Màster universitari d'Aplicacions multimèdia - Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nCrea i dissenya les aplicacions digitals del futur.\nRecursos per a l'aprenentatge 12,50 €/cr **\nServeis de suport a l'aprenentatge 83,80 € **\n* Preus públics. La Generalitat de Catalunya fixa els preus públics dels crèdits i altres serveis acadèmics per a les universitats públiques de Catalunya i la UOC. Pots consultar els preus aprovats per al curs 2016-2017 al Decret 268/2016, de 5 de juliol.\nPer tal de facilitar la incorporació i assessorament als nous estudiants, les matrícules efectuades fins el 26 de juny tindran un descompte en concepte de matrícula anticipada del 20% sobre els preus de "Recursos per a l'aprenentatge" i "Serveis de suport a l'aprenentatge". En una primera matrícula semestral estàndard aquest descompte pot representar fins a un 8% del preu total de la matrícula.\nDescomptes estipulats al Decret de preus\nLes bonificacions i exempcions s'apliquen quan l'estudiant ha lliurat la documentació que acredita que reuneix les condicions i la Universitat l'ha verificat.\nPer tal de poder aplicar aquestes bonificacions i excepcions directament a la teva matrícula, ens has de lliurar la documentació abans de fer la matrícula i, en cas que no sigui possible, en el termini màxim de 15 dies naturals des de l'inici de les classes, excepte en cas de discapacitat. En aquest cas, pots presentar la documentació en el termini màxim de 15 dies naturals des del moment en què es reconegui oficialment la discapacitat.\nSi la documentació es lliura mitjançant la xarxa territorial de la UOC abans de la formalització de matrícula, el descompte s'aplica de manera automàtica.\nEls estudiants andorrans tenen dret a l'aplicació en les mateixes condicions de les exempcions i/o bonificacions descrites anteriorment.\nAquests descomptes són incompatibles amb la resta de descomptes pels mateixos conceptes. En tot cas, sempre prevaldrà el descompte que sigui més beneficiós per a l'estudiant.\nEls estudiants que hagin obtingut la convalidació, l'adaptació o el reconeixement de crèdits per raó d'estudis o activitats realitzades en qualsevol centre universitari tenen un descompte del 85% del preu de crèdit.\nEls estudiants beneficiaris del títol de família nombrosa que es matriculin per a cursar estudis en centres docents sostinguts amb fons públics gaudeixen de les exempcions o bonificacions que preveu la normativa vigent (Decret 118/2015 de la Generalitat de Catalunya). En l'àmbit universitari són les següents:\nFamílies nombroses de categoria especial: si ets membre d'aquesta categoria, tens dret a l'exempció total dels preus dels serveis acadèmics de caràcter docent (crèdits de la matrícula) i administratiu.\nFamílies nombroses de categoria general: si ets membre d'aquesta categoria, tens dret a la bonificació del 50% dels preus públics de la matrícula.\nEls estudiants amb un grau de discapacitat igual o superior al 33% que es matriculen per a cursar ensenyaments universitaris oficials tenen dret a un descompte igual al preu públic del crèdit fixat per a cada curs acadèmic per la Generalitat de Catalunya.\nLes persones que hagin estat víctimes d'actes terroristes, el seu o la seva cònjuge i els fills o filles, que es matriculin per a cursar ensenyaments universitaris oficials en centres docents sostinguts amb fons públics, tenen dret a l'exempció total dels preus dels serveis acadèmics de caràcter docent i administratiu.\nLes víctimes de violència de gènere, i també els seus fills o filles dependents, que es matriculin per a cursar ensenyaments universitaris oficials en centres docents sostinguts amb fons públics, tenen dret a l'exempció total dels preus dels serveis acadèmics de caràcter docent i administratiu.\nEls estudiants amb matrícula d'honor o premi extraordinari en el batxillerat, que es matriculin per a cursar ensenyaments universitaris oficials en centres docents sostinguts amb fons públics, tenen dret a l'exempció total del preu dels serveis acadèmics de caràcter docent durant el seu primer any acadèmic. El descompte per matrícula d'honor o premi extraordinari en el batxillerat, només es podrà demanar la primera vegada que els estudiants es matriculin en uns estudis universitaris.\nLa UOC ofereix una sèrie de descomptes. Si pots acollir a un d'aquests, caldrà que en el moment de fer la matrícula ho triïs al desplegable de l'apartat "Descomptes". En cas de poder acollir-te a més d'un, hauràs de triar el més beneficiós.\nEls descomptes de la comunitat Alumni només s'apliquen sobre els serveis de suport a l'aprenentatge i els recursos per a l'aprenentatge.\nSi pots et acollir a algun d'aquests descomptes, caldrà que en el moment de fer la matrícula indiquis un codi a l'apartat Condicions. Els codis de descompte els trobareu al web d'Alumni.\nSi a més de poder aplicar un d'aquests descomptes, et matricules durant el període de matrícula anticipada, en primer lloc s'aplicarà el descompte de matrícula anticipada i sobre l'import resultant s'aplicarà l'altre descompte.\nRenúncia a la versió en paper dels recursos d'aprenentatge\nDes del compromís amb la sostenibilitat i les accions respectuoses amb el medi ambient, la UOC ofereix als estudiants de grau la possibilitat de renunciar a rebre la versió en paper dels recursos per a l'aprenentatge de les assignatures que tenen enviament opcional. Aquests recursos estan disponibles en format digital.\nNomés si els vostres estudis disposen de l'opció de rebre els recursos d'aprenentatge en format físic, i renuncieu a l'enviament (ho podeu fer durant el procés de matriculació), tindreu una reducció en el preu total de la matrícula de 20 €.\nEls estudiants residents fora de l'Estat espanyol podeu fer una transferència de l'import total de la matrícula en euros. Les dades per a fer efectiu el pagament de la matrícula són:\nAdreça: Av. Diagonal, 647 08028 Barcelona Espanya\nUna vegada fet el pagament, se n'haurà d'enviar el comprovant.


Moussa Sidibé, un punyal de banda que vol afilar-se al Llagos-Costa Brava | Llagostera - Web Oficial\nMoussa Sidibé, un punyal de banda que vol afilar-se al Llagos-Costa Brava\nMoussa Sidibé posa a punt el punyal qué te a les seves cames per seguir fent sang a les defenses rivals amb la samarreta Llagos. El jove jugador esquerrà de 23 anys arriba procedent de l’Algesires d’Andalusia i atresora una explosivitat i una potència que el fan ser un futbolista desequilibrant i des de diverses posicions, ja que pot actuar en banda, a la mitjapunta o com a davanter. Moussa, internacional sub-21 amb la selecció de Mali, aterra a Llagostera en un gran moment, ja que ve de signar 10 gols i 15 assistències amb l’equip andalús que el van fer jugar la promoció d’ascens a Segona B. El jugador africà, format a les categories inferiors del Numància, ha militat a Tercera Divisió amb altres conjunts de Tercera Divisió com l’Ebro, l’Ibiza-Eivissa i el Guadalajara.\n“El Llagostera té un projecte atractiu i il·lusionant però un altre motiu que m’ha dut a venir ha estat les coses bones que amics meus m’han dit d’aquest club. M'han destacat que és una gran família’’, afirma Moussa. El jugador malià confessa que té ganes de conèixer Oriol Alsina per aprofitar la projecció que té tot futbolista de 23 anys com és el seu cas: “No conec l’Oriol però tots sabem la trajectòria que té, que parla per sí sola. Així que em vull posar a treballar ja per aprendre tot el que pugui d’ell per seguir creixent’’, manifesta Sidibé, internacional sub-21 amb una samarreta de la selecció de Mali que vesteix des de la seva etapa sub-17. L’esquerrà va arribar a disputar la Copa d’Àfrica de la categoria en aquest cicle sub-17.\nMoussa és d’aquells jugadors elèctrics que genera una alta tensió als contraris, ja que pot canviar la dinàmica d’un partit o decidir un matx amb una sola acció gràcies a les seves virtuts. I des de més d’una demarcació, el que el converteix també en un futbolista amb polivalència, aquest do tan valorat pels entrenadors: “Em defineixo com un jugador molt rápid, amb potència i molta qualitat que pot jugar a la banda, de mitja punta o, fins i tot, de davanter’, destaca una les incorporacions del conjunt d’Oriol Alsina de cara a la temporada vinent. Els 10 gols i 15 assistències aconseguits el curs passat amb l’Algesires -i en mitja temporada, ja que va arribar a l’equip andalús al gener-, són un excel·lent aval per un jugador que promet ser dels més desequilibrants del Llagos-Costa Brava.\n“Vull aportar el meu granet de sorra per ajudar el Llagostera a aconseguir els seus objectius. He vingut a un equip molt seriós que fa poc va estar al futbol professional i això és una cosa que m’agrada molt i que segur que em serveix per créixer com a futbolista’’, recalca Moussa Sidibé, extramotivat per seguir fer-se gran com a jugador a l’equip llagosterenc. L’afició del Municipal de Llagostera es fregarà les mans quan rebi la pilota Moussa, un especialista en això dels gols, tan en fabricar-los en forma d’assistència com en culminar el procés amb remats a la xarxa. Un punyal que vol acabar d’afilar-se al Llagos.\nFOTO: Moussa Sidibé junt amb el secretari tècnic de la UE Llagostera, Gerard Escoda


El cooperant que torna al seu país, com s'adapta? | Consumer\nEl cooperant que torna al seu país, com s’adapta?\nLa volta al país d'origen no és fàcil per els qui han desenvolupat una labor humanitària en països en desenvolupament\nData de publicació: Dimarts, 15deSetembrede2015\nDe vegades es mostra la cara bonica del treball en cooperació internacional o, tot el contrari, els riscos i dificultats que comporta exercir una professió que sol ser vocacional: les condicions d’inseguretat en països en conflicte suposen un risc afegit i són coneguts alguns casos de segrestos o danys ocasionats a cooperants espanyols. No obstant això, no és freqüent parlar d’altres dificultats menors i no per això menys importants, en les quals la vida no està en risc i sí la salut emocional. En aquest article s’aborden els problemes d’adaptació amb els quals es troben els cooperants quan tornen al seu país d’origen i de com solucionar aquestes dificultats. També es detallen els requisits i aptituds que s’han de tenir si es desitja treballar en cooperació al desenvolupament.\nLes dificultats del cooperant a la volta\nL’estrès que sofreix el cooperant durant una labor humanitària, a causa de les situacions que viu al país en desenvolupament en qüestió, es manté quan la persona finalitza el seu treball i torna al seu país. Es poden donar diferents problemes tant a l’hora d’enfrontar-se a les circumstàncies experimentades, com per a la reintegració social (amics, família, treball, etc.). Algunes d’aquestes dificultats són:\nNo és freqüent parlar de les dificultats d’adaptació del cooperant a la volta al seu país d’origen i que afecten a la seva salut emocional\n1. Xoc cultural. Succeeix quan es viatja al país on es desenvoluparà l’acció humanitària i també a la volta. Se sent que els ritmes i estils de vida són diferents. També passa que quan la persona torna se sent com a estranger a la seva pròpia terra.\n2. Vivència de situacions crítiques i experiències traumàtiques. Pot ser necessari el suport emocional, especialment quan els cooperants han hagut de sortir del país per motius de detenció, augment de la violència o amenaces.\n3. Expectatives frustrades. Davant una experiència incompleta apareixen sentiments d’injustícia, por i angoixa i la necessitat de fer alguna cosa a nivell social que tingui un significat positiu (donar testimoniatges, sensibilitzar, organitzar activitats, etc.). També apareix la frustració en la família i amics que volen veure a la persona que torna de certa manera però no accepten el seu període d’adaptació; de vegades se sorprenen que les novetats locals no li interessin.\n4. Canvia la percepció sobre un mateix. Després d’una experiència així un s’adona que la visió que tenia de si mateix ha canviat. Comença a relativizar i tolerar alguns aspectes que abans li resultaven importants. Aquestes contradiccions s’accentuen en el contacte amb els altres, que segueixen interessant-se per altres aspectes més banals, la qual cosa pot provocar que no es puguin compartir els interessos amb altres amics. Això fa que el cooperant se senti aïllat i amb sensació de solitud: deixa de sentir-se d’allí i també d’aquí.\n5. Comiats i absències. La persona que torna sol tenir una sensació de pèrdua després d’haver dit adeu a amics i haver deixat als seus companys de treball, un projecte, un país i molta il·lusió dipositada en això. Tornar a casa significa tornar a les comoditats i a més possibilitats d’oci, però també a altres rutines i relacions més urbanes i distants amb menys temps per veure’s i menor cohesió grupal.\nCom solucionar alguns d’aquests problemes\nComprometre’s amb la pròpia realitat per canviar les coses aquí i compartir la seva experiència en l’àmbit familiar, laboral i social. Pot donar sentit al seu treball i ajudar-li a la reintegració i continuïtat en el treball humanitari.\nTrobar persones amb les quals compartir l’experiència, persones del sector social que hagin viscut situacions similars.\nPrendre’s temps per integrar-se de nou en l’entorn acceptant la necessitat de suport, afecte i comprensió, a més de fent partícips als altres d’aquestes necessitats.\nPreguntar-se amb qui es desitja compartir l’experiència i amb qui no. Respectar-se en els vincles que es vol fer de nou i no forçar-se a compartir les vivències amb tothom.\nEscoltar sense jutjar tant als quals arriben com als quals es van quedar. Tractar de no evitar la comunicació amb altres persones i no prendre’s els comentaris d’una manera personal o com un atac.\nVull ser cooperant, quins requisits, formació i habilitats em demanen?\nEn cooperació internacional es requereixen de diferents perfils tècnics, de gestió i d’intervenció directa.\nEn la majoria d’ofertes d’ocupació per a cooperants es demana experiència en terreny o similar. Si no és el cas, es pot solucionar amb formació especialitzada. Una de les recomanacions és fer un màster universitari en cooperació internacional com a complement a la formació inicial. Altres vegades, el salt succeeix una vegada que es té una ocupació a la seu espanyola de l’ONG des de la qual s’ofereix l’oportunitat de viatjar a l’estranger i treballar en els projectes locals.\nLa majoria dels perfils són professionals amb títol superior, d’uns 33 anys d’edat, amb dos o tres idiomes, destreses per a la gestió, habilitats per al treball en equip, la comunicació i el lideratge, capacitat per a l’adaptació a nous entorns i per treballar en un marc d’interculturalitat i diversitat.\nEls llocs més requerits són els de metges, infermers o enginyers. Però també es demanden gestors: són els qui s’encarreguen de les relacions de l’ONG amb les institucions, la cerca de permisos i negociacions per al desenvolupament del projecte, aconseguir recursos econòmics i tècnics, formar a persones locals per al desenvolupament del projecte, justificació de despeses, etc.\nNo sempre el treball requereix estar braç a braç amb les persones del país. De vegades, el treball d’oficina no permet aquesta intervenció directa.\nDe totes maneres, per els qui volen ser cooperants, a més de tenir en compte les anteriors apreciacions, és recomanable la lectura del lliuro ‘Mamà, vull ser cooperant’, de Jorge Jimeno, consultor independent en cooperació internacional.\ncooperació cooperant labor humanitaria-ca xoc cultural


