De l’1 al 2 « Empresa i màrqueting\nPosted on 3 Octubre 2013 Updated on 3 Octubre 2013\nAquesta setmana amb tots els grups hem passat de l’1 al 2. Sí, ha estat el primer canvi de tema del curs. Ja se sap, després de l’1 ve el 2 i … a continuació vindrà el 3 i … anar fent. Això d’ordenar i classificar ha estat també la constant de la setmana. Hem classificat tipus d’empreses, elements patrimonials, mercats, … Ho hem classificat tot.\nPerò, serveix d’alguna cosa classificar? Doncs, no sempre. Per exemple, un greu error que cometem sempre els humans és el de classificar les persones. Posar-los-hi una etiqueta. I … ja se sap, més d’un cop posem l’etiqueta equivocada i llavors, ai! que ens costa de canviar-la. Però en canvi, en el món del coneixement, les classificacions ens ajuden a ordenar les coses que sabem. Quan arribem a l’aula i el professor ens parla de màrqueting o d’empreses o dels components d’una empresa, … abans no digui res, ja ens adonem que en sabem moltes de coses sobre el tema. Des de petits hem sentit, hem vist, hem après un munt de coses. És ben cert que ens en falten moltes encara per saber, però també ho és que ja portem un bagatge considerable.\nTots aquests coneixements acumulats, els tenim però, dispersos i deslligats. L’aprenentatge d’una disciplina, comporta ordenar les coses que ja sabem, per poder-n’hi afegir de noves i a més establir lligams d’unes coses amb unes altres. Només així serem capaços després de resoldre problemes, complexos o menys, utilitzant les eines pròpies d’aquella àrea del coneixement. Quin avantatge té això? Doncs que podem aprofitar-nos dels coneixements dels nostres predecessors, d’altres persones contemporànies que han dedicat i dediquen bona part de la seva vida a investigar i a elaborar coneixements dels que després tots en podem gaudir. Però a vegades (jo diria que sovint) amb això no n’hi ha prou, perquè els problemes d’avui, no són exactament igual que els d’ahir. Molt sovint, sobre la imprescindible base del coneixement, caldrà el sentit comú, la imaginació, la creativitat, la interacció amb altres persones, … per poder resoldre una situació. De fet, al capdavall, del que es tracta és d’això, de resoldre situacions. Algú es pensa que les empreses esperen que sapiguem coses? No, el que s’espera és que sapiguem fer coses i sobretot, que siguem capaços de resoldre problemes.\nAh! als més experimentats en aquest blog ja us deu estranyar que no hi hagi cap pregunta sense resposta. Doncs, això no pot quedar així, de cap manera! Us considereu d’aquells que posen etiquetes en conèixer una persona? L’encerteu? Penseu que sou persones creatives? Us agrada resoldre problemes de certa dificultat? Penseu que amb l’experiència ja n’hi ha prou per sortir-se’n de tot? Hi ha una dita que diu així: “el saber no ocupa lloc?”; com l’interpreteu aquesta dita? Penseu que el saber no ocupa lloc? Per cert, quin lloc creieu que té el coneixement en la societat actual? I en la situació actual? (sí home, la crisi, etc.)\nNo cal que contesteu totes les preguntes, cadascú pot triar-ne alguna que li faci més patxoca o l’interpel·li més o li sembli més “provocadora”, sabent que les vostres aportacions sempre seran interessants i benvingudes. A més, ens faran pensar una mica més a tots plegats.\n7 thoughts on “De l’1 al 2”\n3 Octubre 2013 a les 7:53 PM\nPer encetar la llauna en aquest article m’agradaria posar un enllaç on expliquen que un home va deixar els estudis en el seu dia per diferents motius i va acabar al paro perquè l’empresa on treballava havia anat a la ruina. A partir d’aquí es va dedicar a estudiar el diccionari i es va presentar al concurs del pasapalabra fen un rècord de x programes consecutius guanyant diners i sent finalista\nQue us vull dir amb aquest article?\nPrimer de tot a una persona no se la pot menysprear si no té estudis i menys etiquetar-la de quelcom dolent.\nDesprés,vull destacar que va ser creatiu en establir un mètode alhora de presentar-se al producte i poder resoldre les paraules.\nFinalment, respecte “el saber no ocupa lloc”, veiem que en aquest cas , tot i que era per presentar-se al concurs i guanyar diners, qualsevol persona pot aprendre coses i tenim les eines a l’abast: l’internet,la biblioteca etc… Aprendre és molt enriquidor per una persona i mai és tard per posar-s’hi.\nEstic totalment d’acord amb tu Adrià, mai és tard per posar-s’hi.\nPer desgràcia vivim en una societat on TOT està etiquetat.\nPel que fa a la dita… ufff… l’altre dia vaig veure un reportatge d’una noieta de 21 anys que s’havia fet 7 operacions de cirugia perquè creu que així trobarà una feina millor. On està aquí el “saber”?\n6 Octubre 2013 a les 10:02 AM\nEl saber no ocupa lloc perquè qualsevol cosa que s`aprèn et pot servir en algun moment de la teva vida (relacions, feina, amistat, etc…)\nEl problema és que avui dia només importa el cos, la roba, el pentinat, els diners i la fama. És una “moda” molt trista però que rep tot el suport possible de Hollywood i dels mitjans de comunicació.\nDesgraciadament els intel·lectuals no existeixen a Espanya i els polítics simplement són uns inútils, per tant el resultat de tot això és que tenim una societat on molta gent (podria generalitzar però quedaria malament…) té un nivell de cultura inexistent.\nVivim en un país on Telecinco i els seus paràsits són els nous ídols, ídols imitats per molts joves…\nIvan Planella Blanch said:\n8 Octubre 2013 a les 7:12 AM\njo estic totalment d’acord amb en Narcís , que el mon dels mitjans de comunicació el que fan es fer-ho seguir aquesta moda, que no va en lloc, i a sobre fan que la gent que no la segueixi no pugui sentir-se a gust amb als altres.\nD’altre banda jo crec que si que hi ha gent intel•lectual a Espanya poca però n’hi ha i el que també estic d’acord amb en Narcís és amb lo de Telecinco, ja hem perdonareu tots els que ho mireu però que sempre estiguin fen programes bassura com (Hombres& mujeres & viceversa ) i coses per l’estil que només fan que ensenyar als més joves a ser un mal educats, i jutja la gent per el fisc.\njo també hem faria una altre pregunta, i és si no hi hagués televisió, ni aquesta política, ara Espanya, o el món en general a on estaria? jo crec que estaríem tots molt millor.\nVeient els vostres interessants comentaris, em ve al cap una altra pregunta. Aquest “saber” del que parlem, són només coneixements? O és alguna cosa més? No serà també un saber viure? Donar valor a les coses que realment en tenen… La formació és bàsica, però possiblement no n’hi ha prou per donar un tomb a una societat fracassada.\n8 Octubre 2013 a les 10:36 PM\nLa forma de ser d` una societat d`un país determinat no es pot crear ni modificar en dos dies. És un procés llarg, de fet es podria dir que les societats sempre han tingut la seva manera de ser. És veritat que al llarg dels segles han anat canviant ja sigui per invasions o revolucions però la base s`ha anat creant poc a poc i sempre és i serà la mateixa.\nQuè vull dir amb això? Doncs que la societat espanyola, per exemple, no pot canviar ni canviarà a curt termini ja que cada cultura té la seva forma de ser que s`ha anat formant al llarg de tota la seva història.\nUs recomano el llibre “Luces de Bohemia” de Ramón del Valle-Inclán que parla del esperpento. (és per veure com era la societat espanyola durant la Restauració Borbònica)\nFinalment dir que “l`escola de la vida” també serveix i no només tenir estudis, però penso que no és el mateix apendre a viure al carrer a Espanya que a Noruega. Per tant tornem al tema estudis: com més formació i coneixements tinguis més lliure seràs d`entendre el món sense que t`enganyin.\n8 Octubre 2013 a les 11:38 PM\nRespecte al saber, crec que no és l’unic que necessitem per poder viure. Una persona pot saber moltes coses però si no les sap aplicar.\nPer exemple, un s’estudia infinits llibres de receptes i fa un treball de recerca i finalment acaba sabent molt d’aquell tema, però quan és l’hora de la veritat i es posar a cuinar, no sap ni fer un ou ferrat.\nÉs per això que pots tenir molts coneixement de tot, però ser un fracassat en la vida.\nUn altre exemple que pot anar relacionat o no amb el tema, és el de que una persona pot tenir moltes riqueses i diners però si no es sent estimat per ningú, mai arribarà a ser feliç per molts calers que tingui.\nTot i això, anant a la última frase que ens ha regalat en Narcis, puc dir que estic d’acord amb ell, tot i que també cal saber que hi ha persones que visquen enganyades i sabent-ho, son les més felices del món.


