Seminari d’Economia a Nou Barris | Trobada Alternativa de 9barris\nSeminari d’Economia a Nou Barris\ntags: Alternatives, Anticapitalisme, economia, Lliure mercat, Seminari, Sistema econòmic, TAIFA\nTothom parla de la crisi econòmica. Des de fa temps s’ha instal•lat en les nostres vides i és un tema del qual parlem cada dia. Però realment sabem en què consisteix?, Com evoluciona? i cap a on ens porta?\nTot d’una la “democràcia” i el millor dels mons possibles fa aigües per tot arreui els vots, els governs i els parlaments res poden (o volen) fer front a “la voluntat dels mercats”. Uns reclamen més desregulació i noves retallades, altres somien amb ressuscitar Keynes i exigeixen tot el contrari. Realment estem parlant de solucions, o en el fons ningú sap del que parla? Hi ha vida més enllà del capitalisme?\nLa Trobada Alternativa de Nou Barris ha organitzat per al proper mes de febrer un seminari de quatre dies perquè entre tots/tes intentem contestar aquestes preguntes. Els companys del seminari d’economia crítica TAIFA exposaran els temes, però hem volgut donar a la formació un espai per a la reflexió conjunta i el debat. Volem animar-vos a participar en aquestes jornades que estan obertes a tots/es els veïns/es de Nou Barris.\nTotes les xerrades es faran en dimarts de 7 a 9 de la tarda al Casal 3 Voltes Rebel, al Passeig Urrutia 125.\n← Ocupació, convivència, quotidianitat, conflicte i prevenció.\nCADA DILLUNS I DIVENDRES, A LES 19 h, CONCENTRACIÓ DAVANT L’AMBULATORI DE LA GUINEUETA →


Cuixart va enviar una carta a l'Institut Martin Luther King- VilaWeb\nLa junta electoral rebutja per unanimitat que Puigdemont i Comín acatin la constitució des de Bèlgica\tLa junta electoral rebutja per unanimitat que Puigdemont i Comín acatin la constitució des de Bèlgica\nUn magistrat del judici contra el procés preveu que la sentència es publiqui 'a finals de setembre o a l'octubre'\tUn magistrat del judici contra el procés preveu que la sentència es publiqui 'a finals de setembre o a l'octubre'\nCuixart va defensar en una carta a l’Institut Martin Luther King els principis de no-violència de l’independentisme\nEl president Torra es reuneix aquest vespre amb el director d'aquesta institució nord-americana\nEl president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, va defensar en una carta a l’Institut Martin Luther King que el moviment independentista es basa en els principis de no-violència, segons ha pogut saber l’ACN. Després de les paraules del seu director Clayborne Carson sobre el cas català, Cuixart li va enviar una missiva el passat setembre per a reivindicar el caràcter pacífic de l’independentisme. ‘Els principis de la no-violència inspirats per MLK o aquells de la desobediència pacífica promoguda per Thoreau guien el nostre moviment’, afirmava en el text. El president Quim Torra es reunirà aquest vespre amb Carson a Califòrnia en el marc de la seva visita oficial als Estats Units.\nDesprés que alguns mitjans espanyols com ‘El Confidencial’ publiquessin que Carson havia demanat als independentistes de no utilitzar la figura de Martin Luther King, Carson va publicar un escrit a la seva pàgina web per a matisar aquestes publicacions. En aquest text assegurava estar ‘molest’ amb un diari espanyol on es deia que ell pensava que ‘Martin Luther King s’hauria oposat al moviment independentista català’.\nDe fet, en declaracions a l’ACN el passat setembre, Carson va afirmar que és ‘admirable’ que un moviment com l’independentista català faci servir els principis de la resistència no-violenta que l’activista nord-americà defensava. Carson va expressar ‘escepticisme’ pel fet que es pogués comparar directament ‘l’opressió dels catalans a la dels afroamericans’. En aquest sentit, Cuixart va reconèixer a la carta que aquesta comparació ‘és extremadament arriscada’ i que ‘és impossible contrastar’ les situacions en dos països i en moments diferents de la història.\nD’altra banda, Cuixart va convidar a Carson a reunir-se amb ell a la presó dels Lledoners, després que el director d’aquest institut de recerca mostrés interès per parlar amb algun líder independentista. ‘M’agradaria explicar-li personalment la situació a la qual ens enfrontem, assegurava el president d’Òmnium a la carta.\n16:50Els Mossos d’Esquadra detenen a dos membres del CDR Alt Urgell per la vaga del 21-F


Costumari popular | Una flor no fa estiu, ni dues primavera\n«El març era tengut per un mes favorable al dimoni». B. Capó\n27·03·22 | 07:40\nSant Francesc de Pàdua (2)\nVa viure al s. XV -va néixer a Paola, Calàbria, el 1416 i morí a Tours, França, el 1507), fou un eremita, fundador de l’Orde dels Mínims. Se’l representa amb l’hàbit dels Mínims, amb gaiata, amb un sol al pit o al costat, amb el mot ‘Charitas’, travessant el mar sobre el seu mantell. És el patró dels mariners italians, però també de la pobresa, i venerat pels captaires, especialment pels coixos i cecs. Juntament amb sant Gaietà, era invocat quan no se sabia com sortir d’algun problema: ambdós obrin camí i fan llum en els adversitats de la vida. Reclamat també perquè afavoreixi la fecundació a les dones que els costa quedar embarassades. A Palma hi ha la Parròquia sant Francesc de Pàdua.\nEl temps ve capgirat\nHa fet un hivern amb unes temperatures que no són gaire habituals; si segueix aqueix ritme, en venir l’estiu, haurem de cercar les ombres; i a més a més en tres mesos no havia plogut. Els nostres padrins recorden aquell temps en què “feia fred i calor quan tocava, això d’ara -diuen- desbarata tots els arbres, i els animals van ben despistats”. I potser tenguin raó. El temps va desbaratat, hem sentit a dir que va boig -com les persones!, n’hi ha que hi afegeixen-, perquè hem perdut el ritme de la natura. Un exemple d’això és la cuina: ara podem menjar de tot en qualsevol època de l’any, i abans això era com un sacrilegi -també és veritat que era impossible-. Hi ha una dita que ho reflecteix: “Cada cosa a son temps, i en s’estiu cigales!” Molts d’arbres fruiters treuen la flor enganyats per les falses primaveres, i llavors amb el fred, tornen a perdre-les; i això no és bo. També els aucells migratoris van desorientats. En definitiva, haurem de refer -si hi som a temps!- el nostre refranyer perquè allò que hem vist i ens ha pervingut fins ara s’ha capgirat. Han sortit moltes flors abans de la primavera; el més negatiu és que s’ha convertit l’excepcionalitat d’antany amb un fet normal d’ara. Però, tanmateix, “una flor no fa estiu, ni dues primavera!” Dia 25 va entrar el minvant i dia 1 entrarà la lluna nova.\nJa vàrem dir que el març era tengut per un mes favorable al dimoni i potser per això el va triar per celebrar el seu sant. El personatge del dimoni és un dels personatges sinistres amb el qual fa més temps que convivim. La complexitat de la seva figura deriva del fet que no té un origen únic. En funció dels atributs que li són propis (viure a l’infern, a la regió inferior, entre flames i vapors sofrosos, els quals sempre van associats a les seves aparicions), el dimoni és, sens dubte, la perpetuació d’una divinitat tectònica, relacionada amb l’activitat volcànica. Altrament, el dimoni encarna el principi del Mal, herència d’aquelles antigues religions de l’Orient mitjà que ho fonamentaven tot en l’enfrontament entre dos principis absoluts: el del Bé i el del Mal. Un altre dels aspectes propis del dimoni és el d’adquirir un caràcter eteri, més propi d’un esperit erràtic, i entrar al cos d’algú, el qual passa a ser un “endimoniat”.\nI comença l’abril\nCom aquell qui no vol: el temps vola! És el mes que s’obren les flors. Tot i la manifestació joiosa de la naturalesa, l’abril té fama de ser un mes tan dolent i traïdor com el març. “D’abrils i de senyors, pocs que no siguin traïdors”; “L’abril cada cent anys hauria de venir”; “Els mals d’abril es compten per mils”; “Quan l’abril no sap què fer, pren el dimoni per conseller”. Molts animals senten despertar els seus instints reproductors i comencen a deixar sentir la seva veu, que gairebé sempre constitueix un reclam amorós. Així, idò, a l’abril, vegetals i animals inicien les accions que han d’assegurar la continuïtat de l’espècie -la floració i l’aparellament-. Ahir va entrar la lluna vella: molt bona per iniciar-se en la bruixeria i en tota mena de pràctiques màgiques i endevinadores; també és bona lluna per recollir mudes d’olivera i per fer empelts de nespleres. Aquest mes la lluna pren el nom de “lluna roja” en alguns indrets, si pren un to rogenc. En aquests casos provoca gelades que maten els esplets i tenyeixen de vermell els brots de les plantes: “Lluna roja d’abril, porta gran perill”; “Lluna roja, gelada a la porta”.\nAvui és el IV Diumenge de Quaresma. Dijous (31) és el Dia Mundial de la prevenció del càncer de còlon. Divendres (1) és el Dia Mundial la diversió a la feina. Dissabte (2) és el Dia Mundial sobre l’Autisme; i també el Dia del Llibre Infantil. Avui se celebra la Fira d’Oportunitats a sa Pobla.\nLes verdures que fruiten sota terra (pastanaga, patata, alls, cebes...) s’han de plantar en lluna vella. Les que fruiten per sobre (albergínia, tomàtigues, enciams...) s’han de plantar en Lluna nova.\nPlantau plançons d’enciams, cols, bròquils, porros. Fruitaran abans de l’estiu. Ara és el millor temps per plantar esqueixos de gerani.\nEl vol nocturn de les ratapinyades escampa llavors i neteja l’ambient d’insectes. Podem dir que “hi veuen amb les orelles”, perquè emeten ultrasons que li retornen en forma d’eco, informant-les dels obstacles.\nEl Dr. Carles Amengual ens diu que l’all és una planta medicinal i comestible coneguda des de temps molt antics; ja l’empraven els metges tibetans per fer cures de joventut, els grecs contra els encanteris i els egipcis per alimentar els esclaus constructors de les piràmides. Té propietats antibacterianes, antisèptiques, estimulants i vermífugues, i afavoreix els sistemes circulatori i immunològic.\nEndevinalla: “Jo tenc lo que Déu no té,/ i veig lo que Déu no veu./ Si sou endevinader/ meam si l’endevinareu”.


Última hora: S'esfondra un habitatge al centre de Berga\nDesallotgen un hotel al Maresme per un incendi | cedida\nDeu desallotjats per l'esfondrament d'un habitatge al centre de Berga\nEls Bombers han evacuat quatre edificis adjacents i hi treballen amb quatre dotacions\nRedacció 29/08/2020 18:35h\nL'esfondrament d'un habitatge al centre de Berga ha obligat aquest dissabte a la tarda a desallotjar quatre edificis adjacents amb un total de 10 veïns afectats, segons han informat els Bombers de la Generalitat. Per sort, a l'interior de l'immoble afectat no hi havia ningú en el moment dels fets i no s'han de lamentar ferits.\nL'avís del sinistre s'ha rebut exactament a les 15.19 hores en una casa situada al número 9 del carrer del Carme de la capital del Berguedà. L'immoble que amenaça de caure ja té col·lapsada totalment la coberta i els forjats, i només la porta del garatge aguanta l'estructura.\nCom a conseqüència, s'han evacuat preventivament tres edificis del carrer del Carme i un altre edifici del carrer de M. Buxadé. Quatre dotacions dels Bombers treballen encara a la zona i estan estudiant la tensió en els edificis adjacents per si calguessin més desallotjaments al llarg del dia.\nL'edifici de Berga que amenaça de caure ja té col·lapsada la coberta i els forjats, i només la porta del garatge aguanta l'estructura. S'han evacuat 3 edificis del c/ del Carme i 1 del c/Buxadé: en total, 10 veïns. #bomberscat estudiem la tensió en els edificis adjacents.\nMés risc si tornen les pluges intenses de divendres\nEls veïns de la zona antiga de Berga s'han endut un bon ensurt. L’arquitecte municipal, Josep Torné, ha assegurat a l’'Aquí Berguedà' que «es tracta d’una casa amb danys estructurals importants i que la façana està a punt de col·lapsar». Ha dit, a més, que el risc d'un altre ensorrament pot ser elevat si tornen les pluges intenses que s'han registrat aquesta passada nit de divendres a la comarca.\nSeguirà plovent, així que esteu a l'aguait de les advertències de @emergenciescat i @meteocat#bomberscat#INUNCAThttps://t.co/w7XHukzxXv\nNo n'aprenen: la multitudinària festa que ha desmantellat la policia a BCN\nBombers Berga Berguedà


Desmantellen dos cultius indoor de marihuana a Dosrius i Sant Esteve Sesrovires\nPublicat 5/4/2019 11:06:51CET\nLa Guàrdia Civil i els Mossos d'Esquadra han desmantellat dos cultius indoor de marihuana en les operacions que van dur a terme a Dosrius i Sant Esteve Sesrovires (Barcelona), respectivament, en les quals hi havia més d'un miler de plantes.\nEn un comunicat d'aquest divendres, l'Institut Armat ha explicat que el 25 de març van escorcollar un habitatge al carrer Cellecs de Dosrius, on van trobar 810 plantes de marihuana, 46 quilos de marihuana processada i preparada per al consum i material per elaborar-la.\nVan arrestar dos homes de 58 i 31 anys com a presumptes autors de delictes de tràfic de drogues i defraudació de fluid elèctric perquè a més tenien la llum punxada per subministrar fluid elèctric a la plantació.\nEn una altra operació, els Mossos d'Esquadra van arrestar l'inquilí d'un habitatge de Sant Esteve Sesrovires, de 43 anys, que tenia una plantació a casa de 250 plantes, valorada en 15.000 euros, han informat en un comunicat.\nEn tenir sospites que a l'habitatge hi havia una plantació, els investigadors la van escorcollar l'1 d'abril i van trobar-hi les plantes a dues habitacions que estaven equipades per al cultiu, i a més van descobrir que també s'havia punxat la llum, amb un presumpte frau de 52.000 euros.