Demanem a Francina Armengol que asseguri el requisit de saber català per a treballar a la salut pública balear | Nòvas | Plataforma per la Llengua\nDimars, 6 de febrièr de 2018\nLa Plataforma per la Llengua lamenta profundament la decisió de la presidenta balear Francina Armengol de retirar el decret pel qual es regulava l'exigència de conèixer el català en la sanitat pública balear. L'ONG del català recorda que més del 60% dels diputats del Parlament de les Illes Balears portaven al programa la recuperació del requisit de conèixer el català per a treballar en el sector públic de les Illes Balears. En aquest sentit, retirar el decret és donar l'esquena a la voluntat popular.\nL'entitat entén que l'adaptació als canvis és complicada i genera reticències, però que cal fer els canvis necessaris i estabilitzar una situació nova quan es persegueix un bé superior. L'ONG del català vol recordar les dificultats que va generar la llei antitabac a l'hostaleria: la por que hi havia que això suposés un daltabaix econòmic a l'hostaleria i el poc entusiasme que generava, fins i tot, entre moltes persones que no fumaven. Pocs anys més tard, gairebé tots els no fumadors i fins i tot alguns fumadors agraeixen els canvis i el sector de l'hostaleria gaudeix dels molts avantatges que representa disposar de locals més sanejats sense que s'hagin perdut clients.\nDe la mateixa manera, disposar de personal sanitari que pugui ser capaç d'entendre els pacients que parlen en català i poder-los-hi respondre reportarà grans beneficis en el benestar de la població. Cal tenir en compte que les solucions alternatives a la capacitació no funcionen: a la pràctica és molt difícil canviar de metge un cop s'està produint l'atenció després de tots els temps d'espera, fet que comprovem amb el funcionament de les administracions de l'Estat a les Illes Balears, en les quals, tot i que és un requisit legal assegurar l'atenció lingüística en les dues llengües oficials, els ciutadans tenen problemes perquè el personal que els atén només necessita conèixer una de les dues llengües: el castellà. Cal recordar que des del 2007, la Plataforma per la Llengua ha recollit tretze casos de discriminacions greus a les Illes Balears, onze a l'Administració de l'Estat, una a l'Ajuntament de Palma i una -precisament- a la salut pública balear.\nÉs important, finalment, que l'experiència i l'anàlisi ens demostren que també és gairebé impossible que funcioni la que s'ha venut com la solució que garantirà els drets lingüístics d'aquí uns anys: un compliment ajornat del compromís del vostre govern mitjançant una penalització a les persones que no acreditin el coneixement de català en un període de temps que es deixaria per a l'adquisició. Un decret d'aquestes característiques pot ser retirat al 2019 per un Govern de color diferent, i això deixaria les disposicions de regularització com a paper mullat. Permetre l'entrada de més professionals no capacitats per atendre en català posposant la seva adquisició del nivell requerit no en garantirà la futura regularització. Fonts jurídiques consultades per la Plataforma per la Llengua ens adverteixen que la hipotètica denegació d'un complement de carrera professional als treballadors que no acreditin el seu nivell de català en dos anys no seria efectiva si hi hagués reclamacions davant d'instàncies judicials. D'altra banda, tampoc no és cert que es pugui negar a aquest personal la condició pràctica de ser considerat fix atès que en Sanitat no existeixen places definides, com sí que passa en altres departaments de l'administració balear.


Àgora Vilamajor: Acta de l'Àgora del 19-Oct 2011\nActa de l'Àgora del 19-Oct 2011\n1. Terres comunals\n2. Democracia Directa : Exposició i intercanvi d’idees sobre la normativa que vol presentar PUSA.\n3. Xarxa : Col·laborar amb el centre cultural d’Alfou per a la fira d’intercanvi i l’exposició fotogràfica\n4. Coperativa de consum: Comprar productes a l’ecoxarxa\n5. Pujada sous : Enviar carta al Síndic de Greuges\n6. Difusió : Escollir un logo que identifiqui l’àgora.\n7. Xarxa : Crear vincles amb les associacions del poble i posar-se en contacte a l’hora de posar en marxa nous projectes.\n8. Muntar exposició de fotografia de la dignitat.\n1. Terres comunals.\nS’intentarà esbrinar si hi han terres comunals a sant antoni i si es podria fer un ús per part dels veïns. Una persona s’encarrega.\n2. Democracia Directa : Exposició i intercanvi d’idees sobre la normativa per uns pressupostos participatius i democràcia directa que vol presentar PUSA.\nPUSA Proposa crear un procés participatiu per decidir que fer amb els pressupostos reals de l’ajuntament que no estiguin subjectes a despeses obligatòries o pactades prèviament. El “consell del poble” seria l’encarregat de formular les diferents propostes a sotmetre a referèndum. Aquest consell del poble constaria de les associacions de veïns, les entitats del poble i els partits polítics. Proposen dividir la representatitivitat entre els diferents elements (associacions de veïns, entitats i regidors) i que escullin les diferents opcions a ser escollides per referèndum.\nDes de l’àgora s’aconsella que en comptes d’escollir entre el consell del poble les opcions per ser votades pels ciutadans, en base al % de representativitat de cada element (AAVV, entitats i regidors), cadascun d’aquest elements faci la seva proposta de pressupostos i que siguin els veïns els qui decideixin en referèndum quina prefereixen. I que el consell del poble, sigui més una eina d’apropament de postures que d’enfrontament entre els diferents elements.\nTambé es matisa que les associacions de veïns facin de consells ciutadans i que realment siguin obertes a la participació de tots els veïns amb igual poder de decisió.\nS’haurien d’establir mecanismes de mediació per evitar conflictes entre les diferents entitats per una part i entre les diferents associacions de veïns per una altra a l’hora de fer una proposta en comú (la proposta de les entitats i la proposta de les AAVV).\nPUSA també proposa crear uns mecanismes per a la democràcia directa que consisteixen en:\na) Amb 25 signatures poder fer una pregunta al ple.\nb) Amb un 10% de signatures poder convocar un referèndum ciutadà vinculant.\nPUSA també proposa agilitzar els tràmits per la web de l’ajuntament, descarregar els vídeos dels plens, etc...\nDes de l’àgora s’aconsella que es deixi espai a tots els elements del consell del poble (i per extensió a totes les entitats i AAVV) per exposar les seves posicions, sobretot respecte el seva proposta de pressupost als pressupostos participatius.\nDes de l’àgora s’aconsella que a més de ser vinculant, es decideixin als pressupostos participatius tot el pressupost negociable possible, si no només servirà per fartar als veïns.\nEs convida a la gent del PUSA a que ens faci una nova exposició i passi el document quan estigui més elaborat.\n3. Xarxa : Col·laborar amb el centre cultural d’Alfou per a la fira d’intercanvi i l’exposició fotogràfica.\nUn membre de la junta d’Alfou proposarà a la reunió del dijous realitzar la borsa d’intercanvi al centre cultural de la Rectoria. S’enviarà un dossier amb una introducció de la proposta així com el material que necessitarem. S’obrirà un document per redactar la proposta entre tots. Més endavant es decidirà en assemblea on es més convenient fer-ho: al Fou o Sant Pere (l’exposició pot ser itinerant).\n4. Cooperativa de consum : Comprar productes a l’ecoxarxa.\nCom la gent no està molt acostumada als productes que venen a l’ecoxarxa es proposa seguir la proposta de David d’obrir un excel i anar a comprar quan estigui complert.\nUna persona s’encarrega de posar-se en contacte amb una dona de Sant Pere que ven cistells de verdures de proximitat a domicili. Per col·laborar en comptes de fer-li la competència.\n5. Pujada sous : Enviar carta al Síndic de Greuges.\nEs podrà modificar la carta fins al divendres per enviar el cap de setmana. La carta és accessible a la secció projectes en curs de la web. Una persona s’encarregarà d’enviar-la el cap de setmana.\nEstan al web per escollir quin t’agradaria més o aportar-ne de nous.\nEs decideix que ens posarem en contacte amb totes les diferents entitats del poble quan engeguem un projecte i els convidarem a participar, encara que en un principi puguin ser més o menys afins. Una persona s’encarrega de fer un recull d’emails de contactes i telèfons de les entitats. Si algú pertany a cap o té algun familiar o amic i pot fer propostes directament a les seves assemblees que ho faci saber.\nS’obrirà un document per exposar les series temàtiques de fotografies de caire pro-democràtic, social o econòmic que s’exposaran. L’exposició podrà ser itinerant pels diferents centres o esdeveniments del poble i pobles del voltant.\n9. Difusió: Enganxada de cartells, resum del ple 29S i compra conjunta.\nUna persona s’encarrega de l’enganxada pel poble del resum del ple del 29s.\nDos persones s’encarreguen de la enganxada de la compra conjunta per les urbanitzacions.\n10. Comunicació: correcció de la notícia a La Revista del Vallès sobre el ple del 29-S.\nS'obrirà un document per a redactar la resposta entre tots per a exigir una rectificació sobre la notícia sobre el ple, ja que no expliquen que l’alcaldessa no va permetre fer cap pregunta als veïns i veïnes al torn de precs i preguntes, sinó que donen a entendre que les preguntes es van poder fer. Una persona s’encarregarà d’enviar una carta a la publicació Revista del Vallès\nEtiquetes: acta, octubre


