boris dzonson vencanje jeftina vencanica foto | Magazin | Stil\n1. decembar, 20:18\nTOLIKO SRPKINJE DAJU ZA OBIČNE HALJETKE: Supruga britanskog premijera šokirala venčanicom, svi pitaju – šta su se stisli 2 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n31.05.2021. / 14:38\nVenčanica treće supruge britanskog premijera izazvala je podeljena mišljenja u javnosti.\nPremijer Velike Britanije Boris Džonson venčao se prekjuče sa svojom izabranicom Keri Simonds na tajnoj ceremoniji u Vestminsterskoj katedrali. Kako su svetski mediji preneli, premijer i njegova nevesta planirali su tajno venčanje šest meseci, u pripremama je učestvovalo nekoliko crkvenih zvaničnika, a svega 30 gostiju pozvano je u poslednji čas.\nI mada su mnogi očekivali da će prva dama Velike Britanije odabrati neku raskošnu venčanicu slavnog brenda po paprenoj ceni, Keri je sve iznenadila "hipi stilom".\nSa vencem od prirodnog cveća u glavi i bosonoga, skromna Keri je zapanjila modne kritičare koji su od mlade očekivali mnogo više - pojavila su u vrlo jednostavnoj, romantičnoj haljini koju potpisuje grčki dizajner Hristos Kostarelos, a koja u slobodnoj prodaji staje 2.870 funti, odnosno bezmalo 400.000 dinara.\nOno što je sve zapanjilo i izazvalo podeljena mišljenja na društvenim mrežama, jeste što je gospođi Džonson očigledno to bila prevelika suma da plati, pa je tako iznajmila venčanicu za svega 45 funti, odnosno nešto više od 6.000 dinara.\nLepršava haljina, dizajnirana za žene koje se "ne plaše da blistaju", od bele čipke i sa rukavima u obliku "zvona", rasprodata je samo dan nakon što su objavljene fotografije sa premijerovog venčanja.\nTreća supruga premijera otišla je korak dalje u svojoj nekonvencionalnosti - umesto klasičnog vela odabrala je cvetni venac kao ukras za glavu, inače popularan izbor za neveste mijlenijalske generacije.\nMlada, koja sa premijerom ima jednogodišnjeg sina, na ceremoniji u Dauning ulici se pojavila bosa, noseći trendi crveni pedikir, dok se odlučila za bledo ružičasti manikir.\nO njenom odabiru već dva dana gore mreže, a mnogi smatraju da je lepa, ali jednostavna venčanica "bruka i sramota" za prvu damu. Znatan je i broj onih koji su šaljivo komentarisali da su se mladenci "stisli" i da su makar na taj dan mogli da "odreše kesu":\nA šta vi mislite? Da li je Keri pogrešila što je iznajmila venčanicu?\nDa li je Keri pogrešila što je iznajmila venčanicu?\nNe, zašto da baca pare na haljinu koji će nositi samo jednom\nJeste neobično, ali ne zaslužuje tolike kritike\nDa, prvoj dami ne pristaje da nosi iznajmljeno\nBoris Džonson venčanje venčanica\n31.05.2021. / 17:39\nBravo! Kada uporedim nju i one žene naših fudbalera od pre neki dan...\n31.05.2021. / 15:21\nZar nije pisalo da je u ,najvecoj tajnosti obavljeno venčanje, mislim juče