Guaro - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Guaro (desambiguació)».\n36° 39′ 32″ N, 4° 50′ 13″ O / 36.6589°N,4.8369°O / 36.6589; -4.8369Coord.: 36° 39′ 32″ N, 4° 50′ 13″ O / 36.6589°N,4.8369°O / 36.6589; -4.8369\nNoe Oña Bernal\nGuaro és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Sierra de las Nieves. El terme municipal està al nord de la Sierra de Mijas, creuat per turons com el Blanco, Donoso, Fogón i la Sierra. El seu principal riu és el Grande i els rierols Seco, Profundo, Santo i Tiora.\nLa seva economia es basa en els cultius de secà (olivera i ametller) i en alguns terrenys de regadiu.\nEl primer assentament data de l'època àrab i va estar en el lloc conegut com a Guaro el Vell, als peus d'una torre que va formar part de la cadena de torres i castells del valle del Guadalhorce. El municipi va ser conquistat pels Reis Catòlics en 1485, està documentat que el seu agutzil morisc era, en 1491, Hamed Hazà, quan va acudir a la crida del qadi de Màlaga, Alí Dordux.\nGuaro va aconseguir ser vila independent en 1614 per ordre del rei Felip IV, i el 28 de setembre de 1648 va concedir el Comtat de Guaro a Juan Chumacero de Sotomayor y Carrillo, Oidor de la Real Chancillería de Granada i Cavaller de Santiago, títol que encara avui posseïxen els seus descendents, la família Patiño.\nEl nucli urbà destaca per carrers típicament andalusos, cases blanques adornades amb flors. El seu principal monument és la parròquia de San Miguel, fundada en el segle xvi i reformada a principis del segle xvii per Pedro Díaz de Palacios. Després dels danys causats en la Guerra Civil va ser reconstruïda per Enrique Atencia. En el seu interior existeix una imatge de San Miguel, patró de Guaro. La torre és de quadrada de dos cossos, i la planta de creu llatina sense naus laterals. És també destacable l'Ermita del Santuari del Port, on se celebra anualment un romiatge, destacant la seva perspectiva panoràmica des d'allí.\nWeb oficial de la Reserva de la Biosfera Sierra de las Nieves creada per la Mancomunitat de Municipis de la Sierra de las Nieves\nAjuntament de Guaro\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Guaro&oldid=24495892»


“Òmicron ha creat alarma, però és com totes les variants” - CENT PER CENT\n“Òmicron ha creat alarma, però és com totes les variants”\nAntoni Agustí Adrover (Son Macià, 1979) és un dels metges internistes de l’hospital de Manacor i forma part de l’equip de control d’infecció. Parlam amb ell perquè ens expliqui com afronten l’arribada de la nova variant.\nQuines són les afectacions més greus detectades fins ara?\nLa infecció pulmonar. La Covid afecta els pulmons i crea una infecció i una inflamació important amb una afectació que no és freqüent amb altres tipus de malalties. També n’hi ha d’altres tipus, com embolisme o una hipercoagulartiat, el que provoca un dany sistèmic atots els òrgans.\nTenim constància d’algunes diferències de la variant òmicron respecte de la delta o l’original?\nNo ho coneixem encara, així com tampoc hi ha evidències de si pot ser més greu. Però és com tot: si hi ha més gent infectada i afectada, hi pot haver més persones que es posin greus. És proporcional.\nPreocupa quan es contagia una persona amb dificultats respiratòries?\nPreocupa més qualsevol persona amb altres malalties actives o cròniques. Hem vist que un pacient amb una malatia prèvia te més risc que una persona amb asma, per exemple. L’obesitat seria un risc més greu, no sabem perquè, però estar gras i tenir més de 60 anys és mal senya.\nLa nova variant òmicron, quines peculiaritats té? Se n’ha detectat cap a Manacor fins dimecres?\nEl 25% de casos són d’òmicron i esperen que a final de setmana sigui la variant dominant; avui no tenc constància que se n’hagi detectat cap, però hi ha sospites d’alguns casos. Tot i això, l’òmicron ha sortit fa relativament poc i ha vengut a Europa bastant aviat. No sabem si serà pitjor o no, el que tenim clar és que la transmissió és elevada. Per fer els estudis, encara no es té un nombre de pacients rellevant. És una variant molt nova per ser concloents. Ens basam molt en la incidència i la capacitat d’infecció.\nCrea alarma entre professionals?\nÒmicron ha creat alarma, però és com totes les variants. Quan n’arriba una nova i la desconeixem, intentam que no hi hagi transmissió comunitària. En l’àmbit professional ens preocupa igual que les altres. Ens preocupa que les hospitalitzacions vagin en augment, no la variant en si. Avui n’han ingressat cinc més i majoritàriament són no vacunats, ara són 26 pacients.\nHo veus bé que no s’hagi de fer quarantena si ets contacte estret d’un positiu amb òmicron?\nEs feia per evitar que hi hagués transmissió comunitària. Ara, que ja n’hi ha, no té sentit. És com les altres soques.\nPodem fer res per prevenir les seqüeles greus?\nNo. Però remarcaria que el virus afecta per igual a tothom. Una persona sana i jove poden pot estar greu. El pacient passa per dues fases, la infecció i la inflamació. La primera és evitar-ho, i per això totes les mesures són importants i la vacuna en especial. Per evitar que la inflamació vagi a més, només ho podem fer a escala mèdica.\nÉs una lluita que no ha acabat. La sisena onada ens trepitja de manera que preveim que pot ser la pitjor de totes. Estam cansats i creim que serà molt dura. A l’hospital de Manacor som una plantilla que no està completa. I això duu un desgast físic i psíquic important. Hem de fer feina per la Covid i seguir veient malalts. L’única arma és la vacunació.\nprevious post: Els anys vuitanta segons Guillem Frontera\nnext post: Gent raonablement enfadada


Cap Vermell - Bases Ploma de Ferro 2014\nBASES CONCURS DE NARRACIONS CURTES\n“Ploma de ferro” 2014\nAquest concurs literari es divideix en dues categories:\n· Categoria adulta: adreçat a persones majors de 18 anys. Dividit en tres\n primer premi\n segon premi\n tercer premi: per a autor/a local\n· Categoria juvenil: tercer premi a l’alumnat de l’IES Capdepera.\n 1r cicle d’ESO\n 2n cicle d’ESO\n Batxillerat (incloent-hi PQPI)\nREQUISITS I OBLIGACIONS\n- Les narracions s’han de redactar en llengua catalana.\n- Han de ser originals i inèdites; la temàtica és lliure.\n- En el cas de la categoria adulta, no s’hi poden presentar narracions que, en el moment de presentar-se a aquest concurs, estiguin pendents de veredicte en un altre concurs o hagin estat guardonades amb anterioritat.\nPer acreditar aquesta circumstància l’autor/a haurà de presentar una declaració jurada que garanteixi que l’obra és inèdita i que en el moment de presentar-se al premi Ploma de Ferro no participa en cap altre concurs literari ni està pendent de resolució de premi; i que tampoc no ha estat guardonada amb anterioritat, ni està pendent de publicació.\n- Cada autor/a només podrà presentar un màxim d’una obra.\n- Les obres s’han de presentar sota pseudònim i aquest ha d’aparèixer obligatòriament a l’obra, a la primera pàgina manuscrita, sota el títol de la narració.\n- L’extensió màxima de les narracions és de 10 fulls mecanografiats per una sola cara, a doble espai i amb un tipus de lletra Arial de mida 12, en format pdf.\nEn el cas de les narracions de la categoria juvenil (alumnat de l’IES), únicament caldrà presentar en suport digitalitzat les que resultin guanyadores.\n- Les obres aspirants a la categoria adulta han de contenir la següent documentació:\na) 3 còpies impreses de la narració.\nb) una còpia en suport informàtic (CD o similar).\nc) plica degudament emplenada i tancada en un sobre en el qual ha d’aparèixer\nel pseudònim de l’autor/a.\nd) declaració jurada que garanteixi que l’obra és inèdita i que en el moment de\npresentar-se al premi Ploma de Ferro no participa en cap altre concurs literari ni\nestà pendent de resolució de premi; i que tampoc no ha estat guardonada amb\n- Les narracions que no respectin aquests requisits quedaran automàticament fora de concurs.\n- El fet de participar en aquest concurs suposa l’acceptació de les condicions que estableixen aquestes bases, així com de les obligacions i els drets que se’n deriven.\nTERMINI, FORMA I LLOC DE PRESENTACIÓ\nEl termini per presentar obres de cada categoria serà el següent:\nS’han d’enviar per correu ordinari certificat a l’adreça següent:\n07580 Capdepera - Illes Balears\nS’estableixen 6 premis:\n· 1r premi : 600€ i guardó commemoratiu del premi i despeses d’allotjament (1 vespre) i trasllat, únicament en cas de ser guanyador/a de fora de Mallorca.\n· 2n premi: 300€ i guardó commemoratiu del premi i despeses d’allotjament (1 vespre) i trasllat, únicament en cas de ser guanyador/a de fora de Mallorca.\n· 3r premi per a autor local : 200€ i guardó commemoratiu del premi.\n· 3r premi patrocinat per l’Associació Cultural Cap Vermell (per a 3 autors juvenils del municipi de Capdepera, concretament a l’alumnat del 1r i 2n cicle d’ESO i Batxiller): 100€ i diploma commemoratiu del premi per a cadascun dels 3 guanyadors.\nEls premis estaran subjectes a la normativa fiscal vigent.\nCESSIÓ DE DRETS DE LES OBRES GUANYADORES A L’AJUNTAMENT I PUBLICACIÓ\n- L’Ajuntament de Capdepera es farà càrrec de la primera edició de les obres guanyadores, que es publicaran en suport digital al web www.ajcapdepera.net dins l’any posterior a l’obtenció del premi i, a més, formaran part d’una publicació quinquennal a càrrec de l’Ajuntament. També es publicaran a la web de l’Associació Cultural Cap Vermell www.capvermell.org, col·laboradora del concurs.\n- No obstant això, l’autor/a guanyador/a podrà publicar l’obra guanyadora pel seu compte i en cada cas haurà de fer constar que “aquest relat ha obtingut el [primer, segon tercer premi, segons el cas] en l’edició del concurs de narrativa curta “Ploma de ferro” 2014, convocat per l'Ajuntament de Capdepera”.\n- Les obres de la categoria que no siguin premiades es podran recollir al Servei d’Assessorament Lingüístic durant el mes de novembre de 2014. Així mateix, una vegada resolta la categoria juvenil, es retornaran l’IES Capdepera les obres no premiades d’aquesta categoria.\n- Una vegada transcorregut aquest termini, l’Ajuntament disposarà de les obres no recollides de la manera que consideri més oportuna.\n- El jurat d’aquesta edició estarà format per:\na) 3 membres per a la categoria adulta:\n- Vocals: Antoni Riera Vives, Antoni Tugores i M. Antònia Massanet.\n- Secretària: personal del Servei d’Assessorament Lingüístic.\nb) 2 membres per a la categoria juvenil:\n- Vocals: Christian Sancho Romero i personal del Servei d’Assessorament Lingüístic\n- Secretària: M. Magdalena Melis Nicolau, bibliotecària municipal.\n- Podrà declarar desert algun dels premis, si ho considera oportú.\n- Qualsevol cas no previst en aquestes bases i en el desenvolupament d’aquesta\nconvocatòria del concurs serà resolt per l’organització d’aquests premis.\nLLIURAMENT I RECOLLIDA DE PREMIS\nEls premis de la categoria juvenil es lliuraran dia 15 d'abril de 2014.\nEls premis de la categoria adulta es lliuraran el divendres 24 d’octubre de 2014 a les 20h al Teatre de Capdepera i s’avisarà els guanyadors oportunament.\nEls autors que resultin guanyadors hauran de venir obligatòriament a recollir el premi o, en el seu cas, delegar algú perquè el reculli.\nSi no es compleix aquesta circumstància de venir a recollir el premi personalment o delegar algú per recollir-lo, l’organització entén que hom renuncia a l’obtenció del premi i, conseqüentment, es passarà a atorgar-lo a un altre participant, segons l’ordre de prelació obtinguda en la votació de possibles obres guanyadores.\nPer a més informació contactau amb el:\nServei d’Assessorament Lingüístic municipal