Paper orgànic o polièster, les alternatives a les bosses de plàstic de supermercat | betevé Web\nSílvia Gutiérrez@Silvia_GutierMarta Font Marsal@MartaFontMarsal diumenge 27 de maig, 2018 , 12.16\nA partir de l’1 de juliol es cobraran totes les bosses de plàstic d’un sol ús excepte les més lleugeres\nLes bosses de plàstic de supermercat tenen els dies comptats, o almenys aquest és l'objectiu amb què treballa l'Administració. El Govern espanyol ha aprovat un reial decret en què s'estableix que a partir de l'1 de juliol s'hauran de cobrar totes les bosses excepte les més lleugeres i que el 2021 es prohibiran les que no siguin compostables. La mesura s'enfoca a reduir l'impacte d'aquest objecte quotidià en el medi ambient. Quines alternatives té el consumidor? El paper orgànic, compostable o el polièster, entre d'altres.\nUna bossa de plàstic té, de mitjana, una vida útil de 15 minuts, és a dir, el temps que triga habitualment el consumidor a transportar el producte del supermercat o mercat a casa. Però l'impacte sobre el medi ambient va més enllà. Si no es reciclen, triguen molt a desaparèixer: depenent del gruix, fins als 500 anys. Malgrat que encara hi ha feina per fer, la població n'està més conscienciada i, de fet, cada cop són més els que opten per fer servir carretó de la compra, bosses de roba o reutilitzables.\nUna alternativa a les bosses de plàstic d'un sol ús són les Bitsy Bags, un projecte pioner impulsat per dues emprenedores instal·lades a Barcelona. Es tracta de bosses de polièster dissenyades per comprar fruita i verdura. Susie Leads, cofundadora, assegura que cada Bitsy Bag pot reemplaçar fins a 1.000 bosses de plàstic. "Tenen una vida útil de cinc anys i, un cop han passat, es poden reciclar al contenidor groc", afegeix. Es poden adquirir per Internet, i també en una vintena de botigues de la ciutat.\nEl compromís és creixent per part dels consumidors i també dels supermercats. A la cadena Keisy venen fins a tres tipus de bosses diferents i treballen per eliminar completament el plàstic, avantçant-se a la normativa. Segons Ana Maria Bugallo, encarregada d'un dels establiments al Poblenou, estan pensant de fer proves per descobrir quin tipus de bossa s'adapta millor a cada producte i així implantar-ho tan aviat com sigui possible.\nEl plàstic d'un sol ús, un problema que va més enllà de les bosses\nMalgrat tot, les bosses de plàstic són només la punta de l'iceberg d'un problema global. Des d'Europa s'està estudiant impulsar una legislació més restrictiva. Segons Marta Vila, de l'Agència d'Ecologia Urbana de Barcelona, "es parla de prohibir altres productes de plàstic d'un sol ús, com ara càpsules de cafè o bastonets per a orelles". Vila avisa que hi haurà moltes altres accions; per exemple, crear punts de devolució d'envasos. Tot plegat amb l'objectiu final de reduir el plàstic d'un sol ús al màxim.\nEl reial decret que s'ha tirat endavant estableix que a partir del proper 1 de juliol s'hauran de cobrar les bosses de plàstic a supermercats i mercats. Costaran entre 10 i 15 cèntims d'euro, amb una excepció: les més lleugeres, que s'usen per qüestions d'higiene, seran encara gratuïtes.\nAquest escenari canviarà el 2021, quan totes les bosses seran de pagament i hauran de ser obligatòriament compostables. La mesura pretén rebaixar el nombre de bosses que usa el ciutadà. Si ara cada consumidor consumeix, de mitjana, 147 bosses l'any, es pretén que el 2020 la xifra es redueixi a 90 i el 2025, a 40.\nbosses de plàsticcompresmedi ambient\nWeb de Bitsy Bags


avís legal – condicions d’accÉs i Ús al lloc web\n1.1 Dades identificatives del ‘Prestador de Serveis de la Societat de la Informació’ (presolme s.l.)\nDe conformitat amb l’article 10 de la Llei 34/2002, de Serveis de la Sociedat de la Informació i del Comerç Electrònic (LSSICE), es posa en coneixement seu que presolme s.l. inscrita al Registre Mercantil de Barcelona, Tom 32565, Foli 0178, Full B215615, Inscripció 1ª I/A 1, Data d’inscripció: 11-05-2011 amb C.I.F B62157037, és el titular de l’activitat desplegada a través del lloc Web http://presolmesl.com (d’ara endavant, presolme s.l.), amb domicili al Carrer de Pereda, 9-11. CP 08930 de Sant Adrià de Besòs (Barcelona).\nEn cas que volgueu posar-vos en contacte amb nosaltres, podeu adreçar-vos a l’adreça esmentada, aixó com a través de l’ e-mail: presolmesl@presolmesl.dot.com, Telèfon núm. 93 381 59 13\n1.2 Acceptació i vigència de les Condicions Generals.\nTant la navegació com la utilització i/o adquisició de qualsevol dels productes oferts en aquesta pàgina Web li atribueix a vostè la condició d’Usuari i suposa la seva acceptació plena i sense reserves de totes i cada una de les Condicions Generals vigents en el moment en que Vostè, com Usuari, accedeixi a la pàgina Web http://presolmesl.com (d’ara endavant, “la pàgina Web” o simplement “la Web”).\npresolme s.l. podrà, en tot moment i sense previ avis, modificar les presents condicions generals mitjançant la publicació d’aquestes modificacions a la pàgina Web per tal que puguin ser conegudes pels usuaris en tot moment, reservant-se el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense previ avís, la presentació, configuració i continguts de la pàgina Web, aixì com les condicions requerides per utilitzar la pàgina Web.\nAixí mateix, es reserva el dret a suspendre o posar fi, en qualsevol moment i sense previ avís previ, tot o part dels serveis oferts a la pàgina Web.\n2. CONDICIONS GENERALS D’UTILITZACIÓ DE LA PÀGINA WEB.\n2.1 Utilització de la pàgina Web.\nL’Usuari es compromet a utilizar la pàgina Web de conformitat amb la Llei, amb aquestes Condicions Generals, amb la moral i bons costums generalment acceptades i amb l’ordre públic, responent davant de presolme s.l., o davant de tercers de qualsevol dany i perjudicis que es puguin ocasionar a conseqüència de l’incumpliment de la esmentada obligació.\nL’usuari s’abstindrà d’utilitzar la pàgina web amb fins o efectes il·lícits, contraris al que estableixen aquestes condicions generals, lesius dels drets i interessos de tercers, o que de qualsevol manera puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar o deteriorar la pàgina web o el servidor on està allotjada, o impedir-ne la normal utilització o gaudi.\nEn els supòsits que sigui necessari per a la utilització d’algun dels serveis inclosos a la pàgina web, la introducció d’un nom d’usuari (en endavant, “login”) i contrasenya (en endavant, “password”), l’Usuari es compromet a fer un ús diligent i no posar a disposició de tercers el seu login i password, havent de comunicar a presolme s.l., a la major brevetat, la seva pèrdua, robatori o qualssevol altres circumstàncies que poguessin haver compromès el secret de la mateixa.\n2.2 Obligacions de l’Usuari.\nAmb caràcter general, l’Usuari s’obliga al compliment d’aquestes Condicions Generals, així com complir les especials advertències o instruccions d’ús que conté oa la pàgina web i obrar sempre conforme a la Llei, als bons costums ia les exigències de la bona fe, emprant la diligència adequada a la naturalesa del servei de què gaudeix, abstenint-se d’utilitzar la pàgina Web de qualsevol manera que pugui impedir, danyar o deteriorar el funcionament normal del mateix, els béns o drets de presolme s.l., els proveïdors, la resta d’usuaris o en general de qualsevol tercer.\nConcretament, i sense que això impliqui cap restricció a l’obligació assumida per l’Usuari amb caràcter general de conformitat amb el paràgraf anterior, l’Usuari s’obliga, en la utilització de la pàgina Web, així com en la prestació dels serveis a: (I) en cas de registrar-se, l’Usuari s’obliga a proporcionar veraçment les dades proporcionades ia mantenir-les actualitzades; (II) no introduir, emmagatzemar o difondre en o desde la pàgina Web, qualsevol informació o material que fos difamatori, injuriós, obscè, amenaçador, xenòfob, inciti a la violència, a la discriminació per raó de raça, sexe, ideologia, religió o que de qualsevol manera atempti contra la moral, l’ordre públic, els drets fonamentals, les llibertats públiques, l’honor, la intimitat o la imatge de tercers i en general la normativa vigent; (III) no introduir, emmagatzemar o difondre mitjançant la pàgina web cap programa d’ordinador, dades, virus, codi, equip de maquinari o de telecomunicacions o qualsevol altre instrument o dispositiu electrònic o físic que sigui susceptible de causar danys a la pàgina web, a qualsevol dels serveis oferts a la pàgina web, o a qualsevol dels equips, sistemes o xarxes de presolme s.l., de qualsevol Usuari, dels proveïdor de presolme s.l. o en general de qualsevol tercer, o de qualsevol altra forma sigui capaç de causar-los qualsevol tipus d’alteració o impedir-ne el funcionament normal (IV) a custodiar adeqüadament el login i la password que sigui facilitada per presolme s.l. als Usuaris, com elements identificadors i habilitadors per l’acces als serveis ofertats a la pàgina Web, comprometent-se a no cedir-ne l’ús ni a permetre-hi l’accés de tercers, assumint la responsabilitat pels danys i perjudicis que es puguin derivar d’un ús indegut d’aquests. Igualment l’Usuari es compromet a comunicar a presolme s.l., amb la major rapidesa, la pèrdua o el robatori així com qualsevol risc d’accés al login i/o password per un tercer; (V) no realitzar activitats publicitàries, promocionals o d’explotació comercial a través de la pàgina web no autoritzades expressament per presolme s.l., ni utilitzar els continguts i en particular la informació obtinguda a través de la pàgina web per remetre publicitat, enviar missatges amb fins de venda directa o amb qualsevol altre fi comercial, ni per recollir o emmagatzemar dades personals de tercers; (VI) no utilitzar identitats falses, ni suplantar la identitat d’altres en la utilització de la pàgina web o en la utilització de qualsevol dels serveis de la pàgina web, incloent-hi la utilització si és el cas de contrasenyes o claus d’accés de tercers o de qualsevol altra forma; (VII) no destruir, alterar, utilitzar per al seu ús, inutilitzar o danyar les dades, informacions, programes o documents electrònics de presolme s.l., els seus proveïdors o tercers; (VIII) no introduir, emmagatzemar o difondre mitjançant la pàgina Web qualsevol contingut que infringeixi drets de propietat intel·lectual, industrial o secrets empresarials de tercers, ni en general cap contingut del qual no ostentés, de conformitat amb la llei, el dret a posar-ho a disposició d’un tercer.\n2.3 Exoneració de responsabilitat.\npresolme s.l. únicament respondrà dels danys que l’usuari pugui patir com a conseqüència de la utilització de la pàgina web, quan aquests danys li siguin directament imputables.