elitemadzone.org :: MadZone :: Proces ponistavanja evra u GrckojStrane: < .. 1 2 3 [ Pregleda: 3269 | Odgovora: 49 ]\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 12:46 - pre 397 dana i 9h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 13:28 - pre 397 dana i 9h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 13:43 - pre 397 dana i 8h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 13:49 - pre 397 dana i 8h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 14:00 - pre 397 dana i 8h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 14:31 - pre 397 dana i 8h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj18.05.2012. u 17:07 - pre 397 dana i 5h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj28.05.2012. u 03:32 - pre 387 dana i 18h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj28.05.2012. u 08:27 - pre 387 dana i 14h\nRe: Proces ponistavanja evra u Grckoj30.05.2012. u 02:46 - pre 385 dana i 19h\nRegistrovani: 68 ( vladorr, shane, Ding1, Petar Petrović, sinisa3007, losmipfc, Sekula, Metalnem, midji84, chomi 91, LordZi, ramzesIV, Grof Alexandar, CoyoteKG, bojan21, dusans, boro62promaja, RonJ, Fiki035, dakipro, parmin, todorl, tijanam, Morpheus NS, Predrag Krstic, valerijan, agora11, plague, radezmaj, bojanum, gogi100, Zeleni zub, u.smiljanic, yu1ny, ZAS011, zage, lanemici, qwertyon, ozocko, karateka, igorpg, A.M., PiNkFloYd, Nemanja, tune, delija_sever031, michaelk, rstefan88, mr. ako, vukboban, codeNO, miksixxx, fratria.sm, opti, MILANAN, pajapop, emiSAr, mower from ..., rafiki, EmmaR, SASASTA, foxhunter1, Dexic, dada80, Miroslav Jeftić, djalf, bakara, mirko09 )


Životopis sa slikom, Da ili NE? | CV | Traženje Posla | - Nova karijera\n15 stvari koje se ne rade na razgovoru za posao Kada ste pozvani na razgovor za posao, postoji mnogo stvari koje treba učiniti kako bi se osigurao uspjeh na razgovoru. Tu su i neke stvari…


Poslao: 25 Jun 2012 22:39\nne svidja mi se ono "kvalitetna devojka" pa nije ona roba :S\nPoslao: 26 Jun 2012 17:38\nHmmm, Dzentlmenov post je sve objasnio ^^ lepo receno btw\nPoslao: 03 Jul 2012 10:42\nGi-Gi ::Hmmm, Dzentlmenov post je sve objasnio ^^ lepo receno btw\nPotpisujem, ali ova kvalifikacija "kvalitetna devojka" stvarno kao da pise o cipeli...\nAko je "kvalitetno" zaljubljena, nece registrovati, nece odgovarati na muvanja sa strane.\nNajvaznije po meni je da se ma kako tvoja devojka reagovala na muvanje u tvom drustu, ti ne odreagujes agresivno. Svima nam je sujeta malcice slaba strana ipak razum mora biti nasa najjaca strana.\nPoslao: 04 Avg 2012 14:19\nDa ne otvaram novu temu..Problem je sto jedan lik mi ponovo smara devojku.On joj je bivsi, davno su bili zajedno, jedno vreme ju je smarao, ona mu je rekla da ima decka i posle toga joj vise nije dosadjivao.\nSinoc je ona izasla u grad sa drugaricama, i danas mi prica da je on bio isto u tom klubu, i da joj je ponovo slao poruke.(On ima devojku, i to mu je devojka moja dobra poznanica, ona izgleda pojma nema sta ovaj sve radi), ja sada ne znam kako da reagujem, ovo je drugi put da je smara, ima devojku koju ja poznajem, da li njemu da posaljem nesto, ili da kazem njegovoj devojci?\nNe znam ako se njemu javim da ne bude to bas sto on i zeli da vidi da mi smeta, ali sa druge strane ako precutim, da ne misli da moze da nastavi da radi sta hoce, ili je mozda najbolje da to kazem njegovoj devojci pa da ona rascisti sa njim.