L'economia també pot ser de colors\nL'economista Xavier Sala i Martin explica conceptes com la innovació empresarial i la distribució de la riquesa en un llibre divulgatiu, base del programa de TV3 del mateix nom\nNeus Navarro Directora 04.12.2015 13:50 h.\nRiba i Sala i Martin durant el programa 'Economia en colors', la base del llibre que ara surt al mercat\nÉs conegut per haver sigut membre de la junta directiva del Futbol Club Barcelona, per ser membre del Col·lectiu Wilson i per ser un economista convençut del procés independentista, tal com ha deixat palès al seu llibre És l'hora dels adéus entre moltes altres qualitats, però Xavier Sala i Martin també és un professor universitari entregat als seus alumnes que gaudeix ensenyant.\nI en aquest cas ho fa mitjançant un nou llibre, Economia en colors (Barcelona: Penguin Random House Grupo Editorial, 2015) que es publica aquests dies després de l'emissió a TV3 de la versió audiovisual, el programa Economia en colors que ha copresentat amb el periodista Tian Riba. "Personalment i durant molts anys, he intentat buscar maneres d'explicar l'economia d'una forma que fos divulgativa per al gran públic", explica Sala i Martin a la introducció del llibre.\nLa innovació empresarial i Guardiola\nL'objectiu d'Economia en colors és mostrar l'altra cara de l'economia i sobretot, fer pensar i reflexionar al lector sobre conceptes assentats en el dia a dia però sobre els que és fàcil que mai hagi pensat abans. És d'aquesta manera com explica la innovació empresarial, citant l'entrenador Pep Guardiola i comparant-lo amb la gesta de gegants com Zara, Ikea o Starbucks.\n"Són exemples de grans idees empresarials i cap dels seus creadors no era un investigador que es dediqués a fer R D i que busqués una patent. La innovació és entendre que es tenen problemes –sigui de productes, de màrqueting o de guanyar partits de futbol- i que cal buscar-hi solucions fent les coses d'una manera nova i diferent", apunta.\nPer demostrar que l'economia forma part de la nostra vida, el també professor de la Universitat Columbia de Nova York recorre a la figura de l'emperador Abubakari Keita II de Mali per explicar en què consisteix la riquesa de les nacions. "El Mansa Musa tenia 60.000 empleats que li fabricaven el menjar, li cuinaven i li servien la taula (...) però gràcies al nostre sistema econòmic, nosaltres tenim més coses que ell perquè tenim centenars de milers de persones que treballen per a nosaltres".\nSala i Martin parla dels pagesos que cullen el blat amb el qual es fa el pa que mengem cada dia, dels pescadors que treballen a la mar perquè els consumidors tinguin a primera hora del dia el peix fresc al mercat, dels constructors que han construït l'edifici on s'ubica la nostra oficina, el restaurant on dinem... "Hem creat una organització social i un sistema econòmic miraculós que ha aconseguit que cadascun de nosaltres hagi acabat sent més ric que el més ric de tots".\nUn llibre divulgatiu que juga amb vuit històries per enraonar vuit conceptes econòmics bàsics a cadascun dels quals atorga un color, un giny que fa l'economista, ja que també és conegut per vestir incessantment americanes de tots els colors.\nEditorial: Rosa dels Vents (Penguin Random House Grup Editorial)\nEts subscriptor de VIAempresa? Entra, participa en el sorteig que fem cada setmana i emporta't aquest llibre.


Lloc | 4a Escola d'Estiu XRQTC\n4a Escola d'Estiu XRQTC\nLes classes dels mòduls A i B tindran lloc a l’aula 304 de la Facultat de Química de la Universitat de Barcelona i el mòdul C tindrà lloc a l'aula d'informàtica de les Facultats de Ciències i Biociències de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nL’adreça de la Facultat de Química de la Universitat de Barcelona és:\nMartí i Franqués, 1-11\nL’edifici és a la cruïlla amb l’avinguda Diagonal, que pot ser més fàcil de localitzar.\n(Mapa de Carrer)\nLa Universitat Autònoma de Barcelona té el seu campus central a Bellaterra (Cerdanyola del Vallès), situat a 20 km de Barcelona, entre Sabadell i Sant Cugat del Vallès. El mapa següent permet localitzar tots els edificis que composen el campus de la UAB. Plànol de la UAB.\nCom arribar a la Facultat de Química de la Universitat de Barcelona?\nEn Tren Anar fins a l'estació de tren “Barcelona Sants” (parada de metro “Sants Estació”), on es pot fer el transbord a la línea 3 del metro (línea verda). Cal agafar el metro direcció "Zona Universitària" i baixar a la parada "Palau Reial". (veure map).\nCal agafar el metro direcció "Zona Universitària" i baixar a la parada "Palau Reial" (veure mapa).\nEls busos 7, 33, 60, 67, 68, 74 i 75 paren a prop del campus. Més informació: www.tmb.net.\nLínies T1, T2 i T3 passen per l'area del campus. Més informació: Tram website.\nCom arribar a la Universitat Autònoma de Barcelona?\nLínia Barcelona/Sabadell (S2), estació Universitat Autònoma. Les estacions des de Barcelona són: Catalunya, Provença, Gràcia, Muntaner i Sarrià; i al Vallès cal afegir-hi Sant Cugat, Sant Quirze i Sabadell com a ciutats destacades. Aquesta línia comunica Sant Cugat amb la línia S1 (Terrassa i Rubí). S’aturen a la UAB tots els trens amb direcció Sabadell, UAB o Barcelona de la línia S2. La durada del trajecte des de Barcelona és de trenta minuts. Hi ha trens cada deu minuts aproximadament. Es poden consultar els horaris al telèfon 93 205 15 15 o al web dels FGC .\nRENFE (Red Nacional de Ferrocarriles Españoles)\nLínia C7 estació Cerdanyola Universitat. Des de Barcelona -estacions de Sants, Plaça Catalunya, Arc del Triomf i Sant Andreu Arenal- fins a Cerdanyola-Universitat. La duració del trajecte des de Barcelona és d’uns trenta minuts, amb una freqüència de pas de trenta minuts. En els viatges en grups de més de 10 persones els adults tenen un descompte del 40%. Es poden consultar els horaris al telèfon 93 490 02 02 o al web de RENFE.\nServei gratuït d’autobusos\nDes de l'estació a la Universitat hi ha un servei gratuït d'autobusos que comunica l'estació amb els diferents edificis del campus.\nL'empresa SARBUS ofereix un servei de Barcelona (Fabra i Puig) a la UAB cada 30 minuts. La durada del trajecte oscil•la entre vint i trenta minuts.\nMés informació trucant al telèfon 93 580 67 00 o consultant el web de SARBUS.\nL'organització de l'escola no ha acordat cap allotjament especial, però hi ha diferents hotels i residències d'estudiants prop de la Facultat.\nMés informació relativa a les opcions d'allotjament serà enviada a participants acceptats.\nInformació de Barcelona\n© 2008-2012 Xarxa de Referència en Química Teòrica i Computacional de Catalunya


Explosió de cítrics a les postres de la Festa Major 2021 - Ajuntament de Montornès del Vallès\nPortada > Comunicació > Notícies > Explosió de cítrics a les postres de la Festa Major 2021\nLa Festa Major 2021 ja té postres oficials, de nou obra de la Pastisseria Viñallonga de Montornès. És el cinquè any que l’establiment local col·labora amb la Penya Pere Anton, i el segon amb la Penya Els Bartomeus després de la primera edició.\nEnguany, Viñallonga ha dissenyat un pastisset que combina dos cítrics (la llimona i la fruita japonesa yuzu), amb galeta i una mousse i un cruixent de xocolata blanca. Com sempre, hi predominen els colors groc i verd, tret distintiu de les dues penyes.\nSeguint la línia de l’empresa, les postres tornen a ser baixes en greixos i sucres. Pel que fa a les llimones, provenen d’un agricultor de Montornès.\nLes penyes i la pastisseria han presentat la creació aquest dijous, en un acte celebrat al davant de la botiga del carrer de Jacint Verdaguer. La trobada ha comptat amb la presència de la regidora de Cultura i Festes, Mercè Jiménez; el president de la Penya Pere Anton, Carlos Borrego; el president de la Penya Els Bartomeus, Albert Porcar; el pastisser local Jaume Viñallonga; i l’alcalde, José A. Montero.\nLa ciutadania podrà adquirir les postres a partir d’aquest cap de setmana i durant la Festa Major als establiments de Montornès i Mollet. Després de les festes, formaran part de la nova carta de pastissos baixos en greixos de la pastisseria, però amb modificacions pel que fa al color.\nPenya Els Bartomeus\nPenya Lúdico Cultural Pere Anton de Montornès del Vallès


Versos a la Lluna i a casa | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nVersos a la Lluna i a casa\nEl poeta Charles Simic i l'actriu Julie Christie, estrelles de la Setmana de Poesia\nBarcelona 6 MAI 2015 - 18:07\tCEST\nUna imatge del Festival Internacional de Poesia del 2011. MARCEL·LÍ SÀEZ\nHi ha moltes maneres i llocs i gent molt diferent que fa poesia. I ni que siguin només alguns versos de cadascun d'ells, és el que pretén aquest any mostrar la 15a Setmana de Poesia de Barcelona, que arrencarà dimarts. Amb el coherent epígraf, doncs, de Poesia total! i sota les diferents activitats, la capital catalana sentirà, per exemple, versos de poetes anglesos a través de la veu de l'actriu Julie Christie; escoltarà per primera vegada el nord-americà Charles Simic recitar els seus en el 31è Festival Internacional de Poesia (18 de maig) o intentarà dilluns desxifrar la rebotiga emotiva que Miquel de Palol, com a guanyador dels Jocs Florals d'aquest any, ha dipositat en Dos cors per una bèstia.\nUna altra vegada amb un pressupost del Consistori barceloní de 238.500 euros (el que proporciona gratuïtat total a la trentena d'actes, excepte els sis euros del festival internacional), la Setmana dóna per a molt. Ja el primer dia, dimarts que ve, 12, a més de lliurar el premi dels Jocs Florals (on l'escriptora Ada Castells repassarà el 2014 poètic i es reivindicarà l'oblidat poeta de la generació de la República David Sanahuja), el músic Toti Soler, l'actor Joan Massotkleiner i la cantant Gemma Humet recordaran el poeta, actor i cantant d'Alcoi, Ovidi Montllor. Qui esculli aquest acte es perdrà, no obstant això, el que al TNC, sota la coordinació del poeta Jaume Subirana, mostrarà com la poesia ha parlat dels éssers estimats més propers, convocats pels versos de Vicenç Andrés Estellés, “m’agafe a tu, os que més estimava / i cante el jorn del matí il·luminat”. Subirana participarà també l'endemà en un recital a la Biblioteca de Catalunya on poetes actuals com ell i d'altres (Marta Pessarrodona, Francesc Parcerisas, Enric Sòria, Valentí Puig, Rosa Delor…) en reivindiquen d'altres que creuen injustament oblidats (Caterina Albert, Joan Fuster, Miquel dels Sants Oliver…).\nL'afany panpoètic dels directors de la Setmana, Teresa Colom i Sam Abrams (que, després de tres edicions, passarà el testimoni l'any que ve a Manuel Forcano), ha batejat amb poesia nous espais, com el planetari de CosmoCaixa. Allà, poetes que han parlat de la Lluna (o que només poden compondre versos de nit) com Màrius Sampere, Enric Casasses, David Castillo i Núria Martínez Vernis vincularan estrelles i paraules (dissabte, 16). El Poble Espanyol (amb poesies per a nens a partir de sis anys; diumenge, 17; per als més petits d'aquesta edat, a la biblioteca Sagrada Família, el dissabte anterior); el Macba (amb un espectacle que barreja poesia, música i pintura dijous, 14), els centres cívics del Pati Llimona, la Casa Golferichs i l'Elizalde (amb recitals en total de 18 poetes convocats per les seves editorials) o el recinte modernista de l'Hospital de Sant Pau (que vincularà poesia i òpera; dimecres, 13) seran, entre d'altres, àmbits poètics que estrenarà la ciutat. També per vegada primera es vincularà poesia i cinema, amb els Cines Girona com a amfitrions, amb l'emissió de tres pel·lícules (Amour fou, El club dels poetes morts i Remando al viento; del 13 al 15). La primera donarà motiu a debatre sobre el delicat vincle poesia i suïcidi amb el cineasta Albert Serra, l'editor i poeta Jordi Cornudella i el metge Oriol Martí.\nLa mitomania més diversa també hi té cabuda. Pot anar des de la més surrealista de Pau Riba –el primer títol publicat del qual (el 1968) és Cançons i poemes i així es diu el seu recital (divendres, 15)– fins a la més sofisticada, que comporta escoltar els versos de Walt Whitman, recitats per exegetes contemporanis com el traductor del seu Fulles d’herba Jaume C. Pons Alorda, Lluis Calvo o Dolors Miquel, (dijous, 14) al jardí del museu Marès. Al mig, l'obra d'un editor com Jaume Vallcorba, mort l'agost passat: una mirada al seu catàleg permet que Parcerisas, Juan Antonio Masoliver Ródenas o Ponç Pons, entre d'altres, llegeixin poemes que aquell els va publicar (dijous, 14, Biblioteca Guinardó-Mercè Rodoreda). Excepcionalment, i sota reserva prèvia, es podrà visitar la seu editorial.\nPoemes de Dorothy Parker, Philip Larkin o Sylvia Plath són alguns dels que la inoblidable Lara Antipova de la versió cinematogràfica de Doctor Zhivago, Julie Christie, recitarà en anglès, mentre Pessarrodona els traduirà ex professo per a l'ocasió. Stop all the clocks, es titula amb justícia, prenent el vers de W.H. Auden, el recital a la Pedrera (divendres, 15).\nLa bel·ligerant poesia del prolífic Simic serà l'estrella del Festival de Poesia que tancarà (dilluns, 18) la Setmana. Al poeta nord-americà d'origen serbi l'acompanyaran a l'escenari la parca autenticitat de les estrofes del seu compatriota Sharon Olds; el punt filosòfic i fins i tot surrealista de la polonesa Ewa Lipska; el ric món interior i d'alta concentració verbal dels catalans Montserrat Rodés i Carles Camps Mundó i la veu més fresca de la jove cordovesa Elena Medel. Doncs això: un festival de persones, maneres i llocs poètics molt diferents.