\nQuant a les informacions i continguts inclosos a la pàgina web o als que pogués tenir-se accés com a conseqüència dels links establerts a la pàgina web de presolme s.l. no garanteix, de cap manera, ni l’accés en un moment determinat a aquestes informacions i continguts, ni la seva exactitud, ni la seva actualitat o actualització, ni la seva idoneïtat o utilitat per als fins de l’Usuari, no fent-se responsable dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que puguin deure’s a la transmissió, difusió, emmagatzematge, posada a disposició, recepció, obtenció o accés als continguts inclosos a la pàgina web o aquelles a què es tingui accés com a conseqüència dels links establerts en aquesta.\npresolme s.l. s’eximeix de qualsevol responsabilitat per l’ús indegut o no autoritzat del login i del password i per la manca de diligència de l’Usuari en la conservació del secret dels mateixos.\nIgualment, presolme s.l. s’eximeix de qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que es puguin deure, amb caràcter merament enunciatiu i no limitatiu, a (I) la presència de virus o altres elements lesius a la pàgina web, o pàgines web a les quals es pugui tenir accés a través dels links establerts en aquella que puguin produir alteracions al sistema informàtic, documents electrònics o fitxers dels Usuaris; (II) interferències, omissions, interrupcions, avaries i/o desconnexions en el funcionament operatiu d’aquest sistema electrònic o als aparells i equips informàtics dels Usuaris, motivades per causes alienes a presolme s.l., que impedeixin o retardin la prestació dels serveis o la navegació pel sistema; (III) retards o bloquejos en lús causats per deficiències o sobrecàrregues dInternet o en altres sistemes electrònics; (IV) que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del control de la pàgina web i que no siguin atribuïbles a presolme s.l.; (V) les divergències de la informació, documentació i/o altres continguts de la pàgina web que poguessin existir entre la versió electrònica i la versió impresa; (VI) la impossibilitat de donar el servei o permetre l’accés per causes no imputables a presolme s.l., degudes a l’Usuari, a tercers, oa supòsits de força major.\nLa responsabilitat de presolme s.l. respecte dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que li puguin ser imputats no excedirà en cap cas, per pacte exprés entre les parts, de la totalitat de la quantitat pagada per l’Usuari per l’accés als productes oferts a la pàgina web.\n2.4 Utilització d’hiperenllaços.\nL’usuari d’Internet que vulgui introduir enllaços des de les seves pròpies Webs a la Pàgina Web haurà de complir les condicions que es detallen a continuació sense que el desconeixement eviti les responsabilitats derivades de la Llei.\nL’enllaç únicament vincularà amb l’home page o pàgina principal de la pàgina web però no la podrà reproduir de cap manera (inline links, còpia dels textos, gràfics, etc). Quedarà en tot cas prohibit, d’acord amb la legislació aplicable i vigent a cada moment, establir frames o marcs de qualsevol tipus que emboliquin a la pàgina web o permetin la visualització dels continguts a través d’adreces d’Internet diferents de les de la pàgina Web i, en qualsevol cas, quan es visualitzin conjuntament amb continguts aliens a la pàgina web de manera que: (I) produeixi, o pugui produir, error, confusió o engany en els usuaris sobre la veritable procedència del servei o continguts; (II) suposi un acte de comparació o imitació deslleial; (III) serveixi per aprofitar la reputació de la marca i prestigi de presolme s.l.; o (IV) de qualsevol altra manera resulti prohibit per la legislació vigent.\nNo es faran des de la pàgina que introdueix l’enllaç cap mena de manifestació falsa, inexacta o incorrecta sobre presolme s.l., la seva adreça, empleats, clients o sobre la qualitat dels serveis que presta.\nEn cap cas, s’expressarà a la pàgina on s’ubiqui l’enllaç que presolme s.l. ha prestat el seu consentiment per a la inserció de l’enllaç o que altrament patrocina, col·labora, verifica o supervisa els serveis del remitent.\nEstà prohibida la utilització de qualsevol marca denominativa, gràfica o mixta o qualsevol altre signe distintiu de presolme s.l. dins de la pàgina del remitent excepte en els casos permesos per la llei o expressament autoritzats per presolme s.l. i sempre que es permeti, en aquests casos, un enllaç directe amb la pàgina web en la forma establerta a aquesta clàusula.\nLa pàgina que estableixi l’enllaç haurà de complir fidelment amb la Llei i no podrà en cap cas disposar o enllaçar amb continguts propis o de tercers que: (I) siguin il·lícits, nocius o contraris a la moral i als bons costums (pornogràfics, violents, racistes, etc); (II) indueixin o puguin induir a l’Usuari la falsa concepció que presolme s.l. suscriu, recolza, s’adhereix o de qualsevol manera recolza, les idees, manifestacions o expressions, lícites o il·lícites, del remitent; (III) resultin inapropiats o no pertinents amb l’activitat de presolme s.l. en atenció al lloc, continguts i temàtica de la pàgina web del remitent. Igualment, l’usuari s’abstindrà d’incloure a la pàgina web qualsevol hiperenllaç (d’ara endavant, “link”) dirigit a una pàgina web que contingui informació o continguts il·lícits, contraris a la moral i bons costums generalment acceptats, i a l’ordre públic.\n2.5 Política de Protecció de Dades de Caràcter Personal.\npresolme s.l. reconeix la importància de protegir l’esfera d’intimitat de l’Usuari de la pàgina Web, per a això ha desenvolupat una Política de Protecció de Dades de Caràcter Personal que posa en el seu coneixement, perquè l’Usuari lliure i voluntàriament decideixi si voleu facilitar a presolme s.l. les dades de caràcter personal que se li puguin requerir o obtenir en ocasió de la seva utilització d’aquesta pàgina web i/o sol·licitud d’algun dels productes que s’hi ofereixen.\npresolme s.l. es reserva el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense avís previ, la seva Política de Protecció de Dades de Caràcter Personal per adequar-la a la legislació vigent en cada moment.\nPer sol·licitar informació o si escau, procedir a la contractació o adquisició de productes, els Usuaris hauran de proporcionar prèviament a presolme s.l. certes dades personals que seran tractades amb les finalitats d’atendre les consultes formulades, si escau, formalitzar la contractació a distància, gestionar, administrar, prestar, ampliar, millorar i adequar els serveis oferts a la pàgina web. Així com, la realització d’activitats promocionals i publicitàries mitjançant qualsevol mitjà, que puguin ser del vostre interès per ampliar i millorar els nostres productes, adequant les nostres ofertes a les vostres preferències o necessitats, a partir de l’estudi i segmentació de la informació personal i comercial que ens consti als nostres fitxers com a conseqüència del seu accés a la pàgina web, així com per permetre una navegació personalitzada.\nDe conformitat amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, l’Usuari tindrà dret d’accés, rectificació, cancel·lació, i oposició conforme a la normativa en vigor respecte de les seves dades personals recollides conforme estableix als paràgrafs anteriors, podent dirigir-se a aquests efectes, mitjançant fotocòpia del DNI, Passaport o document d’identitat equivalent, a l’adreça de contacte ressenyada.\nL’Usuari accepta expressament la inclusió de les dades obtingudes durant la navegació per la pàgina Web, o proporcionades mitjançant l’emplenament de qualsevol formulari, així com els derivats de la relació comercial i/o entrega dels productes comprats, al fitxer referit anteriorment.\nDurant el procés de recollida de dades, ia cada lloc de la pàgina Web on se sol·licitin aquestes dades, l’Usuari serà informat, ja sigui mitjançant un hipervincle, ja sigui al propi formulari, del caràcter obligatori o no de recollida de dades aquestes dades.\npresolme s.l. es compromet en la utilització de les dades incloses en el fitxer, a respectar la seva confidencialitat ia utilitzar-les d’acord amb la finalitat del fitxer, així com a donar compliment a la seva obligació de guardar-les i adaptar totes les mesures per evitar l’alteració, la pèrdua, el tractament. o accés no autoritzat, dacord amb el Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s’aprova el Reglament de desplegament de la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal.\nLa pàgina web té “cookies” que permeten a presolme s.l. obtenir una sèrie de dades dels usuaris, com ara les parts de la pàgina web visitades amb anterioritat per l’usuari, així com els productes i serveis que prefereix.\nSi l’Usuari ho prefereix pot impedir l’accés d’una “cookie” al disc dur configurant el navegador del vostre ordinador perquè us avisi en pantalla de la recepció de “cookies” i per impedir-ne la instal·lació al disc dur, en aquest cas la pàgina web podria no funcionar apropiadament per raons tècniques.\n2.6 Propietat Intelectual i Industrial.\nEl contingut de la pàgina web (d’ara endavant, “el contingut”) que inclou, a títol merament enunciatiu i no exclusiu, textos, fotografies, gràfics, imatges, icones, programari, links i altres continguts audiovisuals, així com el seu disseny gràfic i codis font són propietat intel·lectual de presolme s.l., o de tercers que han cedit el seu ús a presolme s.l. Aquest contingut està protegit per les lleis nacionals i tractats internacionals relatius als drets de propietat intel·lectual que siguin aplicables.\nAixí mateix, totes les marques, noms comercials, o signes distintius de qualsevol classe que apareixen a la pàgina web són propietat de presolme s.l. o de tercers que, si escau, han autoritzat a presolme s.l. la seva inclusió i utilització a la pàgina web.\nTots els drets de propietat industrial i intel·lectual sobre aquesta pàgina web estan legalment reservats i l’accés a la mateixa o la seva utilització, per part de l’Usuari, no s’ha de considerar, de cap manera, com l’atorgament de cap llicència d’ús o dret sobre qualsevol actiu la titularitat o propietat del qual correspongui a presolme s.l. o a tercers.\nLa reproducció total o parcial per qualsevol mitjà del contingut, marques, noms comercials, i signes distintius de qualsevol classe, inclosos a la pàgina web, així com la venda, cessió, arrendament, distribució, comunicació pública, transformació, o qualsevol altre ús que es vulgui donar a aquestes, sense prèvia autorització expressa del corresponent titular, queda totalment prohibida i es perseguirà civil i, si escau, penalment, dacord amb les Lleis nacionals i Tractats Internacionals aplicables.\nNo es podrà establir cap enllaç a la pàgina web des de qualsevol altra web sense el previ i exprés consentiment de presolme s.l.