\nMoja devojka mu je poslala da je vise ostaviti na miru, i da joj ne dosadjuje, nista joj vise nije odgovorio. On zna da ne moze nista da uradi, ali i dalje smara, iz kog razloga ne znam, verovatno kompleks ubija. Jel imao neko slicnu situaciju, sta je najbolje uraditi ?\nPoslao: 04 Avg 2012 14:30\nJa ne znam sto se ti toliko brines.Cim je tvoja devojka sposobna da ima decka,sposobna je i da odbrusi tom liku u tolikoj meri da povredi njegov ego da joj se u zivotu nikada ne javi.Cak nisu potrebne nikakve pretnje,tuce jedna njena rec je dovoljna da ga otera od sebe za ceo zivot.Da sam na tvom mestu ja bih reagovala samo ako dodje do fizickog kontakta izmedju njih dvoje,tacnije da on pocne da joj radi nesto sto ona ne zeli...\nPoslao: 04 Avg 2012 14:45\nPa sposobna je ona, vec mu je jednom tako odbrusila i nije joj se javljao nekoliko meseci, i evo sinoc je ponovo, cim mu devojka otisla na more on odmah salje poruke.I ona i ja znamo da nista on tu ne moze da u radi, nego jednostavno decko je iskompleksiran, sujeta mu radi i zato joj salje poruke, verovatno mozda i pokusava i mene da isprovocira...jedino sto se ja brinem jeste da ako nista njemu ne kazem, da on ne pomisli da sam slabic ili sta vec pa da ne nastavi, mada sa druge strane ako reagujem onda cu verovatno uraditi ono sto on i zeli...ne znam, jos uvek razmisljam sta je najpametnije uraditi.\nPoslao: 04 Avg 2012 14:55\nNemoj da reaguješ,pusti devojku da ga odbrusi,reaguj samo ako pređe granicu...meni se čini da to još nije slučaj...a možda i da mu zapreti tvoja cura da će sve ispričati njegovoj devojci ako nastavi da smara...\nA sto tebe dotice njegovo misljenje?\nBolje ga iskuluraj,jer ako si ranjie burno reagovo na to sada ce se naci u cudu.Nista mu nece biti jasno,bice zbunjen i iznenadjen. Za sada nemoj da ga diras,ali ako bude prevrsio meru budi bezobrazan "do koske"\nPoslao: 04 Avg 2012 15:11\nNapisano: 04 Avg 2012 15:09\nKule15 ::Nemoj da reaguješ,pusti devojku da ga odbrusi,reaguj samo ako pređe granicu...meni se čini da to još nije slučaj...a možda i da mu zapreti tvoja cura da će sve ispričati njegovoj devojci ako nastavi da smara...\nOk, i ja mislim da je najpametnije da iskuliram , a moja devojka ce mu vec poslati ono sto treba. Nije presao granicu, samo tako joj salje neke smaracke poruke....a njegovu devojku poznajem ja, i to vrlo dobro, i ja cu njoj kad je vidim sigurno da kazem sta je on uradio, to njoj ne mogu da precutim, pa neka vidi ona sta ce sa njim, a on je decko klasican kreten, verujem da svoju devojku uopste ne voli, tako da ga bas briga za nju, zato ovo i radi.\nDopuna: 04 Avg 2012 15:11\nA. ::A sto tebe dotice njegovo misljenje?\nPa kako da me ne dotice, smara moju devojku, mora me doticati. Jos jednom je ranije smarao ni tad nisam reagovao, jer mu je ona isto odbrusila i tada, medjutim sada je ponovo krenuo ,pusticu je i sada da pokusa da ga se otkaci za ceo zivot, ako se jos jednom ponovo moracu licno da porazgovaram sa njim. A njegovoj devojci cu sigurno da kazem, jer mi je jako draga drugarica, i prvo ne mogu da ispadnem takav da joj ne kazem, jer mi je jako draga, i mislim da treba da zna sta joj decko radi, a drugo i zbog moje devojke.