El món de la cuina: Coca de cabell d'àngel i ametlles\nCoca de cabell d'àngel i ametlles\nDe quin color tenen els cabells els àngels? I a l'Àfrica, a Amèrica del Sud o la Xina, els àngels són rossets i blanquets com els d'aquí? O tenen una imatge similar a la dels seus habitants?\nAlgú em dirà que potser m'hauria de qüestionar la seva existència i no la seva aparença física. Tanmateix us ben asseguro que sí existeixen, perquè els he vist! I això us ho pot dir qualsevol mare o pare, d'aquí o d'allà!\nQuè vaig pensar sinó quan tenia al davant la meva primera filla? Rostre perfecte, cabell rosset i amb reflexos pèl-rojos. Un àngel de carn i ossos!\nI què vaig pensar quan va néixer la meva segona filla? Era rodoneta, blanca com la neu i els pocs cabells que tenia gairebé eren imperceptibles, de tan fins i rossos. Un altre àngel!\nI més tard, quan em van posar sobre el pit el meu tercer fill, de cabell més fosc que les seves germanes, però amb la bondat dibuixada a la seva cara, què podia pensar sinó que era un altre àngel!\nVaig parar de tenir angelets, perquè no volia deixar-ne el cel orfe!\nPer fer aquesta coca, podríem utilitzar cabell d'àngel fet per nosaltres. Però com suposo que avui no tenim gaire temps, us aconsello que el comprem ja fet i, mentre es cou la coca, dediquem el nostre temps a contemplar les pintures dels grans mestres del Renaixement.\nPrimer de tot traiem del congelador una làmina de pasta de full i la deixem descongelar. Encenem el forn a 200º. I posem les ametlles en un pot amb aigua.\nQuan ja tenim la pasta de full descongelada, empolsinem de farina la superfície on treballarem, agafem el corró i estirem la pasta amb cura, vigilant que ens quedi més o menys igual pels quatre costats. Agafem un ou, el batem i amb un pinzell pintem els marges de la massa (aproximadament dos dits). Escampem el cabell d'àngel per tota la superfície, deixant lliures els marges pintats.\nColem bé l'ametlla i l'escampem per sobre del cabell d'àngel. (Havíem posat en remull l'ametlla perquè s'impregnés d'humitat i no se'ns cremés durant la cocció). Amb un tallador de pizzes (o amb un ganivet) tallem una mica de pasta tot al voltant de la coca perquè ens quedin els costats uniformes. Ja la podem enfornar.\nAmb 20 minuts de forn n'hi ha prou. Però quan en porti 15, l'anem mirant, no fos que es torrés massa. Que maca ha quedat, tan daurada!\nPerò encara la podem millorar. La deixem refredar i... Ep! He dit que la deixem refredar. Encara no ens la podem menjar!\nLa deixem refredar i li escampem per sobre sucre mòlt.\n1 làmina de pasta de full congelada La Cocinera de 250 g\n500 gr confitura de cabell d'àngel\n100 gr ametlla filetejada\nUs ho podeu creure? En només 1/2 hora hem estat capaços de fer una delícia com aquesta! S'ha de ser molt mandrós per posar excuses i no fer-la! Quant de temps creieu que trigareu a acabar-vos-la?\nPublicat per Margarida el 7.2.09\nEtiquetes de comentaris: Coques, Fruits secs, Postres, Verdures\nLa cuina vermella 7 de febrer de 2009, a les 14:35\nOhh! tota una declaració d'amor cap als teus fills. Què bonic! suculenta coca!!!\nAnònim 7 de febrer de 2009, a les 18:25\nQue dolça que es aquesta coca, m'encanta el cabell d'angel, pense que quan faig confitura no em dura gens, es com un vici.\nProvarem de fer-la...\nMercè 7 de febrer de 2009, a les 20:00\njejeje, crec que si tots en poguéssim agafar-ne un trosset, no duraria ni un segon! ;)\nM'encanten les introduccions que fas per a cadascun dels plats! I aquest, sobretot dedicat als teus tres angelets, fantàstic! :)\nMesilda 7 de febrer de 2009, a les 20:24\nYa lo creo que esta deliciosa,tiene un color tan doradito que esta diciendo comeme,comeme....\nGracias por tu visita a si he podido conocer tu blog.\nIrmina Díaz-Frois Martín 7 de febrer de 2009, a les 21:41\nEsta coca tiene un aspecto estupendo, con la almendrita, rica, rica.\nMargarida 7 de febrer de 2009, a les 23:37\nLa cuina vermella: els meus fills, no ho sabria dir, perquè han crescut bastant. Però la coca, us puc assegurar que sí és suculenta!\nTeresa: a mi també m'encanta. Si no engreixés tant, en menjaria a totes hores.\nMercè: celebro que t'agradin les meves introduccions. Les faig per fer una mica més amena la recepta. Encara que potser hi haurà que se la saltarà...\nMesilda e Irmina: gracias a las dos por visitarme! Si vuestra visita no fuera virtual, sinó física, os obsequiaría con un trozo de esta coca. (Bueno, de esta no, que ya ha desaparecido! Pero os aseguro que os haría una para vosotras.)\nHenriette 8 de febrer de 2009, a les 17:10\nQuelle jolie histoire celle de tes enfants, c'est un véritable conte plein d'amour maternel!\nLe gâteau ne peut qu'être bon quand il est cuisiné avec autant de plaisir...\nMerci de ce beau post.\nGemma 8 de febrer de 2009, a les 19:26\nAquesta coca és una delícia d'àngels!\nJo sempre la faig tipus farcida, tancant amb pasta de full la part de de dalt. Però aquesta manera de fer-la teva també m'agrada molt, em sembla que la propera la provaré així.\nRosa 9 de febrer de 2009, a les 21:05\nAquesta coca fa molt bona pinta Margarida, llàstima que a casa a ningú l'hi agrada el cabell d'àngel. T'haig de dir que aquest cap de setmana però,vaig fer el coc ràpid ummmmmmm!!! una delicia.. però m'has de dir quin llevat utilitzes tu, perque a mi em va tardar mes de mitja hora a pujar del tot..i tot així encara no em va quedar massa esponjos...alt si... a veure mestre!! passem el teu truc de magia! jeje\nP.D: M'encanten els teus àngels! ;)\nRosa 9 de febrer de 2009, a les 21:24\nM'acabo de adonar que em vaig equivocar de temps de cocció!!i a mes el teu cunyat potinejava per la cuina i no em vaig concentrar!! ja deia jo!..la propera vegada ho faré perfecte ... quina ràbia! la coca de pinyons que faig de tota la vida no em dona tants problemes jejeje... vaig a veure quina de les teves receptes faré la propera vegada. ;) Adéu maca!!\nEl cullerot Festuc 9 de febrer de 2009, a les 22:51\nM'encanta el cabell `d'àngel...la faré ben aviat!!!\nTres angelets a casa tens??? Enhorabona!!!! Un monument a les mares us haurien de fer!!!\nMargarida 9 de febrer de 2009, a les 23:46\nHenriette: On n'y voit pas le plaisir quan le gâteau est cuisiné mais quan il est mangé! Tu devrais voir avec quelle vitesse il disparaît du plateau!\nGemma: alguna vegada l'he feta amb pasta de full a les dues bandes, però m'agrada més així perquè li noto més el gust de cabell d'àngel (que m'encanta!!!). Ja em diràs com t'ha agradat més a tu, quan la provis.\nRosa: miracles, no!!! Ja vaig dir que ha d'estar 1 hora com a mínim al forn. Suposo que amb només 1/2 hora devia estar una mica crua, no?\nAi, aquests homes que només distreuen quan estan a la cuina!\nI pel que fa al llevat... no ho vaig dir perquè tampoc cal fer propaganda, però sempre utilitzo Royal. Li tinc tanta fe que mai no he provat cap altre!\nEl cullerot Festuc: sí, tres àngels quan van néixer! Però ara que estan en plena adolescència... ufff! Ara ja no es deixen menjar a petonets! I no saps quin greu que em sap!\nPaella de peix\nEmbolcall de poma amb sorpresa\nCroquetes de pollastre i pernil\nPremi "Il·lusió i desafiament"\nArròs amb rossellones


La UA signa un conveni de col·laboració amb la Universitat Autònoma de Nou León (Mèxic). Actualitat Universitària\nLa UA signa un conveni de col·labor..rsitat Autònoma de Nou León (Mèxic)\nEl director de la facultat d'Enginyeria Civil de la UANL, Luis Manuel Aranda, i el rector de la UA, Manuel Palomar.\nEn la signatura, que va tenir lloc en el despatx del Rector, van estar presents el director de la Facultat d'Enginyeria Civil de la UANL, Luis Manuel Aranda, el professor Investigador Titular, José Manuel Mendoza acompanyat per professors de la mateixa facultat i, per part de la UA, el seu rector, Manuel Palomar, la secretària general, Aránzazu Calçada, el vicerector de Relacions Internacionals, Juan Llopis i el sotsdirector del departament d'Enginyeria de la Construcció, Obres Públiques i Infraestructura Urbana, Pedro Garcés.\nDurant la trobada, ambdues institucions van destacar la importància d'unir esforços, coneixement i experiències per a investigar nous materials i desenvolupar noves tecnologies en l'àrea de durabilitat de la infraestructura civil i industrial en estructures de concret reforçat. "Estem entusiasmats amb aquest nou punt d'intercanvi a través de la col·laboració conjunta dels grups d'investigació d'ambdues universitats, i de la possibilitat de conèixer altres metodologies, llocs i ampliar noves oportunitats per als nostres estudiants", va apuntar Palomar.\nPer la seua banda, Luis Manuel Aranda va assenyalar que la Universitat Autònoma de Nou León és un dels centres més grans de Mèxic i, com a tal, es preocupa per oferir programes de mobilitat pel que el desitjable, en un futur, seria incrementar el nombre d'intercanvis.\nTal com ha va destacar Pedro Garcés, està projectat que en uns pocs mesos s'inicien les primeres propostes i programes conjunts d'investigació aplicada, fonamentalment Tesis Doctorals, enfocades a controlar el problema de la corrosió en la infraestructura nacional, així com la publicació dels resultats en fòrums i revistes nacionals i internacionals.\nFoto de grup dels representants de la Universitat Autònoma de Nou León de Mèxic al costat dels de la Universitat d'Alacant.