Aprenentatge-servei | Compromesos amb l'educació\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 11/01/2017 - 10:27\nC/Montalegre, 5, Barcelona\nA la Sala Teatre del CCCB\nMés informació i inscipcions\nDebat educatiu per plantejar:\nCom es concreta l’aprenentatge servei en els centres educatius i les entitats socials?\nQuines estratègies d’impuls i extensió s’estan desenvolupant en el nostre país?\nPer què l’aprenentatge servei és un model replicable i d’èxit en diferents àmbits i etapes educatives?\nQuins factors ho fan possible?\nQuines bones pràctiques són les més inspiradores i què podem aprendre d’elles?\nQuins reptes plantegen?\nQuins criteris són claus per la seva avaluació?


català – Pàgina 3\nSegons cas conegut en pocs dies en que es nega la tramitació de documentació per un certificat d’empadronament escrit en català\nSi ahir ens fèiem ressò d’una carta al Punt Avui, en la que un pare denunciava l’anul·lació per part de la Federació catalana de futbol d’unes llicències federatives, perquè el certificat d’empadronament estava escrit en català, avui hem conegut que a Mollerussa, la unitat mòbil encarregada d’expedir o renovar carnets d’identitat, va negar la seva tramitació als fills d’una parella de la localitat de Miralcamp, perquè la documentació presentada estava en català.\nSegons recull el diari Segre, la família volia fer el carnet d’identitat als seus dos fills, d’1 i 3 anys, i van presentar el certificat de naixement del Registre Civil i el certificat d’empadronament municipal, escrits en català. Els funcionaris policials espanyols els van instar a presentar els documents escrits en castellà, o en les dues llengües. La parella que va haver de retornar amb la documentació en castellà, ha manifestat que troba “insòlit” que això hagi pogut passar.\nDenuncien que la Federació Catalana de Futbol ha anul·lat unes llicències perquè un document estava escrit en català\nPotser cal esbrinar si la nova regularització fiscal i legislativa de l’esport de l’estat espanyol que ha impulsat el ministre Wert, està al darrera d’aquest nou episodi de discriminació del català.\nUna carta al Punt Avui, signada per Jordi Feliu, un veí de La Cellera de Ter, denuncia que la Federació Catalana de Futbol (FCF) ha anul·lat la llicència federativa de fins a 6 jugadors, entre ells els seus dos fills. El club els ha comunicat que la FCF ha negat el permís per a jugar, per no haver presentat el certificat conjunt d’empadronament en castellà.\nEn la carta que porta per títol, “Federació Catalana de Futbol quina vergonya”, aquesta pare explica que el document està presentat, però en català, i afegeix que els formalismes en que està redactat, noms i cognoms de persones que viuen conjuntament, són perfectament intel·ligibles en qualsevol llengua.\nEn la carta, que ha donat a conèixer per la xarxa el compte de twitter de La Cellera de Ter per la Independència (@LCTxInd), s’expressa el rebuig a doblegar-se a una subordinació lingüística que el sentit comú fa indigna. També s’afirma que construir estructures d’estat comença per situar en òrgans de direcció de les entitats a persones que representen el país amb mentalitat d’estat, i no a gestors submisos i legisladors implacables.\nActualitzat 12/03/15 a les 11:45. Encara no 24 hores després de publicar aquesta notícia hem conegut un nou cas a Mollerussa, on s’ha negat la tramitació, en aquest a un DNI per part de la policia espanyola, també per aportar el certificat d’empadronament i el registre de naixement, en català.\nLa Justícia francesa vol dissoldre el Comitè per a l’Autodeterminació de Catalunya Nord\nRobert Casanovas, Me Codognes i Gérard Lenfant, responsables del Comitè per a l’Autodeterminació de Catalunya Nord, han informat que aquesta entitat podria ser dissolta per una resolució judicial, sota l’acusació “d’atemptar contra la integritat del territori nacional francès.\nAra fa poc més d’un any el comitè va ser creat a Perpinyà, i legalment registrat com associació, el 27 de gener de 2014, segons la llei de 1901, a la Prefectura dels Pirineus Orientals, i amb la seva publicació al butlletí oficial.\nAquesta associació estaria en el punt de mira de l’Estat, representat pel prefecte dels Pirineus Orientals, perquè vol organitzar una consulta popular d’autodeterminació a Catalunya del Nord, i per això, s’hauria procurat la llista de 300 mil votants del departament.\nEl comitè vol fer dues preguntes als votants. La primera és: Està a favor de la gran Catalunya, ajuntant la Catalunya Nord i la Catalunya Sud en un Estat independent i sobirà”? i la segona: “Està a favor que Catalunya Nord es converteix en un estat independent i sobirà?\nCasanovas, Codognes i Lenfant, responsables del Comitè. Foto de L’Independant,\nEls responsables opinen que aquest és un enfocament responsable, democràtic i transparent. També afirmen que no han dit que anessin a declarar la independència. Només és tracta d’una reflexió intel·lectual. No som una institució. L’interès era conèixer l’opinió dels ciutadans sobre el que està succeint a Catalunya, afirmen des del comitè.\nPer aquesta dissolució l’estat francès argumenta que en els seus estatuts el Comitè formula consideracions, com que l’idioma català seria col·locat “sota la supervisió de la República Francesa del Departament dels Pirineus Orientals “o que” la dominació de la República Francesa a la Catalunya Nord, va conduir a un atur massiu, l’èxode dels joves, l’augment de la pobresa, la disminució dels nivells de vida i la destrucció del teixit econòmic. Per aquestes reflexions i per les qüestions plantejades en la consulta, es considera que hi ha un atac a la integritat del territori nacional.\nEl diari nord-català L’Independant, que recull la noticia, està realitzant una enquesta sobre si es creu que l’Estat francès té dret a intervenir contra el comitè per l’autodeterminació o no.\nJoan Laporta es nega a declarar en espanyol al jutjat davant Mario Conde\n(EFE) L’expresident del Barça, Joan Laporta, s’ha negat aquesta tarda a declarar en castellà davant el Jutjat de Primera Instància número 25 de Barcelona, on ha comparegut com a testimoni en el litigi que mantenen el club i l’empresa MCM per l’explotació publicitària de la façana de La Masia. El magistrat li ha demanat que parlés en aquesta idioma per deferència a Mario Conde, l’advocat de la part demandant i que és d’origen gallec.\n“Després d’estar aquí esperant des de les nou del matí, crec que tinc tot el dret a declarar en català, que és la meva pròpia llengua i la del meu país”, ha dit Laporta.\nEl magistrat, Antonio Morales, ha retret a Laporta la seva actitud i li ha ofert la possibilitat de tornar demà o dijous per testificar amb un intèrpret.\n“Ja li dic que dijous sóc de viatge”, li ha contestat Laporta, el qual ha tornat a expressar la seva indignació: “Em sembla una falta de respecte per als declarants que no hi hagi un intèrpret de català aquí i ara”.\nEl propi Mario Conde ha intervingut en el conflicte entre el jutge i el regidor de l’ajuntament de Barcelona: “Senyoria, jo acceptaria la traducció que em fes un altre lletrat”, ha suggerit.\n“Vostè m’entendrà, perquè és un home intel·ligent i parlaré molt a poc a poc”, ha ofert Laporta a l’advocat de MCM. Però aquest li ha respost: “Vostè també és intel·ligent i no entén el gallec”.\nLaporta finalment ha declarat en català, encara que ha estat advertit en un parell d’ocasions més pel jutge, per “no mantenir el degut respecte a aquest tribunal”, en no contestar de forma precisa allò que se li preguntava.\nPel que fa al contingut de la declaració, l’expresident de l’entitat blaugrana ha defensat l’acord signat al juny del 2010 amb MCM. Segons ell, es tractava d’“un contracte molt innovador d’explotació publicitària i molt interessant per als interessos del Barça”.\nEn aquest sentit, ha apuntat que la projecció de la publicitat a la façana de La Masia a través de díodes de llum podia servir de prova pilot per fer una cosa similar al futur Camp Nou.\nNo obstant això, l’actual junta blaugrana i MCM no es van posar d’acord per desenvolupar el projecte i l’empresa reclama ara al club esportiu una indemnització de 100 milions d’euros per incompliment de contracte\nEscola Valenciana ofereix el seu servei de voluntariat lingüístic a Rita Barberà\n(ACN) Escola Valenciana ha enviat aquest dilluns a l’Ajuntament de València les correccions lingüístiques a la polèmica intervenció de l’alcaldessa Rita Barberà durant la Crida de les Falles 2015. Segons que ha informat l’entitat a través d’una nota de premsa, ha ofert a l’alcaldessa el seu servei de voluntariat lingüístic en valencià. El mateix president, Vicent Moreno, s’ha mostrat disposat a buscar temps per a fer de voluntari seu ‘si li ve de gust i podrem practicar al balcó de l’Ajuntament de València ara que s’acosten les mascletades’. Moreno ha remarcat que és ‘fonamental’ que els representants polítics parlin en valencià a la societat, ‘perquè la nostra llengua cal normalitzar-la a tots els àmbits.\n“Quan una persona s’esforça a parlar en una llengua que no domina, cal posar-li a l’abast tots els mecanismes possibles perquè la faci seua. És normal cometre errors quan algú està aprenent una llengua, el que no és normal és que una representant com Rita Barberà no s’hagi esforçat a parlar en valencià en 24 anys que duu al capdavant de l’Ajuntament de València i que quan intenta emprar la nostra llengua no demani ajuda a l’Oficina de promoció del valencià del seu consistori”, ha dit Vicent Moreno.\nEl president d’Escola Valenciana ha ofert el Voluntariat pel Valencià que impulsa l’entitat des de fa 10 anys i que compta amb centenars de ciutadans i ciutadanes de la ciutat de València, amb el suport de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL).\nL’entitat ha recordat com al Voluntariat han participat el president de l’AVL, Ramon Ferrer o la portaveu del Consell i consellera d’Educació, Cultura, Maria José Català. Així mateix, Escola Valenciana va oferir l’any passat el Voluntariat pel Valencià al president de la Generalitat Valenciana, Alberto Fabra. L’entitat ha lamentat que encara no s’hagi posat en contacte amb l’oficina del Voluntariat ‘per a millorar la seva fluïdesa quan, de forma excepcional, llegeix algun discurs en valencià’.\nAixí mateix, enguany, a la presentació de la campanya ’10 anys parlant amb tu’, el president d’Escola Valenciana li va oferir també aquest servei a Lay Hoo Chan, la presidenta del València CF.\nDes de l’entitat cívica s’ha volgut constatar que el discurs de l’alcaldessa de València ha suposat ‘una falta de respecte al món faller, a tantes i tantes comissions falleres que tenen en molta consideració el nostre màxim tret d’identitat’.\nEscola Valenciana ha recordat que l’any passat va promoure el programa de Voluntariat entre les festes més significatives del País Valencià i va implicar colles de Magdalena, comissions de Falles i de les Fogueres per a fer parelles lingüístiques: ‘És per això que si l’alcaldessa de València desitja fer el Voluntariat pel Valencià amb un faller o una fallera tampoc hi haurà problema en trobar-li algú per a fer tàndem’, ha declarat Vicent Moreno.