Curs introducció ornitologia de la Torre Marimon\nCodi Curs: O1\nDates: dissabtes 28 gener, 11 i 18 febrer i 4 març de 2017.\nHoraris: 8:00h-13:30h Sortida de camp. 15:00-18:30 Classe teòrica.\nData límit d’inscripció: 25 de gener.\nLocalització: IRTA, Torre Marimon, Caldes de Montbui\nCost: 75€ socis / 95€ no socis. Menors 18 anys 50% de descompte.\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 15:03 04/01/2017\nSortida a Santa Anna i Balldellou\nCodi Curs: S1\nDescripció: Sortida d’un dia al Congost i presa de Santa Anna, zona eminentment rupícola, lloc ideal per observar espècies vinculades a aquesta mena d’ambient, però també lloc d’hivernada d’algunes espècies pròpies d'alta muntanya, entre elles el pela-roques. També es pot veure merla d'aigua i força rapinyaires, en un entorn de mosaic de diferents ecosistemes que normalment fa que es vegi molta varietat d'espècies.\nLocalització: Santa Anna i Balldellou\nCost: 12€ socis / 15€ no socis. Menors 18 anys 50% de descompte.\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 16:04 09/01/2017\nSortida a Gallocanta i secans Aragó\nData: 25 i 26 de febrer de 2017.\nHoraris: Sortida el dissabte 25 a les 8h i tornada diumenge 26 a les 19h aproximadament.\nData límit d’inscripció: 22 de febrer.\nPreu: El preu inclou totes les despeses de viatge, allotjament i manutenció, excepte l'esmorzar i dinar de dissabte. Cal fer un pagament abans del 6 de febrer de 60€ no socis/56€ socis. Aquest pagament no és retornable, pel fet que l'alberg ens demana un pagament proporcional previ. Places limitades.\nGuia: Juan Bernal i Xavi Riera.\nDescripció: Sortida guiada de cap de setmana per observar la concentració de grues a Gallocanta (+80.000 el febrer de 2015). Recorregut en vehicle de 9 places, passant pel Planerón (Belchite), on pararem per esmorzar i veure ocells esteparis en aquest indret, després continuaren cap la comarca del Xiloca (Jiloca), però abans ens aturarem per observar una colònia de pardal de passa. Cap a les 16:00 h està previst arribar al lloc d’entrada de les grues a la llacuna, un espectacle gairebé únic. A les 18 h, ens anirem a l’alberg Allucant, on descansarem i soparem. Diumenge matí, abans de la sortida del sol, observarem com immensos estols de grues emprenen el vol per anar a alimentar-se als camps del voltant; esmorzarem a l'alberg i anirem a observar aus estepàries. De tornada visitarem les Salinas de Chipiana, espai molt singular.\nDesplaçament: Conjuntament tot el grup amb microbús de 9 places.\nQuè cal portar: Esmorzar i dinar de dissabte, sac de dormir d'hivern (no és necessari mantes), és molt important dur roba d'abric, incloent-hi passamuntanyes o una peça que tapi la cara (la temperatura abans de la sortida del sol pot estar per sota dels -5º), prismàtics, etc.\nLocalització: Darrere estació tren de Lleida\nCost: 135€ no socis / 150€ socis.\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 10:10 10/02/2017\nHoraris: de 8:00 a 17:00\nLloc de trobada: Trobada a l’aparcament de darrere el celler cooperatiu de Cornudella de Montsant. Els desplaçaments es faran en cotxes particulars. Es podrà compartir vehicle per pujar a Siurana però després cadascú haurà d’agafar el seu perquè l’activitat s’acabarà a Vila-seca.\nDescripció: Us proposem fer una sortida d’un dia a Siurana (Priorat) i al parc urbà de la Torre d’en Dolça de Vila-seca (Tarragonès). Amb aquesta combinació esperem veure un bon grapat d’espècies de dos ambients totalment diferents. Per un costat, Siurana és un lloc molt bo per observar espècies rupícoles com ara la merla blava, el corb, el cercavores o, amb una mica de sort, el pela-roques. Les parts baixes del poble, d’altra banda, estan ocupades per grans bàndols de fringíl·lids i emberízids. La Torre d’en Dolça, en canvi, ens permetrà gaudir de l’observació a curta distància d’un bon nombre d’ocells lligats als ambients aquàtics:, ànecs, ardeids, limícoles, etc.\nQuè cal portar: Esmorzar, dinar i beguda. Esmorzarem a Siurana i dinarem a la Torre d’en Dolça. Roba d’abric ja que a Siurana, al matí, pot fer molt fred. Binocles, càmera, guies, etc.\nCost: Socis: 18€, No socis: 25€. 50% de descompte menors de 18 anys.\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 15:03 15/02/2017\nCurs d'introducció a l'ornitologia del Parc Castell de Montesquiu\nClasses teòriques: Castell de Montesquiu.\nDates: 18 de març, 1, 22 i 29 d'abril de 2017.\nHoraris: 8h-18:30, incloent-hi part pràctica (matins) i teoria (tarda), amb descans per dinar. Desplaçament en cotxe entre lloc de sortida de camp i l'aula (compartint vehicles).\nData límit d’inscripció: 15 de març.\nProfessor: Josep Rost\nDescripció: Curs teòric i pràctic en el que es tracta la biologia de les aus i permet al alumne descobrir els per quès del comportament dels ocells, a més d'una introducció a l'ornitologia de camp. Tot això conjuntament amb sortides per posar en pràctica els nostres coneixements. No és necessari tenir experiència prèvia en ornitologia.\nLocalització: Parc Natural del Castell de Montesquiu\nCost: Preu: 95€ no socis / 75€ socis ICO. Menors de 18 anys 50% de descompte.\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 15:03 30/01/2017\nOrganitza: ICO/Consorci per a la Protecció i Gestió dels Espais Naturals del Delta del Llobregat/Ajuntament de Viladecans.\nDates: dissabtes 25 març, 8 d'abril, 22 d'abril, 6 de maig, 20 de maig, 10 de juny i 17 de juny.\nData límit d’inscripció: 22 de març.\nProfessor: Abel Julien i Arnau Bonan\nDescripció: Aquest és el curs per portar la teva afició al següent nivell. Aprèn a identificar els diferents d'ocells amb sessions en aula on veuràs vídeos, fotografies i faràs tests online per aprendre ornitologia de camp, a més de conèixer les tècniques d'identificació bàsiques. En les sortides agafaràs experiència en un ventall d'ocells d'hàbitats diferents de Catalunya, de la mà de professors amb anys d'experiència ensenyant ornitologia.\nHoraris i continguts:\nDissabte 25 de març. Aus aquàtiques i passeriformes: 08:00-14:00 (camp) · 15:30-18:30 (aula).\nDissabte 8 abril. Aus aquàtiques: 08:00-14:00 (camp) · 15:30-18:30 (aula).\nDissabte 22 abril. Ocells de bosc: 08:00-14:00 (camp) · 15:30-18:30 (aula).\nDissabte 6 de maig: Aus de secà: Sortida als secans de Ponent\nDissabte 20 de maig. Aus marines i mediterrànies: 08:00-14:00 (camp) · 15:30-18:30 (aula).\nDissabte 10 de juny. Aus de muntanya: Sortida de tot el dia al Cadí.\nDissabte 17 de juny. Aus nocturnes: ·16:00-19:00 (aula) ·19:00-21:30 (camp). Sopar cloenda: 22:30.\nCost: 150 € no socis / 130 € socis ICO. Menors de 18 anys 50% de descompte\nContacte: marina.cuito@ornitologia.org Actualitzat a 15:03 06/03/2017


Tamboret, plàstic Jardí del carretó, caixa de plàstic, Portar carret - Zhongyi\nCistella plegable del carretó\nCistella plegable de plàstic\nCarro de la compra de plàstic\nCarro de la compra de plàstic de la compra\nNingbo Zhongyi plàstic Technology Co, Ltd és un fabricant d'experts per als productes plàstics i també un desenvolupador per a motlles. Nosaltres mateixos hem estat compromesos amb la investigació, el disseny i la comercialització de productes que s'utilitzen paquets de logística reciclables, el que permet reempla?ar el paquet d'un sol cop amb el sistema d'envasat materials de reciclatge. El nostre objectiu és proporcionar alta qualitat i productes ecològics i super servei als clients basats a la Xina ia l'estranger en termes d'emmagatzematge, la distribució i el sistema de transport reciclable. La investigació i l'execució de les bosses de plàstic de logística ens fa prendre una posició avantatjosa en la nostra indústria. Mentrestant sempre busquem a proporcionar propostes de disseny distintius per a les indústries i clients especials. Els nostres productes han estat venuts fins a Alemanya, els Pa?sos Baixos, Bèlgica, Estats Units, Hong Kong, etc.


Risc: el joc de la vida – APQUA\nAquest mòdul mostra a l’alumne que la realització de qualsevol activitat comporta un risc i que existeixen tècniques per quantificar-lo, malgrat que la percepció del risc sigui subjectiva. La gestió personal i col.lectiva del risc ens permet minimitzar-lo.\nEl mòdul va dirigit als alumnes de l’Educació Secundària Obligatòria (ESO). La seva durada és de 5 a 7 períodes de classe.\nDurant la realització de les 5 activitats de què consta el mòdul, els alumnes:\n• S’introdueixen en els conceptes de risc i assegurances. Treballen els conceptes d’atzar i probabilitat realitzant experiències amb daus.\n• Llegeixen una història en la qual se’ls demana que prenguin una decisió personal en una situació de risc imaginària en què es troben involucrats. S’introdueixen en el concepte de risc de mort com a part de totes les activitats de la vida.\n• Presenten, categoritzen i discuteixen sobre fotografies que mostrin activitats que comporten un risc. S’introdueixen en el concepte de cost-benefici utilitzant una llista d’activitats de la vida quotidiana que comporten un risc de mort.\n• Aprofundeixen en el concepte d’epidemiologia i utilitzen les dades d’una epidèmia de còlera, que hi va haver a Anglaterra, i la posterior investigació que va realitzar el doctor Snow, per analitzar i estimar els riscs implicats. S’adonen de la importància de prendre de manera acurada les anotacions en l’avaluació i comparació de riscs.\n• Reconsideren algunes decisions preses i comparen i decideixen quines activitats de la vida quotidiana inclourien en una assegurança de vida per a ells. Discuteixen la importància de ser conscient del risc quan es pren una decisió.\nPer a la realització de la primera activitat, són necessaris 16 daus que s’han d’obtenir a banda. La resta d’activitats no necessiten materials especials.