HISTÒRIA – ABAM\n20 ANYS I\nL’ABAM va sorgir l’any 1998 a partir d’un curs organitzat per la Universitat de les Illes Balears dirigit a totes les persones sensibilitzades amb la lactància. En aquest curs, es van reunir mares i professionals de diferents àmbits. A les nostres illes no existia en aquell moment cap associació de suport a la lactància i era imprescindible crear-ne una. Al novembre del mateix any l’associació ja estava inscrita al registre de la comunitat.\nA partir d’aquí, durant un temps, el nostre treball va ser purament burocràtic: presentar l’associació a les institucions locals i autonòmiques per a sol·licitar suport econòmic.\nMés tard, vàrem elaborar material sobre divulgació de l’existència de l’ABAM, dels seus objectius i les seves activitats, i ho distribuírem pels hospitals i centres de salut de Mallorca. Per anar sufragant despeses, els membres de l’associació vàrem iniciar un seguit d’activitats de venda de material promocional (samarretes, gorres, bosses…), de captació de sòcies i socis, sortejos i mercadets.\nEl febrer de 1999 , es va realitzar un curs a l’Hospital Son Dureta, impartit per l’ACPAM (Associació Catalana Pro-Lactància materna) gràcies a un projecte de col·laboració presentat per l’ABAM. Aquest curs va servir perquè les assistents estiguessin millor preparades en l’assessorament en lactància i així poder comptar amb elles com a col·laboradores.\nAl mes d’abril de 1999, vàrem posar en marxa el nostre local social en un lloc cèntric de la ciutat de Palma, un local propi, lloguer del qual es pagava gràcies a les subvencions institucionals. En ell es van iniciar trobades setmanals amb mares, es van posar en marxa les xerrades-col·loqui periòdiques i es va instal·lar un telèfon mòbil de consulta, atès per persones formades en temes de lactància i col·laboradores de l’ABAM.\nPer donar-nos a conèixer a la societat balear havíem de contactar amb els mitjans de comunicació locals i va ser per a això, que es va organitzar la «Tercera Sortida de Mares». Una concentració de mares lactants a la Plaça Major de Palma, amb la qual es pretenia promocionar la lactància i conscienciar la societat normalitzant el fet d’alletar i també per reclamar espais adequats per alletar en administracions públiques i comerços. Es tractava de la tercera sortida perquè aquesta mateixa iniciativa o una activitat semblant, ja havia estat organitzada per un grup de professionals sensibilitzades amb la lactància durant els anys anteriors.\nEl febrer de 2000, va finalitzar la subvenció del nostre local i ens va obligar a fer una bona reflexió de cap on anàvem. L’Associació no comptava amb cap subvenció per part dels ajuntaments ni conselleries i els ingressos únicament s’obtenien de les aportacions de les mares i famílies que venien a l’ABAM. Aquells diners s’havien de fer servir per editar el material divulgatiu, per la formació de les mares assessores i pel telèfon de consulta. Arribat a aquest punt decidirem cercar qualque lloc on poguéssim estar i que no ens suposàs cap despesa econòmica.\nVa ser quan iniciàrem els tràmits burocràtics per aconseguir un nou lloc de reunió en el Casal Ernest Lluch, edifici que està situat en un lloc cèntric de Palma i que està dedicat a nombroses entitats associatives de caràcter sanitari. A finals de 2000, la Conselleria de Sanitat de la CAIB ens va cedir un local allà, gràcies al qual vàrem poder seguir fent les trobades quinzenals on les dones podien acudir per rebre suport emocional; adquirir experiència acompanyades per altres mares; resoldre dubtes o dificultats amb els coneixements que les col·laboradores podien aportar, etc.\nActualment, més de 20 anys després, hi seguim fent les trobades de mares a Palma. Moltes d’elles ens coneixen pel boca a boca per la feina feta durant anys. També les xarxes socials, els documents de difusió publicats i els calendaris editats per l’associació han contribuït que les famílies ens coneguin. Pediatres, ginecòlegs, comares, infermeres, metges de família…, són també agents derivadors, ja que informen que des de l’ABAM se’ls podrà donar el suport que els fa falta i que els professionals no els poden aportar per falta de temps o fins i tot per falta de coneixements.\nTambé moltes de nosaltres primer vàrem ser mares que acudirem a aquelles trobades i ara ens hem sumat i formam part del grup de dones que continuen disponibles per oferir el suport necessari.\nEl suport emocional i el coneixement que oferim com a associació és un complement als professionals sanitaris i fa que augmentin les taxes de lactància.\nEl benestar de les mares, els infants i les seves famílies és un dels objectius primordials a aconseguir i si aquest objectiu s’aconsegueix, la societat en general es veurà afavorida, perquè tendrem una nova generació d’infants que hauran crescut en salut i es desenvoluparan sans i forts.\nDesprés de tots aquests anys de treball i esforç...\nHem pogut crear altres grups “ABAM” per tota l’illa de Mallorca, a més d’altres a Menorca i Eivissa.\nComptam amb uns 15 telèfons als quals les mares poden cridar per demanar suport o consultar els dubtes que puguin tenir.\nHem editat calendaris des de fa més de 15 anys per regalar als centres sanitaris, hospitals i professionals sanitaris de totes les illes però malauradament fa dos anys vàrem deixar de fer-los per falta de recursos econòmics i personals.\nHem estat protagonistes de diversos programes televisius i radiofònics sobre lactància, així com d’articles en premsa especialitzada i de divulgació.\nHem organitzat la Setmana Mundial de la Lactància Materna a totes les illes.\nHem programat cursos per a les mares col·laboradores de l’ABAM als que també hi han assistit professionals de la sanitat que volien formar-se en temes de lactància.\nVàrem organitzar el VI congrés de la Federació Espanyola de Grups de Suport a la Lactància, Fedalma.\nI, el que és més important, hem donat suport a innombrables famílies que han acudit a nosaltres, tot gràcies a les col·laboradores que durant tots aquests anys i de forma altruista han estat formant part de l’ABAM i que han dedicat i dediquen el seu temps a l’associació.\nI el millor de tot, és que encara som aquí, al vostre costat.


IE Besalú > Blog > Projectes > Educació infantil\nNIVELL: P3,P4,P5. OBJECTIUS: – Aprendre a relacionar-se amb nens i nenes de diferents nivells i amb les mestres. – Millorar l’autonomia, la iniciativa personal i desenvolupar-se correctament pels diferents espais del centre i del poble. – Treballar els objectius de les àrees des d’una vessant més transversal, lúdica i engrescadora. – Desenvolupar la […]\nARTISTES I PINTORS\nNIVELL: P3, P4, P5 OBJECTIUS: -Conèixer la figura dels diferents artistes treballats. -Identificar algunes de les obres dels artistes. -Reconèixer els trets característics de les obres de cada autor. -Observar i identificar diferents atributs(color, forma, figures,etc) a través de les obres. -Percebre, reproduir i crear obres d’art mitjançant el llenguatge plàstic. -Participar en la interpretació […]


La portaveu d'ERC, Marta Vilalta, ha anunciat aquest dilluns que el seu partit formalitzarà aquest dimarts en el Congrés dels Diputats una esmena a la totalitat als Pressupostos Generals de l'Estat (PGE), per la qual cosa el partit d'Oriol Junqueras rebutjarà que els comptes iniciïn el seu tràmit parlamentari.\nEn roda de premsa després de la reunió de la direcció del partit, el diputat d'ERC en el Congrés Joan Tardà ha argumentat que prenen aquesta decisió perquè no han arribat "els gestos de categoria" cap a Catalunya que li havien demanat al president del Govern, Pedro Sánchez.\nTardà ha argumentat que aquests gestos que demanaven i que no han arribat són la fi de la "via repressiva" de l'Estat cap als líders independentistes encausats, i també una negociació per a celebrar un referèndum d'autodeterminació a Catalunya.\nCom a exemple d'aquesta via repressiva que ERC critica, Tardà ha citat les detencions recents de dos alcaldes de la CUP a la província de Girona, i també que el Govern no hagi donat instruccions a les Fiscalia perquè hi hagi moviments en la causa sobre el procés sobiranistes.\nUN ULTIMÀTUM A SÁNCHEZ\nEl PDeCAT també ha anunciat que no donarà suport als pressupostos de Sánchez. Eduard Pujol ha reclamat al Govern central que accedeixi a parlar de l'autodeterminació de Catalunya en el seu diàleg amb la Generalitat si vol evitar que "el divendres a les 12 del migdia" el PDeCAT present una esmena a la totalitat als PGE.\nLes paraules de Pujol no han assegut res bé en el si del PDeCAT segons fonts de la formació, que han deixat clar que en nom del PDeCAT "parlarà el PDeCAT quan toc i de la manera que consideri".\nPer això, després de la roda de premsa de Pujol, el partit que lidera David Bonvehí ha enviat un comunicat als mitjans on recorden que demanen a Sánchez una taula de diàleg bilateral per a trobar una solució a la relació entre Catalunya i la resta d'Espanya, amb la presència d'un mediador neutral que garanteixi el compliment dels acords que s'aconsegueixin.


Rellotge MARQ™ Athlete - Joieria Grau\nAssegura el primer lloc. MARQ Athlete és el rellotge modern i sofisticat pensat per marcar la diferència enfront dels teus rivals. No hi ha major recompensa per als competidors que exigeixen el millor de si mateixos. Consulta el temps de recuperació i les escales de VO2 màxim en el bisell per tenir una referència del teu rendiment i progrés a la pantalla del rellotge. La resistent corretja de silicona de silicona garanteix un ajustament segur i unes indicacions del sensor precises.


El PSC avisa que CiU i ERC són una cara de la mateixa moneda\n15/05/2014 - 20.30 Actualitzat 15/05/2014 - 21.59\nEl candidat del PSC, Javi López, durant el míting a Cornellà.\nJavi López manté el guió de plantejar aquestes eleccions com un examen a les retallades en pensions, educació o sanitat del PP, i aquest vespre en clau catalana interpreta que CiU i Esquerra Republicana són el mateix.\nEn aquestes eleccions, Esquerra Republicana i Convergència i Unió són dues cares de la mateixa moneda. Sabeu per què? Perquè Esquerra Republicana i Convergència i Unió representen el mateix en aquestes eleccions.\nA Cornellà, Antoni Balmón, home afí a Pere Navarro i membre del nucli dur del PSC ha intentat radicar la sociovergència amb aquest missatge al president Mas:\nNo s'arrugui davant els poderosos i defensi els nostres drets. Defensi els nostres drets i no s'arrugui davant dels poderosos. No s'arrugui davant la insensatesa i els carrerons sense sortida. No s'arrugui trencant ponts i treballi pel pacte que vostè diu i construeixi ponts on hi capiguem tots\nFa deu anys que Balmón és alcalde de Cornellà, on manté la majoria absoluta. Entre els assistents, l'expresident José Montilla, que també va ser alcalde d'aquesta ciutat uns altres deu anys.\nDes d'Oviedo, el líder del PSOE, Alfredo Pérez Rubalcaba, ha carregat contra les polítiques de la dreta europea que, segons ell, han acabat portant a un auge dels populismes i dels nacionalismes excloents. Rubalcaba ha volgut vincular aquesta tendència amb el debat sobiranista.\nNosaltres no som nacionalistes, que som socialistes. Socialistes. I les fronteres sempre han estat de dretes. A nosaltres no ens agraden les fronteres. Nosaltres ens sentim més còmodes amb un treballador húngar, amb un pensionista holandès, que amb un empresari que viu al costat nostre i que fa servir la reforma laboral per expulsar els seus treballadors.