\nPoslao: 04 Avg 2012 15:21\nU tom slučaju podržavam odluku\nKorisnici trenutno na forumu: 9k38, A.R.Chafee.Jr., aramis s, Bane san, bankulen, Botovac, branko87, Brok, Brot, celik, Cigi, crnitrn, damirZR, dekao, djboj, djordje92sm, Drug pukovnik, ivica976, jaeger, kalens021, Klecaviks, Koridor 11, kovinacc, Leonardo, Marko Marković, Markogrozni, MB120mm, menges, Mercury, milijarder, Milos ZA, mrav pesadinac, mustangkg, Panonsky, Parker2, RandomUser, renoje2, riva, RJ, Smiljke, Snorks, suton, Tas011, theNedjeljko, Toni, uhogrlonos, uruk, vathra, VJ, Vlada1389, vlvl, voja64, W123, yufighter, Zvrk


Neka parket sija LAKO, a BELE patike očistite OVAKO\nBele patike nisu jednostavne za održavanje. Evo kako možete da ih operete bez korišćenja mašine za veš.\nMekanom četkom najpre uklonite blato ili drugu prljavštinu sa patika, a zatim pomešajte nekoliko kapi deterdženta za pranje sudova sa šoljicom tople vode.\nPročitajte još: Rešite se lako neprijatnog mirisa cipela: Potreban vam je samo jedan SASTOJAK\nU to natopite krpu ili mekšu četku i lagano očistite patike i đon. Natopite krpu u čistu vodu i ponovo ih prebrišite. Ubacite u patike papirne ubruse da upiju vlagu i da ne izgube oblik i ostavite ih da se osuše na sobnoj temperaturi. U međuvremenu operite pertle tako što ćete ih staviti u toplu vodu sa sapunom, zatim ih dobro istrljati, isprati u čistoj vodi i iscediti.\nNabavite četku, krpu i papirnate ubruse.\nKako se pere četkica za zube?\nČetkicu za zube treba dobro oprati vodom iz slavine posle svake upotrebe kako bi se sa nje odstranili ostaci hrane, zubna pasta i prljavština. Ali povremeno je potrebna i detaljna dezinfekcija koju možete da uradite pomoću antiseptičkog sredstva za ispiranje usta ili hidrogen peroksida. Evo i kako.\nČetkica se menja na tri-četiri meseca.\nU šoljicu sipajte sredstvo za ispiranje usta, dovoljno da prekrije četkicu. Potopite je i ostavite da odstoji u tečnosti 15 minuta, a zatim je dobro isperite vodom. Stručnjaci ističu da četkicu za zube treba zameniti na tri-četiri meseca ili čak i ranije ako primetite da su joj vlakna istrošena ili oštećena.\nLimun za blistav pod Foto: Depozit\nLimunovim sokom i maslinovim uljem prebrišite parket i sijaće se.\nKako da zasija parket?\nBez obzira na to koliko često brišete podove, imate utisak da nikada nisu dovoljno čisti i blistavi. Ali uz pomoć ovog trika ponovo će sijati. Umesto fabričkih sredstava za podove, predlažemo vam idealno prirodno rešenje za čišćenje, koje svaka domaćica ima u kući.\nPročitajte još: Redovno brišite NAOČARE, perite zavesu za tuš, bacite SUNĐER za sudove, a PIVOM uklonite fleke\nSve što treba da uradite je da pomešate vruću vodu, limunov sok i maslinovo ulje i mokrom krpom prebrišite podove. Zatim ih kružnim pokretima osušite suvom krpom, kako ne bi bili previše klizavi.\nMESO mora da se odmori, a MAJONEZ treba da se umori\nRED U KUĆI\nŠarenim papirom oblepite kutiju za kutiju i napraviti KORISNU STVAR\nKako ugasiti "vatru" nakon ljute paprike i kako da vam pomfrit bude hrskav? Otkrivamo vam TAJNE\nNa TAŠNI, na SANDALAMA, ovog leta svuda treba da imate ovaj DETALJ\nOdlično čisti, a OVO sredstvo iz KUHINJE stvara pravu MAGIJU\nSvi koristimo UBRUS u kući, a NE ZNATE da neke predmete možete TRAJNO DA OŠTETITE brišući ih njime\nOsećate da vam fali ENERGIJA? Promenite ovih 10 STVARI u svom DOMU i sve će biti drugačije\nTO SU TE: Muški pogled se zaustavlja samo na ovim SANDALAMA!