Retrat del pintor Joan Miró amb el general Franco de fons\nV Pilef, la nova icona de Xàtiva amb qui tothom es vol fotografiar\tV Pilef, la nova icona de Xàtiva amb qui tothom es vol fotografiar\nVicent Todolí: "Vaig dir mai més a allò que feia a la Tate i ara només faig coses que m'agraden"\tVicent Todolí: "Vaig dir mai més a allò que feia a la Tate i ara només faig coses que m'agraden"\nJosep Massot explica a 'Joan Miró sota el franquisme' l'interès del règim per captar l'artista · La dictadura va usar la projecció d'artistes com Antoni Tàpies –de passat falangista– com a sistema de legitimació internacional\nEl 12 d’octubre de 1951, el general Franco, vestit de militar, inaugura la I Biennal Hispanoamericana. Durant l’acte, el crític Alberto del Castillo presenta al dictador la sala que anomena “dels pintors revolucionaris”, on exposaven els joves artistes no figuratius, i el dictador, amb un somriure ample gens habitual en ell, li respon: “Mentre facin les revolucions així…!” L’anècdota la recorda un dels artistes exposats, Antoni Tàpies, a qui la hi havia explicada un dels presents a l’acte, el ceramista Josep Llorens Artigas, que va enviar-li una foto del moment, dedicada.\nL’exposició, amb obres de Tàpies, Cuixart, Ponç, Millares i Oteiza, formava part d’una estratègia de legitimació del règim franquista, que va usar l’art no figuratiu com a aparador de la suposada llibertat i modernitat del règim cap a l’exterior –mentre els gusts estètics oficials continuaven essent d’allò més rancis a l’interior– i com una manera de diferenciar-se tant de la proscripció nazi de l’art degenerat, com de la imposició del realisme socialista als països de l’òrbita de l’URSS. Un intent, de fet, de participar en la batalla cultural començada amb l’extensió de la guerra freda, als Estats Units, amb els quals el règim havia d’assentar un acord que li permetés la supervivència, i de fer callar la veu de l’exili i l’oposició interior.\nUn Franco somrient inaugura a I Biennal Hispanoamericana d’Art, l’any 1951.\nJoan Miró, l’objectiu número 1 del franquisme cultural\nEn aquest intent d’apropiació de l’art més modern, el franquisme va tenir des de bon començament un objectiu clar: el pintor Joan Miró. De fet, amb Pablo Picasso a França com a símbol de l’exili republicà i Dalí gaudint de l’American way of life, l’únic gran artista de renom internacional que vivia a l’estat espanyol era Miró. Havia tornat a Catalunya l’any 1940, fugint de la Segona Guerra Mundial, i amb por de possibles represàlies s’havia refugiat a Mallorca i al mas de Mont-roig del Camp. Dels anys quaranta als setanta, els estaments culturals del franquisme van fer mans i mànigues per comprar un artista que, malgrat tot, va mantenir una coherent fidelitat al catalanisme i es va resistir al franquisme en un país sotmès i derrotat, on la misèria i l’aïllament sovint menaven al col·laboracionisme i la cessió.\nL’any 2018 el periodista Josep Massot (1956) va publicar la monumental biografia Joan Miró. El nen que parlava amb els arbres, que centrava en els anys 1893-1947, quan l’artista viatja als Estats Units. Ara, aquesta obra canònica es completa amb Joan Miró sota el franquisme (Galàxia Gutenberg), que no tan sols es pot llegir com una biografia de Miró –del retorn a Catalunya, l’any 1940, a la mort, l’any 1983–, sinó també com un assaig il·luminador sobre les relacions entre el franquisme i els artistes, amb la figura totèmica de Miró com a principal objecte del desig del règim.\nSecrets inconfessables i nazis impulsant l’art modern\nEl llibre de Massot no amaga res. Ni la foto d’Antoni Tàpies amb camisa blau marí falangista fent guàrdia l’any 1939 davant l’obelisc en memòria dels caiguts feixistes, feta per Antoni Campanyà, ni la carta d’Eugeni d’Ors, cap de Belles Arts, al Reichskulturkammer nazi, en què no s’està de donar suport a la purga del Tercer Reich contra l’art degenerat. Ni el paper més aviat tèrbol del crític Rafael Santos Torroella com a agent de la política de captació dels artistes per al règim franquista.\nFruit d’anys de recerca en arxius públics i privats d’arreu del món, de llegir milers de cartes, esborranys i manuscrits i compilar tota mena de detalls, Massot ha pogut relacionar aquesta estratègia de captació i promoció dels nous noms de l’art modern per part del règim amb la presència a l’Espanya franquista d’agents nazis, com ara Mathias Goeritz, que per acabar-ho d’adobar es feia passar per jueu antinazi amic de Max Jacob, mort al camp de concentració Drancy abans de ser traslladat a Auschwitz.\nAntoni Tàpies vestit de falangista a la portada de La Vanguardia del primer de maig de 1939.\nLa lluita per preservar la seva llibertat durant la guerra freda cultural\nCom documenta Massot, Miró, titllat sovint d’ingenu, va ser prou hàbil per a esquivar tots els intents del règim d’aprofitar-se del seu art i la seva fama. Va recórrer a la complicitat dels seus marxants internacionals per evitar que la seva presència en exposicions oficials pogués ser interpretada com un suport al franquisme. Tot i que havia fugit de Catalunya espantat per la violència revolucionària –els anarquistes havien cremat la capella del Mas Miró i l’havien ocupada–, de París estant va mantenir el suport a la República, amb icones com el segell “Aidez l’Espagne” i la participació en el pavelló de París de l’any 1937, on el seu Segador es va exposar al costat del Guernica, de Picasso.\nDe fet, la relació d’amistat i admiració mútua i el respecte jeràrquic davant Picasso és ben present al llibre de Massot, que alhora deixa clar la prudència de l’artista per mantenir el seu treball fora de qualsevol intent d’apropiació. Aconsellat pels seus marxants i amics americans, per exemple, es va mantenir tan allunyat com va poder dels intents del Partit Comunista, que tenia en Picasso la seva primera figura, de convertir-lo en un dels seus. Miró va poder mantenir la seva llibertat en un context en què l’enfrontament entre els Estats Units i la Unió Soviètica també corria pels canals de l’art. Amèrica, on viuen amics com Alexander Calder, Josep Lluís Sert i el seu marxant Pierre Matisse, és clau en la projecció de Miró com l’artista viu més influent del seu temps, en diàleg amb pintors com Rothko o Pollock. En canvi, a Barcelona li costa capgirar la incomprensió –o directament la mofa– que arrossegava d’ençà de les seves primeres exposicions.\nJoan Miró i Pablo Picasso a Vallauris, l’any 1948.\nFinalment, com explica Massot, la influència de Miró, tant ètica com estètica, serà clau per a les joves generacions artístiques catalanes. Allunyat de la seva joventut falangista revolucionària –de la revolució pendent–, l’any 1959 Tàpies ja havia conegut el marxisme i s’havia negat a participar en exposicions internacionals organitzades pel franquisme; i l’any 1966 va participar en la Caputxinada com a intel·lectual consagrat. L’any 1970, ell i Miró seran dos dels noms més destacats de la tancada d’intel·lectuals a Montserrat contra el procés de Burgos. La iconografia del Congrés de Cultura Catalana, d’Òmnium Cultural o del Barça esdevingut més que un club no s’entenen tampoc sense el traç de Miró.


https://www.lekue.com/ca/receptes/recepte-mousse-de-maduixa.html 791 Mousse de maduixa https://www.lekue.com/media/catalog/product/f/o/foto420.jpg 0.00 EUR InStock /Receptes /Receptes/Per aliments /Receptes/Per cuina /Receptes/Per aliments/Receptes de postres add-to-cart 2015-03-11\n200g de polpa de maduixa 2 clares d’ou 85 g de sucre 250g de nata 5 làmines de gelatina de 2 g\nMacerar la fruita empolvorada amb sucre durant 1 hora fins que deixi anar l’aigua, aquest procés es pot fer opcionalment. Si no tinguessis temps, tritura la fruita directament i cou el suc resultant de triturar fins reduir-lo a la meitat. Deixa refredar. Munta la nata i reserva en fred. Posa en remull en aigua freda les làmines de gelatina. Escorre-ho quan estiguin toves i reserva-ho. En una cassola fica el sucre i cobreix-ho amb aigua. Porta-ho a ebullició i mentrestant, munta les clares a punt de neu. Quan l’almívar assoleixi 120ºC fica les làmines de gelatina i afegeixi-ho a les clares poc a poc mentre seguim muntant a velocitat màxima. Barreja les maduixes amb la nata muntada i seguidament afegeix aquesta barreja a les clares muntades. Barreja de baix a d’alt amb molta cura amb una espàtula. Aboca la barreja al motlle i congela’l, treu el motlle i deixa’l temperar abans de consumir.\nNo guardis el secret, comparteix Mousse de maduixa


Divuit anys cridant “Lo riu és vida” JAUME SELLART / EFE\nTortosaL’amenaça d’un gran transvasament de l’Ebre l’any 2000 va forjar una mobilització sense precedents a les Terres de l’Ebre. Ni els mateixos activistes, membres de la Coordinadora Antitransvasament bregats als anys 80 en la lluita contra el minitransvasament al Camp de Tarragona, s’esperaven, aquella tarda del divendres 15 de setembre de fa divuit anys, omplir l’auditori Felip Pedrell de Tortosa. De fet, havien reservat la sala petita amb capacitat per a menys de 200 persones i n’hi van acudir prop d’un miler. De convocatòria incerta a assemblea constituent. Aquella tarda va néixer la Plataforma en Defensa de l’Ebre (PDE), que va improvisar la seva primera manifestació pels carrers de Tortosa, en el primer de molts divendres de mobilitzacions continuades. Van ser els primers assajos de les manifestacions multitudinàries que marcarien quatre llargs anys de lluita constant i persistent, primer a les Terres de l’Ebre i després a Barcelona, Saragossa, València, Madrid o Brussel·les.


Energia solar fotovoltaica a Ultramort (Baix Empordà - Girona)\nUltramort, t’ajudem a apostar per l’energia solar!\nQui pot instal·lar energia solar a Ultramort?\nSegur que coneixes a fons Ultramort, però algun cop t’has preguntat si és viable instal·lar panells fotovoltaics? Rep el teu municipi prou radiació solar? I tant! Ultramort rep prou irradiació solar per a que cada kWp de panells instal·lats produeixi fins a 1396.35 kWh.\n*Dades extretes PVGIS ©Unió Europea, 2001-2020. Càlcul realitzat en base a les dades d’irradiació genèrica a Ultramort i tenint en compte que es tracta d’una edificació amb teulada sud i coberta amb 30º inclinació.\nAjuts i subvencions per a instal·lar energia solar a Ultramort\nT'oferim un servei integral en instal·lacions fotovoltaiques a Ultramort\nSi necessites una instal·lació d’autoconsum a Ultramort (Girona) nosaltres et podem ajudar. Instal·lem energia solar fotovoltaica per a particulars i empreses a Ultramort