Vuit mil visitants a l’exposició La cartografia de la Col·lecció Mascort | Bonart\nVuit mil visitants a l’exposició La cartografia de la Col·lecció Mascort\nL’exposició La cartografia de la Col·lecció Mascort. Escenes de la història, que va obrir les portes a la Fundació Mascort el 16 de juny i les van tancar el 14 d’octubre, ha rebut més de vuit mil visitants. La fundació Mascort va encarregar el comissariat i l’estudi de les peces de la col·lecció del seu president, Ramon Mascort, a la historiadora de l’art Inés Padrosa, resultant-ne el llibre catàleg La cartografia de la Col·lecció Mascort. Escenes de la història, que es va presentar el 12 de juliol.\nParafrasejant Inés Padrosa, comissària de l’exposició i autora del corresponent llibre-catàleg, amb l’exposició temporal La cartografia de la Col·lecció Mascort. Escenes de la història “la Fundació Mascort dona a conèixer una de les millors col·leccions cartogràfiques privades de Catalunya”, fet que ha quedat ben demostrat en el bon acolliment que ha rebut per part d’un públic entregat i interessat, per la quantitat de gent que ha seguit les visites guiades, la nombrosa adquisició del llibre-catàleg corresponent i pel ressò que n’ha fet la premsa al llarg d’aquests quatre mesos.\nEntre el públic que ha visitat l’exposició, cal destacar un nombre important de representants de l’estament militar, col·leccionistes, arxivers, bibliotecaris, etc., així com els membres de la Societat Catalana de Geografia, alguns funcionaris de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya i els alumnes de 1r del Grau en Geografia de la Facultat de Lletres UdG.\nDurant aquest estiu els visitants de la Casa Galibern, seu de la Fundació Mascort, han pogut adonar-se de l’evolució històrica i cartogràfica de les nostres contrades, així com aprofundir en el coneixement del territori i dels diversos autors –cartògrafs, geògrafs, dibuixants, gravadors, editors, impressors, etc.– que van poder transmetre els seus sabers i deixar-los, dibuixats o impresos en paper, per a les futures generacions.\nEl llibre-catàleg, que és fruit d’una exhaustiva tasca de recerca i catalogació de les obres, conté els estudis corresponents, les imatges de les peces i la traducció dels textos introductoris al català i a l’anglès. Carme Montaner, cap de la Cartoteca de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, va destacar l’excepcionalitat d’aquesta publicació, resultant-ne una obra cabdal “per a l’estudi de la cartografia històrica”, i va remarcar l’aprofundiment que en fa la seva autora, qui fa un estudi de la cartografia dels segles XVI al XIX.\nInés Padrosa Gorgot, que és l’arxivera i bibliotecària del Castell de Peralada, afirma sentir-se privilegiada en haver pogut treballar amb la col·lecció cartogràfica que Ramon Mascort Amigó, president de la Fundació Mascort, ha anat reunint al llarg de la seva vida, convertint-se en “una de les millors col·leccions privades catalanes de cartografia”.\nPer a Ramon Mascort –convençut torroellenc, apassionat col·leccionista i entusiasta de la història–, la cartografia té un gran valor emocional perquè amb ella pot recórrer físicament els escenaris on s’han produït certs esdeveniments importants, l’acosta al passat i dona resposta a moltes de les seves preguntes.\nEtiquetes: Col·lecció Mascort. La cartografia de la Col·lecció Mascort


Brot de coronavirus a la residència Mar i Sol de Sant Antoni\nResidència Mar i Sol, a Sant Antoni.\nLa residència de gent gran Mar i Sol, situada al nucli de Sant Antoni, ha detectat un brot de COVID-19 que afecta set residents i dos empleats d'aquest centre privat. De moment, la major part dels afectats són assimptomàtics i només ha calgut fer una única derivació d'una pacient al centre Palamós Gent Gran, perquè li facin un seguiment més acurat dels símptomes que presenta.\nEl brot va aflorar el dimecres de la setmana passada a través d'un treballador de la residència que va donar positiu en un control rutinari. L'endemà dijous es va fer un cribratge massiu a tots els residents i treballadors. Aquestes proves van revelar l'existència de 7 positius entre els 25 residents, i el d'un treballador més.\nDes del primer moment es van aplicar les mesures de contenció i control de la malaltia, i es va sectoritzar la residència separant els residents positius dels negatius. A banda de la pacient positiva que ha estat traslladada a Palamós Gent Gran per controlar-li els símptomes, un segon resident també ha estat derivat al sociosanitari, en aquest cas perquè té una malaltia mental.\nEs dona el cas que aquesta residència de Sant Antoni havia de començar aquest dissabte passat la vacunació contra la COVID-19, però a causa del brot l'acció va quedar suspesa. Des del Departament de Salut es fa un seguiment del brot i de les mesures preventives, juntament amb la direcció del centre. Per la seva banda, des de l'Àrea Bàsica de Salut de Palamós es fa el seguiment clínic dels pacients.\nEl brot a la residència Mar i Sol s'afegeix als que hi va haver el desembre passat a les dues residències privades del nucli de Calonge, i també el del sociosanitari Palamós Gent Gran.


Blanquerna: Psicologia de les organitzacions • Oscilatio\nHome » Blog » Blanquerna: Psicologia de les organitzacions\nEl passat mes d’abril Lluís Casado i Guy Giménez van impartir dues sessions a la Universitat Ramon Llull (Blanquerna) dintre de l’assignatura de Psicologia de les organitzacions. Els destinataris eren\nalumnes de quart curs del grau de Psicologia i els temes abordats el lideratge en un món VUCA, la importància de la Intel·ligència Col·lectiva en aquest context i algunes de les les darrers teories de lideratge com la de Frederic Laloux.\nEl confinament degut al COVID 19 va provocar que les sessions es fessin virtualment. La actitud participativa dels alumnes i l’ús d’eines per treballar digitalment de forma col.laborativa van facilitar un diàleg ric i fluid que va resultar de gran interès tan pels alumnes com pels professors que van poder contrastar aquests models amb les noves generacions.\nClasse Psicologia de les Organitzacions\nprevious post: Intel.ligència Col.lectiva amb grans grups


El Termòmetre Casteller (a 18 de setembre)\nUna setmana més la Colla Vella dels Xiquets de Valls ocupa el primer lloc del Termòmetre Casteller, amb el 2de8 i el 4de9 sense folre a més del 3 de 10 amb folre i manilles carregat. Segon lloc per als Castellers de Vilafranca, amb el 3de10 amb folre i manilles, la torre de 8 sense folre carregada i el 5de9 amb folre. També segueix en tercer lloc la Colla Joves Xiquets de Valls, amb el 2de8 sense folre, el 5de9f i el 3de9f.\nSetmana tranquil·la a les colles de 8. Els Xiquets de Reus son líders amb el 3de9f carregat, el 5de8 i el 2de8f. Els Moixiganguers d’Igualada segueixen en el segon lloc amb el 5de8, 2de8f i 3de8. Els Castellers de Sant Pere i Sant Pau són tercers amb el 2de8f, pilar de 7 folrat i el 3de8. Com a novetat, anotem la torre de 7 descarregada de la Colla Jove Castellers de Sitges, tercer del seu historial, i que els permet compartir l’onzè lloc amb els Al·lots de Llevant.\nEl podi es manté una setmana més i aquesta setmana anotem l’entrada de dues colles noves. Els Castellers de Badalona, que amb la Torre de 7 carregada i els dos castells bàsics de 7 és desena, i els Castellers de Mollet, que amb l’estrena del 3de7 amb l’agulla s’han guanyat el dret a ser-hi per primera vegada i ho fan en dotzena posició.


Sergio Navarro i Juan Sánchez, de la FAVM, durant la roda de premsa\nLa Federació d’Associació de Veïns de Mataró impulsarà microcooperatives en àmbits com el de la construcció, l’artístic o el control forestal amb l’objectiu de crear ocupació entre els col·lectius més vulnerables que es troben a l’atur, els majors de 45 anys i els joves sense formació. El projecte neix de la creació de l’Associació Laboral de Mataró (ALMA) i ara busca el suport d’entitats, govern i bancs per tirar-ho endavant.\nLa xifra d’atur que ratlla el 20 per cent a la ciutat de Mataró ha fet que la FAVM hagi sentit el compromís de “buscar solucions”. La idea del projecte ALMA, en una primera instància, és crear empreses d’economia social en l’àmbit de la construcció, per tal d’aprofitar el parc d’habitatges buits per rehabilitar que hi ha a la ciutat i l’elevat nombre d’aturats provinents del sector de la construcció, fruit de la crisi del totxo.\nEls majors de 45 anys, amb experiència en el sector, podran oferir formació als joves aturats, recuperant així la figura de l’aprenent, avui gairebé oblidada. A més a més, la FAVM confia en poder impulsar un Banc de Materials amb els excedents d’empreses, que alhora permetés “donar sortida als productes i abaratir els costos de les rehabilitacions”.\nEs tracta, doncs, d’un projecte amb clara vocació social que, per tant, “no pretén fer la competència” a les empreses que treballen en el sector, tal com el president de la FAVM, Juan Sánchez, va voler deixar clar.\nLa FAVM preveu que el projecte ALMA, que podria estar en funcionament abans de dos anys, aconsegueixi el suport que necessita per finançar-se. El president de la FAVM veu “bona predisposició tant per part dels bancs com de l’administració pública”. De fet, la FAVM vol negociar convenis i subvencions amb l’Ajuntament, així com demanar altres ajudes, que podrien arribar de la Diputació de Barcelona o del Fons Europeu FEDER.\nEl projecte ALMA està inspirat en iniciatives similars que s’han desenvolupat en ciutats com Vallirana o Còrdova. La FAVM considera que “la ciutat està en estat crític” i per aquest motiu, apel·la “a l’esperit de les preferents” per superar aquesta situació d’atur. I revifar l’economia de la ciutat.


La Biblioteca Joaquim Folch i Torres del Museu Nacional obre al públic el servei de préstec de documents | Museu Nacional d'Art de Catalunya\nLa Biblioteca Joaquim Folch i Torres del Museu Nacional obre al públic el servei de préstec de documents\nAquest nou servei de préstec de documents facilita l’accés al fons de la biblioteca alhora que es promou la recerca i la creació de coneixement, impulsant la dimensió social i científica del museu.\nLa posada en marxa d’aquest nou servei suposa un pas endavant en l’obertura a la ciutadania de les biblioteques de museus, habitualment centres especialitzats que acostumen a restringir el servei de préstec al personal intern dels propis museus.\nLa Biblioteca Joaquim Folch i Torres és una biblioteca centenària i conté 130.000 volums de monografies i més de 4.000 títols de revistes que conformen un valuós patrimoni bibliogràfic i documental especialitzat en art.\nA partir d’ara, el servei de préstec gratuït està obert a qualsevol persona que vulgui donar-se d’alta per agafar en préstec un màxim de cinc documents durant 21 dies i renovar-los fins a dues vegades.\nTrobareu més informació a la pàgina de la biblioteca.


Quim Monzó reconegut pel 'New York Times' pel llibre 'El perquè de tot plegat' - CATzona\nQuim Monzó reconegut pel ‘New York Times’ pel llibre ‘El perquè de tot plegat’\nEl New York Times, el diari més prestigiós del món, ha seleccionat l'escriptor català Quim Monzó en un article sobre les millors novetats editorials.\nEl diari dedica un article a les millors traduccions a l'anglès del moment, entre les quals inclou el 'Why, why, why' ('El perquè de tot plegat'), de Quim Monzó, traduït per Peter Bush i publicat per Open Letter Books.\nLa periodista autora de l'article, Alison McCulloch, destaca de Monzó la seva capacitat per representar les neurosis humanes, les racionalitzacions i hipocresies, els pensaments prohibits i l'aleatorietat dels esdeveniments. "A les mans d'aquest escriptor català, tot es pot transformar a la seva ment i res no és sagrat, ni tan sols els contes de fades", remarca McCulloch.\n'El perquè de tot plegat' és una obra publicada fa 26 anys (1993) que reuneix trenta relats i que va guanyar el Premi Ciutat de Barcelona i el Premi Crítica Serra d'Or de Literatura i Assaig.