Patates i llenties amb curry – Cuinejar\nDes de fa uns mesos col.laboro amb l’Associació Casa Solidària , grup de voluntaris que 4 nits a la setmana cuinem i repartim menjar a l’Estació del Nord de Barcelona. Cada nit es reparteixen una mitjana de 190 sopars compostos per un entrepà, un tupí calent (o “puchero”) , un suc, un iogurt, una pasta dolça, fruita i pa.\nCada voluntari col.labora com pot. Uns fan entrepans, altres recullen excedents de forns i pastisseries, uns altres se n’ocupen dels iogurts, altres recullen a cases de gent que cuina i no ho pot portar, altres reparteixen…..Alguns hi van un cop al mes o puntualment. Altres cada setmana. Peró entre tots aconseguim aportar un petit gra de sorra per combatre aquesta pobresa oculta que s’amaga a la Barcelona hipster i guai.\nJo, com a bona cuinetes, estic a la brigada dels tupíns. Cada setmana preparo entre 20 i 30 racions de menjar calent, procurant que sigui apetitós a mes de nutritiu. També procurem que el menjar sigui principalment vegetarià, per que tothom el pugui menjar independentment de les seves necessitats o creences. I avui porto una recepta que va agradar força i que segur que repetiré altres vegades. També es pot fer a casa i per això poso també les proporcions “doméstiques”.\nper a 4 racions per a 20 racions\nPatata vermella 400 gr 2 kg\nLlenties 400 gr 2 kg\nGrans d’all 1 5\nPastanaga 200 gr 1 kg\nCebes 1 5\nCurry 2 culleradetes 10 culleradetes\nLlorer 1 fulla 5 fulles\nOli i sal segons calgui segons calgui\nEl dia abans, posem les llenties en remull cobertes d’aigua. Jo les he triat grans, les que anomenen salmantines pero es poden també fer amb pardines que son petitones.\nL’endemà, escorrerem i rentarem es llenties. A banda pelarem les pastanagues i les tallarem a rodelles i pelarem i tallarem els alls i les cebes a llunes.En una cassola alta sofregirem amb oli generós, primer l’all i a la que agafi una mica de color, les cebes i les pastanagues. Ho anem remenant fins qua comenci a agafar color. Llavors hi afegim el curry (que pot ser dolç o picant: va a gustos, pero jo he posat el suau) i ho remenem tot junt fins que agafi color.\nA continuació, pelem les patates pelades i esberlades (vol dir trencades a trossos amb un cop sec enlloc de tallades. Aixi facilita que surti el midó i s’impregni mes del suc) . Les afegim a l’olla, i ho acabem de remenar tot plegat\nFinalment afegim les llenties i el llorer i ho cobrim amb aigua freda que tapi un parell de dits les verdures. Hi afegim la sal que calgui i ho deixem coure a foc mig aproximadament una horeta. El curry li dona un toc ben especial a aquest plat de cullera que ve molt de gust ara que comença la tardor.\nI a la Banda Sonora, avui us porto un descobriment musical que he fet darrerament. La cantant britànica Imogen Heap i el seu Hide and Seek, una cançó a capella delicada i conmovedora.\nPatates a la Mam’zelle\nPatates farcides amb crema de camagrocs\nTags: llegums, patates\n4 thoughts on “Patates i llenties amb curry”\n23 de Setembre de 2015 a les 18:15\nPrimer de tot expresar-te la meva admiració per la tasca. Sé que diràs que no es res, però jo pensó que es molt. Entre 20 i 30 racions de menjar a la semana, em semblen una entrega molt poderosa de temps i diners. Moltes, moltes felicitats!!!!!\nEn segon lloc, les llenties son sempre molt agraïdas i bones… i aquestes tenen molt bona pinta.\n23 de Setembre de 2015 a les 19:12\nUn aplaudiment per la feina solidària que fas!\nI després… em pots explicar com t'ho fas per ser tan incombustible i poder arribar a tot arreu???\n24 de Setembre de 2015 a les 8:17\nFantàstic, el plat i la tasca que fas! Felicitats!\n24 de Setembre de 2015 a les 9:18\nNyam, nyam!! El meu llegum preferit, i acompanyat per una de les espècies que més m'agrada!! Això té una pintassa, Laura!!! Petons


Inscripció Gran Final FLL España RePLAY\nInscripció Gran Final FLL España RePLAY1\nInscripció al Torneig Gran Final FLL Espanya RePLAY. L'esdeveniment es celebrarà el 26 i 27 de juny de 2021, en fomat digital.\nPer inscriure's és necessari que l'equip hagi obtingut plaça en algun dels tornejos classificatoris FLL Espanya RePLAY.\nLa gestió de les inscripcions es realitza a través de ROBOTIX Hands-on Learning sense càrrec addicional per als usuaris.\nAquest producte no inclou l'enviament de materials.\nMés informació: www.firstlegoleague.cat\n181,50 €150,00 € (sense IVA)\nLEGO MINDSTORMS Education EV3 és el kit de robòtica recomanat per a nens i nenes a partir de 10 anys. Permet construir i programar robots mitjançant l'ús de motors, sensors, engranatges, rodes, eixos i altres components tècnics. Descobreix la nova i millorada versió de MINDSTROMS Education EV3: SPIKE Prime\nLEGO SPIKE Prime és la nova solució d'aprenentatge STEAM per a l'alumnat de cicle superior de primària i secundària que ajuda a l'alumnat a desenvolupar la confiança i habilitats de pensament crític. Disponible el pack aula amb condicions econòmiques especials. Software de programació Pack d'activitats Caixa d'emmagatzematge Vols...


Bronchud: “Que *Bielsa traga pit de l’economia local i ens puge l’IBI un 8% és prendre’ns el pèl als veïns de Mislata” – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\n4 abril, 2017 vlcseo 158 Views 0 Comments\nEl PP de Mislata considera que “el PSOE camina *desnortado, més preocupat per les seues batalles internes que per teixir un projecte sòlid per al nostre poble”\n“*Bielsa pren el pèl als veïns quan trau pit amb la situació econòmica i al mateix temps ens puja el tipus de l’IBI un 8% a Mislata” lamentava el portaveu del PP, Jaime López *Bronchud. Els afiliats del partit es van reunir anit en la seu per a conèixer l’actualitat política del municipi i van constatar que “el PSOE camina *desnortado, més preocupat per les seues baralles dins de casa que per construir un projecte per a Mislata”. “*Bielsa anhela que arriben ja les festes per a vendre una mica de gestió, perquè com els romans solament dóna al poble pa i circ” van denunciar des del Partit Popular assenyalant que “aquesta vegada el circ és més gran, perquè ho tenen a tres pistes: els de Susana Díaz, els de Pedro Sánchez i els que veuen que *Bielsa solament cerca una eixida política perquè està cansat de l’alcaldia”.\nEl president local del Partit Popular va subratllar que “no hi ha gens nou a Mislata, gens que no siguen impostos i més impostos i alguna inversió amb cert tuf preocupant”. “Ha pujat el tipus de l’IBI un 8%, malgrat la baixada del cadastre, alguna cosa que els veïns no notaran perquè en comprovar dos rebuts pensaran que paguen com pagaven quan el seu rebut hauria de baixar un vuit per cent” lamentava López *Bronchud. “Cada vegada que el PP critiquem com ens està enganyant *Bielsa, #el seu número dos ix a desqualificar-nos en el personal, però sense demostrar que el que diem no siga veritat” explicava convençut que “a alguns se’ls fa costa amunt les esquerdes que tenen en el grup municipal i les batalles pel control de la seu local socialista, més evidenciada des que el PSOE es prepara per a les primàries”. “I quin és la veritat?” es preguntava López *Bronchud per a respondre que la veritat és “més imposats, més taxes, més denúncies als cotxes, als gossos, menys suport al comerç, més control al ciutadà, més bancs i més abandó”.\nLópez *Bronchud va assenyalar igualment “que si no té ganes de seguir governant que deixe ja pas al seu dofí en comptes de fer-li jugar per la banda” i en qualsevol cas va subratllar que “no és just que els *mislateros paguem els plats trencats d’un cansat *Bielsa, que es dóna per amortitzat a Mislata”.\nEl PP de Mislata es felicita per la inclusió de López *Bronchud en l’equip més proper de confiança d’Isabel *Bonig\nTambé la reunió en la seu va servir per a repassar el Congrés que recentment ha viscut el Partit Popular de la Comunitat Valenciana i que ha servit per a triar a Isabel *Bonig com a presidenta regional. López *Bronchud va agrair “el suport a una presidenta que injecta il·lusió i treballa pel futur dels valencians” i va assegurar que “sumarem esforços perquè siga la primera Presidenta de la Generalitat Valenciana des de 2019”.\nEls afiliats van felicitar igualment a López *Bronchud qui ha sigut triat entre els quatre sotssecretaris del *PPCV per a dirigir la Comunicació del nou Partit Popular de la Comunitat Valenciana, sent part de l’equip més proper en la confiança de *Bonig. López *Bronchud va agrair “la confiança d’una presidenta que compta amb Mislata i els *mislateros per a fer millor el futur d’aquesta gran terra”.\n← Puig anuncia que el Consell publicarà totes les auditories específiques realitzades per la Intervenció de la Generalitat des de 2012\nGremi Artesà d’Artistes Fallers història →


Flix reclama el calendari de la neteja pendent dels llots tòxics del pantà | Diari de Tarragona\nFlix reclama el calendari de la neteja pendent dels llots tòxics del pantà\nL’Ajuntament de Flix ha instat a la societat estatal Acuamed que abans del mes d’octubre comuniqui al Govern local i a la Generalitat de Catalunya el calendari de la neteja pendent a l’embassament, xifrada en 79.300 metres cúbics de llots tòxics.\n31 de Agosto de 2017 - 10:42 hs\nEl consistori ha aprovat aquest estiu una moció on reclama aquests i altres punts vinculats amb la neteja pendent. D’una banda, es demana a Acuamed que es prioritzi i acceleri la continuació de la neteja i que aquesta es faci amb les màximes garanties per a les persones i per al medi ambient.\nEn un altre punt, la moció demana establir nous protocols i sistemes de control que permetin garantir «en tot moment» la qualitat de l’aire que respiren els veïns i el personal de l’obra.\nFinalment, el text demana al Ministeri de Medi Ambient garanties que tal com s’ha compromès verbalment abans de desembre de 2019 totes les actuacions pendents i previstes al projecte estiguin totalment finalitzades.\nL’alcalde accidental de Flix, Francesc Barbero, creu que s’executaran els compromisos pendents però demana «informació» i «llum» sobre el calendari.


Cook, Fast & Go: Panellets de pinyons i ametlles\n800 gr de sucr\nUna vegada tenim la patata bullida, l'hem d'aixafar bé amb una forquilla. Utilitzant les mans que prèviament ens haurem rentat bé, farem una massa on barrejarem la patata, el sucre i la farina d'ametlla.\nTot seguit, i això és opcional, afegirem l'anís i la pell de llimona i acabarem de mesclar-ho tot. Hem d'aconseguir que la massa es desenganxi del recipient. Aquest massapà el deixarem reposar unes dotze hores tapat a la nevera perquè ens agafi una mica de cos.\nPassades aquestes hores arriba el moment de donar-hi forma!\nEn un bol a part barrejarem pinyons sense torrar amb una mica de rovell d'ou i arrebossarem les boles amb els pinyons (el truc per poder enganxar amb més facilitat els pinyons a les boles és mullar els pinyons amb una mica de rovell allargat amb aigua). Ho posarem en safates de forn una mica separats i els courem a 225ºC fins que agafin color. Aquest procés el repetirem per fer els panellets d'ametlles! Un cop tenim la base de massapà podem fer moltes varietats de panellets. Podeu fer aquesta recepta amb els més petits de casa! És tot un espectacle.\nDilluns gaudireu d'uns bons postres!\nPublicat per Cook Go a 15:31


Castelló rebutja el TTIP | Directa\nCastelló rebutja el TTIP\nUna moció presentada al plenari municipal per Castelló en Moviment tira endavant gràcies al suport inesperat del PSOE\nAl ple van acudir membres de la plataforma contra el TTIP de Castelló i de Iai@flautes, que van donar suport a la moció\nAinhoa Alberola 30/10/2015\nDaft Punk, Jaco Pastorius i el Berlín underground plats forts de l'In-edit Festival\nL'Ajuntament de Castelló de la Plana va aprovar en el ple celebrat ahir dijous 29 d'octubre una moció per declarar la ciutat lliure del Tractat Transatlàntic per al Comerç i la Inversió (conegut com el TTIP, per les seues sigles en anglès). Aquesta és una acció simbòlica a la qual ja s'ha adherit altres municipis arreu de tot el món com Brussel·les, Viena, Milà, Amsterdam o Barcelona, per tal de manifestar el seu rebuig al TTIP, el tractat secret de lliure comerç que s'està negociant entre la Unió Europa i els Estats Units d'Amèrica. La iniciativa de crear una xarxa de municipis lliures de TTIP s'ha desenvolupat al llarg d'aquest mes d'octubre, declarat mes d'acció contra el TTIP.\nLa moció va tirar endavant amb el suport de l'equip de govern municipal, format per Compromís i el PSOE. El Partit Popular va votar en contra i Ciutadans es va abstenir. El text especifica que l’Ajuntament de Castelló, a més de rebutjar el tractat, haurà “d’adquirir el compromís democràtic de promoure la informació, el debat públic i la investigació sobre els impactes que tindria el tractat a la ciutat”. Al ple van acudir membres de la plataforma contra el TTIP de Castelló i de Iai@flautes, que van donar suport des del fons de la sala amb pancartes i cartells reivindicatius de rebuig al tractat.\n"El TTIP posa en perill com l'agricultura, la pesca i la xicoteta i mitjana empresa, i obriria una porta al fracking, les prospeccions petrolieres i el cultiu de transgènics”\nXavi del Senyor, portaveu del grup municipal de Castelló en Moviment, considera que aquesta moció és important perquè "el TTIP, en cas d'aprovar-se, suposaria minar encara més la sobirania popular" i afegeix que, concretament a Castelló, "el TTIP posa en perill sectors tan importants com l'agricultura, la pesca i la xicoteta i mitjana empresa, i obriria una porta d'entrada al fracking, les prospeccions petrolieres i el cultiu de transgènics”.\nEls socialistes canvien de posició\nEl vot clau per aprovar aquesta moció va ser el del PSOE que, finalment, va decidir votar-hi a favor, mantenint així la unitat de vot en l'equip de govern que confirma amb Compromís. Va ser una decisió inesperada ja que, pocs dies abans, a la Diputació de Castelló, les socialistes s’abstingueren en la votació d’una moció pràcticament igual, també presentada per Castelló en Moviment. Aquesta abstenció va provocar que no tirara endavant per la majoria que continua tenint el Partit Popular a l'ens provincial.\nEl PSOE manté una posició prou ambigua en aquest aspecte. Mentre que en alguns àmbits com l'Ajuntament de Castelló es declara contrari al tractat, en el Parlament Europeu, les eurodiputades del grup socialista continuen donant suport a les negociacions. Precisament Susan George, presidenta d'honor d'ATTAC, va assegurar fa uns dies, durant una visita a la ciutat veïna de Vila-real, que el PSOE és la peça clau per rebutjar el TTIP i va apel·lar a responsabilitat de la ciutadania per fer-li pressió i fer-li canviar d'opinió.\nCastelló rebutja el TTIP Flattr donate!