La mirada del món sobre el procés català - El Temps\nLa mirada del món sobre el procés català\nLa premsa internacional ha seguit informant i analitzant durant aquesta setmana els successius episodis que s'han esdevingut en el conflicte entre Espanya i Catalunya.\nL’agència de notícies Associated Press (AP), amb seu a Nova York, que nodreix de notícies internacionals nombrosos mitjans dels Estats Units com ara The New York Times i Los Angeles Times, entre d’altres, titula que “Fiscals d’Espanya apunten cap al cas català” pel “cas de desobediència” respecte de la retirada de la ja famosa pancarta amb el llaç groc –i després blanc- del balcó de la Generalitat de Catalunya. Explica el despatx que “els fiscals han presentat càrrecs de desobediència contra el president català, Quim Torra, després que suposadament no complís amb les ordres de la Junta Electoral del país”. Així mateix, exposa que “la suposada falta de Torra fou no eliminar els cridaners símbols a favor de la independència de la seu del Govern regional a Barcelona durant (el període previ a) les eleccions generals del 28 d’abril”. Segueix narrant que “la Junta Electoral considerà que els símbols de la cinta groga eren ‘un instrument de propaganda política’ inacceptable. Els funcionaris i les institucions públiques tenen prohibit expressar el seu suport a un partit en particular o una posició ideològica durant el període” electoral. Contextualitza l’agència estatunidenca dient que “el símbol de la cinta groga s’usa per expressar el suport als líders separatistes catalans que han estat processats pel seu paper a l’intent fallit de declarar la independència en 2017 o que han passat a l’exili auto imposat. Torra argumentà que els símbols són una qüestió de llibertat d’expressió”. En resposta a l’actitud de la Junta Electoral de prohibir l’exhibició dels llaços grocs, “Torra ha iniciat una acció legal contra els membres de la Junta, acusant-los de prevaricació”. Acaba la notícia explicant que “Torra i els seus aliats s’han convertit en una mena d’espina per al Govern nacional: es neguen a abandonar la reivindicació de la independència de Catalunya a pesar dels repetits revessos legals. La Constitució espanyola diu que Espanya és indivisible”.\nA Escòcia, The National es fa ressò que un dels acusats en el “judici de la independència catalana”, Jordi Sànchez demana “un debat (electoral) a la presó”. El diari explica per als seus lectors que “l’excap de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) va fer la sol·licitud al secretari d’Estat espanyol responsable de les presons i a la Junta Electoral del país”. D'altra banda, el diari citat recull l’opinió al respecte de Laura Borràs, número dos de la candidatura al Congrés de Junts per Catalunya i exconsellera de Cultura, quan diu que com que “no han estat declarats culpables (els presos preventius) i per tant els seus drets haurien de mantenir-se intactes, si no poden sortir de la presó, aleshores el debat s’hauria de fer a la presó”. En la mateixa informació el diari contextualitza que a pesar de l’acusació de rebel·lió per la qual jutja al Tribunal Suprem als líders independentistes catalans, “un exparlamentari alemany, que es trobava a Catalunya observant el referèndum de l’1 d’octubre de 2017, digué al Tribunal Suprem que estava impressionat per l’actitud tranquil·la dels votants quan la policia espanyola intentà detenir la votació. Bernhard von Grünberg va dir (...) que visità els centres de votació” i que el que va veure “va ser que a pesar de les amenaces (de la policia), la gent va anar a votar, esperà per fer-ho durant moltes hores, fou objecte d’intimidació i no va recórrer a la violència”.\nA la britànica BBC-World s’hi segueix una notícia curiosa: “Gerard Piqué es va poder retirar de jugar amb Espanya el 2018 però encara està en acció internacional” per jugar amb Catalunya. “El defensor del Futbol Club Barcelona (....) jugà amb Catalunya en un amistós contra Veneçuela. Catalunya no està reconeguda pels òrgans rectors del futbol, per la qual cosa el partit no té estatus oficial”. Després de referir el desenllaç del partit, la BBC recorda que “Catalunya és una regió del nord-est d’Espanya que té un important autogovern” i que “el Govern català celebrà una referèndum per declarar-se independent, però les autoritats espanyoles el declararen il·legal (...) Piqué (...) ha donat el seu suport a la independència catalana i sovint era escridassat pels partidaris d’Espanya quan jugava a la selecció nacional, en part com a resultat de la seva postura sobre el tema".\nA França, Le Monde informa sobre la polèmica dels llaços grocs dient que “la Junta Electoral Central, l’organisme encarregat de garantir la correcta conducció de les eleccions a Espanya, va perdre la paciència (...) i decidí iniciar un procediment de sanció contra el president regional de Catalunya, el radical independentista Quim Torra” de resultes del qual “s’enfronta a una multa de fins a 3.500 euros i un període de dos anys d’inelegibilitat”.\nEl més veterà dels diaris francesos, Le Figaro, també s’ocupa, amb brevetat, de l’enfrontament entre la Generalitat i la Junta Electoral Central titllant-lo com “una història surrealista” que només s’explica, assevera, per la voluntat “d’embolicar de forma permanent” la situació política, “amb el president regional que actua amb simbolisme” amb els llaços grocs ara després que el moviment independentista convoqués “el fals referèndum” i Carles Puigdemont “declarés la independència” i acte seguit “la seva suspensió”.\nFinalment, i també a França, el setmanari L’Express analitza que les eleccions generals del 28 d’abril no asseguren que “torni la calma a les relacions entre Barcelona i Madrid” perquè a pesar que “des que assumí el càrrec en juny de 2018, el socialista Pedro Sánchez ha intentat calmar la situació”, però “l’encarcerament dels líders de la independència és un obstacle pel retorn de la calma”.


ERC de Sallent denuncia que l'Ajuntament permet obres a Iberpotash sense llicència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nERC de Sallent denuncia que l'Ajuntament permet obres a Iberpotash sense llicència\nhelena rigol / sallent 02.12.2008 | 01:00\nEsquerra Republicana de Sallent ha denunciat que l´equip de govern permet realitzar obres a l´empresa minera Iberpotash sense llicència d´urbanisme.\nMirella Cortès, cap de grup, assegura que «el govern, a instància del nostre partit, ha actuat i reclamat a l´empresa que demani les llicències corresponents en un màxim de 30 dies».\nERC explica que els últims mesos Iberpotash ha dut a terme diferents actuacions dins del seu recinte sense demanar llicència d´obres a l´Ajuntament. Entre aquestes actuacions, Mirella Cortès n´enumera algunes com «haver pintat la façana, fer moviments de terres entre la Botjosa i el Lleó, fer moviments de terres al Cogulló, col·locar una tanca al voltant de la bassa del Cogulló i haver entrat màquines al bosc». Per a Cortès, si aquest procés no hagués estat denunciat, les llicències no s´haurien demanat.\nÉs en aquest sentit que Cortès denuncia el comportament de l´Ajuntament, ja que «Iberpotash ha de ser com tothom, com qualsevol altra empresa o ciutadà». És per això que des d´ERC expliquen que «continuarem demanant explicacions i, si cal, presentarem una moció perquè l´administració se salta les normes». Així, Cortès afirma que «l´Ajuntament fa els ulls grossos amb Iberpotash», i fonamenta les seves acusacions dient que «el consistori sallentí no ha obert cap expedient, ni ha sancionat l´empresa».\nPer la seva banda, l´alcalde de Sallent, Jordi Moltó, explica que de les tres llicències que havia de demanar Iberpotash una la va requerir l´equip de govern per iniciativa pròpia abans de la denúncia d´ERC, mentre que les altres dues es van requerir per part de l´equip de govern quan ERC i Prou sal! van presentar una instància. Moltó també assegura que «ara que sabem que han fet obres sense llicència se´ls obrirà l´expedient que els correspongui, com a tothom». I Empar Arenas, regidora d´Urbanisme, assegura que l´equip de govern «en tenia coneixement abans de l´entrada d´instàncies, i ja constava a les actes de la comissió d´Urbanisme». Arenas assegura que «s´havia quedat verbalment amb l´empresa que les demanarien i s´ha entregat el requeriment».\nLa instància de Prou Sal!, pel que fa a l´actuació a la façana, va entrar el dia 3 de novembre, la d´ERC, pels moviments de terra, el dia 4. L´Ajuntament, el dia 5, va entregar el requeriment a Iberpotash, «encara que ja s´havia parlat amb ells», assegura Arenas. El dia 14 de novembre entra una nova instància de Prou Sal!. A partir del dia d´entrega dels requeriments, l´empresa té 30 dies per presentar la sol·licitud de llicència d´obres.\nDes de l´empresa minera Iberpotash han assegurat que «és cert que encara no s´han demanat les llicències» per portar a terme totes aquestes actuacions. Justifiquen el seu comportament pel moment complicat pel qual està passant l´empresa «amb la parada d´aquests dies», i asseguren «que se sol·licitaran totes en bloc durant aquesta setmana». Des de l´empresa comenten que els va arribar un requeriment per part de l´Ajuntament per demanar les llicències en un màxim de 30 dies i «ho farem durant aquesta setmana, que encara som dins de termini».\nIberpotash explica que la tanca que s´està instal·lant a la presa del Cogulló és una actuació que s´ha dut a terme «com a requeriment de la direcció general de Mines de la Generalitat». L´Agència Catalana de l´Aigua també s´ha involucrat en l´obra, ja que després de comprobar la mala col·locació de la tanca va ser l´encarregada d´«indicar-ne la correcta posició». La tanca, de color verd, s´ha col·locat «com a mesura de protecció dels recurrents actes vandàlics».


Ryanair recuperarà el 2 d'abril la ruta cancel·lada entre Reus i Eindhoven\nUn avió de Ryanair s'enlaira des de l'Aeroport de Reus.\nL’aerolínia reprèn l’enllaç que va suprimir i que va deixar l’Aeroport amb una connexió a l’hivern, i obrirà temporada estrenant vols a Gdansk i Southend\nActualitzada 25/03/2019 a les 10:41\nL’Aeroport de Reus recuperarà, amb l’entrada en la campanya turística que es produirà el cap de setmana del 30 i 31 de març, la ruta de Ryanair amb Eindhoven. L’aerolínia va cancel·lar aquesta connexió a l’octubre del 2018 i, durant l’hivern, no s’ha operat. Reus-Eindhoven era un dels dos enllaços regulars que mantenien viu l’Aeroport en temporada baixa. L’altre era Londres Stansted, de la mateixa companyia i l’únic que sí que ha estat actiu en els darrers cinc mesos. Tot i que, a l’octubre, des de Ryanair no garantien que la ruta amb Eindhoven es reprengués per a l’estiu del 2019, l’aerolínia ha estat comercialitzant bitllets en les últimes setmanes i fixa el 2 d’abril com a data del primer enlairament des de Reus.\nLa supressió de la connexió Reus-Eindhoven a l’hivern va obligar a cancel·lar 84 vols i va desembocar en una devolució massiva de bitllets que ja s’havien venut o en la reubicació dels passatgers a altres destinacions. Pocs dies després d’eliminar la ruta, fonts de Ryanair explicaven que la tramitació, en aquest aspecte, s’estava duent a terme «amb normalitat», però no van arribar a aportar la xifra d’usuaris afectats.\nL’últim vol d’aquest enllaç va sortir de la capital del Baix Camp el 3 de novembre. El tancament de la ruta, un clàssic a l’Aeroport de Reus, va tenir lloc a conseqüència de la decisió de Ryanair de fer desaparèixer la seva base a Eindhoven, segons explicaven les mateixes fonts en aquell moment. Ryanair acostuma a traçar rutes entre aeroports base i no base, i ubicar-ne una a Reus no era una opció. La companyia va justificar el pas, llavors, per una davallada en els beneficis del darrer exercici, que atribuïa al cúmul de vagues en mesos anteriors. Ara, tot i que sense base, ha tornat a programar aquesta connexió a Reus.\nCinc trajectes setmanals\nEn detall, Ryanair ofereix un total de cinc vols setmanals entre Reus i Eindhoven per a aquest estiu. Són en dimarts, dijous, divendres, dissabte i diumenge, i tindran lloc entre el 2 d’abril i el 26 d’octubre. Els dilluns i dimecres no n’hi haurà. Els preus dels bitllets són a partir de 17,99 euros i hi ha disponibilitat des dels primers avions. Més enllà d’Eindhoven, i a l’espera que Aena oficialitzi la programació de l’Aeroport de Reus per a la temporada turística, Ryanair ven al seu lloc web seients per a 14 destinacions des de Reus: Frankfurt, Brussel·les Charleroi, Cork, Dublín, Shannon, Birmingham, Bristol, East Midlands, Liverpool, Londres Southend, Londres Stansted, Manchester, Eindhoven i Gdansk.\nDues noves ciutats\nGdansk és la gran estrena de Ryanair per a l’estiu del 2019. En el seu cas, el vol inaugural tindrà lloc el dia 1 d’abril i el darrer, el 25 d’octubre. Seran dos vols setmanals en dilluns i divendres. Els preus són a partir de 12,99 euros. És la primera vegada que l’Aeroport de Reus connecta amb aquesta ciutat polonesa. Pel que fa a Londres Southend, hi haurà moviments entre el 5 d’abril i el 25 d’octubre, també en dilluns i divendres. Els seients els està comercialitzant Ryanair des de 9,99 euros.\nAena encara no ha fet pública la programació per a la temporada d’estiu a l’Aeroport de Reus. Amb tot, s’espera que s’hi estableixin al voltant de 52 rutes –entre vols xàrters i regulars– per connectar amb 29 destinacions diferents. Entre les incorporacions hi ha, tal com va avançar el Diari Més, la de l’aerolínia russa Nordwind, que ofereix bitllets individuals i paquets per volar del 27 d’abril al 10 d’octubre a Sheremetyevo, Moscou. Els paquets es comercialitzen a través del touroperador Pegas Touristik. Coral Travel, a través de Royal Flight, també enllaçarà amb Moscou. Per contra, Pobeda Airlines encara no permet comprar seients a Reus des del seu lloc web, fet pel qual la seva presència a l’Aeroport no està del tot clara.\nComenta el contingut : Ryanair recuperarà el 2 d'abril la ruta cancel·lada entre Reus i Eindhoven