Flor de Pasqua, una de les plantes més venudes a Europa\nEl 12 de desembre se celebra el dia de la poinsettia\nLa flor de Pasqua és la planta que més es regala –i més es veu per carrers i comerços– per Nadal. Més de nou milions de poinsèties es cultiven cada any a Espanya, una producció que segueix cada cop més en auge. A nivell europeu, es venen aproximadament 110 milions de flors de Pasqua anualment. És més, a pesar de tenir un període de venda d'entre només quatre i sis setmanes durant l'hivern, a la majoria de països europeus és al 'top ten' del total del mercat de plantes interiors.\nPer què celebrem el seu dia el 12 de desembre\nLa llegenda explica que era la flor preferida de l'últim governant asteca, Moctezuma II (1480-1520). Era coneguda com 'Cuitlaxochitl', que podria traduir-se com a 'flor de cuir', i simbolitzava “puresa” i també “nova vida” per a aquells guerrers que havien mort al camp de batalla. Durant l'època colonial, va començar a anomenar-se 'Estrella de Nadal' i, després d'aparèixer en una processó franciscana al segle XVII prop de la població mexicana de Taxco, es va convertir en un símbol nadalenc del cristianisme, amb el nom de 'La Flor de Nit de Nadal'.\nTot i això, l'encarregat d'“internacionalitzar-la” va ser l'ambaixador dels Estats Units a Mèxic, Joel Roberts Poinsett, qui va exercir tal càrrec entre els anys 1825 i 1829. Fascinat per les seues flors, Poinsett va enviar diversos exemplars a jardins botànics nord-americans, la qual cosa va impulsar la seua extensió fins a tornar-se una tradició. Per això, el 12 de desembre se celebra el 'Dia de la Poinsettia', com homenatge a Poinsett, que va morir el 12 de desembre de 1851.\nEncara que el primer escrit que existeix a Europa sobre ella és del metge i botànic espanyol, Francisco Hernández de Toledo, que va realitzar la major expedició científica a Amèrica Central entre 1570 i 1577, a Europa devem la seua popularitat a Albert Ecke. Este professor nascut a Alemanya i emigrat als Estats Units es va centrar en el seu estudi i cultiu a principis del 1900. Després de la seua mort el 1919, la família Ecke es va encarregar de seguir el seu llegat.\nMés de 150 varietats disponibles\nAl llarg de la seua història, han arribat a existir més de 300 tipus de diferents formes, mides o colors, i actualment tenim al nostre abast més de 150 varietats disponibles. La primera espècie preservada a Europa encara es pot trobar al Reial Jardí Botànic de Madrid sota el nom d''Euphorbia fastuosa'.\nTant si llueix el tradicional vermell nadalenc, els tons blancs gelats, els delicats tons rosats o els contemporanis tons bicolors jaspiats, estes fascinants colors són el resultat de la precisió del cultiu per part de professionals, que utilitzen una sofisticada tècnica perfeccionada al llarg de els anys per assegurar que les rosetes superiors de les fulles es transformin de verd a tons de colors vibrants en el període previ a la temporada festiva.\nLes poinsettias són plantes fotoperiòdiques que responen als canvis naturals de la llum. Per garantir una coloració perfecta abans d'estes dates assenyalades, les plantes solen tenir menys de 12 hores d'exposició a la llum i creixen als vivers comercials amb una temperatura mitjana d'uns 18 °C. Així mateix, els professionals que les cultiven regulen acuradament la seua altura perquè puguin mantenir-se en bon estat a les prestatgeries de les botigues i, d'esta manera, ens façaliten la feina per tenir-ne cura.


Comencen les rebaixes d'estiu amb descomptes del 50%\nEls comerços catalans ja tenen penjat el cartell de rebaixes per liquidar l'estoc d'estiu. Divendres començaven els descomptes i aquest cap de setmana s'han concentrat la majoria de les vendes. El petit comerç arrencava ara les rebaixes però les grans marques ja les havien avançat la setmana passada.\nMolts comerciants ofereixen des dels primers dies descomptes de fins al 50% per tal de poder vendre tot aquell estoc no venut fins ara.\nLa previsió de vendes és molt positiva i esperançadora per part dels comerços ja que les rebaixes han arribat juntament amb el bon temps, fet que afavoreix al turisme i sobretot a la necessitat i les ganes de comprar roba i calçat d'estiu que fins ara, a causa del mal temps, no havia sorgit.\nLes rebaixes s'allargaran fins a principis de setembre.\nTurisme Cruïlles Monells Sant Sadurní\nMoment crític per les cases de turisme ruralLes cases de turisme rural estan vivint un període crític, després d'una bona temporada d'estiu, el confinament perimetral ha provocat una caiguda del 95% en le\nEls establiments hotelers històrics de Palafrugell rebran el Diploma al Mèrit Ciutadà\nOcupacions del 70% en hotels i restaurants plens fins a la banderaOcupacions del 70% de mitjana en hotels i ple absolut als restaurants de la Costa Brava Centre. El Pont de Sant Joan segueix el ritme que ja van tenir altres fe


BLOGPIMESAvantatges de la SLU (Societat Limitada Unipersonal)\nTipus de Societats Limitades Unipersonals\nPublicitat de la unipersonalitat\n“Auto-contractació” entre la societat i el soci únic\nAvantages i inconvenients de la SLU\nPer a gestionar un negoci, a més de totes les possibilitats que ens ofereix el sistema econòmic i legal com fer-lo personalment com a autònoms o mitjançant una societat de capital (anònima o limitada) juntament amb altres persones o uns altres com una comunitat de béns fiscal, també tenim la possibilitat de fer-ho mitjançant una societat limitada unipersonal; d'això és del que parlarem en aquest article.\nEn realitat, una societat limitada unipersonal és una societat limitada normal amb totes les seves característiques; l'única particularitat és que, en lloc de tenir diversos socis que tenen, cadascun, determinats percentatges de les participacions socials i, per tant, del capital, té un únic soci que és propietari de tot el capital.\nAixò té com a conseqüència que el soci únic és i té totes les competències de la Junta General (art. 15 de la Llei de Societats de Capital, en endavant LSC) pel que pot adoptar les decisions que consideri oportunes que es recolliran en acta, signades per ell, i són executives i seran executades pel propi soci únic o pels administradors, si són persones diferents.\nAquest soci únic pot ser una persona física o jurídica; si és una persona física que té tant capacitat jurídica com capacitat d'obrar les decisions les prendrà ell personalment. Si és una persona jurídica la capacitat de la qual d'obrar es fa efectiva a través dels seus òrgans de representació i administració hauran de ser aquests els que adoptin les decisions sobre la societat.\nEn quan als administradors, el soci únic pot nomenar-se a si mateix administrador únic o pot designar a altres persones per a realitzar la labor de representació i administració de la societat en qualsevol de les formes admeses per la *LSC com un administrador únic o diversos administradors solidaris o mancomunats, com la *LSC (en el seu art. 210.3) permet canviar la manera d'administració sense necessitat de modificar els estatuts, el soci únic podrà canviar als administradors i/o al sistema d'administració quan el consideri oportú.\nL'LSC, en el seu article 12, fixa dues formes d'arribar a ser una societat unipersonal:\nEn origen: Un únic soci (persona natural o jurídica) constitueix des del principi la societat limitada com a unipersonal. Per tant, així apareixerà ja com a unipersonal en la seva inscripció en el Registre Mercantil.\nSobrevinguda: Quan existeix una societat limitada amb diversos socis però, en determinat moment, les participacions socials es transmeten, per la raó que sigui, i passen a ser totes propietat d'una única persona (o algunes en possessió de la pròpia societat).\nEn aquest últim cas, d'unipersonal sobrevinguda, la circumstància que sigui unipersonal ha d'inscriure's en el Registre Mercantil dins dels sis primers mesos des que es va produir la modificació a unipersonal; si transcorre aquest termini i no es fa aquesta inscripció el soci únic perd la limitació de responsabilitat, és a dir, respondrà ell personalment (amb tot el seu patrimoni) dels deutes i obligacions de la societat durant el període de de variació no inscrita.\nUna vegada que s'inscriu el soci únic deixarà de respondre de les obligacions contretes a partir d'aquest moment.\nCom acabem de veure més amunt, la circumstància que la societat limitada sigui unipersonal (o que deixi de ser-ho per vendre el soci únic algunes participacions a un altre) ha de fer-se constar en escriptura pública (que pot ser qualsevol tipus d'escriptura, de compravenda de les participacions socials, d'adquisició per un altre mitjà o una acta de manifestacions) que haurà de ser inscrita en el Registre Mercantil, en la inscripció han de constar les dades identificatives del soci únic.\nA més, mentre sigui unipersonal, la societat està obligada a fer-ho constar expressament en tots els seus actes i comunicacions, no només en els anuncis oficials que hagi de publicar sinó també en les seves factures, albarans, contractes, publicitat i qualsevol altra comunicació amb tercers.\nAixò es compleix afegint al nom la “O” d'unipersonal, és a dir, posant SLU.\nL'LSC regula de manera específica aquest tema de celebració de contractes entre l'SLU i el seu únic propietari (en l'art. 16) atès que existeix una natural desconfiança ja que, en el fons, les dues parts del contracte són, d'alguna manera, la mateixa persona i, existint la limitació de responsabilitat, podria donar lloc a negocis fraudulents en perjudici de tercers.\nPer això la Llei exigeix que aquests contractes constin, com a mínim, per escrit (o amb les formalitats pròpies de cada contracte) i han de transcriure's en un llibre-registro que ha de legalitzar-se en el Registre Mercantil de la mateixa forma que els llibres d'actes, memòria anual de manera expressa, individualitzada i perfectament explicada amb totes les seves condicions.\nSi el soci o la societat entraran en concurs de creditors els contractes entre soci i societat que no s'haguessin transcrit en el llibre i explicat en la memòria no podran oposar-se als creditors.\nA més, la Llei també disposa que, durant els primers dos anys des de la celebració d'aquests contractes, el soci únic respon personalment dels avantatges econòmics directes o indirectes que hagi aconseguit amb ells.\nCom hem dit al principi, constituir una SLU és una opció si desenvoluparem el negoci nosaltres sols, també podem donar-nos d'alta com a autònoms i fer-ho obrant com a persones físiques.\nEl gran avantatge de la SLU és la limitació de responsabilitat ja que, igual que les altres societats mercantils, la nostra SLU només respon dels seus deutes i altres obligacions amb el capital aportat a elles pel que la persona que està darrere no respon amb tot el seu patrimoni com sí que hauria de respondre si fos sol un autònom.\nQuant a les cotitzacions socials, les dels treballadors són exactament iguals en un cas i en l'altre i, respecte del soci únic, si és autònom ha de donar-se, òbviament, d'alta en el Règim d'Autònoms i si és administrador de la societat també ha de donar-se d'alta en el mateix Règim d'Autònoms (perquè els administradors de totes les societats mercantils han d'estar donats d'alta en aquest règim).\nAquí hi ha un petit desavantatge ja que els autònoms que actuen al seu nom com a persones físiques poden accedir sense problema, si compleixen les condicions, a la tarifa plana de 50€ i altres bonificacions de les comunitats autònomes mentre que l'administrador social, encara que amb la Llei a la mà també podria accedir, la Seguretat Social no l'admet i ha de pagar el rebut d'autònoms sense cap rebaixa (o demandar a la Seguretat Social perquè se'l reconegui aquest dret, la qual cosa no sol valer la pena).\nQuant a les despeses de gestió l'SLU ha de portar una comptabilitat completa de societats (la qual cosa és més car, perquè haurà de contractar un comptable, però pot arribar a tenir algun avantatge per poder deduir-se algunes despeses previstes en l'Impost de Societats i no en l'IRPF) a més de complir totes les obligacions de les societats de capital com portar els llibres oficials, presentar comptes anuals i altres obligacions amb el Registre Mercantil i amb l'AEAT mentre que l'autònom el té una mica més senzill encara que també haurà de presentar les seves declaracions periòdiques d'IVA, IRPF i altre i portar els registres que corresponguin al seu règim d'estimació fiscal.