Barcelona, sempre revolucionària | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona, sempre revolucionària\nLa sorpresa del triomf d’Ada Colau és un fenomen que la ciutat ja va viure als anys trenta i setanta\nBarcelona 17 JUN 2015 - 23:13\tCEST\nAda Colau, alcaldessa amb una candidatura de confluència d’esquerres, personalitza un canvi històric a Barcelona. GIANLUCA BATTISTA\nL’historiador Josep Fontana argumentava fa un any que la millor manera d’intentar un canvi del sistema polític a Catalunya i a Espanya consistia a atacar-lo “pels seus punts més febles i, concretament, plantejar el canvi en les eleccions municipals”, on era clau una Barcelona “que sempre s’ha mogut molt”. Convençut de la idoneïtat però escèptic —aleshores i ara— sobre l’eficàcia d’aquesta via revolucionària, Fontana va ser conseqüent amb la seva trajectòria de compromís (va militar al PSUC fins als anys setanta) i el 24-M va tancar la llista electoral de Barcelona en Comú. El triomf de la candidatura de confluència ciutadana i d’esquerres que ha convertit Ada Colau en alcaldessa confirma el paper de Barcelona com a subjecte històric amb personalitat pròpia i propici a promoure canvis. Un fet que, ben mirat, no és tan sorprenent. Per no retrocedir més d’un segle, i acotant-ho a contextos electorals o democràtics, les eleccions municipals de 1931, 1979 i 2015 ofereixen tres moments de canvi històric amb Barcelona com a protagonista.\nSalvant distàncies, i sense oblidar complexitats i òbvies diferències de context, Barcelona encapçala un intent de ruptura democràtica a Catalunya i a Espanya comparable als dels anys trenta i setanta. És evident que no s’ha proclamat la República després de les eleccions municipals, com va passar el 14 d’abril de 1931 (però sí que va abdicar el rei Joan Carles I, ara fa un any, a favor del seu fill Felip VI). I és clar que el país no lluita avui per posar fi a una dictadura com la que va ser rematada al carrer tot i que Franco morís al llit, ara farà 40 anys.\nAra bé, no és menys cert que els bons resultats de l’esquerra alternativa el 24 de maig, a Barcelona i en altres ciutats, s’inscriuen en un escenari de canvi de règim. I tampoc es pot ignorar que, fins i tot des d’abans del 15-M, la protesta als carrers i places —amb dues vagues generals i tres massius Onzes de Setembre— han configurat un cicle de mobilitzacions socials que reacciona contra la dictadura de l’austeritat i les retallades, contra la corrupció i en demanda del dret a decidir i la democràcia real. És en aquest context que la victòria de Barcelona en Comú situa la ciutat al capdavant del que Colau anomena “revolució democràtica”, que inclou l’exercici de l’autodeterminació de Catalunya però no renuncia a establir complicitats amb Madrid i la Grècia de Syriza per estendre l’onada revolucionària pel sud d’Europa. Tot i els contextos diferents, hi ha elements de continuïtat sorprenents entre 1931, 1979 i 2015.\nÈxit de forces emergents. Si la nova política de Barcelona en Comú ha guanyat gairebé un any després que aquesta confluència d’esquerres es gestés a partir del manifest Guanyem Barcelona, convé recordar que ERC amb prou feines tenia un mes de vida quan el 1931 va guanyar les eleccions. El resultat municipal del 3 d’abril de 1979 potser va ser més esperat, però va repetir la sorpresa de les eleccions generals del 1977: van guanyar els nous socialistes (com a PSC-PSOE no es van unificar fins al juliol de 1978), seguits dels vells comunistes del PSUC, mentre que els nacionalistes (també organitzativament força nous) de Jordi Pujol van quedar tercers.\nLa por durant la\nTransició feia que\nels amos es\nAgenda socialitzant. Excepcionalment i de forma temporal, la ruptura va triomfar a la Barcelona que va forçar la dimissió dels alcaldes franquistes Josep Maria Porcioles (1973) i Joaquim Viola (1976) i va imposar una agenda política, social i participativa a l’alcalde de la Transició, Josep Maria Socías Humbert (1976-1979). Hi va incloure des del pas franc de les entitats als despatxos municipals, fins a la creació de la targeta de transport públic gratuït per als jubilats o la cessió gratuïta a la Federació d’Associació de Veïns de Barcelona (FAVB) del Palau d’Esports per fer tota mena d’actes. I el temor dels empresaris i propietaris immobiliaris a una democràcia socialitzant va permetre una acumulació popular de capital xifrada en 126 hectàrees de sòl municipalitzat pel delegat d’Urbanisme de Socías, Joan Antoni Solans, només per 3.000 milions de pessetes. “Vam pagar molt barat. La gent llençava les finques: alguns s’enduien els diners a Suïssa o Andorra; altres tancaven per la crisi”, explica Solans.\nEl primer alcalde democràtic de Barcelona, Narcís Serra, en una visita a una caserna de la policia municipal a la Trinitat el 1979. pérez de rozas\nProtagonisme veïnal. El moviment ciutadà que va assolir aquella fita no dista tant, per motius i activisme social, del que ha contribuït al canvi actual. L’antic dirigent veïnal Pep Martínez Barceló diu que “s’ha produït a Barcelona el que fa més de 40 anys va succeir al districte IX”. Compara el triomf de Colau amb l’acta de regidor pel terç familiar que el 1973 va aconseguir Fernando Rodríguez Ocaña, candidat obrer i veïnal de Nou Barris i Sant Andreu en una campanya ciutadana orquestrada per Bandera Roja i finalment anul·lada pel franquisme. Jordi Borja, figura clau de Bandera Roja, el PSUC i el moviment ciutadà d’aleshores, també ho ha estat ara com a mentor polític de Colau des de l’Observatori DESC. La reiterada acusació de “fer política” que Xavier Trias ha dirigit a la FAVB —de la seva junta provenen Colau i la també regidora de Barcelona en Comú Mercedes Vidal— no dista tampoc gaire del que la mateixa entitat es va sentir dir als anys setanta. Amb la diferència que, el 1979, els únics exmembres de la junta veïnal escollits regidors ho van ser per CiU (Albert Pons Valón i Francesc Borrell) i PSC (Jordi Vallverdú i Lluís Reverter). El PSUC va oferir el seu tercer lloc al president de la FAVB, Carles Prieto, però aquest el va rebutjar per quedar-se al moviment veïnal.\nLluites per l’habitatge. Si res s’explica avui sense la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH), on Colau ha forjat el seu lideratge, no es pot oblidar que als anys setanta va ser cabdal l’empenta col·lectiva de la lluita per l’habitatge dels barris de l’Obra Sindical del Hogar o dels barraquistes de zones com el Carmel. Res de nou, perquè ja a primers dels anys trenta, en un context de crisi econòmica i atur elevat, un dels focus mobilitzadors a Barcelona va ser precisament una llarga vaga de llogaters (alguns impagaments es van perllongar fins el 1939) sostinguda per la CNT i que va implicar més de 100.000 persones. El 1930 els lloguers oscil·laven entre el 19% i el 38% del salari d’un obrer. I el 1974 va calar en l’agenda reivindicativa la proposta que Joaquim Sempere (sota el pseudònim d’Ernest Martí) va fer en un article a Nous Horitzons perquè no més del 10% del salari familiar fos destinat a pagar l’habitatge. No és estrany, doncs, que de l’esclat de la bombolla immobiliària, i quan avui hi ha famílies que ni amb el 100% dels seus ingressos poden fer front als deutes per habitatge, hagi sorgit un moviment com la PAH. Les actuals marees ciutadanes en defensa de l’educació i la sanitat públiques també tenen equivalents en les lluites veïnals dels anys setanta.\nEl barraquisme que es va viure al Carmel, a principis de 1970. COLITA\nMapa sociopolític superposat. Tampoc és nova la geografia sociopolítica barcelonina, segons l’anàlisi comparativa que el politòleg Jordi Muñoz fa de les actes de les eleccions municipals de 1934, que va guanyar ERC. Els barris de Sarrià-Sant Gervasi i les Corts eren i són els de més participació electoral. I, a grans trets, són també allí, i en punts de l’Eixample, on va obtenir millors resultats la Lliga el 1934 i on obtenen encara bons resultats CiU i el PP. En canvi l’esquerra, abans i ara, té el graner de vots als barris populars tradicionals (Poblenou, Sants, Sant Andreu, Gràcia…); als llocs que l’urbanista José Luis Oyón anomena “guetos proletaris” i socialment molt barrejats de Ciutat Vella (Xino o Raval i Barceloneta), i a les segones perifèries de cases barates, noves abans de la guerra i hegemòniques des del boom migratori dels anys seixanta: Nou Barris, Zona Franca, Bon Pastor, Besòs, Sant Martí... Sosté Oyón a La quiebra de la ciudad popular que a la Guerra Civil es va arribar amb una ciutat fracturada i on “la distància física entre món burgès i món proletari s’havia incrementat gairebé en un 50%” en 30 anys. Salvant distàncies, avui això no és molt diferent, perquè s’han incrementat les desigualtats entre barris: segons les últimes dades del 2012, la renda familiar disponible a Ciutat Meridiana és de 37,5 (sobre 100) mentre que a Pedralbes és de 240.\nCom ja van titular els periodistes Jaume Fabre i Josep Maria Huertas el seu repàs a la Barcelona del segle XX (Flor del Vent, 2000), la ciutat és Burgesa i revolucionària. La novetat és que, al segle XXI, una victòria electoral de l’esquerra a l’esquerra de la socialdemocràcia, mai vista fins ara, referma el segon adjectiu. Caldrà veure com es concreta en el model de ciutat, però ahir mateix ja va ser revolucionàriament simbòlic que la Barcelona famosa pels Jocs Olímpics de 1992 renunciés, en la primera comissió de govern de Barcelona en Comú, a la candidatura olímpica dels Jocs d’Hivern del 2026.\nPor de barricada i distopia burgesa\nSense haver de recórrer ni al tòpic de la Rosa de Foc ni a la mitificada Barcelona resistent de 1714 o la revolucionària de 1936, són múltiples els exemples que evoquen el paper revolucionari de la capital de Catalunya. Així, en una memòria sobre les revoltes socials a l’Espanya de 1873, Friedrich Engels ja va escriure que a Barcelona es comptabilitzaven “més combats de barricada que en cap altra ciutat del món”. Un segle i quart després, el 25 de març de 2003, l’expresident dels Estats Units George Bush pare va dir, en referència a la gran manifestació del No a la guerra celebrada tres dies abans: “Ningú pot permetre que la seva política sigui determinada pel nombre de gent que es manifesta a Barcelona”. Per gust o a desgrat de qui sigui, això ha estat així en diferents moments clau de la història. I això és el que fa por o neguiteja alguns poders fàctics.\nLa “revolució democràtica” proclamada per Colau la mateixa nit electoral intenta ja ser metabolitzada, assumint fins i tot el seu lèxic, pel president del Cercle d’Economia, Antón Costas: a la seva 31a reunió anual, el passat 25 de maig a Sitges, va parlar “d’il·lusió” per l’actual “primavera política” i la “revolució democràtica”. Dies després Costas negava, en un debat a la SER, que l’empresariat tingués “por”, però reconeixia “inquietud”. També el president de la Cambra de Comerç, Miquel Valls, s’ha ofert aquesta setmana a “col·laborar” amb la nova alcaldessa. Però membres de cercles econòmics admeten, en públic i encara més en privat, el seu neguit pel canvi produït a Barcelona, Madrid i València. Les declaracions, aquesta mateixa setmana, del president del BBVA, Francisco González, sobre “el risc del populisme” i les “promeses inviables”, o les del president de la CEOE, Joan Rossell, alertant contra els qui “volen fer-ho saltar tot pels aires, sense alternatives i sense un business plan”, en són exemples. Un altre és aquesta confessió privada d’un alt directiu d’un important ens econòmic català: bona part dels seus socis, empresaris i banquers, ni tan sols volen donar els cent dies de gràcia al nou Ajuntament de Barcelona.\nMentre el líder ecosocialista Joan Herrera (ICV-EUiA és un dels puntals de Colau) alerta que “el linxament mediàtic que va patir el tripartit serà un joc de nens comparat amb el que patirà Barcelona en Comú”, a la premsa ja hi ha qui comença a posar sordina a la revolució barcelonina. S’evoca el Joan Maragall que el 1909, arran de la Setmana Tràgica, va escriure La ciutat del perdó, i se citen textos d’Agustí Calvet, Gaziel, dels anys trenta. De fet, ja durant la campanya el republicà Alfred Bosch va intentar fer forat en la pugna Trias-Colau apel·lant a “no tornar als enfrontaments entre la Lliga i la FAI”.\nEn alguns imaginaris sembla que revisquin “la distopia burgesa i els pànics morals” descrits per l’historiador britànic Chris Ealham a La lucha por Barcelona. Clase cultura y conflicto: 1898-1937 (Alianza, 2005), o el món desencaixat que l’urbanista José Luis Oyón explica a La quiebra de la ciudad popular. Espacio urbano, inmigración y anarquismo en la Barcelona de entreguerras: 1914-1936 (Ediciones del Serbal, 2008). Ealham explica que “els barris eren un entorn social complet: espais de contestació i esperança i punt de partida de la resistència contra la ciutat burgesa, una lluita subversiva que va donar a Barcelona fama internacional de ciutat roja i capital revolucionària d’Espanya”. I Oyón insisteix a definir Barcelona com “la capital principal de la revolució” i troba també en els barris el “subjecte social que va estar al darrere de la Barcelona revolucionària” fins que Franco (i certa burgesia catalana) va guanyar la Guerra Civil.\nLa situació actual no és la dels anys trenta. Però la crisi ha accentuat unes diferències socials i entre barris que inicialment, com analitza la sociòloga Marina Subirats a Barcelona: de la necessitat a la llibertat (L’Avenç, 2012), la ciutat democràtica nascuda d’esquerres el 1979 havia anat reduint. Un reequilibri fruit, precisament, de les lluites urbanes dels anys setanta historiades a Barris, veïns i democràcia (L’Avenç, 2015). El 1975, mig any abans de morir Franco, un informe confidencial del Govern Civil calibrava la força del moviment veïnal a Barcelona i comparava la situació amb l’escenari de la Catalunya revolucionària dels anys trenta, per acabar recomanant al governador Rodolfo Martín Villa: “Hay que ceder ante el pueblo… de lo contrario no hay quien lo frene”.\nTres dècades després, amb el model de ciutat ja molt qüestionat i el neoliberalisme triomfant, qui el 2008 presidia el Cercle d’Economia, Josep Piqué, va apostar per “recuperar l’esperit burgès de Barcelona”. En concret, va demanar “desenganxar” al màxim la ciutat del poder polític i posar fi a qualsevol vestigi “de subordinació de la societat civil als poders públics”. Una situació que “es podia entendre en els primers anys de la Transició”, però que —i just a l’inici d’una crisi que Naomi Klein analitza en clau de doctrina del xoc— el Cercle d’Economia considerava un llast per a “l’anomenada societat civil que va protagonitzar les Exposicions Universals, les grans iniciatives culturals —des del Liceu fins al Palau de la Música— o els grans reptes urbanístics de Barcelona”.\nEn aquest procés vivia la ciutat fins que ha guanyat Barcelona en Comú. El seu triomf en una batalla que, sobretot, és d’hegemonia cultural, ja preocupava la tardor del 2011, just després que CiU i Xavier Trias aconseguissin una alcaldia que des de 1979 havia estat en mans socialistes. Així ho va expressar el periodista Francesc-Marc Álvaro en un text a la revista municipal Barcelona Metròpoli, Barcelona, un debat d’idees impossible. Hi constatava la “veritable anomalia” que els valors de la dreta estiguessin infrarepresentats a Barcelona i denunciava el “monòleg ideològic en el qual les idees centrals d’una socialdemocràcia lenta de reflexos són substituïdes i desplaçades per un magma de discursos alterglobalitzadors, neollibertaris, neocomunistes, antiamericans, antisemites i antioccidentals”. Just després del 15-M del 2011 ja s’estava cuinant, segons Álvaro, “un confús brou antipolític i populista”. Però, com explica l’historiador Xavier Domènech a Hegemonías. Crisis, movimientos de resistencia y procesos políticos (Akal, 2014), això té molta història al darrere i també es pot llegir en positiu. Sense por.