Giner: “La convivència en el Cabanyal és pitjor encara que fa tres anys” | Ciudadanos | Ajuntament de València\nGiner: “La convivència en el Cabanyal és pitjor encara que fa tres anys”\nby csvalencia — 12 setembre 2018 @ 10:42\nEl portaveu de Cs denúncia que la població en el Cabanyal ha baixat en 404 persones des de l'arribada de Ribó\nEl portaveu de Ciutadans en l’Ajuntament de València, Fernando Giner, ha assegurat hui: “La convivència en el Cabanyal és pitjor encara que fa tres anys. Els veïns del barri estan atemorits i se senten víctimes tancades en les seues pròpies cases”.\nGiner ha denunciat que la inacció de Ribó en el Cabanyal ha provocat que incremente l’expulsió de veïns del barri. Tal com demostren les dades del padró, el nombre de veïns empadronats en el Cabanyal ha baixat en 404 persones en els últims tres anys.\n“Als retards denunciats reiteradament per este grup municipal amb el Pla Cabanyal, sumem el fracàs del programa EDUSI que requerix d’una recalendarización per a ser conseqüents amb els retards de cada una dels projectes previstos, amb casos tan sagnants com el centre cívic, el centre de dia de persones majors o l’escola infantil. Estos projectes són clau per a la regeneració real del barri i no arranquen. El fi de legislatura s’acosta i el fracàs del govern de Ribó en el Cabanyal ja és una realitat”, ha dit Giner.\nEl regidor de Ciutadans Narciso Estellés ha presentat preguntes per escrit per al pròxim ple en què demana l’estat actual dels projectes previstos a través dels programes Edusi, Arru i Pla Confiança així com dels projectes a desenrotllar únicament amb recursos propis de l’Ajuntament. “Estem preocupats per la falta d’actuacions en el Cabanyal pel que volem saber en quina fase de licitació de projecte, obres o execució es troben”, ha dit Estellés.


RR Apartments Colosseo Unique View Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Marco Aurelio 2, Colosseum i Foro Romano, Roma, Itàlia, 00185 - Veure al mapa\nMés informació sobre RR Apartments Colosseo Unique View\nDissenyat tant per oci com per negoci, RR Apartments Colosseo Unique View està situat idealment a Colosseum and Foro Romano; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix RR Apartments Colosseo Unique View asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, servei de llançadora.\nL'ambient de RR Apartments Colosseo Unique View es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Roma, faci de RR Apartments Colosseo Unique View la vostra llar.


Federació Catalana de Societats Filatèliques: Imatges de les exposicions filatèliques de setembre de les entitats federades\nImatges de les exposicions filatèliques de setembre de les entitats federades\nSALLENT. Parlament d'Enric Mir, vicepresident de la Federació Catalana, en presència del president de SAF, Miquel Estruch, a qui acompanyaven l'alcalde i una regidora municipals, en el lliurament de premis als expositors (11 setembre 2011)\nBARCELONA. FINUSGAB. Estafeta temporal de correus amb el mata-segells especial, dissenyat per Joaquim Baliarda. Públic visitant l'exposició i sobre especial (22 setembre 2011)\nVILANOVA I LA GELTRÚ. Inauguració oficial. Parlaments de Joan Isern, president de la Federació Catalana, de Josep Ferrer, president de la Penya Filatèlica i de Neus Lloveras, alcadessa de Vilanova i la Geltrú. Estafeta temporal de correus amb el mata-segells especial. Sobre oficial de l'esposició (23 setembre 2011)\nPublicat per fecafil a 18:46\nDarrera informació de l'Associació Filatèlica i Nu...\nTrobada de col·leccionistes de taps corona a Vilan...\nNotícies des de l'EXFILNA de Valladolid\nFotografies de la inauguració oficial de la 54a EX...\nImatges de les exposicions filatèliques de setembr...


© Autoria: Generalitat de Catalunya. Departament de la Presidència; TERMCAT, Centre de Terminologia\nAquest recull inclou 75 termes de l’àmbit de l’atenció integrada, amb denominacions catalanes, equivalents en castellà i anglès, definicions i, quan s’ha considerat necessari, notes complementàries.\nL’atenció integrada és el nou model d’atenció que s’està construint i implantant de manera pionera a Catalunya de la mà del Pla interdepartamental d’atenció i interacció social i sanitària (PIAISS), basat en la unificació dels serveis socials i sanitaris, amb la finalitat de garantir una atenció integrada de les diferents necessitats de les persones.\nLa Terminologia de l’atenció integrada, doncs, elaborada conjuntament pel TERMCAT i el PIAISS, mira de posar les bases d’aquest nou model, unificant diversos punts de vista en una sola visió. Per aquest motiu, en diverses fases de l’elaboració d’aquest recull terminològic, s’ha demanat la participació d’un gran nombre d’experts procedents de diferents àmbits, serveis i nivells d'atenció.\nA més, les definicions d’una vintena de termes inclosos en aquesta terminologia (atenció centrada en la persona, atenció intermèdia, continuïtat assistencial, fragilitat, etc.), han estat discutides i acordades en una sessió de normalització, una reunió de treball entre terminòlegs i una dotzena d’experts procedents tant de l’àmbit sanitari com dels serveis socials, i posteriorment han estat ratificades en la majoria dels casos pel Consell Supervisor, l’òrgan encarregat de la fixació formal de la terminologia en llengua catalana.\nPòster presentat a la 16a Conferència Internacional Sobre Atenció Integrada: “Integrating terminology for integrated care”\nConsulta amb resposta al blog del TERMCAT: Què és l’atenció integrada? És el mateix que l’atenció integral?\nNotícia sobre la sessió de normalització de termes d’atenció integrada\nNotícia sobre nous termes en estudi de l’àmbit de l’atenció integrada al Consell Supervisor\nInfografia amb una selecció de termes extrets de la Terminologia d'atenció integrada\nÚltima actualización: 18-12-2020