08:17 | 23/09/2021\nRoba de tot tipus, calçat, vi i cava, flors, objectes de decoració, quadres i marcs, pel•lícules i música són alguns exemples de tot el que van poder comprar la gran quantitat de gent que s’hi va acostar diumenge al matí. A cada edició del Firastocks es superar el nombre de persones que no deixen escapar l’oportunitat d’emportar-se a bon preu tot allò que necessitin.\nA més de les parades, també hi va haver fil musical i un inflable infantil durant tot el matí, i com a sorpresa, hi va haver una exhibició del Centre de Dansa.\nLa Firastocks està organitzada per l’Ajuntament i la Unió de Botiguers de Montmeló, que ja fa cinc anys que prepara aquesta fira dues vegades a l’any, sempre després del període de vacances. En aquesta desena edició, s’ha incrementat un 40% el nombre de parades respecte l’edició anterior i els organitzadors valoren molt positivament el resultat.\nLa propera Firastocks serà el primer cap de setmana de març.


El Port de Tarragona viu un moment de transformació sense precedents. La diversificació dels tràfics portuaris, la creació de la gran Zona d’Activitat Logística (ZAL) a Vila-seca, la terminal interior o «port sec» de Guadalajara, l’entrada de Global Ports Holding al projecte de creuers o l’obertura del port a la ciutadania són alguns dels grans reptes que afronta la infraestructura. El seu president, Josep M. Cruset, analitza aquest procés de transformació.\n– En quina posició es troba actualment el Port de Tarragona dins del rànquing estatal?\n– En aquests moments, formem part dels top five, dels cinc grans ports del sistema portuari estatal, que marquen una diferència important respecte a la resta dels ports i que recull aquesta línia de creixement que en l’últim any i mig hem consolidat al Port de Tarragona.\n– Malauradament, la guerra d’Ucraïna continua. Quins efectes està tenint en els tràfics portuaris?\n– Pel que fa pròpiament al cereal, que era aquella primera preocupació que va sortir durant els primers dies del conflicte entre Rússia i Ucraïna, ens trobem en allò que havíem previst que passaria. El mercat es regula i es busquen noves fonts on adquirir el cereal, encara més tenint en compte que el que feia referència a aquest any havia arribat tot just abans de començar el conflicte.\nPer tant, no hi havia el risc que es produís alguna incidència en els propers mesos. El que estem atents és a la mateixa afectació que està tenint el conflicte a tota la societat, amb l’increment de preus de diferents productes de manera transversal, de l’augment del preu de l’energia i de tota aquesta nova realitat. Són nous paradigmes que caldrà gestionar en els pròxims temps, però que no són propis del Port de Tarragona.\n– El Port de Tarragona tendeix a diversificar els tràfics i la seva activitat econòmica en general. Aquest és el futur?\n– Sí, de fet és on estem dedicant tots els esforços. El Port de Tarragona té dues tipologies de tràfic molt consolidats històricament: els granels líquids, que arriben en una bodega del vaixell i es connecten amb les canonades que ens uneixen amb el polígon petroquímic; i els granels sòlids, que majoritàriament són cereals que entren pel port per alimentar els animals de les granges de Catalunya i l’Aragó. Per tant, estem dedicant més esforços en entrar productes nous en càrrega general, que ens permeti tenir la màxima diversificació possible de tràfics. Estem en un món molt canviant. Cada vegada tenim una realitat que és més líquida i, per tant, és important tenir diversificat el teu negoci, de manera que estigui en menys risc de que algun canvi mundial et pugui incidir i perjudicar.\nEl president del Port de Tarragona, Josep M. Cruset, a la seu institucional. Foto: J.C.\n– Les obres del vial d’accés de la ZAL i la recent aprovació del Pla d’Actuació Especial per part de la Comissió d’Urbanisme, suposen l’inici de la transformació de tota la zona?\n– Aquesta és una zona d’una gran superfície. Estem parlant d’un milió de metres quadrats, que seria com posar 100 camps de futbol un al costat de l’altre. És una ubicació logística privilegiada perquè és la més gran que hi ha a tota la façana mediterrània i tocant a un port.\nEn aquests moments ens trobem en les obres de transformació d’un gran polígon industrial logístic, que a diferència d’altres naus dels polígons que són més petites, aquí es fan implantacions de molta superfície, amb naus que poden ser de 40.000, 50.000 i fins a 170.000 metres quadrats de sostre en una sola nau. El que es busca és una implantació molt potent orientada a un tipus d’activitat concreta, que representi un salt qualitatiu, i un abans i un després en aquesta zona.\n– Pel que fa a la comercialització de la ZAL, també es presenta una oportunitat per diversificar l’activitat logística del port?\n– L’estratègia del port passa, per un costat, per potenciar el sistema logístic per ferrocarril perquè el transport ferroviari és considerat el sistema de transport de mercaderies del futur per via terrestre, ja que és el que té menys impacte ambiental i és el més eficient, quant al cost de moure tones de mercaderies. Això fa que estiguem millorant la terminal ferroviària de l’interior del port i n’estiguem construint una a Guadalajara.\nI aquesta estratègia també passa perquè, just tocant a aquesta terminal ferroviària a l’interior del port, és on hi ha ubicada la ZAL. Precisament, aquesta zona d’activitats logístiques, situada en una posició privilegiada intermodal, s’ha d’aprofitar per la seva connexió amb el ferrocarril, amb els molls del port i amb les vies d’alta capacitat del Camp de Tarragona. I això és el que ha de permetre l’aposta per tràfics que no siguin els habituals.\n– Una zona que també estarà envoltada d’espais naturals i de lleure per a la ciutadania.\n– Sí, de fet, un terç de zona verda correspon a la Xarxa Natura 2000, de 370.000 metres quadrats. El port executa les obres, però ha treballat el disseny de manera consensuada amb l’Ajuntament de Vila-seca per definir com encaixaria aquest espai amb l’entorn de la Pineda. I té el valor afegit que la zona il·lustra molt bé la manera que el port entén que ha de ser el desenvolupament econòmic i empresarial, amb aquest equilibri entre creixement econòmic i protecció de l’entorn, i amb millora i recuperació d’espais ambientals d’interès del nostre territori.\n– Fem una mirada cap a l’interior. Com avança el «port sec» o terminal de Guadalajara?\n– Estem a punt d’acabar la primera fase de les obres, que consisteix en tot el moviment de terres i de consolidació del ferm, de tal manera que quan iniciem l’obra civil, a finals d’aquest any -des de vies de ferrocarril fins a esplanades de contenidors- tinguem la certesa que aquesta part de terra està ben consolidada i que no es produeixin moviment de terres amb el subsòl. Es preveu que la terminal pugui estar operativa durant el 2023. Una inversió de 15 milions d’euros que ens permetrà tenir al centre de la península ibèrica una de les terminals més modernes i avançades del sistema ferroviari.\n– Sembla que la Cambra de Comerç de Lleida i la Paeria van proposar-los estudiar la possibilitat d’instal·lar un port sec al polígon Torreblanca Quatre Pilans. Estudiaran aquesta proposta?\n– Sí, l’estem estudiant, perquè aquí és molt important la part de ciència a l’hora de prendre aquesta decisió. Això és degut al fet que el punt on comença a ser eficient el ferrocarril és un radi que aniria des del port de Tarragona fins a Lleida ciutat. Tot el que quedaria a l’interior d’aquest radi seria millor moure-ho amb camió i el que queda fora és millor moure-ho amb ferrocarril perquè és més eficient. Però aquesta terminal es troba just a la frontera i, per tant, hi hem de posar ciència per determinar si és més viable arribar allí amb ferrocarril o amb camió.\nLa veritat és que hi tenim interès, bàsicament perquè aquest radi es va empetitint i cada vegada és més eficient portar mercaderies amb ferrocarril entre distàncies curtes. A més, Renfe Mercaderies ha deixat de tenir-ne el monopoli i, en aquest moment, el mercat està obert a d’altres empreses, que generarà competència i millors ofertes.\n– El port està adherit a la Plataforma de Mercaderies per l’interior, que demana el transport de passatgers per la costa i les mercaderies per l’interior. Creuen que seran capaços de convèncer a ADIF d’aquesta necessitat?\n– Jo n’estic absolutament convençut, bàsicament perquè, si no ho fem nosaltres, ho acabarà fent el temps. En aquesta línia que passa per la costa, per on hi transiten els passatgers i el tràfic de mercaderies del territori, un cop entri en funcionament el tercer fil, hi passaran totes les mercaderies del corredor del Mediterrani, de Tarragona en avall… Per tant, apart de les mercaderies que ja s’hi mouen avui, aquí s’hi sumen les de Castelló, València i Múrcia que vulguin anar cap a Europa i utilitzin el corredor.\nEl que defensa la Plataforma no és només una qüestió d’opinió del nostre territori, que volem tenir endreçat per on passa cada cosa -les mercaderies per l’interior i les persones per la costa- sinó que, si no es fa així, la línia de costa se saturarà al cap d’uns quants anys.\n– Pel que fa el tercer fil, si s’allarga massa la seva provisionalitat, és una solució que es podria convertir en un problema per demà?\n– Serà una evidència que aquella solució que era provisional, la del tercer fil, en el moment en què s’hagi convertit en definitiva es convertirà en un problema, perquè no tindrà la capacitat d’absorbir la totalitat del tràfic. Per això deia que ens en sortirem perquè és el que tothom està demanant. Però si algú no ens vol escoltar i entendre, el temps ho acabarà forçant perquè és impossible passar-hi tota la càrrega de persones i mercaderies per la línia actual de la costa.\nJosep M. Cruset, durant l’entrevista. Foto: Cedida\n– Parlem de creuers. Com valora l’entrada de Global Ports Holding i quins canvis està aportant al projecte de creuers?\n– L’entrada de Global té dos actius. Un és propi del sector on som. Global Ports és el principal operador mundial del sector de creuers. Això vol dir que té capacitat d’interlocució directa amb totes les companyies navilieres que hi ha al món i, per tant, quan comercialitzi els ports preferents que gestiona, tindrà la capacitat de posar sobre la taula comercialització del Camp de Tarragona i de Tarragona ciutat com un dels ports on s’hi pugui fer escala. És el millor operador que pot negociar tant amb navilieres grans com amb companyies petites que treballen amb creueristes premium.\n«Global Ports Holding és el millor operador que pot negociar tant amb navilieres grans com amb companyies petites que treballen amb creueristes premium»\nPerò, per a nosaltres, té un altre valor afegit, ja que Global Ports té clara quina és la filosofia del negoci de creuers a Tarragona i al Camp de Tarragona, que defensa que nosaltres no volem ser com les grans ciutats receptores de creuers, on els vaixells en lloc de ser una oportunitat s’han convertit en una molèstia, com Venècia o Mallorca.\nLi posaré un exemple d’aquesta filosofia que comparteix Global. En la primera visita que va voler fer el seu CEO quan va arribar, va ser amb l’alcalde de Tarragona per explicar-li que la manera que Global entén els creuers al territori era un actiu i expressar-li aquest compromís. Això és important, perquè guanyem la potència d’una companyia com Global Ports per promocionar el nostre territori, però a la vegada mantenim aquesta visió que nosaltres no volem un creixement a qualsevol preu ni que els creuers es converteixin en un problema sinó una oportunitat per diversificar el tràfic i el turisme al llarg de l’any.\n– Com es preveu, la temporada de creueristes?\n– Amb l’arribada de dos creuers grans, el diumenge 29 de maig, acabàvem les escales de maig i, al mes de juny, només tindrem dues escales de creuers. Això explica la diversificació del tràfic perquè intentem moure les arribades de creueristes cap aquells mesos on la temporada turística ja va de baixa. Per tant, la següent arribada ja serà el mes de setembre. D’aquesta manera, aquests creueristes, quan arriben al nostre territori no se sumen als turistes de la temporada d’estiu, sinó que contribueixen a allargar la temporada.\n«Mantenim aquesta visió que nosaltres no volem un creixement a qualsevol preu ni que els creuers es converteixin en un problema»\n– Quin ha de ser el futur del turisme de creuers? Operadors que tinguin la base a Tarragona, que facin escala o les dues coses?\n– Les dues coses, perquè tan importants són aquelles línies que comencen i acaben amb destí a Tarragona, perquè el viatger pot haver pernoctat la nit anterior a la ciutat o al territori, però els que fan una escala també ens van molt bé, perquè en una estona curta de temps visiten la ciutat o el territori i fan una despesa econòmica. I també va molt bé complementar-ho amb els creuers premium, que són vaixells més petits que poden entrar fins a l’interior del port, amb 150 o 200 creueristes. Aquests busquen una visita més llarga en el temps, fent una despesa més singular, com ara una visita al Priorat, on fan un adquisició de vi, o la Conca de Barberà.\n– Una altra de les transformacions del Port de Tarragona des de la seva arribada com a president ha estat l’obertura a la ciutadania, el Port Ciutat. Creu que la gent s’està acostumant a baixar al Moll de Costa?\n– Potser, induït per la meva anterior experiència com a alcalde d’un municipi, que em va demostrar que és molt important que el ciutadà et tingui a prop i siguis molt transparent, i aquesta proximitat també es treballa sent útil per al teu entorn. Per tant, si tenim un territori que, per sort, demanda cultura, un espai per on poder passejar o gaudir de l’entorn de la costa, també és voluntat del port de fer-ho fàcil.\nD’aquí ve que tot el Moll de Costa s’hagi convertit en una mena de Rambla de la cultura, on cada cap de setmana hi trobes activitats lúdiques i culturals al servei dels ciutadans. Amb un Museu del Port que s’ha remodelat per atraure visites i tota la remodelació del passeig marítim, que permet que quan baixes del Balcó del Mediterrani per la passarel·la puguis gaudir en família, des d’una punta de la costa tarragonina fins al Serrallo.\n– El pla de millora de la façana marítima del Serrallo també ajudarà a que la ciutadania es passegi per la zona, oi?\n– Efectivament. Amb el Serrallo vam detectar que, en determinades èpoques de l’any, hi faltava ombra. Per això es va determinar que s’instal·lés un sistema d’ombres, que les zones infantils també tinguin unes ombres i l’efecte del sol no molesti els més petits. I, a la vegada, un altre dels projectes en execució és aquest pantalà de fusta que ara es posa de nou en servei perquè puguis entrar caminant cap a l’interior de l’aigua i gaudir d’aquesta excel·lent visió de la façana, gairebé des de les barques mirant cap a l’interior de la ciutat.


