xerrada,jo em vaig divertir i espero que la gent també.\nLa sessió va ser curta i participativa, vaig arribar a casa molt contenta, el matí següent encara m'hi vaig posar més, ja que alguna mare em va comentar que ja havia posat a la pràctica algun consell.\nSílvia Iglesias 26 de maig de 2009 a les 23:20\nJo també et felicito Sílvia,sempre s'aprenen coses noves i tb ens n'adonem que algunes les fem malament !!\nAnònim 29 de maig de 2009 a les 17:10\nJo també vull felicitar la Sílvia, aquest dia no vaig poder venir però m'han comentat que havia estat molt bé. La propera intentaré venir.\nJordi Soler 2 de juny de 2009 a les 13:47\nMoltes felicitats per la xerrada. Va ser molt amena i instructiva. També vull agraïr a les altres mares que de manera desinteressada han aportat les seves experiències professionals a l'Escola Bressol Pescallunes. A més a més aquesta xerrada va anar complementada amb una altra anterior que era sobre la salud bucodental dels nens.\nAnònim 6 de juny de 2009 a les 11:25\nMoltes felicitats Sílvia. La xerrada ha estat molt interessant i sobretot perquè sempre s'apren alguna i cosa i podem modificar les coses que no les solucionem be.\nMoltes felicitats a tut i com diu en Jordi a totes les altres persones que ens han fet xerrades a l'escola. Crec que son molt interessants.