Com obtenir Netflix americà a Austràlia (actualització 2020) – aoyamasai.com\nBeneficis d’una VPN – Introducció ràpida\nCom obtenir Netflix americà a Austràlia amb una VPN\nMillor VPN per desbloquejar Netflix dels Estats Units a Austràlia\nNecessiteu Netflix dels EUA a Austràlia?\nCom canviar de tornada a Netflix australià\nObteniu Netflix americà a Austràlia el 2020: proxy DNS intel·ligent\n1 Com obtenir Netflix americà a Austràlia – VPN\n2 Com obtenir Netflix americà a Austràlia – Guia pas a pas\n4 Utilitza VPN per veure Netflix americà a Austràlia legal?\n5 Si voleu canviar la vostra regió de Netflix als Estats Units a Austràlia?\n6 Puc tornar a Netflix a Austràlia?\n7 Com obtenir Netflix americà a Austràlia – DNS intel·ligents\n8 Netflix americà a Austràlia – Com obtenir?\nCom obtenir Netflix americà a Austràlia – VPN\nEls túnels privats virtuals o VPN us permeten canalitzar tot el trànsit a un servidor dels EUA, deixant fora de qualsevol restricció ISP i / o lloc web relacionats amb els EUA. Tot i això, moltes VPN ja no funcionen amb Netflix. Per tant, heu de triar acuradament quina VPN utilitzeu per obtenir Netflix americà a Austràlia. A més, assegureu-vos que el vostre proveïdor VPN tingui una política de reembossament de 30 dies. D’aquesta manera no assumireu cap risc quan us registreu.\nTot el trànsit està xifrat, per tant podeu deixar de banda la majoria de restriccions i inspeccions d’ISP.\nCom a resultat de xifrar l’amplada de banda es pateix una penalització del 10% de velocitat.\nTot el vostre trànsit està canalitzat, cosa que significa que els canals locals que necessiten estar a Austràlia deixaran de funcionar a mesura que semblin procedir dels EUA..\nPodeu utilitzar una VPN per desbloquejar tots els canals nord-americans a Austràlia. Obteniu Netflix americà, Amazon Prime, Hulu, ABC Go o HBO GO.\nTambé podeu utilitzar VPN per obtenir canals del Regne Unit a Austràlia. Mira BBC iPlayer, ITV, Channel 4, My5, Sky Go o Now TV a qualsevol part del món.\nJo personalment faig servir ExpressVPN mentre viatges. Tenen un gran suport i proporcionen aplicacions per a iPhone, iPad, Android, PC i Mac. També proporcionen proxies Smart DNS que podeu utilitzar al vostre enrutador, Smart TV, PS4, PS3, Xbox, Roku o Fire Stick. El més important, ExpressVPN és una de les VPN que realment encara funcionen amb Netflix.\nHem provat les VPN següents i us podem confirmar que us permeten fer-ho obtenir Netflix americà a Austràlia.\nCom obtenir Netflix americà a Austràlia – Guia pas a pas\nPrimer, heu de fer és registrar-vos amb un proveïdor VPN de la llista anterior. Provoo aquestes VPN constantment per comprovar que encara funcionen. En cas que algun d’ells no funcioni amb Netflix, els eliminaré de la llista. En alguns casos, alguns servidors VPN americans funcionen mentre que d’altres no. Proveu de connectar-vos a un servidor diferent dels EUA si obteniu un error de proxy de Netflix o bé poseu-vos en contacte amb el servei d’assistència de la vostra VPN per obtenir informació sobre els servidors que encara funcionen.\nSeguiu aquests passos per obtenir Netflix americà a Austràlia:\nVeure Netflix americà a Austràlia.\nAbans d’invertir en una VPN aleatòria amb què topeu, potser voldreu saber que Netflix prohibeix la majoria dels serveis VPN que hi ha. Si es varia de prima a gratuïta, cap VPN és segura quan Netflix vol protegir el seu contingut. Si utilitzeu una VPN bloquejada, ho aconseguireu.\nSens dubte, això arruïnarà un streaming de lloc, no? Tot i això, he provat nombrosos proveïdors de VPN per trobar els millors per ajudar-vos amb aquest problema. Consulteu-les en un anàlisi detallat a continuació.\nExpressVPN es considera que és un dels millors VPN que utilitzeu per Netflix, ja que funciona perfectament amb el servei. Ofereix les velocitats més ràpides que podeu trobar entre altres proveïdors i no alenteix gaire quan xifreu les dades.\nÉs una posició elevada en altres àrees, com ara seguretat i privacitat. El fet és que ExpressVPN utilitza tecnologia militar d’alt nivell per protegir el vostre dispositiu de qualsevol interferència externa quan navegueu per la xarxa. No només això, sinó que també ofereix més de 40000 adreces IP per anonimitzar el vostre enfocament d’internet, per molt estricte que sigui el vostre país quan es tracta d’internet.\nExpressVPN també proporciona als seus usuaris proxies Smart DNS que funcionen amb PS3, PS4, Xbox, FireTV, Roku, Smart TV i encaminadors. Aquests dispositius no tenen clients VPN. Per tant, no podeu instal·lar una VPN directament sobre ells. Un servidor intermediari Smart DNS us permet solucionar el problema. Obteniu més informació sobre aquesta VPN robusta:\nFunciona bé amb Netflix.\nOpera en països amb alta censura inclosa la Xina.\nNordVPN té algunes de les tecnologies de seguretat en línia més avançades, una de les seves característiques més singulars és el seu xifratge Double VPN. Aquesta característica permet als usuaris dirigir el seu trànsit a través de dos servidors en lloc d’un, duplicant el nivell de protecció de les vostres dades en línia. Aquesta VPN també adopta una política de registre de zero estricte on les dades d’usuari no es comparteixen mai. Podreu utilitzar 6 dispositius alhora amb un compte compartit, cosa que vol dir que obteniu 6 connexions mentre us subscriviu només una vegada. Aquí hi ha més:\nMés de 5000 servidors a tot el món.\nProtecció addicional del dispositiu amb tecnologia “Cybersec”.\nSuport premiat 24/7.\nFunciona a tot el món amb Netflix.\n6 dispositius amb una única subscripció.\nBulletVPN us pot enganyar segons la senzillesa que sigui el seu client. No és perquè no hi han treballat gaire, no, sinó que només s’orienten a tot tipus d’usuaris, inclosos els no experimentats. En registrar-vos, sereu tractats amb amplada de banda il·limitada i servidors super-ràpids protegits per protocols de seguretat superiors.\nUna cosa que dóna a aquest VPN un pas enrere és el nombre de servidors que ofereix. No són molts, però podeu dir que BulletVPN els ha col·locat en llocs estratègics. D’altra banda, dono aquest nou VPN al detall perquè és capaç de desbloquejar Netflix dels Estats Units, malgrat que no hi puguin funcionar altres grans VPN. De manera que, segons la meva opinió, val la pena fer-lo.\nAquesta VPN no guarda cap registre i té un equip de suport en directe increïble preparat per ajudar-vos en qualsevol moment per qualsevol inconvenient. Consulteu-ne més:\nAdmet els protocols PPTP, L2TP, OpenVPN, IKEv1 i IKEv2.\n5 dispositius connectats alhora.\nPotser et preguntaràs: “Com pot agradar un nouvingut SurfShark Teniu la capacitat de desbloquejar Netflix quan els altres no ho poguessin? ” Bé, és el que és. SurfShark no té cap problema per desbloquejar Netflix. Tot i que és nou, s’ha creat un nom per si mateix a la indústria VPN. Dóna-li una mica més de temps i navegarà amb els grans taurons.\nSurfShark ofereix connexions simultànies il·limitades, cosa que significa que els vostres amics i la família podreu beneficiar-vos d’una connexió VPN només pagant una subscripció a un compte. A més, aquesta VPN permet als usuaris sol·licitar un reemborsament en els 30 dies posteriors a la compra si els seus serveis no aconsegueixen satisfer les vostres necessitats en línia. Si voleu saber-ne més, desplaceu-vos una mica més:\nXat en directe 24/7.\nFunciona en regions altament censurades.\nNo es guarda cap registre.\nUtilitza VPN per veure Netflix americà a Austràlia legal?\nSegons la legislació australiana, no és il·legal utilitzar VPN per evitar les restriccions regionals imposades a diversos serveis de streaming. Per tant, no és il·legal desbloquejar Netflix americà a Austràlia mitjançant VPN.\n“La Llei de propietat intel·lectual no fa il·legal l’ús d’una VPN per accedir a contingut a l’estranger. Si bé els proveïdors de contingut sovint tenen en marxa accions comercials internacionals per protegir els drets d’autor en diferents països o regions, cosa que pot donar lloc a “geoblocatge”, eludir això no és il·legal en virtut de la Llei del copyright. “\nSi voleu canviar la vostra regió de Netflix als Estats Units a Austràlia?\nCanviar el vostre país de Netflix als EUA té molts avantatges. Obtindreu accés a contingut de Netflix que no estigui disponible A sota, de fet, la biblioteca nord-americana Netflix és una de les més grans. Mireu com es compara Netflix Austràlia amb Netflix USA en aquesta revisió.\nPuc tornar a Netflix a Austràlia?\nSí, tot el que heu de fer és desconnectar de la connexió VPN i reiniciar el dispositiu on esteu veient Netflix. Un cop fet això, podreu tornar a accedir a la biblioteca nativa de Netflix.\nCom obtenir Netflix americà a Austràlia – DNS intel·ligents\nEls representants intel·ligents DNS intel·ligents són una solució més recent que només reorienta les parts de trànsit que són conscients de la geolocalització. Així, tot el trànsit que sigui bloquejat des de fora dels EUA s’encarrega als EUA. Això significa que el vostre trànsit no està xifrat, i també vol dir que la major part del trànsit no està tocada i continua funcionant com és habitual. A continuació, es detallen algunes mencions rellevants sobre els proxies intel·ligents DNS:\nLa velocitat de l’amplada de banda es conserva ja que només una petita part del trànsit es redirigeix\nLa configuració és realment fàcil fins i tot per a persones que no estiguin acostumades als ordinadors. Hi ha disponibles tutorials de vídeo i guies de captura de pantalla.\nEs desbloqueja 90 canals i gairebé tots els dispositius són compatibles. Ex. PC / Mac, Amazon Fire-TV, Kindle, iPhone, iPod, iPad, Wii, Xbox, PlayStation, WDTV, ROKU, Smart-TVs, Apple TV, Blueray-Player\nHi ha alguns canals de mostra més BBC iPlayer, ITV, CBC, Canal Plus, DR.dk, Hulu, Fox, Xarxa WWE, Crunchyroll, Hulu, Vudu tot amb una sola configuració.\nUnlocator és el servidor intermediari de DNS intel·ligent Faig ús, probablement us triguen 10 minuts a registrar-vos a una prova gratuïta per desbloquejar els canals nord-americans.\nNetflix americà a Austràlia – Com obtenir?\nPer canviar la vostra regió de Netflix i obtenir Netflix americà a Austràlia, tot el que necessites és un servei de proxy VPN o Smart DNS que encara funciona amb Netflix. Si teniu problemes per intentar canviar la vostra regió australiana Netflix als EUA mitjançant VPN, deixeu un comentari a continuació. Faré el possible per ajudar-vos.


Les Balears es decanten per Pedro Sánchez com a secretari general del PSOE\nLa candidatura de Pedro Sánchez a la Secretaria General del PSOE ha presentat un total de 976 avals des de les Balears, la qual cosa suposa que el candidat reuneix més del 50% dels suports recaptats des de les Illes.\nPer la seva banda, la candidatura de Patxi López, a qui la secretària general dels socialistes de les Balears, Francina Armengol, va manifestar el seu suport, ha presentat fins a 450 avals a les Balears. Finalment, la candidatura de Susana Díaz ha estat la que menys suport a rebut amb menys 350 avals, segons les dades provisionals.\nDes de la candidatura de Díaz s'han mostrat «satisfets» amb aquesta dada «sent conscients que l'estructura del partit havia optat per una altra opció» a les Balears, segons han indicat des del PSOE i han recordat que no es tracta «d'una guerra territorial». En el marc de l'Estat espanyol, l'equip de Susana Díaz ha presentat aquest dijous a Ferraz 62.582 signatures; l'equip de Pedro Sánchez ha presentat un total de 57.369 avals; i el de Patxi López ha reunit 12.000 avals.


El servei de mediació de l'Ajuntament de Manresa resol el 60% dels conflictes veïnals - Regió7\nEl servei de mediació de l'Ajuntament de Manresa resol el 60% dels conflictes veïnals\nL'any passat va fer de mitjancer en 118 situacions per problemes de convivència que afectaven un total de 1.884 persones\nImatge d'una sessió del servei de mediació i treball comunitari Enllaç ajm\nEl servei de mediació i de treball comunitari Enllaç de l'Ajuntament de Manresa va intervenir l'any passat en 118 conflictes veïnals, dels quals va aconseguir resoldre el 60% dels casos.\nA on cal anar per accedir a Enllaç?\nVa atendre 268 persones que manifestaven diferents problemàtiques que afectaven un total de 1.884 veïns i es va dur a terme 992 intervencions diferents.\nDel global de casos atesos i tancats durant l'any passat, el 60 % van quedar resolts satisfactòriament, segons dades de l'Ajuntament, l'11% no es van resoldre, el 16% van ser interromputs per alguna de les parts, el 12% de casos es van derivar a altres serveis perquè no corresponia a la tasca de mediació, i l'1% restant van ser casos desestimats.\nAquestes són les principals dades de la memòria d'activitats cor-responent a l'any 2019 del servei d'intermediació i treball comunitari, que depèn del programa de Nova Ciutadania i està en funcionament des de l'any 2006.\nEl soroll, número 1\nDins la tipologia de demandes i problemàtiques destaquen de forma majoritària les classificades dins el paràmetre de problemàtiques veïnals, amb 110 casos (el 92%). D'aquests, 41 tenien a veure amb el soroll, 19 amb dificultats de relació, 18 relacionats amb la neteja i higiene, 7 sobre problemàtiques d'espais comuns, 11 per temes d'humitats, 3 sobre la gestió de comunitats, 4 sobre obres i 5 que feien referència a olors, ascensors i animals domèstics.\nLa memòria també destaca les accions d'orientació i suport realitzades perquè algunes comunitats de veïns es constitueixin legalment com a tals.\nL'altre bloc important seria el de l'ús de l'espai públic, amb set casos, que representen el 6% del total (brutícia a solars, problemes a espais públics). I l'últim bloc és el d'activitats econòmiques, amb dos casos, que representen el 2%.Accions de coordinació\nLes coordinacions són una de les peces clau del treball i se'n van fer 160 amb diferents departaments de l'Ajuntament i 100 coordinacions més amb professionals externs, com ara administradors de finques, gent del món veïnal, centres de salut i Mossos d'Esquadra, entre d'altres.\nQuant als barris, les demandes estan molt repartides: Carretera de Santpedor (21 casos, el 19 %); Escodines (20 casos, el 18 %); Bar-ri Antic (15 casos, el 12 %); Vic-Remei (11 casos, el 9 %); Saldes- Plaça Catalunya (10 casos, el 8 %); la Font dels Capellans: (8 casos, el 7 %); Sagrada Família ( 7 casos, 6 %); Passeig i Rodalies (5 casos, el 4 %); Balconada (4 casos, el 3 %); Valldaura (4 casos, el 3 %); Cal Gravat (4 casos, el 3 %); Poble Nou: (4 casos, el 3 %); Mion-Puigberenguer (2 casos, el 2 %);Pare Ignasi Puig-El Xup: (2 casos, el 2 %) i Viladordis (1 cas, l'1%).\nEl servei disposa d'una tècnica especialitzada que porta a terme les mediacions i els contactes comunitaris, i es rep el suport i la coordinació del responsable del Programa d'Acollida. Des del 2013 és inclòs en la xarxa de mediació finançada per la Diputació de Barcelona; l'altra meitat, el 50%, la finança l'Ajuntament.\nL'Ajuntament destaca que, en un gran nombre de casos, la intervenció posa al descobert situacions que requereixen una derivació a altres serveis: casos de gent gran que viu sola i té necessitats; problemes de salut, gent sense llar i ocupacions.\nL'objectiu principal del servei és afavorir la convivència ciutadana, tot prevenint i intentant resoldre conflictes entre veïns, però comptant amb la voluntat de les parts implicades.\nIntenta evitar friccions i afavorir la convivència tant a l'espai privat -blocs d'habitatges i domicilis particulars, espais comuns compartits, etc., que seria la major part de la feina duta a terme- com a l'espai públic, en places, carrers i en espais oberts.