\nZaboravite na maskaru! PRIRODNIM putem do DUGIH i GUSTIH trepavica\nOna je NAJBITNIJA U KUĆI, a možda niste znali kako se ODRŽAVA\nAUTOMOBIL se najlakše ČISTI sredstvom koje imate u KUPATILU\nPoznati šefovi kuhinja OTKRIVAJU kako da pripremite obroke tokom stresnog perioda\nLJUDI U NEVERICI GLEDAJU SNIMAK! Svi smo POGREŠNO cedili testeninu (VIDEO)\nKupili ste ŽILAVO MESO? Evo trika kako da postane SOČNO i MEKANO\nEvo kako su POPARA, CICVARA i PROJA othranile SRBE u srednjem veku! (RECEPTI)\nKuvari poručuju: Na DRVENOJ dasci ne smete seći ove NAMIRNICE\nODMAH PRESTANITE SA TIM! Većina ovu NAMIRNICU dodaje u kajganu, a potpuno je POGREŠNO!\nKako je nastala čuvena MOSKVA ŠNIT? Sve počinje davne 1974. u BEOGRADU u kuhinji POZNATOG hotela (ORIGINALAN RECEPT)\nDopada mi se 2 Ne dopada mi se 1


VATERPOLO, LIGA ŠAMPIONA Novi poraz Zvezde, Ferencvaroš slavio u Beogradu\nVaterpolisti Crvene zvezde izgubili su od Ferencvaroša 15:6 (3:1, 1:1, 4:1, 7:3) u Beogradu i posle 6. kola Lige šampiona i dalje su bez bodova.\nCrveno-beli su na bazenu “Milan Gale Muškatirović” doživeli novi poraz u grupi A, sada od tima za koji igraju srpski reprezentativci Stefan Mitrović (jedan gol) i Nikola Jakšić.\nNajefikasniji sa po četiri pogotka bili su Deneš Varga i Aron Junger, dok su po dva u Zvezdi dali Boris Popović i Dušan Vasić. Zvezda sledeći meč u Ligi šampiona igra 6. februara u gostima protiv mađarskog Egera.\nSpecijalni gost na meču bio je mađarski ambasador u Beogradu Atila Pinter, koji je u društvu predsednika Vaterpolo saveza Srbije Viktora Jelenića i prvog čoveka VK Crvena zvezda Igora Milojevića gledao meč, odmah nakon što su otvorili izložbu “Vaterpolisti žongleri” o jugoslovensko/srpsko-mađarskim vezama u tom sportu.\nDRŽAVA NA POTEZU Tuča roditelja na tribinama bazena pred očima pomoćnika ministra za omladinu i sport\nPomućene vode u srpskom bazenu, koje su izazvali roditelji dece do 14 godina vaterpolo klubova Partizan i Beograd, trebalo bi da budu upozorenje i za državu. Ne samo zbog bolesnih ambicija roditelja i njihove sujete, već i zbog generalnog vaspitanja naslednika i budućih sportista. A šta nam sutra donosi?\nGurmanima na dar iz Bačke Topole: Novi proizvodi u porodici Čuvarkuća\n"ŠOK ZA SRBIJU" - sportska vest dana širom planete! Svetski mediji u neverici zbog načina na koji Novak Đoković napušta Tokio: Retko gubi, a sada tri poraza za 24 sata i ništa od medalje!\n"Rastegljiv je i snažan!" Olimpijsku medalju je osvojila UZ POMOĆ KONDOMA, a onda objasnila kako! /VIDEO/\nOvog Španca ni do sada nismo voleli, sad ćemo JOŠ MANJE! Karenjo Busta osvojio medalju u Tokiju preko Novaka, pa pričao kako je TRAŽIO DA KAZNE Đokovića!\nMAJA PONOVO ISKOPIRALA ANU KORAĆ Haljine su im IDENTIČNE, ma slična je čak i poza za slikanje, Janjuševe bivše PRESLIKANE\nKIJA GLUMI ACINU BIVŠU ŽENU SONJU?! Za ulogu se bori sa još dve glumice, Lukas tvrdi: "Nisam otkrio sve u knjizi, ali zato se snima serija!"