Passos per incloure a la meva parella com a copropietària - Api.cat\nHome Api\tPassos per incloure a la meva parella com copropietària\nCanviar la titularitat en l’escriptura d’un habitatge comporta unes despeses i gestions amb els que potser, no comptaves. Incloure a la nostra parella com copropietària d’un habitatge, dependrà de diversos factors, com per exemple, si esteu casats o no, la comunitat autònoma on residiu o el patrimoni de què disposa la teva parella. En Api.cat et mostrem quines vies existeixen per al canvi de titularitat i alguns dels aspectes a tenir en compte.\nSi tens un pis a Viladecans del que ets únic propietari, però tens en ment incloure a la teva parella, t’interessarà saber que hi ha dues maneres de fer-ho: a través de la donació, o bé, per mitjà de la compravenda. Vegem algunes de les diferències que hi ha entre tots dos.\nEn general, aquest procés sol ser una mica més econòmic que la donació, ja que les despeses del notari es comparteixen, però la resta dels desemborsaments varien en funció de si ets el comprador o el venedor.\nSi ets és nou titular, és a dir, el comprador, has de fer front a les despeses vinculades al canvi d’escriptura en el Registre de la Propietat i la modificació de la titularitat en el Registre cadastral, encara que aquest tràmit ho sol fer el notari. A més, hauràs de pagar l’Impost sobre Transmissions Patrimonials, que grava la quantitat final de la compra-venda.\nSi, per contra, ets el primer propietari, és a dir, el venedor, a més de compartir les despeses del notari, et correspondrà el pagament de la plusvàlua municipal o Impost municipal sobre increment del valor dels terrenys. També hauràs de fer front al pagament de l’Impost de la Renda de les Persones Físiques per la diferència entre el valor de transmissió i el cost d’adquisició.\nAra bé, el pagament d’aquestes quantitats variarà en funció del municipi, el valor cadastral del sòl de l’immoble i el preu de l’habitatge.\nEn el cas de la donació, alguns dels tràmits són força semblants, com la modificació en el Registre de la Propietat. Però, l’Impost sobre Donacions pot encarir molt la operació. El percentatge varia depenent de si la propietat està situada en una comunitat autònoma o una altra, tant és així, que pot anar des del 7,65% fins al 34% del preu d’adquisició de l’habitatge.\nA més, a la xifra que s’obtingui després d’aplicar el percentatge, se li assignen uns coeficients multiplicadors, que varien segons el parentiu dels protagonistes i el patrimoni preexistent de qui rep la donació. La quantitat també depèn de la comunitat autònoma en què s’estigui domiciliat, ja que en determinades comunitats a les parelles de fet se les considera igual que un matrimoni.\nDes Api.cat, com sempre, insistim en que el millor és que acudeixis a un agent de la propietat immobiliària, ja que t’assessorarà en el teu cas concret amb total eficàcia i professionalitat.\nEstàs pensat que és el moment d’incloure a la teva parella com copropietària del teu pis? Què creus més interessant, la donació o la compravenda? Dóna’ns la teva opinió.


Sabadell és un dels ajuntaments més actius i avançats en la gestió de polítiques de la diversitat, segons un informe europeu del programa “Intercultural Cities”\nEl passat més d’octubre de 2014 Sabadell va ser avaluada pel programa europeu Intercultural Cities, en el que participa des de l’any 2011 com a membre de la RECI Red Española de Ciudades Interculturales.\nLa Junta de Portaveus va aprovar el 19 de desembre una proposició de l’alcaldia d’impuls a les polítiques de sensibilització per desmuntar rumors enfront la diversitat i en pro de la convivència a Catalunya. La proposta es va aprovar per unanimitat.\nDavant una societat complexa, culturalment diversa i amb constants inestabilitats socials i econòmiques esdevé com a prioritat indiscutible guanyar el repte de la convivència.\n2a Trobada d'Agents Antirumors\nEl dilluns dia 9 de febrer a les 6 de la tarda va tenir lloc la 2a Trobada d'agents Antirumors a la sala d’actes del Casal Pere Quart de Sabadell (Rambla, 69)\nEl Consell d'Europa ha donat suport a l'estratègia d'integració intercultural d'aplicació a les ciutats, establint-se com una "llei europea suau"\nEl Consell d'Europa dóna suport a l'aplicació d'una estratègia d'integració intercultural a les ciutats, en base a l'experiència prèvia del programa Intercultural Cities, on hi participa la ciutat de Sabadell.\nIntolerància i sentit de l’humor\nArticle d'opinió de Joan Saumoy i Gregori, publicat al Diari de Sabadell (16/01/2015)\nSer francès a Sabadell\nArticle d'opinió de Joan Saumoy i Gregori, publicat al Diari de Sabadell (26/12/2014)\nCalendari institucional 2015: Hi havia una vegada... l'any 2015!! Que no t'enganyin els contes!\nTrobada a Loures, Portugal, de membres de la Xarxa C4i\nEls dies 11 i 12 de desembre, tècniques de la Regidoria de Drets i Civils i Ciutadania, van participar en una trobada dels membres de la xarxa C4i Comunication for integration que es va dur a terme a Portugal (Loures i Amadora).\nSabadell commemora el 18 de desembre, Dia Internacional del Migrant\nA Sabadell, es commemora el dia 18 de desembre, junt amb la societat civil i les xarxes socials d’immigrants, el 14è aniversari de la proclamació del Dia Internacional del Migrant. Aquesta commemoració s’emmarca dins del programa general del Dia internacional dels Drets humans que al llarg de tot el mes de desembre s’ha estat desenvolupant conjuntament amb el Síndic de Greuges, sota la coordinació de l’Ajuntament comptant i amb la col·laboració de diverses entitats de la ciutat.


Comprar Rellotge-Despertador Sonic Alert -\n> Ajudes tècniques auditives>Despertadors>Rellotge-Despertador Sonic Alert\nEl Sonic Alert és un rellotge-despertador de viatge que l'ajudarà a despertar-se a temps, ja que la seva funció principal és l'alarma extra forta, amb to i volum ajustables.\nLa pantalla també conté una funció d'atenuació de 5 nivells. Té l'opció de vibració de llit que permet només despertar-a vostè, mentre que els altres poden seguir dormint tranquil·lament.\nEl Sonic Alert té les següents característiques:\n113 dB d'alarma extra forta (amb control de to i volum ajustable).\nTemps de repetició per l'usuari 1-30 minuts a elecció.\nDurada d'alarma per l'usuari de 1-59 minuts a elecció.\nUna bateria de suport millorada.\nOpció de realitzar una còpia de seguretat de les configuracions de temps i alarma fins a una setmana.\nLa nova tecnologia d'energia verda que li farà estalviar un 60% d'energia.\nHora dual (formats de temps de 12/24 hores).\nFunció d'atenuació de 5 nivells. Alarma dual.\nCoixí amb so per a persones amb acúfens i ...\nEl coixí amb so per a...\nAltaveu Coixí per a persones acúfens i tin...\nAmplicall 20 és un...


SOM DE PÍCNIC: Zona de pícnic de l'Ermita de Sant Joan del Codolar, Cornudella del Montsant, Priorat\nZona de pícnic de l'Ermita de Sant Joan del Codolar, Cornudella del Montsant, Priorat\nPetita zona de pícnic en un magnífic entorn del Parc Natural del Montsant, pertany al terme municipal de Cornudella del Montsant. S'hi arriba per una pista forestal que surt de la població. Hi haviem estat al setembre del 2012 i hi vam trobar les barbacoes precintades, ens feia il·lusió tornar-hi a anar perquè és un indret molt bonic. Les fotos són de Setmana Santa, imagino que ara a l'estiu les barbacoes estaran precintades,informe-vos a l'Ajuntament abans d'anar-hi.\nTé un total de 5 taules de pedra, 4 estan a la zona de les barbacoes (un bloc de 3) i 1 al costat de l'ermita.\n- Zona barbacoes: és un espai petit i amuntagat, tot i tenir barbacoes no el veiem per passar-hi el dia perquè no hi ha espai perquè juguin els nens i tens els veins molt a prop.\nQueda darrera l'ermita i s'hi arriba vorejant la rectoria o a través d'un passadís entre l'ermita i la rectoria que està sota una arcada.\n- Al costat de l'ermita: com he dit, nomès hi ha 1 taula.\nL'ermita és barroca i sembla ser que té els origens a principis del s. XVI. L'accés és molt bonic a través d'un passadís de xiprers i té molt bones vistes. Nosaltres la vam trobar tancada.\nTé varies zones d'aparcament, nosaltres vam tenir que aparcar a una de les zones que estan una mica més avall; però nomès hi havia dos taules ocupades. És un lloc de partida d'excursions, així que si trobeu molt cotxes no descarteu que hi pugui haver taules lliures. En qualsevol cas us recomanem descarregar a dalt al costat de l'aparcament principal i baixar a deixar el cotxe.\nAccés: Com he comentat al principi s'hi arriba per una pista forestal, està aproximadament a uns 2km de la població. L'accés està a la entrada nord-est de Cornudella. Tan si veniu d'Albarca com de Cornudella trobareu una indicació cap a l'ermita.\nEntrant a la població venint d'Albarca, heu de girar a la dreta\nSortint de Cornudella direcció Albarca, heu de girar a la dreta per poder creuar la carretera i anar cap a l'esquerra.\nHeu de seguir endavant fins que haureu sortit del nucli urbanitzat i trobareu una bifurcació amb una indicació cap a l'ermita, heu de pendre-la i seguir endavant fins que arribareu als aparcaments. La pista és decondicions regulars i estreta.\nCornudella del Montsant: al punt d'informació hi ha una altre zona de pícnic, en parlaré en una altre ocasió.\nCartoixa de Scaladei (la Morera del Montsant)\nCartoixa de Scaladei\nSiurana i Pantà de Siurana:\nPublicat per Marta Dachs a 7:49\nEtiquetes de comentaris: Gossos lligats permesos, Parc Natural del Montsant, Pícnics amb barbacoa, Priorat, Provincia de Tarragona\nCinto Soler 20 de juliol de 2015 a les 22:22\nFantastic lloc i reportage bon trevall !!!\nMarta Dachs 21 de juliol de 2015 a les 14:29\nZona de pícnic del Parc del Santuari de la Miseric...\nZona de pícnic de l'Ermita de Sant Joan del Codola...\nZona de pícnic dels Jardins de Terramar, Sitges, G...\nZona de pícnic (berenador) de l'Estany de les Abel...\nÀrea recreativa del Parc Canals i Nubiola, Sant Es...\nZona de pícnic del Parc l'Arbreda, Begur, Baix Emp...