Foc i fum, olor de sofre 2017. En Ateneu Fundació Iluro, Mataró | La Ventana del Arte\nAixí ho mana el Llucifer de Torredembarra. I això és exactament el que tindrem el proper 22 de juliol a la tarda quan rebrem la visita del Seguici Festiu de Torredembarra. Un seguici típic i amb arrels molt antigues però adaptat als temps actuals.\nL’Encesa vol oferir la possibilitat a la gent de Mataró de conèixer altres manifestacions festives de cultura popular i alhora mostrar la festa local a les poblacions convidades. No és una desfilada de figures, sinó una representació genuïna d’una festa tradicional, amb els seus rituals, els seus balls, les seves músiques… és a dir, la manifestació de la festa convidada en el seu conjunt. Per aquest motiu, també s’organitza una exposició dels elements participants i s’ofereix a la gent la possibilitat de contemplar de prop els detalls de la roba, les figures, les expressions…\nInicio » Mapa de museos y exposiciones » Cataluña / Catalunya » Barcelona » Mataró » Ateneu Fundació Iluro » Foc i fum, olor de sofre » exposición Nº 28267


Inici/L2. Gestió i lideratge professional/Gestió clínica\nGestió clínica\tucf\t2021-12-23T14:26:17+02:00\nEn aquest curs s’aprèn a:\nA metges, infermeres i altres professionals sanitaris interessats a liderar i gestionar processos i recursos assistencials.\nÉs un curs pensat especialment per a aquells professionals que tenen dificultats per assistir a cursos presencials a causa dels horaris o del lloc on s’imparteixen.\nAquest curs de Gestió Clínica es pot seguir a distància i al ritme que permeti l’ocupació professional de cadascú.\nMòdul 1. Models de sistemes sanitaris. Catalogació de l’activitat sanitària.\nMòdul 2. El model planificat de provisió de serveis sanitaris.\nMòdul 3. Instruments fonamentals per a la gestió clínica.\nMòdul 4. Gestió clínica moderna: conceptes i bases.\nMòdul 5. L’univers del pacient.\nMòdul 6. Pràctiques clíniques de valor.\nMòdul 7. Unitats de gestió clínica.\nMòdul 8. Integració de serveis per a la cronicitat.\nMòdul 9. Reformes estructurals.\nMòdul 10. Projecte de final de curs.\nEl curs consta de 10 mòduls i es disposa de 20 setmanes per a poder-los completar.\nUn cop superat el curs s’obté el Diploma en Gestió Clínica: bases, avenços, reptes de 100 hores del Centre Internacional de Formació Contínua del campus UManresa (UVic – UCC) i que s’ha sol·licitat l’acreditació del curs al CCFCPS i SNS amb crèdits de Formació Medica Continuada. Estem pendents de rebre l’acreditació.\nL’import de la matrícula és de 1.100€ amb possibilitat de bonificació per Fundae i condicions especials per a organitzacions.\nPer a més informació: Lorena Moralo, d’Unió Consorci Formació. lmoralo@ucf.cat – 932 594 382\nPer a tota la informació, consulta el programa complet d’aquest curs, o descarrega’l.


La CE avala la planificació hidrològica de Catalunya La República\nLa CE avala la planificació hidrològica de Catalunya\nACN Barcelona.-La Comissió Europea ha constatat que Catalunya aplica estàndards de qualitat en la planificació hidrològica. Tres experts d’Itàlia, Grècia i Hongria han analitzat el pla de gestió de les […]\nACN Barcelona.-La Comissió Europea ha constatat que Catalunya aplica estàndards de qualitat en la planificació hidrològica. Tres experts d’Itàlia, Grècia i Hongria han analitzat el pla de gestió de les conques internes i el pla de gestió de risc d’inundacions. Segons l’Agència Catalana de l’Aigua, els experts han conclòs que Catalunya està treballant en la bona direcció i aplicant els requeriments de la Directiva de l’Aigua i la d’Inundacions. Els tres experts, que han estat treballant durant una setmana, també plantegen reptes, com ara la millora de la integració de les directives; de l’eficiència de les xarxes i de la recuperació dels costos en els usos que generen major impacte en el medi; la millora de la connectivitat fluvial; la gestió integrada d’aigües superficials i subterrànies, i l’impuls de la participació ciutadana en la gestió dels riscos d’inundació.


Aramark celebra la 3ª edició de la Copa Europea de Xefs al Campus CETT-UB\nAramark celebra la 3ª edició de la Copa Europea de Xefs al Campus CETT-UB 02.05.2018\nEl passat dijous 26 d’abril, Aramark va celebrar la tercera edició de la Copa Europea de Xefs a Barcelona, un premi que reconeix el talent dels professionals que treballen dia a dia en el disseny i elaboració dels menús que ofereix aquesta companyia. La gran final va tenir lloc a les cuines del Campus CET-UB, i la gala posterior per a a celebració i entrega de premis va ser acollida pel RCDE Stadium.\nLa Copa Europea de Xefs és una competició gastronòmica que des de fa tres anys celebra Aramark Europa, una de les principals companyies de restauració a tot el món. En 2016, la final d'aquesta competició va tenir lloc a Berlín, el 2017 a Dublín i aquest any, a Barcelona. En aquesta edició, el Xef David Joyce, Cap de Cuina de l'Hospital St. Patrick a Irlanda, ha estat guardonat com el Millor Xef Europeu de l'Any, seguit pel candidat del Regne Unit, el Xef Stefano Corrias, i del Xef espanyol, Javier Artero, Cap de Cuina a Desigual, que ha aconseguit la tercera posició.\nDesprés de superar una fase prèvia davant d’altres Xefs dels seus respectius països per aconseguir ser els representants oficials d’Irlanda, Alemanya, Regne Unit, Bèlgica/Luxemburg, República Txeca, Dinamarca i Espanya, els set aspirants finalistes han competit a la gran final que es va disputar a les instal·lacions del Campus CETT-UB. Per a la prova final, s’ha fet entrega d’una cistella de la compra a cada un dels xefs candidats amb la que han hagut d’elaborar un menú de tres plats (entrant, plat principal i postres). Tots els candidats han comptat amb prop de quatre hores per presentar els seus plats davant d'un jurat d'experts entre els quals es trobaven Carlos Fernández, Xef de l'equip Martin Berasategui; Luca Rodi, finalista del programa TOP XEF el 2015, Óscar Teixidó, coordinador Culinari del CETT, entre d'altres.\nLa nostra enhorabona a tots els Xefs pel seu gran paper en la competició d’aquesta tercera edició, i el nostre agraïment a Aramark per confiar en el CETT per a celebrar la gran final, es tot un honor pel campus.\nCampus CETT-UB CETT Aramark Copa Europea de Xefs