Crònica 3/11/2013-Xavier Carrasco intractable… – Club Mar i Vent Canet\nCrònica 3/11/2013-Xavier Carrasco intractable…\nPublicat el 04/11/2013 04/11/2013 per clubmarivent\nREGATA DE LA CASTANYADA 2013\nDia 3 de novembre. Assoleiat però amb vent molt inestable. Un munt de patinaires puntuals, amb ganes de sortir. Darrerament estem funcionant bastant bé amb puntualitat gairebé suissa.\n10 ó 12 patins a la vora la línia. Vent de migjorn que no s’acaba de definir. Esperàvem regata ventolinera i avorrida amb els candidats al triomf (pesos entre 40 i 60 kilos) aparellant el barco a la platja\nSortida, el Cirera a babord, la resta a estribord. Encara que dir sortida és ser molt generós, donat que 30 segons abans de la sortida el vent es va acabar. Caçat i amb cara de velocitat, Carrasco, però ben parat a sotavent. Pel mig de la línia, Lilu, a Lourdes obrint camí, intentant córrer, la resta entre la boia i la barca a “discreción”, fent vent amb les orelles, però paradets, paradets.\nPer fer alguna cosa, canviem de bordo com podem, i amurats a babord, seguim parats, però ja havíem fet alguna cosa (el Bala Blava va virar totes les vegades sense mullar-se, us ho creieu on no)\nEn aquest moment es decidiria la regata. Veles mortes, corrent de llevant, sembla que no, però hi havia moviment, de les onades i d’una petita brisa que no es definia del tot. La gent anava virant. En casos així es recomneable mantenir la calma i no separar-se gaire de “la manada”, pel que pugui passar\nDe sobte, comença a bufar un ventet alleventat, o agarbinat, o “amigjornat”, no sé, però el barco es mou i apa, enfilem boia. Com havia de passar, va bornejant un parell de vegades, però comença el moviment. El Vila passa per la proa del Capicua (justet) i un grupet navega amurat a estribor, pensant que entraria llevant. El Vila els segueix, i quan el Capicua veu que fa boia,vira i cap amunt. El Vila (en teoria més amunt) vira també i pensa que això ja està fet i que passarà primer. Comença a bufar un ventet fort i maco (7/8 nussos) i vet a quí que a l’arribar a la boia el Vila es troba que el Carrasco ja hi era, li vira a sobrevent, i passa davant (!!) … i aquí s’acaba la regata…\nBé, no exactament, perquè en realitat, aquí començava la regata !! ràpida i divertida, fent un llarg a tota pastilla, un través macot, cenyides i empopada.\nPrimeres boies: Carrasco (pare), Vila, Cirera, Xapellí, Oriol, Bernat, David (?) ja corregireu.\nVet aquí que a l’arribar a la boia de sotavent, el Bala Blava, veu com el Lilu, l’adelanta a tota metxa, orçant al màxim i enfilant la cenyida en segona posició !!!! d’on sortia aquell barco ?? m’havia atrapat mentre jo intentava acostar-me al capicua ?? m’he adormit i m’ha passat per sotavent ?? càspita, què ha passat ???\nDoncs resulta que no, però no ho vam saber fins al final. El Lilu, tocava retirada al quedar fora d’opcions a les rolades i s’estava reincorporant per gaudir una mica del vent, però servidora no ho sabia; pel que comença una lluita ferotge per atrapar al Lilu, oblidant-me gairebé del tot del Carrasco, que campava la mar d’ample\nSegona cenyida maca, maca, amb vent i onada, empopada igual i tercera cenyid feta pel Capicua de manual (bordet per guanyar barlovent, virada i cap adins), mentre el Vila feia el bordo pel mig (sabent que no era el bo) per despistar a l’espontàneo (que es pensava que no era). Final sobrat, entra el Capicua, i el Lilu para just a la línia (com als dibuixos animats) i torna a terra, i el Vila repica dos cops deixant que el David pensi que el podia haver atrapat\nMés enllà, el David havia recuperat moltes posicions, més encara quan el Cirera opta per anar per abaix, després el Bernat, fent una bona regata i el Xapellí i ja no en sé més\nMolts retirats, enfadats amb el vent, que com tos sabem acostuma a ser el culpable de tot\n1.- Capicua (Xavi Carrasco)\n2.- Bala BlaVA (Xavi Vila)\n3.- David Sainz (AAAA)\n4.- Menchu (Jorge Cirera)\n5.- Guille (Bernat Coll)\ncrònica inspired, produced and written by Bala BlaVA\n3 thoughts on “Crònica 3/11/2013-Xavier Carrasco intractable…”\n05/11/2013 a les 8:41 AM\nEfectivament amic Xavi el vent te la culpa de tot jo vaig estar a punt de girar cap a terra com el Lilu pero era un dia maco i s’estava molt be a l’aigua i va ser el just per que aquell ventet afortunat va fer que es convertis en una regata molt divertida.\nA mi em va agafar quasibé a Arenys amb l’Oriol i quan va entrar ho va fer amb tanta mala llet que ens va perjudicar tant que vem fer la primera boia ultim i penultim. Un cop vist que el podi ja no el tocaria em vaig dedicar a intentar guanyar posicions i aixi mica en mica vaig poder adelantar al Joan X al bernat i en l’ultima cenyida estava prop del Cirera i vaig pensar que fent una bona cenyida potser podria adelantar -lo sense tindre de fer invents i de cop en Cirera decideix virar , en aqust moment el paso per la proa i li faig el senyal amb els dits de que el tinc vist i efectivament a l’arrivada vaig arribar abans, el que hagues sigut el colmo hagues set adelantar el mr. Vila potser si que va fer repicons per perdre el temps pero jo cas li crido extribor.\n05/11/2013 a les 9:06 AM\nS’ha de dir que vaig fer una bona intrerpretació de la sortida. Amurat a babord, enganxat a la boia, amb aquell vent tan fluixet, vaig passar molt sobrat per davant del Lilu que va corre la línia. La resta de la flota estava parada i sense gaire futur.(Carrasco inclos) La llástima va ser la encalmada, quan tenia una aventage molt important sobre el grup.\nDesprés, una virada sense vent va ser un supilici a on vaig perdre una bona part del temps guanyat.\nPerò la paciència és la mare de la ciència, i per això els que ens vam quedar vam gaudir.\nFer tota la regata darrera el Capicua Sr. i el Xavi Vila és tot un simptoma de que les coses em van força be.\nEl Sainz que està molt fort em va superar a la última cenyida, en part per culpa meva i per no marcarlo. ( per cert, quan vaig virar em vas passar per la popa, no per la proa)\nEn fi, començar a millorar amb vents fortets, dona moral, ja no soc ventolinero, jeje 🙂\n05/11/2013 a les 11:48 AM\na dir, sempre donant consells de que s’ha d’aguantar fins al final i a la primera de canvi em retiro jo. La cosa pintava fotuda, jo vaig córrer la línia per poder fer una sortida amb velocitat i desprès corregir i triar el bordo mes convenient, però el vent es va parar de sobte i tots van quedar surant. Els que estaven al costat de garbí van rebre un alè de vent que feia possible un lleuger moviment, i els que preníem el sol mes a llevant observàvem el vostre caminar. Paciència !!! que jo no vaig tenir, i aquell filet de vent que em va arribar, el vaig aprofitar per tirar directa a terra sense haver de treure el rem ja que a casa m’esperaven a una hora raonable. Gag… !!! tan punt tocar a terra i entrar el vent a totes bandes i veure com els pacients pujàveu a boia escorats i tot.\nTorno a entrar a l’aigua, espero que tanqueu el triangle i m’incorporo d’arrere el Carrasco Sr, que anava primer, per treure’m el mono de sobra. Vaig fer la segona cenyida, l’empopada i la darrera cenyida, darrera el Xavier que cada cop s’allunyava mes, i observant al darrera la cara de sorpresa del Vila que al no cridar ni protestar donava per fet que l’hi havia endinyat un interior i de pas l’hi havia robat la cartera i ell encara la buscava.\nA l’arribada, com no podia ser d’una altre manera, em paro en sec i no la traspasso i enfilo de nou cap a casa tot maleint-me els ossos per la meva equivocada decisió.\nAnteriorCrònica regata 27/10/2013 Lilu come back…\nSegüentRafel Farres guanya la regata del 8/12/2013