9:25 pm - Tuesday, 14 July 2020\nLa Regidoria d'Infraestructures de l'Ajuntament d'Alacant preveu aprovar en la pròxima junta de Govern la convocatòria d'un procediment obert simplificat per a contractar l'execució de les obres d'adequació de dos locals municipals, que estan situats al carrer Sergent Vaillo, i crear un centre sociocultural.\nEstes obres s’han dividisc en dos lots, tenen un termini d’execució de dos mesos, i compten amb un pressupost base de licitació de 152.080 euros, cofinançats pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER), mitjançant el programa operatiu de creixement sostenible per a la programació 2014-2020 “una manera de fer Europa”.\nL’edil d’Infraestructures ha destacat la importància de “poder recuperar els dos locals que actualment estan en desús, amb l’objectiu de recuperar-los i crear en el barri un espai sociocultural, amb diferents sales que es podran dur a terme amb estos dos projectes”.\nEl primer lot que eixirà a licitació és per a adequar el local municipal del carrer Sergent Vaillo, N 28 baix, d’Alacant, amb un pressupost de 66.826,19 euros, per als tres anys de duració inicial del contracte, admetent-se proposicions a la baixa.\nEl segon lot és per a l’adequació d’un local municipal situat al carrer Sergent Vaillo, N 30, en Planta Baixa, d’Alacant, amb un pressupost de 85.254,61 euros, per als tres anys de duració inicial del contracte, admetent-se proposicions a la baixa.\nLa convocatòria s’anunciarà en el perfil del contractant i aquestes obres s’impulsen amb l’objectiu de generar un mapa d’equipaments en el territori EDUSI, davant la necessitat de tindre espais disponibles en els barris inclosos en el marc del fons europeu.\nPrevious articleLa primera campanya mediambiental ‘Placejant’ atrau a més de 700 assistents\nNext articleCodis de bon govern