Dilluns 15 de novembre del 2004\nAtenció que arriba el fred. Ara sí que ens fem a la idea que arriben les festes de Nadal. Potser amb el fred tindrà més sentit el fet que ja hi hagi els llums de Nadal penjats pels carrers. Què està passant...\nAlimentació. Un estudi de l'Organització per l'Alimentació i l'Agricultura (FAO) de l'ONU insisteix que els insectes comestibles són una excel·lent font nutritiva. L'estudi de la FAO s'adreça, sobretot, a les poblacions del centre de l'Àfrica, on les fonts de proteïnes tradicionals estan desapareixent.\nSegons aquest informe, els insectes aporten moltes proteïnes i, en canvi, duen nivells molt baixos de greixos i carbohidrats. La FAO assegura que els insectes no s'han de considerar un aliment d'emergència, sinó una 'part integral de l'alimentació'. L'estudi de l'organització alimentària de l'ONU arriba just l'any en què una immensa plaga de llagostes ha arrasat una bona part de les collites de l'Àfrica central.\nConsum. Els vins espanyols i catalans ja triomfen als Estats Units i s’estàn acostant molt als vins francesos i italians. Ja fa alguns mesos que es va disparar el consum de PERNIL SERRÀ i ara li toca al seu acompanyant. El VI.\nLes exportacions han crescut un 16 % durant els primers set mesos d’aquest any i els vins italians i francesos han vist com s’havia reduït la seva exportació.\nEls de més èxit són els RIOJA i RIBERA DEL DUERO però també estan agafant terreny els de TORO i el PRIORAT. També guanyen terreny als Estats Units els vins de Portugal i Alemanya.\nMòbils. Loterías y Apostes de l’Estat s’afageix al negoci dels SMS. Aquest any i per primer cop el mòbil ens podrà informar dels premis de la Grossa de Nadal si ho volem.\na) Et podràs subscriure al servei enviant un missatge al número 5641 amb la paraula ALERTA seguida del número que has comprat i que vols saber si és o no guanyador i la paraula SUERTEREAL.\nb) També es pot saber on comprar un número que es vulgui marcant el 5641 més la paraula busca seguit del número que es vol i el codi postal.Això costarà 0,30 euros més IVA.\nc)També et pots baixar la música de la banda sonora de Doctor Zivago marcant el 5011 més la paraula SUERTETONO seguida de la marca del mòbil.\nSerà una mica més car 0,90 euros més IVA.\nÉs la única novetat d’aquest any. L’import de la grossa és de 10.000 euros per cada euro jugat com l’any passat. També es podran consultar els números a la pàgina del ministeri d’hisensa i a internet.\nNadals. Els comerciants i es operadores de telefonia mòbil ho tenen clar. La Videoconferència personal a través del mòbil SEDUEIX. Els mòbils UMTS seran el regal d’aquestes pròxims festes de Nadal. La videoconferència és el servei de tercera generació més valorat. Es calcula que 6 de cada 10 usuaris canviaran d’operador per una bona oferta de telèfon 3G.\nSón algunes de les conclusions uqe ha fet l’empresa THE PHONE HOUSE que evidencïa que els consumidors cada vegada coneixen més les aventatges de les noves tecnolovies. Calcula que un 63 % dels usuaris comprarà un telèfon 3G en condicions aventagoses i canviarà d’operador. Es demostra que no hi ha fidelitat a una companyia. Quan es pregunta els usuaris les preferències dels seus mòbils actualment. La resposta és:\n1) la videoconferència\n2) velocitat en la transmissió de dades\n3) Velocitat en la descàrrega de videos.\nTecnologia. Una enquesta evidencia que fem servir més els missatges instantanis per temes personals que no pas per temes laborals quan estem a la feina. L’estudi l’ha fet META GROUP, una empresa d’investigació de mercat i ha escollit unes 300 companyies de tot el món. És un estudi fet a nivell mundial i no es veuen diferencies entre països. El 57 % dels enquestats asseguren que s’envien missatges curts per temes personals. És per aquest motiu que comença haver-hi empreses que posen normes més estrictes alhora d’utilitzar el Messenger que no pas el correu electrònic o internet o el telèfon. Només entre el 3 i el 5 % de les empreses prohibeixen utilitzar mail o telèfon per us personal. El 16 % no permeten utilitzar Messenger.\nCiència. L’Agència espacial nordamericana farà aquesta setmana una prova amb el seu avió experimental X-43 per fer-lo volar a 11.560 quilòmetres per hora. El març ja es va fer una primera prova i ara s’ha retocat alguna cosa. Un dels canvis és l’ambient tèrmic perquè en aquell vol el morro de l’avió va arribar als 1425 graus Celsius d’escalfor. Està previst que en aquest tercer vol s’arribi als 1980 graus cèlsius. Aquest avió X-43A medeix 3 metres i mig i és el tercer i últim d’un programa que ha costat uns 250 milions de dòlars i que ha de serbir per provar una nova tecnologia de propulsió que es coneix amb el nom d’EMPASSA AIRE.\nAgafa oxígen de l’atmosfera i l’introdueix com a combustible en un motor d’hidrògen.\nL’experiment es farà avui a les cinc de la tarda hora americana, a 80 quilòmetres de la costa de Califòrnia\nUna vintena de música hispans s’han unit a un disc recopilatori contra la GANA,\nEs titula COSECHA ESPERANZA. És una iniciativa d’Intermón Oxfam i La SGAE. El títol del disc ve de la cançó escrita per Nacho Béjar. El disc se suma a una campanya internacional en la que també hi participen Bono, Michael Stipes de REM, Chris Martin o TOM Yorke de Radiohead, entre altres. El disc es presenta avui a la seu de l’SGAE a Madrid.\n1.-NACHO BÉJAR: Cosecha de Esperanza\n2.-CARLINHOS BROWN con ROSARIO. Juras de Samba\n4.-DOVER: The Flame\n6.-CARLOS CHAOUEN: Semilla de la Tierra\n7.-LA OREJA DE VAN GOGH: Deseos De Cosas Imposibles\n8.-PASIÓN VEGA: Dos veces\n9.-PEDRO GUERRA: Babel\n11.-VICENTE AMIGO: Tatá\n12.-AMARAL: Siento que te extraño\n13.-LLUIS LLACH: Fabiá\n14.-ROSANA: Tormenta de Arena\n16.-ISMAEL SERRANO: Zona Cero\n17.-JOSÉ LUIS ENCINAS: Claveles y Jazmín\n18.-CONDENA2: Igual que agua\n19.-MONTSERRAT CABALLÉ: Claros y Frescos Ríos\nLa banda irlandesa farà demà un concert en directe a través d’internet des dels estudis de Hannover Quay, a Dublín. El concert es pot escoltar a través de la pàgina web de BBC RADIO de les set a les nou del vespre. Serà en Real Audio i no es podrà gravar al disc dur. És un concert de promoció del seu últim disc “ow To Dismantle an Atomic Bomb”. El disc surt a la venda el 22 de novembre. Ho podràs escoltar aquesta adreça: www.bbc.co.uk/radio1\nÉs un soldat de la marina dels Estats Units que s'ha fet famós per una foto que han publicat els últims dies un centenar de diaris nordamericans. És una imatge d'aquest soldat fumant tranquil·lament. La majoria de diaris l'han batejat com el Marlboro Man. Diverses persones s'han interessat sobre qui és. Es tracta d'un noi de 20 anys de Kentucky que ha reconegut sentir-se desbordat per la fama que ha agafat quan el què estava fent era simplement fumar.\nUna antiga amiga d'Agnetha d'Abba amenaça a fer revelacions sobre la vida privada de l'artista. Es tracta d'una dona de 75 anys que va ser amiga d'Agneta durant vint anys.\nSembla gairebé un miracle però és cert. El Vaticà ha aprovat la publicació d’un llibre que insta als catòlics a practicar MÉS SEXE i amb MÉS FREQÜÈNCIA.\nEs tracta d’una guia sexual que anima els feligresos a tenir més relacions sexuals per combatre la IMPOTENCIA I LA FRIGIDESA. El llibre es titula ES UN PECAT NO FER-Ho i adjunta frases del Papa. L’escriuen els teòlegs ROBERTO BERETTA i ELISABETTA BROLI que prometen que hi ha respostes sobre SEXE, aquelles que l’esglesia no s’ha atrevit mai a explicar. Remarquen que l’esglesia no està en contra del SEXE.\nArgumenten que si es trivalitza el SEXE, augmenta la impotencia i cada vegada hi ha més famílies amb fill únic. Per tant, han arribat a la conclusió que l’esglesia ha de promoure el sexe però remarcar les circumstàncies correctes enlloc de detallar prohibicions i perversions.\nLos Lunnis cantaran cada matí des d'avui i cada dia una nova cançó titulada Despierta ya. És una cançó optimista que anima els més petits a afrontar el dia amb alegria i energia. Segons el responsable de programes infantils de TVE, Eladio Jareño, és una cançó a l'estil de Hoy puede ser un gran dia de Serrat.\nMés de 20 televisions afiliades a la cadena ABC no emetran la pel·lícula SALVAR AL SOLDAT RYAN el dia dels Caiguts a la Guerra.\nNo l’emeten alegant violència i el llenguatge groller que utilitzen els protagonistes. Diuen que volen evitar que la Comissió Federal de Comunicacions els multi. Des que Janet Jackson va ensenyar una part de pit a la final de la Superbowl els problemes de censura s’han incrementat. De fet la pel·lícula s’havia emès sense problemes el 2001 i el 2002. Es veu que en el film es repeteix molt una PARAULOTA que ara està prohibida als Estats Units des que la va dir BONO d’U2 durant la retransmissió en directe de l’entrega dels Globus d’or del 2003. Diuen que és un paraula indecent i profana.\nModa internacional televisiva\nNo fa massa i va haver un boom de reality shows als Estats units centrats en la cirurgua estètica. Ara aquesta moda ha arribat a Alemanya. L’última moda és ser una DONA LLETJA per poder anar a un programa d’aquest tipus i estar disposada a sodmetre’s a un tractament per convertir-te en cigne i a través de la pantalla.\n- A Alemanya, el canal privat PROSIEBEN emetrà a partir de demà dimarts el programa THE SWAN ( El cigne): 16 dones que estan descontentes amb el seu físic s’internaran durant uns dies a un SPA i esposaran els seus cossos a tot tipus de teràpies amb cirurgia estètica i tractament psicològic inclòs. Hi estaran durant nou setmanes. Durant aquest temps no es podran mirar a un mirall. La guanyadora s’emporta un contracte com a model.\n- La cadena alemanya RTL també ha entrat al joc. Emet TOT ÉS POSSIBLE. Sis candidats, entre els quals hi ha un home són cunillets d’índies de cirurgians plàstics.\n- La productora ENDEMOL ha anunciat un programa en què es busca l’home que pugui PROCREAR més d’Alemanya. Farà una carrera d’espermes amb un òvul femení com a destí final\n- Un jutje impedeix a José Frade vendre la cadena CANAL 7 sense el consentiment de la seva sòcia que resulta ser la seva ex-dona.\n- Telecinco ha començat la gravació de la nova sèrie titulada Motivos Personales que s'ha d'emetre a partir del mes de gener. Entre els protagonistes hiha Concha Velasco, Marta Calvó, Fernando Guillén i Chema Muñoz.\nPublicat per Mariola a 15.11.04