Sagrada Família - Anna Maria Janer\n...dolcesa i caritat sempre i en tot\nCervera, centre comarcal de la Segarra, és una ciutat situada sobre la carena d’un tossal propera la riba dreta del riu d’Ondara.\nAl llarg del temps, ha estat una ciutat molt important; Vegueria fins al 1716, i després Corregiment des del 1716 al 1833.\nFelip V, volent premiar la població fidel, i fundà, el 1717, la Universitat que substituí totes les altres del principat. Tingué prerrogativa d’impremta. I entre els seus alumnes cal esmentar: Jaume Balmes i Josep Caixal. Aquest en fou després professor. I més tard, bisbe d’Urgell.\nFins ben avançat el segle XIX, hi hagué establerts amb tota l’esplendor els gremis de teixidors, soguers, espardenyers, fusters, i també menestrals de foc.\nLa família Janer vivia en aquesta ciutat. El pare era mestre fuster.\nAvui, la vida ha canviat. Però el serè segueix bufant igual i la torre de Santa Maria de les Savines resta emmarcada, cada dia, en la maravellosa simfonia de color del capvespre cerverí.\nEl carrer Major que uneix l’antic Portal de Santa Maria i la plaça Major, conserva encara part de les antigues voltes i porxos que protegien els vianants.\nPerò, de res no servien aquell dia, entestat com estava el vent de Ponent a assajar les bufades per a l’hivern que s’apropava. Era el dia 18 de desembre de 1800.\nA cal Janet, aquell dia era festa. Havia nascut una nena. Els pares Josep i Magina Anglarill, estaven contents. Eren molt feliços. Ja tenien dues nenes: Antònia, la gran, casi tenia quatre anys, i Maria, tot just n’havia fet un. I, ara, l’Anna Maria.\nUns anys després, arribarien dos germanets més. Millor dit: un germanet: Josep, i germaneta: Maria Dolors. I omplirien de joia aquella llar.\nAquella llar humil, de la qual els pares, Josep i Magina, feren un fogar de fe cristiana, on el treball s’harmonitzava amb la pregària.\nL'endemà de néixer, segons el costum d'aquella època, la varen portar a batejar.\nEren padrins: l'oncle Salvador i N 'Antònia Païsa, esposa d'En Ramon Païsa, mestre espardenyer, que vivia al costat mateix de cal Janer.\nMolt abans, pare i padrins ja havien pensat el nom. Es diria: Anna, Maria, Antònia.\nA l'església de Santa Maria de les Savines, el vicari Mn. Anton Barroir, li vessa l'aigua del baptisme sobre el caparró. I pronuncia les paraules sagramentals: Anna, Maria, Antònia, jo et batejo…, com si de sobte s'adonés de tot el que significava el nom de fonts que li estava imposant: Anna, Maria, Antònia, jo et batejo, jo t'envio a estimar…\nJa des dels primers anys, avançada en pietat a les seves germanes més grans. No havia complert els dos anys, quan rebia el sagrament de la confirmació de mans del bisbe de Solsona, el Rvdm. Fra Nolasco Mora. Era el dia 22 de setembre de 1802.\nAnna Maria era de caràcter viu, però aquesta vivacitat i prestesa anaven acompanyades de seny i presència d’esperit.\nLa gent deia "Aquesta nena promet, perquè és molt llesta, molt espavilada, però alhora bondadosa. Mai no dóna motius de renyar-la. I a les seves amigues les sap dominar sense esforç: condescendeix amb elles afablement, però després sap portar-les a canviar de joc i de diversió, tal com s’ho havia proposat".\nDe la seva infantesa coneixem una anècdota:\nEl nen Josep Huguet vivia a prop de casa seva. Estava malalt i a causa d’aquesta malaltia, havia de fer llit durant llargues temporades.\nAixò el feia impacient i neguitós. Era un nen sol, no tenia germans, i en els moments de més angoixa, cridava a l’Agneta.\nI l’Agneta mai no li deia que no, s’hi negava. I, unes vegades sola, unes altres amb alguna de les seves amigues, hi anava tot seguit a fer-li companyia.\nAmb les seves paraulesçç, i amb els seus jocs, sabia distreure’l i consolar-lo i, així, el sofriment d’aquell infant.\nAnna Maria creixia en pietat filial i, en la mesura de la seva edat, es distingia en el compliment del que els seus pares li manaven. I per la rapidesa i alegria amb què ho feia, es guanyava l’afecte i l’estimació de tots.\nSi ja des de joveneta era obedient i molt dòcil als seus pares, a través dels anys creïxia el seu amor al treball. Li agradava ayudar la seva mare en la feina de casa. Llesta i caritativa per naturalesa, era feliç quan podia fer un servei a un altra persona.\nDéu anava preparant, al llarg d’aquests anys, la noia que, més tard, es consagraria a un servei de caritat, amb la valentia i decisió que necessita una dona per a llançar-se al camp de batalla i socórrer els ferits, o bé, enterrar-los després d’haver-los ajudat a ben morir.\nI Déu la preparava amb intrepidesa i coratge que cal també per desenvolupar la intel·ligència d’infants i joves mitjançant l’educació, per ajudar els ancians desvalguts, o bé, en els hospitals, alleujar als sofriments dels malalts.\nDéu embellí la seva ànima amb gràcies singulars, se’n va corprendre, i la va escollir per a Ell.\nAnna Maria escoltà aquesta crida des de molt jove. I va ser-hi fidel.\nAl 16 anys, ja no pensa sinó en consagrar-se a Déu a l’Hospital de Cervera.\nTenir cura dels malalts i els ancians desvalguts, lliurar-se a aquesta vida de servei, per amor a Déu, era el que atreia el seu cor.\n"Totes les seves forces...\nla meva vida...\nal servei de Déu a la persona dels pobres\nmalalts, desvalguts, infants...\nAixò faré fins al sacrifici."\nAls 18 anys demana d'entrar a formar part de la Comunitat de Germanes de la Caritat, que tenia cura dels malats, a l'Hospital de Castelltort de Cervera.\nAquest Hospital fou fundat per Berenguer de Castelltort el 1389. I el 1805, s'hi va instal·lar les Germanes de la Caritat provinents de l'Hospital que, a Valls, havia eregit Mn. Jaume Cessat, l'any 1800.\nEncara que aquestes Germanes no formaven part de l'Institut de Sant Vicenç de Paül, eren una imitació local de la seva vida i observança.\nAnna Maria entra el dia 25 de gener de 1819, festa de Sant Pau. El dia 13 de maig del mateix any, acabat ja el noviciat, es consagra a Déu mitjançant els vots de pobresa, castedat i obediència.\nLes seves obres van revelant la virtut d'Anna Maria, i, un any després d'haver professat, és nomenada Mestra de Novícies, i el 1832, Superiora de la Comunitat.\nEl 1836 esclata la tempesta a Cervera: la nova junta liberal expulsa de l’Hospital les Germanes. Han de tornar a les seves famílies.\nAnna Maria aprofita el temps. La trobem treballant a l'escola municipal "Colegio de educandas" i continua essent el cap del grup de Germanes, ara en dispersió.\nEl 1837, durant la primera Guerra Carlina, és requerida per l’Infant D. Carles Borbó, per assistir els ferits de guerra, en els hospitals de sang de Solsona, Vall d’Ora, Berga.\nAnna Maria reuneix les Germanes. I el grup marxa a donar, un cop més, resposta generosa a aquella nova exigència de caritat.\nDes de la casa Pujol de Vall d’Ora, on habitava amb altres Germanes, tenia cura, no solament dels ferits que hi havia a l’hospital, sinó que, a més a més, anava al campament, i no li importava passar entre els estrèpits de la metralla, per a repartir el ranxo entre els combatents, o per curar de primera mà els ferits.\nEl zel posat en l’acompliment d’aquesta comesa, la serenor, la descreció, i l’abnegació fins al sacrifici (Maria Antònia Fages, una de les Germanes, moria d’esgotament a la Vall d’Ora), el servei de caritat als soldats carlins, i, quans li era possible, als isabelins, sense fer distincions entre l'un i l'altre bàndol, feia que tots la consideressin com a mare, i així la cridaven.\nDesprés de l’abraçada de Bergara, la guerra no tenia raó de seguir. Sense govern que la dirigís, ja no era sinó xocs aïllats entre guerrillers.\nAnna Maria Janer va creure més prudent que les Germanes retornessin a llurs famílies i ensems deixar ja els hospitals de sang, on tanta generositat i abnegació havien demostrat.\nEn la impossibilitat de tornar a Cervera, de moment, Anna Maria i tres Germanes més, decidiren d’emigrara França.\nEls quatre anys que durà l’exili, els passaren a l’Hospital de La Grave, a "Toulouse", on les Germanes de la Caritat de Sant Vicenç de Paül les acolliren i els oferiren amablement estada.\nQuan les coses s’arreglen a Espanya, l’any 1844, retornen, i demanen ser admeses novament a l’Hospital de Castelltort. La Junta concedeix l’admissió, però a Anna Maria li faran un interrogatori, perquè la jutgen carlina. Ella dirà: L’únic mòbil, per anar als hospitals de sang, ha estat l’amor a Crist i als germans!\nTorna a Cervera i assabenta de tot les comunitats i les juntes de la Casa de Misericòrdia i de l’Hospital de Castelltort. I també enviá una instància, acompanyada d’un informe, al Govern Eclesiàstic de Solsona. I en rep l’aprovació i la lloança. I prepara el viatge, ara definitiu.\nL’abundor de vocacions permeté de pensar ben aviat en la fundació de noves coses.\nEl bisbe Caixal, per cristianitzar la muntanya, maldava perquè al bisbat hi arrelés l’escola catòlica. Deia: "Els pols sobre els quals gira la moralitat d’un poble, són el capellà i el mestre."\nAra tenia al davant un grup de noies, no solament nombrós, sinó amb un esperit animat per la caritat, que havia copsat els consells de la Mare Janer, aleshores Superior i Maestra de Novícies, la qual no es cansava de repetir la seva recomanació, especial i essencial: "Esteu i mediteu la vida de Jesucrist, tota ella és ensenyament per a nosaltres."\nDavant d’aquest grup, Caixal veu com li acompleix els seus desigs. Les escoles de la seva vida entre els infants, i portar-los a Crist, mitjançant una educació cristiana sòlida.\nPerò el bisbe Caixal vol que les Religioses tinguin una preparació tècnica ben acurada. Que puguin exercir el seu magisteri amb tot el dret civil.\nMalgrat la llei de 9 de setembre de 1857, que autoritzava els Instituts religiosos a obrir centres de Primer i Segon Ensenyament, dispentsant de la intitulació els Professors (Art.150), Caixal vol que les religioses tinguin el títul corresponent. I que es presentin a exàmens públics.\nAixí les primeres fundacions es van fer prenent, una religiosa, possessió oficial de la plaça, obtinguda per oposició.\nLa Mare Janer havia començatla seva vida de lliurament al Senyor, en el servei als malats, a l'Hospital de Castelltort. Després l'havia continuat en l'ensenyament i formació dels orfes i hostatjats a la Casa de Misericòrdia.\nA la Seu d'Urgell, fent-se càrreg de l'Hospital, tornava als malats -sempre dòcils a les necessitats més urgents-, i ara, s'obria de bell nou a l'ensenyament, posava els dos pilars: ensenyament i assitència. Dos pilars que, en tenir Jesucrist `per clau de volta, serien el pòrtic i el marc de l'acció apostòlica de l'Institut.\nLes fundacions se succeiran en l'un i l'altre camp, fins que la Santa Seu, al donar el Decret de Lloança a l'Institut, indica el desig que es doni preferència a l'educació cristiana de la joventut.\nDesprés que la Casa de Misericòrdia de Cervera hagués estat agregada a l’Hospital de La Seu d’Urgell, les cases que, per ordre cronològic, s’anaren obrint, són les següents:\nCol·legi de Cervera (1863)\nHospital de Tremp (1863)\nCol·legi de d’Oliana (1864)\nCol·legi de Bellver (1865)\nAsil de Sant Andreu de Palomar (1866)\nCol·legi d’Organyà (1866)\nCol·legi de Castellciutat (1868)\nCol·legii de Llívia (1868)\nCol·legi de les Avellanes (1872)\nA totes aquestes fundacions i va anar personalment, la Mare Janer, i s’hi quedava fins que el grup estava consolidat.\nUna virtalitat així justificaria els pronòstics més falaguers per a l’esdevenidor de l’obra d’Anna Maria. Però, com a tota obra de Déu, no podia faltar-li el segell de la contradicció.\nI, durant un temps, l’Institut iel cor dela Mare Jener hagueren de beure el calze amarg de la prova: les religioses expulsades de l`Hospital d’Urgell, i obligades a dispersar-se. El bibe Caixal, absent, i despres, exiliat.La incomprensió i les limitacions delshomes, malgrat la rectitud de llurs intencions. Tot ajudava a fer més feixuda la creu de la Mare Janer, que passà aquell temps mnystingudai preterida per tothom, però consagrada amb l’amor de sempre , al servei dels desvalguts.\nEn aquell temps, i a Talarn, sorgiria, com un raig de sol a través d’una esquerda, com una llum en la nit, el nom definitiu: Sagrada Família.\nPer fi, tornà a brillar el sol. El bisbe Salvador Casañas, successor de Caixal, mort en l’exili, prengué a les seves mans els afers de l’institut de la Sagrada Família.\nI li restituí el caràcter i l’orientació inicials. Amb això aconseguia de refer la seva unitat, i ensems n’assegurava el demà: es redacten unes Constitucions d’acord amb la legislació eclesiàstica vigent. I es convoca el primer Capítol General de la Congregació.\nEn aquest Capítol, i malgrat d’ésser gairebé octogenària, resulta elegida Superiora General, per unanimitat, la Mare Anna Maria Janer. Era el dia 19 de març de 1880.\nTres anys més tard, se celebrà el segon Capítol general que l’exonerar del càrrec de Superiora General, quedava però com a Consellera primera de la nova Superiora.\nLes fundacions continuaren, no solament al bisbat d'Urgell, sinó també als bisbats de Solsona, Barcelona i Lleida.\nFundacions a les quals, com que no podia anar-hi ella personalment, hi enviava una delegada seva. Foren les següents:\nCol·legi de Salàs (1873)\nNoviciat i Col·legi de Talarn (1874)\nPensionat de Barcelona -Horta- (1876)\nCol·legi de La Granadella (1877)\nNoviciat de Sant Andreu de Palomar (1877)\nCol·legi d'Alguaire (1887)\nCol·legi de Barcelona -Sants- (1880)\nCol·legi Hospital de Cervera (agregat el 1880)\nHospital de Valls (agregat el 1881)\nCol·legi de Canillo -Andorra- (1882)\nLes quatre últimes s'obriran després de ser elegida Superiora General, Anna Maria Janer.\nSi la mort sol reflectir el que ha estat la vida, la mort d’Anna Maria Janer l’emmirallar perfectament, fa resum d’aquell seu passar per aquet món fent el bé a tothom, a semblança al Senyor.\nUnes hores abans de morir, expressa el seu desig: "Voldria... el meu anhel és morir com a penitent per amor a Jesús, el qual va donar la seva vida per mi, clavat a la creu." I en demana permís a la Mare General.\nUna germana que la vetlla, fa pocs dies que ha perdut la seva mare. La Mare Janer s’adona que hi és, i, agafant-li la má amb tota tendresa, li diu tres vegades: Fill meu!\nSeran les seves darreres paraules. I posada a terra –una màrfega sobre el dur paviment-, ens donarà, sense paraules, la seva més gran lliçó de caritat.\nLa Mare Anna Maria Janer morí a la Casa Noviciat de Talarn, plena de dies i de mèrits, l'11 de gener de l'any del Senyor 1885. Les seves despulles mortals foren traslladades, el 19 de novembre de 1951, a la Seu d'Urgell i el 1961, a l'església de la Sagrada Família de la mateixa ciutat, on reposen actualment. Des de l'any 1953, previ el corresponent procés informatiu diocesà, hi ha introduïda la Causa de Beatificació.\nAmb la seva mort , Anna Maria, no ens deixava per sempre…\nLa seva vida havia estat un continuat ensenyament, no teòric sinó de pràctica, d’amor a Déu i al germà. Com Sant Pau podia dir: "He fet un bon comba, he acabat la cursa, he conservat la fe!".\nI passava el relleu a les seves filles.\nEn aquest cent anys, la cursa no ha parat. Ha passat per tots els indrets, portadora d’un missatge de fermesa i de dolcesa, d’amor a déu i de caritat feta servei .\nI el relleu ha anat passant per les mans de moltes Germanes, que amb heroica generositat, han fet posible que el missatge d’Anna Maria arribés des de Catalunya a tota Espanya, a Andorra, a Bèlgica, a Anglaterra, a Itàlia, i, mar enllà, a Argentina, Brasil, Uruguai, Paraguai, Xile i Colòmbia.\nCent anys després, ressona encara el seu consell que ens empeny i ens dóna coratge:\n"Estudieu i mediteu la vida de Jesucrist; tota ella és plena d'ensenyances per a nosaltres"\nJo també sóc filla de la Mare de Janer. I estic contenta de ser-ne. I voldría que tothom conegues qui fou Anna Maria Janer.\nJo també he agafat el relleu. Soc en un col·legi amb alumnes de totes les edats. M’agrada escriure i ajudar als nois i noies i a créixer, a transformar-se en els homes i dones del món nou, de demà.\nI segueixo la cursa, fins a arribar a la meva meta, fins a deixar el relleu en unes mans joves. Unes mans que vulguin, al seu torn, seguir la cursa d’estimar i fer estimar Crist.\nVols tu, agafar-ne el relleu?