UN "PATOIS" QUE LI DIUEN VALENCIÀ\nPER: CHIMO LANUZA i ORTUÑO\nPER A COMENÇAR: EL CATALA CONVERGENT.\nPer molt que el PSOE fa uns anys diguera lo contrari; per molt que el PP en l'actualitat diga lo contrari, la veritat es que en les universitats valencianes, en les escoles i en els instituts s'està donant catala -aquells que encara es resistixen a admetre-ho a soles demostren a quin nivell d'inocencia es troben respecte a la realitat de la problematica valencià/catala-. Un catala molt sui generis, si voleu, pero ya està be d'enganyar a la gent i d'encabotar-se en seguir vivint en els nuvols: catala; catala convergent que es diu. Catala convergent es aquella varietat del catala estandar (="normalitzat", valencià "normalitzat") que es identica o similar al que es dona en els mijos de comunicacio i en els centres escolars en Valencia, Catalunya i les Balears. Es tracta de la norma "compartida" i promocionada de tal forma que en cada lloc, per la "bona voluntat" dels educadors, no s'aplega a qüestionar.\nPero no es tracta a soles del sistema ortografic. En cadascun dels territoris dels "Països Catalans" s'introduixen formes mes propies dels atres, de manera que no resulta estranya la paraula "chicotet" en Mallorca, en Valencia ya es coneix la forma "sortir" i en Catalunya admeten la forma simple del preterit perfecte ("ani", "canti", vingui"...) . Aixo vol dir que en uns anys l'aportacio dels distints territoris sera tal que nos coneixerem molt mes de lo que nos pensem. Es un proces que va des de la diversitat cap a la convergencia (i unio). ¿L'objectiu? Evidentment, unificar el sistema ortografic, despres el morfologic, despres el lexic, despres la cultura, despres l'historia, despres... el futur, el territori, la nacio.\nPer molt que diguera el PSOE en campanya electoral que defenia la singularitat del poble valencià (evidentment, evitaven en tot moment l'adjectiu "catala") i per molt que el PP diguera lo mateix en les mateixes circumstancies (evitant igualment l'adjectiu referit), el resultat ha segut tambe el mateix: quan aplegaren al poder (els dos han tengut l'oportunitat de demostrar la seua autentica politica llingüistica), els primers impongueren la normativa catalanisadora (la convergent que vos dia) fent-li el joc als interessos particulars d'uns quants autodenominats "cientifics" de l'universitat -que no entenc molt be per que tenen tanta por a comportar-se com a autentics cientifics i ensenyar la veritat o, per lo manco, ensenyar com toca: sense amagar les coses, sense mediatisar-les, donant opcio a la llibertat de criteris i a la llibertat de triar-, fent-li el joc a la dreta catalana, fent-li el joc als sectors radicals catalanistes i fent-li la girada a tots aquells que tenen interessos economics en el proyecte (que en son molts). Els segons, el PP, han mantengut la mateixa politica llingüistica, servint novament als mateixos interessos (i, no obstant, juren i perjuren els responsables que defenen la llengua valenciana per damunt de tot. ¿Com es possible que li tinguen tanta por a Catalunya?, ¿com es permet que un govern autonom estiga tan condicionat per la voluntat d'un atre?, ¿com li tenen tanta por a quatre -o quatremil, em dona igual- catalofilohisterics?).\nPRIMER OBJECTIU: LA CONFUSIO.\nTant els primers com els segons han enganyat a la gent (i enlerta: aixo te un preu), colaborant els dos en la consecucio d'un dels principals o, millor dit, primerencs objectius del catalanisme: provocar la confusio entre la poblacio, confusio respecte a la seua propia llengua. Es tracta del primer pas. Hui per hui, ¡quanta gent hi ha -valenciaparlant i, naturalment, castellaparlant- que dubta de lo que parla, que no sap en certea si lo que parla es correcte o si es valencià o si es catala!; no es dona conte de la vertiginosa introduccio de catalanismes en el seu lexic comu, inclus acaba utilisant formes que mai havia utilisat i, no obstant, en l'absoluta conviccio de que son correctes o -pijor- de que les ha utilisades tota la vida. El catalanisme es com el cancer, que apareix en una part del cos sense donar-se u conte, enganyant a les celules propies, es propaga per l'organisme en una facilitat espantosa i despres produix metastasis, contagiant a unes atres parts, que acaben tambe condenades... I tot aixo en silenci, sense avisar -es mes: a voltes com una reaccio benigna-. Aço es molt greu, senyors cientifics, senyors filolecs, senyors politics... Creada la confusio entre la gent, el següent pas des del poder consistix en "aclarir-li" el dubte: yo et mostrare la veritat, yo -i a soles yo- conec el cami (Yo soc la veritat i la vida...).\nPer aixo, insistixc en la gravetat de l'assunt; perque, mentres els politics que diuen defendre el valencià (que no pot ser una atra cosa que la llengua valenciana per moltes sentencies que es dicten en sentit contrari) actuen en una absoluta indecisio o indefinicio, els "filolecs" s'encarreguen d'anar fent cami "ensenyant" qué es aixo del "valencià" o, millor dit, de la "nostra llengua".\nEn a soles una o dos generacions mes, l'autentic valencià, la llengua valenciana que tots entenem, estara tan disolt en el catala que ya sera impossible, certament, distinguir una cosa de l'atra i ni a penes hi haura diferencies "dialectals" dins dels "Països catalans" (sobre tot, en la llengua escrita que es la que documentalment pesa mes). I ya s'haura acabat tot: la llengua valenciana, definitivament, haura mort. Ya podran els politics i els "cientifics" dormir mes tranquils i estar satisfets d'haver assessinat una llengua. Una cosa: si, segons diuen, tan correcte es "este" i "aci" o "chicotet" com "aquest" i "aqui" o "petit", ¿per que trien sistematicament les segones formes?, ¿no s'està contribuint en aixo a la desaparicio de les peculiaritats valencianes? (perque es que resulta que les primeres son valencianes i les ultimes catalanes). Puix ahi vaig: ¿encara no està clara l'intencio?, ¿encara hi ha qui creu en la "inocencia" de l'universitat i mes?. I no tot acaba ahi: enlerta que, com ya he dit, despres -¿o ya?- ve la cultura, l'historia, el territori...\nEL RESPECTE ALS MORTS. LA "FABLA".\nCom les coses son com son i com que els homens tenim el gran defecte de seguir errant a pesar de l'experiencia adquirida, tenim tambe l'atre defecte d'enrecordar-nos-en dels vius despres de morts, de forma que vindra el moment -aixo, segur- d'intentar recuperar la llengua valenciana o, per lo manco, aquell "dialecte" en aquella personalitat tan forta, ¿vos enrecordeu?, que li dien valencià i que va tindre inclus grans escritors que el gastaven... Pero, quan aplega el moment de les bones voluntats es perque ya es massa tart. Ha passat sempre i seguirà passant: en governs desnaturalisadors autodenominats d'esquerres i en governs de dretes continuistes per la naturalea absurda de la por.\nRecordeu: per molt que s'encaboten la ciencia (Frankenstein) i el poder (imperi espanyol), els morts no resucciten. Aixo pertany mes a la mitologia cristiana que a la realitat quotidiana. En este sentit, un cas similar al que protagonisarém nosatres dins d'unes poques generacions, es el de la denominada "fabla" aragonesa. ¿Que es aixo de la "fabla"?. En principi, un misteri, encara que per definicio es tracta de la llengua (?) que es parla en varies zones molt aïllades i minoritaries d'Osca, al nort d'Arago. Es una especie d'hibrit entre l'antic aragones i l'actual castella baturro. Per aixo no te una denominacio especifica (ni aragones ni castella ni baturro...). Entenc que l'antic aragones es arraconat pel predomini del castella fins a uns quants nucleus poblacionals alluntats dels mes importants nucleus poblacionals i culturals. El temps i els fenomens de castellanisacio en la major part del territori aragones s'encarreguen de conduir l'antiga llengua cap a l'estat actual de la fabla, mentres que en quasi tota la llinia fronterera en Catalunya el lloc que alla l'ocupava el castella aci l'ocupa el catala, de manera que en tota esta franja s'ha evolucionat cap a una varietat mes proxima a la dels veïns orientals. Eixe es el motiu pel que ningu s'atrevix a relacionar la "fabla" en la varietat que es parla a l'est d'esta comunitat. Pero yo si que crec que es un tema molt interessant que s'hauria d'estudiar en profunditat ya que els resultats serien realment sorprenents.\n¿Que els ha passat als aragonesos? L'aragones migeval (que, per cert, haurieu de vore el paregut que tenía en el valencià i el catala de l'epoca -¿que no sería tambe un atre dialecte d'este i nosatres sense enterar-nos?-) era una llengua de cultura i de comunicacio de la mateixa manera que ho eren el valencià, el gallec, el castella -o el catala-. Pero, sobre tot a partir del "fatidic" matrimoni entre Ferran l'aragones en la castellana Isabel (els reis Catolics), començà a arrecular molt acceleradament fins acabar en l'actualitat convertint-se en una llengua reduida a unes parles aïllades, incomunicades i arraconades en determinades valls i zones de montanya. Estes parles estan molt contaminades pel castella, estan molt diversificades, en evolucions divergents a voltes, sense una codificacio fixa i homogenea i -lo que es mes important- son molt minoritaries, en via d'extincio i totalment exentes del prestigi social tan necessari per a la seua pervivencia, sempre associades a lo "baturro", a lo vulgar, a un nivell social baix i sense formacio. Descredit, en les conseqüencies socials que comporta. A mes, son formes de llengua molt distants ya de l'antic aragones original que gojà de gran prestigi en l'Edat Mija i del que es pot trobar facilment documentacio per a comprovar-ho. Esta llengua, realment, està morta.\nEstant aixina les coses, des de fa un parell de decades practicament en Arago s'està portant des de l'universitat i des de les institucions publiques una serie de campanyes de recuperacio -¡ara!- d'este aragones. Considere que la politica llingüistica aragonesa es deficient, absolutament insuficient, pobrissima, quasi testimonial, en una societat -l'aragonesa- que no li veu trellat ad estes accions i en unes institucions que m'estic tement que no s'ho creuen massa. Recordem que, com ya s'ha dit, el concepte d'aragones com a llengua de cultura està tan llunta i tan perdut en el temps i lo que d'esta llengua queda està tan desprestigiat que ara, en conseqüencia, resulta que no te un nom especific propi que l'identifique geografica i nacionalment de manera que s'identifique en un territori historica, politica i culturalment concret. Frances es la llengua que es parla en França, valencià es la llengua que es parla en Valencia, catala es la llengua que es parla en Catalunya... pero ¿aragones (?) es la llengua (?) que es parla en Arago? No existix eixa relacio en este cas. Se li dona el nom de "fabla" que, com en el cas del "patois" frances, dessigna pijorativament la parla, simplement parla peculiar, particular, curiosa, d'un lloc. El mateix cas el tenim en la denominacio que se li dona a la llengua en la part oriental del territori aragones: "chapurriat" o "chapurriao", que sona a que els seus usuaris la veuen com una barreja de llengües sense identitat propia i, naturalment, sense necessitat de preservar i recuperar. No se li dona cap importancia i, per supost, ni de llunt se la considera "digna" de ser codificada ni ensenyada en les escoles. S'entra aixina en un circul vicios i tancat perque, com a conseqüencia d'esta desidia, la llengua tendix a degradar-se i a perdre's cada volta mes, de forma que cada volta se li veu menys necessitat de prestigiar-la (aumenta el desprestigi social).\nI ara ve un atre problema afegit: cas d'iniciar accions, estem parlant de recuperar, pero recuperar ¿quina cosa exactament? Desaparegut en el temps i en l'espai l'autentic aragones, l'aragones original, ¿quin sentit te per a la societat aragonesa actual recuperar una llengua (que en este cas sería totalment artificiosa) en la que ningu s'identificaria? Realment i per a que ho entengam, sería una cosa semblant a posar-se a recuperar el llati: historicament ha estat ahi pero hui no el parla ningu; ¿quin exit tindria eixa formula?. La solucio passa mes be per normativisar -i despres normalisar- a partir d'eixes parles -"fables"- escampades i reduides a determinats nucleus del nort de la geografia d'Osca. No se quina de les dos solucions sería pijor, perque en el primer cas estem parlant d'una llengua morta i, en el segon dels casos, s'afigen uns atres problemes de tipo sociologic ya nomenat quan parlavem de que es tracta de varietats de llengua associades sempre als pobles, a les aldees, als llauradors, als baturros... a una condicio social baixa i sense cultura (o de nivell cultural baix). Aixo, a banda de la dificultat real que supon posar-se a unificar parlars en ocasions tan diferents, -per supost- dispersos i cada volta mes castellanisats.\nHi ha una atra solucio, aixo si, pero des del punt de vista filologic no el recomane i des del punt de vista sociologic es contraproduent i perillos per allo dels agravis comparatius. Consistix en triar-ne una de les varietats existents -la de mes prestigi, la mes documentada lliterariament, la de major poblacio...- i codificar a partir d'ella per a impondre-la sobre les atres. Clar, primera dificultat: ¿quina?, ¿en quins criteris?, ¿codificacio total o parcial? (recordem que pot afectar a l'ortografia, pero tambe al lexic, a la sintaxis, a la morfologia...). Es el metodo pel que han optat els corresponents responsables de la normativisacio de la llengua per al castella, per al catala, per al frances... I, com que no es produix una identificacio total en la varietat estandar, apareixen greus dificultats en la seua implantacio, es perden localismes importantissims i interessantissims i tan "correctes" o admissibles com qualsevol atre. Ara be, estes llengües ultimes nomenades conten en una ventaja: s'han codificat des de la varietat central, una varietat que es parla en un territori i unes ciutats importants, la qual cosa ya li conferix un prestigi fonamental per a posar en marcha el proces de normalisacio. Aço no passa en la fabla aragonesa: cap de les seues varietats es parla en un nucleu poblacional important ni menys encara -la gran desgracia- en la capital, en Saragossa, cosa que facilitaria un poc el proces de recuperacio de la llengua -enlerta: tampoc es que sería la solucio a tots els problemes, pero ajudaria prou a trobar una via d'eixida-.\nEl resultat -llamentable, pero cert- es un fracas mentres no es produixca l'implicacio de la societat aragonesa: impossible lluitar contra tants fronts. En esta situacio, l'aragones -o la fabla, com vullgau- quedarà al final com una especialitat -molt digna, aixo si- de l'universitat de Saragossa en la facultat de filologia (encara que ya haurien d'anar pensant en passar-la al departament de paleografia).


Alaró en postal, cent anys després – Sa Plaça\nEls actes de commemoració dels 400 anys de l’oratori del Castell d’Alaró, que se celebren aquest 2022, s’iniciaran aquests dies amb la presentació d’una col.lecció de postals que mostra com era l’entorn de la fortificació i el poble ara fa cent anys i com és ara. I és que, amb la col·laboració de l’Ajuntament i el consorci Serra Tramuntana, l’associació cultural Al Rum ha impulsat la reedició de les postals que es varen fer el 1922 i s’han realitzat fotografies als mateixos indrets un segle després. El resultat serà un conjunt amb vint-i-quatre targetes postals, dotze amb imatges de començament del segle XX i dotze amb fotografies actuals fetes des del mateix lloc.\nLa presentació de la iniciativa es va fer el divendres 22 d’abril al Teatre local a partir de les 20 h, i a partir d’aquest dia també es posaren a la venda al públic. L’acte comptà amb intervencions de Gabriel Campins, president d’Al Rum, els fotògrafs Kolau Lluca i Andreu Quintana i, finalment, l’historiador Andreu Mateu. El dissabte 23 s’aprofità la fira del llibre per muntar una taula amb les postals, i el diumenge 24 es va fer la presentació al Castell coincidint amb el dia de l’Àngel.\nEl 6 de novembre de 1622 es va beneir l’oratori del Castell, una capella que s’aconseguí gràcies a l’impuls del rector Joan Coll, un capellà binissalamer que no només dedicà la nova construcció a la Maredeu del Refugi, sinó que aprofità per associar-la a Cabrit i Bassa i va fer pintar-los a l’altar als dos costats de la Verge. Coll també protagonitzà un curiós episodi fruit de la seva ‘devoció’ pels dos soldats màrtirs, i és que es conta que un vespre s’amagà a la Seu de Palma i va extreure de les tombes de Guillem Cabrit i Guillem Bassa dues costelles per dur-les a l’oratori alaroner. Des de llavors, el Castell a més de ser un símbol per la resistència cristiana de l’any 902 o per la resistència musulmana de 1231, també es converteix en un referent religiós.\nEl 1922 es va voler celebrar de forma solemne els 300 anys de l’oratori impulsat per Coll, i amb l’empenta del rector Jaume Pascual i de l’escriptor Joan Rosselló de Son Fortesa es varen programar activitats commemoratives. Per exemple, aquest any es varen construir 2,5 quilòmetres de carretera de pujada al Castell, i a començaments de novembre es varen organitzar les festes del III centenari amb actes principalment religiosos.\nAmb motiu dels 300 anys s’impulsà l’edició d’una sèrie de dotze postals amb vistes del poble, de l’església, de la possessió de Son Fortesa i del Castell. Tot apunta que l’autor de les imatges fou el fotògraf d’Inca Bartomeu Payeras Tortella, ja que era conegut de Joan Rosselló. Va fer les fotografies de la col·lecció Manyoc impulsada per l’escriptor i va pintar un retrat del senyor Toni de Son Fortesa.\nAra, cent anys després, dos alaroners, Kolau Lluca i Andreu Quintana, han estat els encarregats de cercar les mateixes ubicacions per reproduir les mateixes postals un segle més tard. A més de bons aficionats a la fotografia, són coneixedors del territori i s’han enginyat per fer els mateixos enfocaments que a les postals antigues.