El Consell d'Europa adverteix Espanya de les portes giratòries polítiques i de la corrupció policial\nEl Grup d'Estats contra la Corrupció de el Consell d'Europa (GRECO) ha reclamat a Espanya mesures per evitar les portes giratòries de polítics que marxen a grans empreses i la corrupció interna a la Policia Nacional i la Guàrdia Civil.\nEl Consell d'Europa, preocupat per la corrupció política espanyola\nEl Consell d'Europa adverteix a Espanya que prohibir el vot a les persones amb discapacitat és "discriminació"\nSegons GRECO, el cas que s'investiga a l'Audiència Nacional contra el comissari jubilat José Manuel Villarejo demostra que els mecanismes no van funcionar quan van entrar en joc els "interessos partidistes".\nEn l'informe d'avaluació que s'ha publicat aquest dimecres (informe en anglés) reconeix progrés que ha fet Espanya en la implementació de les seves recomanacions sobre la prevenció de la corrupció pel que fa a parlamentaris, jutges i fiscals, però insta a desenvolupar una estratègia integral contra aquest fenomen, així com millorar el seu marc legal per prevenir-la en les principals funcions i lleis governamentals.\nJa al juny, el GRECO, en la sessió plenària celebrada a Estrasburg entre el 17 i el 21 d'aquest mes, va aprovar l'informe d'avaluació d'aquesta cinquena ronda, en la qual es van analitzar les mesures destinades a prevenir la corrupció i promoure la integritat en governs centrals (altes funcions executives) i Forces i Cossos de Seguretat, en què va acordar treure a Espanya de la llista de països que aplicaven les exigències de forma insatisfactòria.\nAquest grup adscrit a Consell d'Europa porta des de 2005 fent "rondes d'avaluació" a 49 Estats per analitzar la situació dels mateixos pel que fa a la lluita contra la corrupció i el quart examen, amb data de desembre de 2018, que feia referència als parlamentaris, jutges i fiscals, va situar Espanya entre els 14 països subjectes a procediment d'incompliment.\nTot i això, ja llavors es va reconèixer l'aplicació d'algunes de les recomanacions com la idea de dotar de major autonomia i garantir la independència del Ministeri Públic o la reforma de la Llei Orgànica del Poder Judicial (LOPJ) per atorgar exclusivitat als vocals de Consell General del Poder Judicial (CGPJ), que es va aprovar fa gairebé any.\nPel que fa a l'última avaluació -la cinquena-, el GRECO explica que a Espanya els Cossos i Forces de Seguretat de l'Estat es constitueixen amb dues autoritats: la Guàrdia Civil i la Policia Nacional, i subratlla que l'Eurobaròmetre de 2017 es refereix a aquesta última com la institució en la qual més es confia per denunciar la corrupció, seguida de el sistema judicial.\nTot i això, apunta que "podria fer-se més per prevenir la corrupció" en ella, fent al·lusió a el conegut cas Villarejo, que s'investiga a l'Audiència Nacional i sobre el qual assegura que "ha suscitat preocupació nacional sobre la politització de la policia" que s'estén "als nivells més alts de la funció pública en general".\nAixí, el Greco considera que és fonamental que es posin en marxa mesures de control que duguin a terme una avaluació estratègica dels riscos existent en àrees i activitats proclius a la corrupció per tal de contrarestar comportaments o pràctiques indeguts, que, segons indiquen, poden anar des d'un error per la manca de coneixement a veritables pràctiques corruptes.\nD'altra banda, el grup d'experts insta Espanya a tenir un "enfocament més transparent" en diversos àmbits relatius a les Forces i Cossos de Seguretat de l'Estat com l'accés, els trasllats, les avaluacions, la destinació de personal, així com en l'assignació de primes, medalles i altres prestacions per "infondre més confiança" als agents. Per això, recomana "justificar les decisions preses en matèria de personal de manera més oberta i objectiva".\nL'informe postil·la que la "persistència d'aquest sistema" que compta amb 170 d'antiguitat de la Guàrdia Civil és "clarament contrari a el principi d'igualtat d'oportunitats per a tots els ciutadans a l'hora d'accedir a el servei públic i presenta riscos significatius d'amiguisme i nepotisme".\nAixí mateix, també reclama "més transparència, objectivitat i garanties d'equitat" en relació amb els procediments disciplinaris, especialment, excloent qualsevol possibilitat que un supervisor decideixi sobre aquestes qüestions per si sol.\nEl Greco confia que aquesta sèrie de suggeriments que s'inclouen en l'informe serveixin de "full de ruta" per reformar els àmbits que preveu que es poden veure afectats per la corrupció i remarca que podrien posar-se en marxa després de les eleccions generals del 28 de abril d'aquest any, sense tenir coneixement llavors de la repetició electoral de diumenge passat.\nMalgrat que en la passada avaluació el grup adscrit al Consell d'Europa 'va aprovar' Espanya, en aquest cinquè examen, el grup del Consell afirma que hi ha "un esforç notable" per modernitzar la política de prevenció de la corrupció per als alts càrrecs.\nTot i això, entén que "queda feina per fer en el control de la seva aplicació pràctica, en particular pel que fa al seu règim d'assessorament, supervisió i execució", ja que veu que en les denominades "portes giratòries" encara no s'ha donat la suficient "intervenció" en la legislació.\nEn un informe sobre la implementació de recomanacions que ha dut a terme Espanya, que s'ha adjuntat al publicat aquest dimecres, recorda que la "confiança dels ciutadans en les institucions públiques és baixa" i que, al seu dia, la corrupció va arribar a ser "una de les preocupacions més urgents per a la societat, només superada per la desocupació".\nEn aquesta línia, subratlla que molts dels casos de corrupció s'han emportat davant els tribunals en els últims anys i que fins i tot una sentència -sense esmentar que es tracta de la que va dictar l'Audiència Nacional el maig de 2018 pels primers anys de la trama Gürtel va motivar la primera moció de censura de la democràcia espanyola, que va destituir el Govern de Mariano Rajoy.


El genial Benjamin Alard interpretarà El clavecí ben temperat de Bach dilluns i dimarts al Petit Palau | Palau de la Música Catalana\nEl genial Benjamin Alard interpretarà El clavecí ben temperat de Bach dilluns i dimarts al Petit Palau\nAlard està interpretant la integral de l’obra per a clavecí sol de Bach en cinc temporades consecutives, convidat pel Palau de la Música Catalana\nEls propers dilluns i dimarts, al Petit Palau, el genial clavicembalista francès Benjamin Alard interpretarà una àmplia selecció dels llibres primer i segon d’El clavecí ben temperat de Johann Sebastian Bach, una obra mestra que posa en pràctica i explota fins al límit tots els coneixements de l’època.\nAlard, hereu i deixeble del gran Gustav Leonhardt, oferirà dilluns 31 de març, 17 dels 24 Preludis i fugues del llibre I; i l’endemà dimarts, 1 d’abril, una selecció de 16 dels 24 Preludis i fugues del llibre II. El Petit Palau acollirà aquest intèrpret amb una original disposició de la sala amb l’objectiu d’apropar l’intèrpret al públic. Així, es buidarà la platea per col·locar el clavecí en aquest espai i les butaques del públic formaran una circumferència al voltant de l’artista, situat al centre. Un repte que posarà a prova musicalment i tècnicament un intèrpret que ha estat convidat pel Palau de la Música Catalana per oferir en 10 recitals la integral de música per a teclat sol de Bach en un total de cinc anys consecutius.\nAquest jove artista, d’enorme talent i una tècnica depurada, ja va oferir la temporada passada dos recitals a l’església de Santa Anna, en què va interpretar obres tan destacades com el Concerto italiano i l’Ouverture française. Pel que fa a l’any vinent, tocarà obresde joventut i didàctiques(tocates, invencions, simfonies i capriccio); el 2016 seran les Variacions Goldberg i altres variacions, partites, suites i cànons; mentre que el 2017 clourà el cicle amb L’art de la fuga i suites i extractes de l’Ofrena musical.\nAlard, nascut l’any 1985 a Rouen, és organista titular de l’església Sauint-Louis-en-l’Île i un dels intèrprets de referència actuals, caracteritzat per unes interpretacions personals que es mouen entre la simplicitat, la fidelitat a la partitura, l’originalitat i la modèstia respecte del virtuosisme.


Sebastià Bennàssar | 31 març 2010\nUna vegada traspassat -a 47 anys i suposadament a causa d'una crisi hepàtica-, els seus amics iniciaren el complex procés d'edició de les seves obres. Obriren l'arca i agafaren amb bona voluntat allò que millor comprenien, allò que més els agradava i allò que presentava menys problemes a l'hora de la seva composició tipogràfica. Així varen néixer els llibres de les edicions Athica, que donaven a conèixer al món l'existència de Pessoa i els seus heterònims: Alberto Caeiro, Ricardo Reis i Àlvaro de Campos. Moltes vegades aquests llibres anaren directament del sobre al tipògraf que els hagué de compondre i encara avui sovint es fan servir com a base per a edicions i traduccions.\nNo llevem el mèrit a Luis de Montalvor i companyia, que varen començar a rescatar l'obra pessoana, i pensem en les dificultats terribles de l'època pel que fa a fixació de texts i de mitjans tècnics. Gràcies a ells, es va començar a conèixer un poeta genial que estava del tot convençut de la seva importància per a l'esdevenir futur de Portugal (enllaçant així amb el mite del V Imperi i de Dom Sebastião, però aquesta ja és una altra història). A més a més, la seva edició i el desendreçament dels papers del poeta ha permès una subindústria cultural i investigadora pròpia a Portugal que arriba fins als nostres dies: assignatures d'estudis pessoanos a les universitats; la publicació fixada pels estudiosos en la magnífica col·lecció de l'editorial Assirio&Alvim (en bona part obra de Teresa Rita Lopes, que ja en la seva edició de la poesia d'Àlvaro de Campos va triplicar el nombre de poemes de la clàssica d'Athica); la permanència d'una casa museu dedicada a la seva figura i que ara per ara és un centre cultural de primer ordre amb una biblioteca molt interessant; una certa ruta literària per la ciutat i la curiositat de milenars de turistes que arriben fins a Lisboa atrets, també, per les paraules del poeta en qualsevol dels seus múltiples escrits.


Xabi Alonso, a judici per frau fiscal\nL'exfutbolista s'ha defensat dient que ell "mai" ha "ocultat res a Hisenda"\n2 min. Barcelona 09/10/2019 15:57\n651x366 Xabi Alonso, a judici per frau fiscal / EFE Xabi Alonso, a judici per frau fiscal / EFE\nL'exfutbolista Xabi Alonso ha declarat avui en el judici en què se l'acusa de frau fiscal. A més de l'actual entrenador del filial de la Reial Societat, són jutjats el seu assessor fiscal, l'advocat Iván Zaldúa, i Ignasi Maestre, que va ser administrador de la societat Kardzali, situada a Madeira, que explotava els seus drets d'imatge. Cadascun d'ells s'enfronta a una petició de la fiscalia de cinc anys de presó per la suposada comissió de tres delictes contra la Hisenda Pública durant els exercicis fiscals del 2010, 2011 i 2012, així com una multa de quatre milions d'euros i una indemnització conjunta a Hisenda d'una mica més de dos milions pel perjudici a l'administració tributària.\nAlonso ha declarat que quan jugava al Liverpool va rebre una oferta per fitxar pel Reial Madrid i, en aquell moment, el seu assessor fiscal, Iván Zaldúa, li va proposar constituir una societat per explotar els drets d'imatge. Ha assegurat que hi va accedir perquè Zaldúa li va dir que era un procediment habitual i legal, hi va confiar i no li va parlar en aquell moment de possibles beneficis fiscals. Alonso ha afegit que va percebre cinc milions d'euros per la cessió dels drets d'imatge a la societat Kardzali en un contracte signat l'1 d'agost del 2009, quan encara era resident al Regne Unit i no a Espanya, i que no va participar en cap negociació amb les firmes que el contractaven sinó que es limitava a donar el consentiment per participar en campanyes publicitàries. L'exfutbolista s'ha defensat dient que "mai" ha "ocultat res a Hisenda".\nEl fiscal manté que, en realitat, es va tractar d'una cessió de drets "aparent". "He estat transparent i clar, sempre he entregat tots els documents i mai he amagat res en l'impost del meu patrimoni ni en la declaració de la renda perquè entenia que estava ben fet", ha dit Alonso, que ha explicat que dipositava tota la confiança en el seu assessor fiscal. Alonso ha recordat que ha pagat "diversos milions d'euros" a la Hisenda espanyola i ha insistit: "Mai he actuat pensant en amagar res i he pagat el que tocava".\nPer la seva banda, Zaldúa ha explicat que l'operació que van realitzar va ser per obtenir beneficis fiscals però ha aclarit que Kardzali es va constituir legalment a Madeira, "que no està considerada paradís fiscal", quan Alonso encara no era contribuent a Espanya perquè residia a Liverpool.\nAlbert II, rei dels belgues, admet ser el pare de Delphine Boël\nEl príncep Andreu es nega a col·laborar amb la Fiscalia de Nova York en la investigació sobre el pederasta Epstein


Gary's blog: Enquesta setmanal 5.0\nTot seguint el fil de l'anterior post, apel·lo al lector tot solicitant el seu consell sobre un dilema que fa temps que em ronda.\nPerò primer hem de valorar els resultats de l'anterior enquesta sobre quines són les pitjors conseqüències de quedar-se apartat del món, és a dir sense internet. Resumint podem dir que el que més es troba a faltar (amb 7 vots, un 36% del total) és, lògicament, la pèrdua de l'accés inmediat a un univers complet de pàgines pornogràfiques, sense especificar a quin tipus de perversions són més assidus els lectors del blog (interessant idea per a futures enquestes). A un parell de vots de distància trobem que resulta que hi ha internautes (paraula que recupero de l'oblit) que troben més a faltar (abans que el porno!) l'actualitat de la blocosfera local. I en tercer lloc, a un 21% dels enquestats (4 vots) el que més els preocupava era el fet de no poder estar al dia sobre l'últim partit del FC Olives Mortes. Per a tots aquests seguidors fidels, avui dilluns hi ha partit a les 23 hores, us hi esperem!.\nTornem al principi. El dubte. Ja he comentat com no em saluda un dels 4 "jefes" quan passa pel meu costat. Però resulta que quan estem al lavabo això m'estalvia d'una situació incòmoda. QUina és la millor manera de reaccionar quan coincidim jo i un dels caps al lavabo?\n-Amb indiferència, ja que enfront un urinari tots sóm iguals.\n-Intentar passar desaparcebut i evitar-lo.\n- Buscar complicitats a través de converses obscenes, preferentment referides a companyes de feina.\n-Si és del departament de comptabilitat comentar el Nou Pla General de Comptabilitat 2008, si és de Finances parlant de la crisi de les subprime.\n-Sens dubte, parlar de futbol.\nUna mica fluixes les opcions d'aquesta enquesta.\n2:43 PM, December 13, 2007


Apartments Merlin Novigrad Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 663 allotjaments a Novigrad.\n"Owners were really nice people!! Flat location is perfect if..."\nStancija Rozelo 31, Antenal, Novigrad, Croàcia, 52466 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments Merlin\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Novigrad, no busqui més enllà de Apartments Merlin. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartments Merlin és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres) per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartments Merlin.