Paula Grande i Anna Ferrer · Marala · Tarta Relena · Sant Cugat del Vallès - Cultural Lab\nPaula Grande i Anna Ferrer · Marala · Tarta Relena · Sant Cugat del Vallès\nmarç 13 @ 8:00 pm\n« Anna Ferrer i Paula Grande · Vega · Barcelona\nIAN SALA · FESTIVAL TEMPO · Girona »\nNo són moltes les que s’han atrevit a potinejar en els calaixos de la tradició musical catalana. Potser per por a les crítiques o pel respecte que fa a vegades remenar els tresors de les àvies. Però una vegada més han estat les dones les que han pres la iniciativa i han demostrat que es podia plantar la bandera de la revolta al bell mig de la tradició catalana. Som davant de tres formacions musicals joves i feministes decidides a donar un cop de puny sobre la taula, veus noves que estan construint els fonaments d’un nou escenari al que només hi pujaran aquelles que desconeguin el significat dels límits i on la llibertat creativa és l’única opció. Prepareu-vos perquè això no ha fet més que començar.\nVídeo: Tango (Vega) de Paula Grande i Anna Ferrer\nTEATRE-AUDITORI SANT CUGAT Plaça de Victòria dels Àngels, 1 08172 SANT CUGAT DEL VALLÈ


El Cerdanyola FC rep el Vilafranca en la segona jornada del play-off – Cerdanyola FC\nEl Cerdanyola FC disputarà el proper diumenge, 18 d’abril, la segona jornada del play-off d’ascens a Segona B. Els homes de Toni Carrillo, tercers classificats amb 40 punts, rebran el Futbol Club Vilafranca a Fontetes, després de caure per 2 a 1 a l’Olímpic de Terrassa. El conjunt del Penedès, quart amb la mateixa puntuació que els vallesans, també ve de perdre en el primer partit de la fase d’ascens, 0 a 3 contra el Girona B. El partit començarà a les 12h i serà arbitrat per Ainara Andrea Acevedo Dudley.\nToni Carrillo destaca el bon paper dels verds davant el Terrassa tot i la derrota: “Són partits que es decideixen per detalls. Vem fer una primera part molt bona on crec que vem merèixer anar amb avantatge al descans. Després hi ha una sèrie d’accions que no podem controlar que no ens van donar la cara en aquell moment. Però estem satisfets del treball fet davant un equip d’un gran nivell”.\nRespecte el duel contra el Vilafranca, Carrillo comenta que “Esperem un partit difícil davant un rival que té jugadors que estan junts des de fa temps i amb un entrenador que sap com funciona la categoria. És una plantilla molt equilibrada. Porta els últims anys treballant molt bé, sempre situat a la part alta, i per tant diumenge ens trobarem un dels millors equips de Tercera Divisió”. Respecte els principals perills del conjunt del Penedès explica que “Genera molt perill a pilota aturada, sobretot amb Oribe, un dels millors jugadors de la categoria, que marca diferències. Intentarem imposar el nostre estil i a la vegada que el Vilafranca es trobi incòmode”.\nEn l’apartat de baixes trobem Kevin i Álex Prat per lesió.\nCERDANYOLA F.C. – VILAFRANCA, F.C.\nAmateur APrimer equip16/04/2021


Venda de 10 tabletes BioTabs\nBiotabs facilita la vida. El cultiu 100% orgànic de les plantes serà molt fàcil, fins i tot per a principiants. Les tauletes Biotabs estan compostes de nutrients orgànics equilibrats per nodrir les seves plantes de cannabis de manera òptima durant tot el cicle.\nFins i tot les plantes de cànnabis de floració llarga, tindran un bell color verd durant tot el cicle de creixement. Molts conreadors tenen problemes al voltant de la cinquena setmana de floració, quan s'està degradant el pH de la terra.\nEn aquest cas, la floració s'alenteix, i sorgeixen els problemes. Biotabs permet passar fàcilment aquesta etapa i mantenir les plantes verdes i saludables per a una floració exuberant.\nLes rajoles de nutrients orgànics Biotabs contenen tots els minerals necessaris per a la planta de cànnabis (N, P, K, S, Fe), Combinat amb bacteris beneficiosos que capturen el nitrogen de l'aire i milloren l'assimilació, El fòsfor i substàncies orgàniques que promouen la bona salut de les plantes.\nBiotabs conté pols d'os, sang, plomes, peix, àcids húmics naturals, bacteris beneficiosos, i el nitrogen d'alliberament lent (ureaform), que milloren la composició del substrat, i contribuint a la bona assimilació dels nutrients per a un cultiu amb terra sana.\nL'ús de tauletes Biotabs:\nTestos per menys de 40L, utilitzeu 1 comprimit BioTaps per 5 litres de substrat.\nPer a grans testos de més de 40L, podem utilitzar 1 rajola Biotabs pastilles per a 10 litres de compost.\nClavar la tauleta Biotabs a 5 cm per sota de la superfície, i després regar les plantes.\nPer al cultiu en terra o coco, plantes en tests o al terra, en interiors o exteriors.\nPropietats de BioTabs\nProductes relacionats amb BioTabs (BioTabs)\nOpinions de BioTabs i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre BioTabs o preguntar sobre aquest producte?


Duran promet no canviar de partit però insinua que podria deixar Unió si perdés la seva "especificitat"\nAnuncia que delega en Espadaler "tot el pes polític i la representació" en la campanya de les eleccions municipals\nEl líder d'Unió, Josep Antoni Duran\nBarcelona"Aquest estiu farà 41 anys que milito a Unió i no militaré en cap altre partit que no sigui Unió ni deixaré de tenir l'honor de formar-ne part mentre el meu partit continuï defensant la seva personalitat i la seva especificitat". El president del comitè de govern d'Unió, Josep Antoni Duran i Lleida, s'ha referit d'aquesta manera aquest divendres al debat intern que manté el seu partit sobre el full de ruta per als propers temps. Sense fer al·lusió al full de ruta independentista acordat entre CDC i ERC, Duran ha subratllat que l'"especificitat" d'Unió "tant en el terreny nacional com en el dels seus postulats socialcristians" permet al partit "presentar credencials pròpies amb reconeixement internacional".\nEn la seva carta web a la militància, Duran també ha anunciat la seva decisió de delegar en el secretari general d'Unió, Ramon Espadaler, "tot el pes polític i la representació en la propera campanya electoral". Ha reconegut la seva "voluntat de projectar altres dirigents", principalment Espadaler. "Això no vol dir que jo no participi en la campanya quan altres obligacions m'ho permetin. Estic al servei de qualsevol candidat que demani el meu suport. I tant!", ha puntualitzat. Duran ha insistit que el pas al costat que farà en aquestes municipals no significa que ja hagi decidit "deixar el partit".\nD'altra banda, ha avançat que aquest dissabte no acudirà al consell nacional conjunt de CDC i Unió perquè té "un compromís fora de Catalunya assumit fa temps". Segons ha revelat Duran, en la reunió del comitè de govern d'Unió, dilluns passat, Espadaler va informar de la "tensió que en els darrers dies hi ha hagut entre CDC i Unió en la preparació de les llistes municipals". "Només diré que no em sorprèn", ha sentenciat.\nLa resposta al jihadisme\nA la carta setmanal adreçada a la militància, Duran també fa referència a la desarticulació a Catalunya d'una cèl·lula jihadista formada per alguns conversos a l'islam. A parer seu, "la secularització i l'exclusió social afavoreixen les conversions a l'islam". "Hi ha gent que troba en l'integrisme els referents perduts en el nostre món cultural", ha constatat.\nUnió ESPADALER CDC Josep Antoni Duran i Lleida


Les paraules fan mal – Elefant a la sala\nLes paraules fan mal\nPublicat perelefanta 17/09/2016 17/09/2016 Publicat enCauses perdudes o no, Igualtat, pecadoraEtiquetes:agressió sexual, empar moliner, Maria Rovira\nA vegades el meu fill fa comentaris que són cruels. Però el meu fill, que encara no té set anys, no és cruel de manera arbitrària. La seva crueltat, tot i que no puc dir que no sigui malintencionada, penso que sí que és indiscriminada. Gairebé. Possiblement només és mossega la llengua davant dels referents autoritaris que s’han guanyat el seu respecte o la seva por.\nQue no converteixi aquestes opinions, ara salvatges i efímeres, en munició discrecional i capritxosa és sobretot la meva responsabilitat. I la del seu pare, evidentment. Tot i que ho sabem, massa sovint caiem en el parany socialment establert de disculpar més els insults que els cops. Però les paraules fan tant mal, o més, que les accions.\nDit això, em pregunto on van fallar els pares (o responsables legals i morals) de l’opinadora Empar Moliner. No sé pas si en la intimitat té conductes físiques violentes, però després de llegir alguns dels seus articles d’opinió, m’atreveixo a dir que ha fet de la violència verbal el seu passaport a la fama i modus vivendi.\nL’última mostra n’ha estat la burla que ha emès per escrit al diari Ara sobre l’agressió sexual patida per una dona, Maria Rovira. Una dona valenta que ha denunciat públicament la seva experiència, com a víctima, durant i després d’un acte de violència sexual, i ha posat l’accent en la poca sensibilitat, legal i emocional, rebuda per part de l’administració.\nEl fet que Maria Rovira sigui de bona família i de la CUP no li perdonen, però dubto que l’agressió sexual tingués res a veure amb el seu color polític. No puc dir el mateix de l’agressió verbal, en aquest cas escrita, que li ha dedicat la Moliner. Una agressió molt més greu perquè insinua que darrere el relat hi ha una intencionalitat política i qüestiona la magnitud i genuïnitat de la seva vivència.\nI és que ja li dic jo al meu fill: “Les paraules fan mal”. Malauradament, estic convençuda que l’Empar Moliner ja ho sap això.


L’elenc de Llop al complet (Foto: MAC)\nEl proper diumenge 27 de març a les 19 h els aficionats al teatre del nostre poble tenen una cita a la Unió amb LLOP, una obra del dramaturg mallorquí Rafel Gallego, dirigida per Ramon Bonvehí i interpretada pels integrants d’Es Mussol Teatre (Toti Fuster, Biel Bisquerra i Pere Terrassa).\nLlop ens trasllada a un espai i un temps indeterminat on una dona sobreviu amagada fugint dels qui la persegueixen, només rebent les esporàdiques visites del seu pare i del seu germà. Una artista per a qui el text de la darrera obra de teatre que assaja i que mai no escenificarà esdevé la seva principal companyia. Qui cerca la nostra protagonista? Per què la cerquen? Com són aquells homes que no sabem ni quin idioma parlen? Què són els animals que els acompanyen? Llop parla de les pors, de l’amor i de la llibertat, que cobren força des d’una veu femenina que la repressió i la persecució volen fer callar.\nAquests dies l’ATAPIB (Associació de Teatre i Auditoris Públics de Balears) ha fet públic els premis a produccions de 2021 entre les quals es troben dues obres de Rafel Gallego com ara FAKE (Premi a millor Dramatúrgia 2021 atorgat per l’Associació de Teatre i Auditoris Públics de Balears) i KELLY (Premi a millor Espectacle 2021 atorgat per l’Associació de Teatre i Auditoris Públics de Balears) Els premis es lliuraran el pròxim 1 de maig a Sa Congregació de sa Pobla.\nAmb LLOP, una obra reflexiva i reivindicativa amb el segell Gallego, el Teatre Municipal la Unió vol celebrar el Dia Mundial del Teatre, i per això vos hi convida, entrada gratuïta… Ara només falta que ompliu la platea!\nLLOP de Rafael Gallego (Es Mussol Teatre) Diumenge 27 de març a les 19 h al teatre La Unió (entrada gratuïta).