L’Esculapi d’Empúries, una història fascinant! | El Fil de les Clàssiques\n← Una gran família lingüística: l’indoeuropeu! Descriptio personarum →\n29 thoughts on “L’Esculapi d’Empúries, una història fascinant!”\nJordi Rodríguez 21 octubre 2012 at 17:45\nOH, ho trobo molt interessant, no ho tinc gaire clar però pel que he pogut veure a les fotografies penso que és el Déu Serapis, com a mínim per la forma del nas.\nMargalida Capellà Soler Post author 21 octubre 2012 at 17:54\nInteressant, Jordi, és la teva resposta! La propera vegada que vagi a Empúries, li miraré detingudament la forma del nas! A veure,…\nLaia Muñoz Osorio 22 octubre 2012 at 10:08\nM’ha semblat molt interessant aquest documental, sobretot la possibilitat de que el déu Esculapi fos en realitat el déu Serapis.\nNo coneixia aquest últim, segons el que van explicar al documental Serapis era una divinitat recent quan es va instal·lar l’estàtua a Empúries. Un mercader d’Alexandria va ser qui encarregà l’escultura i inventà aquest nou personatge. Serapis es representava com l’espós de la dea egípcia Isis. En el moment de l’encàrrec, ningú sabia qui era aquest déu, de fet es creu que es va voler introduir una nova creença religiosa amb el culte a Serapis.\nEm va encantar com els arqueòlegs de 1909 van treballar de valent per a descobrir què hi havia sota la terra emporiana, paral·lelament als problemes polítics que Catalunya vivia (Setmana Tràgica).\nTambé em va agradar molt el testimoni de la gent que ha viscut a Empúries la major part de la seva vida, què va ser de les troballes durant la guerra i la postguerra…\nArnau Alvarez 23 octubre 2012 at 08:14\nM’agradat saber la gent que vivia a Empuries, a mi especialment m’agrada molt Empuries ja que he anat a empuries dos vegades\nnuria 23 octubre 2012 at 08:42\nHe llegit el comentari del Jordi Rodriguez i estic d’acord amb l’apunt que ha fet, havent llegit altres articles sobre l’escultura he comprovat que hi ha molt números de que realment l’Escultura d’Esculapi sigui realment de Serapis.\nSegons tinc entès la majoria d’estàtues d’aquesta època estan capades i xates, això es deu a que normalment quan eren enderrocades o queien ho feien de boca terrosa (l’escultura de Esculapi d’Empúries va ser trobada en aquesta posició) i el primer que es trencava en l’impacte eren el nas i els genitals.\nM’agradaria que ens donessis més informació sobre la teva teoria del nas, la trobo força interessant!\nEs deia que Serapis, (en grec Σέραπις i en egipci Usir-Hep) tenia un temple a Babilonia i era representat com un déu dels morts amb característiques de fertilitat. Les primeres representacions d’aquesta divinitat eren zoo-cefàliques (tenia cara d’humà per una banda i de carner per l’altre). Apareixia normalment amb els atributs icònics d’Hades; coronat amb el modius , és a dir, una cistella o mesurador de gra (emblema de l’inframón), portava un ceptre i als seus peus estava el ca Cerber i hi havia també una serp.\nCal mencionar que és una divinitat sincrètica greco-egípcia! (sincretisme : visió del món o la cultura basada en la fusió d’elements provinents d’altres cultures)\nAndrea Balart 23 octubre 2012 at 09:11\nXAIPETE! Jo tampoc tinc molt clar la diferència que hi ha entre tots dos per això he fet unes comparacions amb les estatues d’esculapi i altres del Déu Serapis\ndeixo aquí un enllaç del déu Serapis http://www.nueva-acropolis.es/cultura/personajes/Antonino_Serapis_2.htm\ndeixo aquí un enllaç del déu Esculapi : http://www.galenusrevista.com/spip.php?article41\nLa diferència és que un Esculapi és romà i Serapis és grec.\nVictor Huete 23 octubre 2012 at 09:39\nM’ha semblat molt interessant el vídeo ja que aquí a Catalunya hi ha moltes restes del que foren tots dos imperis.\nPel que he pogut observar a les fotografies que adjuntes en la publicació, he comprès que es tracta del déu Serapis. Jo crec que es bastant fàcil reconeixer al deu.\nirina 23 octubre 2012 at 09:46\nM’ha agradat molt aquest documental. He buscat per interney i he trobat que esculapi era romà i era el déu de la medecina i és representat amb una serp, enroscada en un bastó. Mentres que Serapis era grec. Per tant jo penso que l’estàtua aquesta és de Serapis.\nJordi Rodríguez 23 octubre 2012 at 10:48\nHola Núria, molt bon apunt, si vols seguir parlant sobre aquest interessant tema ho podem fer per missatges.\nVicctor Barranco 23 octubre 2012 at 16:31\nWoow!!si no m’equivoco aquest video és Empuries no? M’encanta! he tingut la possibilitat d’anar més d’una vegada i crec que és genial! Encara tinc les fotos de la primera vegada que vaig anar-hi. A part de fixar-me en Empuries, em sembla molt interessant que el déu Esculapi fos en realitat el déu Serapis.\nM’ha semblat un article molt interessant!!\nMargalida Capellà Soler Post author 23 octubre 2012 at 20:39\nVíctor, m’alegra saber que tot ja rutlla i que des de casa puguis fruir d’Empúries. Ja ens faràs un muntatge amb els teus records emporitans, així serà com anar-hi de nou!\nVicctor Barranco 25 octubre 2012 at 20:14\nSi vols en aquest cap de setmana el faig i junt amb el video puc obrir un apunt a Aracne pel primer trimestre, realitzant algunes questions i donant una mica de informacio sobre Empuries.\nMargalida Capellà Soler Post author 25 octubre 2012 at 21:13\nEm sembla perfecte, Víctor! Haig d’aprofitar ara que no et pots bellugar gaire! Avui he preguntat precisament per tu. Ànims i molta paciència i repòs.\nVicctor Barranco 25 octubre 2012 at 21:55\nAra que haig d’estar quiet i la meva veu no corre per classe hi haura una tranquilitat.. jajajaja pero tranquils que dilluns espero poder tornar!!\nMargalida Capellà Soler Post author 25 octubre 2012 at 22:18\nT’esperem amb candeletes, Víctor!\naiida 30 octubre 2012 at 09:43\nM’ho he llegit dues vegades Lida! Quina paciència per muntar aquesta escultura com si fos un trencaclosques.. Tot i així, hi ha gent que diu que és el déu Serapis, i d’altre que diu que és el déu de la medicina. Sincerament no sabría que dir-te. Suposo que si compares, i en busques informació, m’atreviria a dir que s’assembla més al deu Serapis, però hi ha moltes opinions. Molt interessant l’article, a mi aquestes coses m’agraden!\nLaura i Angela 30 octubre 2012 at 09:59\nHem buscat informació i hem arribat a la conclusió de que Esculapi era un deu romà i Serapis era un déu grec, per tant pensem que és el déu Serapis.\nlourdes caparros 6 novembre 2012 at 20:32\nJo crec que aquest Deu es Serapis.\ncom diu la Aïda fer aquesta escultura ha tingut que costar molt,ja que són peces que han d’encaixar entre elles.\nalmabergel 8 novembre 2012 at 14:08\nClarament i per lo que he buscat i he llegit a l’apunt és el Déu grec Serapis ja que Esculapi era un Déu romà de la medicina. Penso que l’escultura ha estat molt eleborada i e anat a Empúries pero mai l’havía vista. Crec que ens hauràs de portar d’excursió allà.\nMargalida Capellà Soler Post author 8 novembre 2012 at 15:27\nSerà tot un plaer, Alma!\nElisa Moya 11 novembre 2012 at 13:55\nSegons he estat buscant per Internet, aquesta escultura em sembla que és la del déu Serapi. Tampoc estic del tot segura ja que s’assemblen bastant. M’agradaria poder anar a Empúries algun cop a me vida, trobo que seria un viatge molt interessant.\nLuis Moreno 25 abril 2013 at 12:09\nAquest documental m’ha semblat molt interessant, sobretot perqu no tenia ni idea, i sempre es bo aprendre coses noves, sobretot en temes relacionats amb escultura i deus. Tot i no estar segur put afirmar després d’haver cercat informació que la escultura és la representació del déu Serapi.\nChaima Anza 6 maig 2013 at 10:23\nDe fet, després d’haver estudiat al urbanisme i l’origen d’Èmerida ho trobo molt interessant la historia d’aquest.\nEls romans varen arribar a Catalunya a través d’Empòrion, una colònia grega fundada cap al 600 aC,que els és aliada en la seva lluita contra els cartaginesos.Més endavant, durant el segle II a.C,els romans instal·len un campament militar permament al costat de la ciutat grega,que conserva la seva independència,amb la finalitat de controlar el port i el territori.D’aquest campament militar en queden restes del pretor al nord del fòrum: murs,paviment,grans cisternes i sitges.\nLa ciutat d’Empúries va ser projectada ex nouo en gran part seguint els cànons urbanistics de les colònies romanes: a partir de les estructures militars prexistents es va traçar la xarxa de carrers en la usual quadricula de cardines i decumani.Després es va envoltar la muralla.\nCamila Arigón 15 novembre 2014 at 11:16\nL’Asclepi d’Empúries o també Esculapi d’Empúries és una estàtua trobada al jaciment Empúries l’any 1909 durant les excavacions, feta en dues parts, que durant 98 anys fou exposada a la seu de Barcelona del Museu d’Arqueologia de Catalunya i va ser portada a la seu d’Empúries el març de 2008. La majoria d’experts consideren actualment que correspon a una representació de Serapis, encara que se’l conegui amb el nom popular d’Esculapi d’Empúries.\nfalcon.ana 21 novembre 2014 at 18:49\nHe anat varies vegades a Empuries de vacances a l’estiu pero mai havia sentit a parlar d’aixo.\nL’escultura de l’Escolapi, el déu grec de la medicina, es va trobar fa cent anys a Empúries (Girona) i\nestava esculpit en dos blocs de marbre: un per la cara i part del tors mig despullat, un altre, més gran, per a la resta del cos, vestit amb mantell o himation, esbiaixat sobre el pit. Va calçat amb sandàlies. Als seus peus s’enrosca una serp, símbol del seu poder curatiu. Encarna un cert poder màgic per als fidels: confiança i curació.\nbarroso.rebeca 22 novembre 2014 at 20:54\nEsculapi d’Empúries és una estàtua trobada al jaciment Empúries l’any 1909 durant les excavacions. La majoria d’experts consideren actualment que correspon a una representació de Serapis, encara que se’l conegui amb el nom popular d’Esculapi d’Empúries. No es conserva cap part del ceptre que sens dubte sostenia amb la mà esquerra i que només podia ser portat per un déu major\nMargalida Capellà Soler 5 gener 2018 at 08:32\nMargalida Capellà Soler Post author 26 març 2020 at 11:28


El cel a ull nu: 24/04/11 - 01/05/11\nDorrit Hoffleit (1907-2007), l'ànima del Bright Star Catalogue de Yale\nEncara que en els més de setanta-cinc anys de dedicació a l'astronomia va obrir molts camins, Ellen Dorrit Hoffleit serà recordada sobretot per la seva obra de referència, el Yale Bright Star Catalogue (BSC), d'ús comú en astronomia, astrofísica i referència en història dels catàlegs d'estrelles.\nEl 1930, amb vint-i-tres anys, Dorrit Hoffleit col·labora amb la AAVSO (American Association of Variable Star Observers) i treballa com ajudant de recerca al Harvard College Observatory sota la direcció de Harlow Shapley. El 1938 es doctorà a Radcliffe i el 1948 és contractada com a astrònom a Harward.\nDesprés de vint-i-cinc anys a Harward, el 1956 va a Yale on treballarà més de cinquanta anys, molt més enllà de la seva jubilació el 1975.\nA partir de 1941 va començar a col·laborar en una revista que acabava d'aparèixer, anomenada Sky&Telescope. Al 2007 li dedica aquest article on en podem veure fotografies del doctorat i de la celebració del cent aniversari.\nEncara que la seva obra més coneguda és el Bright Star Catalogue, va treballar en altres grans obres com el The General Catalogue of Trigonometric Stellar Parallaxes, amb la mesura acurada de 8112 estrelles, base de l'estudi de la cinemàtica de la Via Làctia, a més de treballar en variables, història de l'astronomia, etc. Va tenir un gran protagonisme en la potenciació de la dona en el món de l'astronomia, entre finals de la dècada dels anys 50 i finals dels 70 durant els estius feia cursos per a universitàries al Maria Mitchell Observatory de la Nantucket Island a Massachusetts. Onze de les seves alumnes d'estiu van fer el doctorat en astronomia.\nEl 2006-2007 la universitat de Yale va celebrar el seu cent aniversari amb un Simposi: The Hoffleit Centennial: A Year of Celebration. Hi podem veure fotografies de diferents èpoques.\nLa AAVSO, a la seva pàgina sobre el Simposi, té fotografies, presentacions i videos de l'astrònoma que va treballar en variables més de setanta anys.\nTrobarem informació sobre la biografia de la Ellen Dorrit Hoffleit en aquest article de la AAS (American Astronomical Society)\nAl ADS trobem diferents articles que en parlen.\nCom a historiadora va publicar la història de l'astronomia a Yale. En aquest article en veiem un resum.\nA Misfortunes as Blessings in Disguise: the Story of My Life, escriu la seva autobiografia, que publica la AAVSO.\nAquí podem veure una entrevista en video del 2006.\nPublicado por A. noctua en 0:37 Cap comentari:\nEtiquetas: BSC, Cataleg d'estrelles, Yale\nDorrit Hoffleit (1907-2007), l'ànima del Bright St...


Prova pilot superada amb èxit a la Plaça Tarradellas | Figueres Ecoserveis\nAquest 2015 la brigada de Parcs i jardins hem estat fent una prova pilot de tractament de defensa contra el morrut (Rhynchophorus ferrugineus) a les palmeres de la plaça President Tarradellas, una d’elles greument afectada pel coleòpter.\nEl resultat després d’una sola aplicació, ha estat totalment satisfactòria i ara ha emès un brot nou, ben verd, sa i vigorós.\nAquest tractament és totalment natural inclòs dintre del control biològic de plagues. L’estratègia es basa en aplicar una quantitat important de nematodes (Steinerema carpocapsae), presents de forma natural en el medi ambient. Aquestes són uns organismes microscòpics que parasiten les voraces larves del morrut.\nLa biologia i origen d’aquests minúsculs organismes, la podeu consultar millor a:\nLa següent prova la farem a les palmeres dels jardins Enric Morera, igualment afectades per l’insecte.


jovegalatea.com | Oxigènesis\nTú estás aquí: Inicio / Serveis / Oxigènesis\nL’oxigènesi és un tractament natural i no invasiu que retorna a la pell l’oxígen perdut.\nLes cèl·lules de la pell utilitzen l’oxigen per fabricar col·lagen, elastina i altres proteïnes encarregades de retornar la vitalitat a la nostra pell.\nRegenera i estimula les cèl·lules danyades. Suavitza arrugues i marques. Accelera la renovació cel·lular, ajuda a esborrar taques i cicatrius i controla la secreció sebàcia en l’acne lleu i moderat.\nPer què està indicada\nPer millorar la qualitat de la pell, oxigenant els teixits i afavorint el metabolisme cel·lular.\nQuin és el procediment del tractament?\n1. Es prepara la pell per a la penetració de l’oxigen combinat amb substancies actives.\n2. Es practica l’oxigenació, potenciant la nutrició de la pell i la seva renovació cel·lular creant una reserva de nutrients, vitamines i aminoàcids.\nUn cop finalitzada la sessió, la pacient sentirà una confortable sensació de tensió i benestar a la zona tractada. Això ens indica que ha començat el procés de revitalització de la pell.\n* Durant el primer mes és aconsellable una sessió per setmana. Un cop passat aquest primer mes, el manteniment dependrà de la edat i el tipus de pell de cada persona.\nCicatrius d’acné i post-operatori\nLa utilització de l’oxigen amb alta pressió proporciona un efecte anti-bacterial ajudant a prevenir infeccions i eliminant les toxines. El tractament ajuda a suavitzar les cicatrius reforçant els teixits danyats.\nEl tractament no les elimina però si que ens ajudarà a què la pell rebi l’oxigen necessari en el procés curatiu, augmentant la regeneració cel·lular i reforçant la pell de l’estria.\nLa caiguda del cabell es produeix per l’obstaculització de la circulació en el cuir cabellut que fa que se sequi més ràpidament per la falta d’oxigen provocant la caspa, la descamació o la pèrdua del cabell.\nLa seva introducció a la pell es completa amb un moviment de massatge manual que ajuda a distribuir l’oxigen que en contactar amb el greix es difon. L’oxigen produeix una estimulació dels greixos acumulats.\nLa utilització dels olis essencials produeixen múltiples efectes a l’organisme. La seva aplicació amb oxigen multiplica les seves propietats donant un resultat més eficaç.\nPer aconseguir un bronzejat més durador. L’aplicació del DHA amb l’oxigen multiplica els seus resultats.\nEn aplicar el maquillatge amb oxigen, creem unes defenses naturals aconseguint un millor efecte.


L'Espai Rebiciclem tanca les seves portes temporalment - Biciclot\nInici » Articles » L’Espai Rebiciclem tanca les seves portes temporalment\nL’Espai Rebiciclem restarà tancat mentre finalitzen les obres de condicionament de la seva nova seu ubicada a l’edifici de Can Picó. En aquest moment ens trobem en procés de desmuntatge de tots els nostres equips i organització de materials i bicicletes per tal de poder transportar-los i instal·lar-los tan bon punt hagi finalitzat l’adequació del nou espai.\nBiciclot es troba en procés de trasllat amb l’objectiu de seguir prestant tots els seus serveis de manera òptima en un nou espai que ampliarà les prestacions i horari d’obertura del local del Clot. A més, s’està gestant el desplegament del Bicihub, una aposta pel treball conjunt de totes les entitats, persones i administracions que creuen en la bicicleta com a vehicle de transformació social.\nLa reobertura de l’Espai Rebiciclem es portarà a terme durant l’octubre d’enguany i la culminarem amb una inauguració a la qual estareu tots i totes convidades. Disculpeu les molèsties que us pugui ocasionar el tancament temporal de l’Espai Rebiciclem. Mentrestant, el departament d’oficines seguirà funcionant amb normalitat al carrer Verneda. Tanmateix, l’Espai Marítim (Barceloneta) i els cursos d’aprendre a anar en bicicleta mantenen la seva activitat habitual.


El coiot i el correcamins | Dos de juny\nPosted on 8 gener 2016 by Ramon Aymerich\nQuan l’statu quo aconsegueix frenar els canvis, les economies entren en fase d’estancament\nEls estats d’ànim tenen molt a veure amb l’economia. Les certeses, el tenir una idea més o menys compartida de cap a on van les coses, sempre ajuden. Per això les expectatives són clau. Malgrat que quan apunten a grans canvis, si no es materialitzen, poden acabar en una gran frustració. Un pensa que toca el cel però de sobte queda com suspès en l’aire donant grans gambades com el coiot quan persegueix el “correcamins” en els dibuixos animats. Fins que s’adona que no hi ha res a sota. I cau.\nEl gener del 2016 marcarà segurament un abans i un després de com hem viscut aquest camí cap a alguna part en els últims anys. Catalunya i Espanya han estat escenari de processos (diferents en el temps i intensitat) que tenien per objectiu canviar les institucions. Això és important, perquè el bon funcionament de les economies depèn de la qualitat de les institucions. A Catalunya el catalitzador ha estat el desig de separació. Començar de zero. A Espanya, una diversitat de projectes reformistes.\nEntre les causes que hi ha al darrere d’aquests processos: la penetració de la corrupció en les institucions, la demografia, els límits del model econòmic, la pèssima gestió de la diversitat nacional. Dels dos processos, el català pot haver entrat ja en la via morta. O en una fase de replegament que pot durar anys.\nA Espanya no coneixem encara el desenllaç. Però les eleccions del 20-D han acabat en empat. Entre el que és vell i el que és nou. Entre la reforma i l’statu quo. Dels vectors del canvi, Ciudadanos ha estat efectiu com a reactiu al secessionisme català però no tant com dreta reformista. I Podemos ha de convèncer que és possible la política antiausteritat dins de la UE. Encara que el PSOE, el seu aliat imaginat, jugui tant en aquesta lliga com en la del vell i el nou (pensa tant o més a sobreviure que en reformar).\nTot això passa quan l’economia espanyola creix per sobre del 3%. No anirá molt més enllà. El relat oficial assegura que s’ha arribat aquí per les reformes aplicades. Però hi han tingut molt que veure les magnífiques condicions de l’entorn internacional (euro, petroli, BCE) i la relaxació fiscal aplicada per Rajoy en els últims mesos. L’FMI, inspirador d’aquestes reformes, admet (al seu informe d’abril) que encara que assoleixi el seu creixement potencial, Espanya no rebaixarà l’atur per sota del 16,5% sense més reformes. Quan ho va fer, històricament, va ser per una bombolla immobiliària de la qual encara en paguem les conseqüències.\nL’anomalia espanyola, per tant, persistirà. I no s’entreveu projecte ni lideratge que la reverteixi.\nTornant al coiot de la televisió. Malgrat les clatellades, el coiot sempre s’aixeca i torna a intentar-ho. Però la realitat no és tan agraïda. Quan el que és vell no deixa pas al que és nou, les energies s’esgoten i la incertesa acaba sovint en desencant. I en l’economia, moltes vegades, això vol dir estancament.\n(Publicat a La Vanguardia el 9 de gener del 2016)\n← El coyote y el correcaminos\nMao y la alquimia →


Pregària sacerdotal de Jesús el Dijous Sant\nVoldria proposar el coneixement interior de l'oració sacerdotal de Jesús abans de la seva passió. El podem trobar en els capítols 14 i 15 de sant Joan i especialment el 17.\nLa lectura atenta d'aquest comiat de Jesús, carregada de densitat i simbolisme, no només és útil per endinsar-nos en el Tríduum Pasqual, sinó perquè ens permet alhora, descobrir un dels temes més oblidats i necessaris de la nostra vida cristiana. Em refereixo a la idea de "memorial" com a font constant de renovació de la nostra fe. Efectivament, acompanyar Jesús no és solament reviure o recordar uns fets salvadors que pertanyen al passat. Aquesta nostàlgia, per benintencionada que fos, no seria un coneixement vital. Ni tampoc seria possible "reproduir" uns fets que han ocorregut ja.\nPrecisament entre el record i la repetició es troba el "memorial". Acompanyar l'oració sacerdotal de Jesús "des de l'interior" significa descobrir els sentiments i actituds des dels quals Jesús va fer entrega de la seva pròpia vida i pels que el Pare el constitueix Sacerdot etern. Per a això, ens pot ajudar contextualitzar els moments previs al sopar pasqual del Dijous Sant. Un sopar anticipat per raó de la multitud de pelegrins que acudien a Jerusalem, però en definitiva el que es celebra és el Sopar Pasqual, el sopar de la Pasqua Jueva.\nEl context és el record de la festa de l'Expiació. Hi ha un rerefons litúrgic que té molt simbolisme ritual (Capítols 16 i 23 del Levític). Déu demana al gran sacerdot que ofereixi expiació per ell mateix, pels seus pecats, pels de casa seva, per la seva família, per la seva classe sacerdotal, i per tota la comunitat. Així "purificarà el santuari de les impureses dels fills d'Israel i de totes les seves transgressions amb què hagin pecat". (Lev 16,16). Únicament en la celebració d'aquests ritus, el gran sacerdot pronuncia el nom de Déu.\nTot el ritual d'aquesta festa té com a rerefons l'Aliança. Pretén crear un poble sant, recrear un poble que sigui fidel a Déu, de manera que fins i tot la creació -en la mentalitat jueva i bíblica- està en funció de l'Aliança. Si Déu crea un món, i crea els astres, i els mars i els vents i tot el que ha creat és bo, tot això ho va fer per arribar a fer una aliança i pacte amb Israel. En l'Oració Sacerdotal, Jesús pregarà per si mateix, pregarà pels apòstols, pregarà per tots. Perquè és el gran sacerdot d'una nova Aliança. En la seva pregària Jesús se'ns presenta com el gran sacerdot del gran dia de l'expiació.\nLa seva creu, la seva exaltació són el dia de l'exaltació per a tots. El que estava anunciant és el que Jesús està ara a punt de fer. Els deixebles s'adonaran de la densitat d'aquell sopar. Perquè l'ambient estava carregat: "el que cal fer fes-ho ràpid" li diu a Judes, que surt fora precipitadament. Quan Judes surt del Cenacle, Jesús s'esplaia amb els seus deixebles. Jesús és el gran sacerdot que expia pels nostres pecats. Aquesta és la seva autèntica raó de ser. En el compliment de la voluntat del Pare es troba el que més desitja. Per això ha vingut al món. Per a aquest moment.\nLa teologia de Jn 17 es correspon perfectament amb el que després ens transmet la Carta als Hebreus, sobre el nou i etern sacerdoci de Jesús. L'Oració Sacerdotal de Jesús és la posada en pràctica de l'expiació. No tant perquè els sofriments salvin, sinó perquè salva l'actitud interior amb què Ell expia el nostre pecat. L'amor és el que salva. L'actitud de lliurament de Jesús al Pare no té data de caducitat, sinó que és un present etern. Jesús està davant el Pare intercedint constantment per nosaltres.\nTota Eucaristia és el compliment, el memorial d'aquella acció que avança aquesta nit de dijous sant. D’aquest lliurament en fem memòria en tota Eucaristia i és el que realment succeí el migdia del Divendres Sant. La sang de la nova Aliança ja no és la sang d'un xai, sinó la seva. Com ens repeteix la litúrgia del Dijous Sant: "Sacrifici i oblació no vas voler, però m'has format un cos" (He 10,5). El ritual d'expiació, celebrat en la paraula de Jesús, serà sang vessada.