Savić: Budućnost pripada SDS-u i Srpskoj - Televizija K3\nJuly 11, 2020, 10:15 am\nSavić kaže da nakon brojnih slavnih i teških dana SDS-a danas na tridesetogodišnjicu stvaranja ima nove izazove.\n„Naša obaveza je da se borimo za svakog mladog čovjeka da ostane ovdje, a to možemo samo ako im damo šansu, otvorimo vrata stranke i društva. Mladi ljudi jesu budućnost Republike Srpske i moramo se boriti da oni sa kupljenim diplomama ne budu ispred onih koji su vrijedno učili, samo zato što imaju crvenu knjižicu. Naši mladi ljekari, profesori, ne treba da liječe negdje drugdje i uče neku tuđu djecu. Oni su potrebni otadžbini i otadžbina ima obavezu da ih zadrži“ – naglašava zamjenik predsjednika SDS.\nGovoreći o današnjem vremenu i položaju SDS-a u njemu Savić ističe da živimo u vremenu opšte moralne erozije, kada je svaki segment društva nagrižen kancerom nepotizma, korupcije, i njegovim nus pojavama – lošim životnim standardom i nezaposlenošću.\n„Naša obaveza je moralna obnova društva. Nenormalno ne može biti normalno, a postalo je. Mi smo ti koji moramo i odagnati letargiju i beznađe, jer nenormalno mora biti osuđeno, a sistem vrijednosti na zdravim temeljima“ – naglasio je Savić.\nOn je kazao da je dovoljan samo taj jedan mali korak, da vratimo sistem vrijednosti, da 1+1 ponovo bude dva, da se sve ostale stvari lančano slože: da najbolji studenti dobiju posao, da mladi ne odlaze, da stari ne preživljavaju nego pristojno žive od penzija.\n„Učinićemo taj korak, obećavamo vam, jer učinili smo i mnogo veće sa svojim narodom – stvorili Republiku Srpsku. Danas je naša obaveza da je podignemo sa koljena na koja je pala zbog uništene ekonomije. Časno, s obrazom, odgovorno, sa narodom, na našim pravoslavnim temeljima uspjeh je siguran. Srećna krsna slava našem SDS-u i svim Srbima koji slave svete Apostole Petra i Pavla“ – zaključio je Savić.\nPet godina od pokušaja ubistva Vučića u PotočarimaOdata počast i položeno cvijeće u Potočarima


Sportska zvezda Marko Filipović predstavlja Srbiju u Japanu! - PRess Serbia | PR PRess team\nKako portal Press Serbia ekskluzivno saznaje, košarkaški trener iz Beograda koji je ostvario zapažene rezultate u sportu u Srbiji i širom sveta i ove godine će uspešno predstavljati svoju zemlju neumornim trudom i profesionalnim radom u Japanu! Naime, u minuloj sezoni trener Marko Filipović je u istom klubu bio uspešan asistent! Međutim kako je brojnim pozitivnim rezultatima i višegodišnjim radom potvrdio svoje prisustvo u ovoj sferi fizičkih aktivnosti, razvijanja tela i poboljšanja sposobnosti, predstavnici kluba Hachioji Bee Trains u Tokiju su ga unapredili, zbog čega smo sigurni da će uneti novu energiju i balkanski elan japanskim košarkašima! Ovo je veliki uspeh za mladog trenera iz srpske prestonice, tvrde predstavnici domaćih i stranih medija.\nTagoviHachioji Bee Trains Japan Marko Filipović sportska zvezda


Kokeza na Marakani, vođa Grka ispred tunela oduševio Delije: 5 stvari koje niste videli na TV-u! - Telegraf.rs\n02/10/19 | 12:28 ≫ 12:34\nKokeza na Marakani, vođa Grka ispred tunela oduševio Delije: 5 stvari koje niste videli na TV-u!\nDetalji koji su mnogima promakli tokom meča Zvezde i Olimpijakosa\nDugo će se pričati o meču Zvezde i Olimpijakosa na Marakani. Zbog velike pobede Zvezde i tri boda koja ostavljaju crveno-bele u igri do kraja grupne faze, ali i zbog bratske atmosfere koja je vladala na stadionu tokom čitavog meča.\nKoreografiju su videli mnogi, kao i navijanje Delija i Gate 7, ali je sve posebno oduševio gest vođe navijača dve grupe posle meča, što je mnogima promaklo.\nOvo su stvari koje mnogi nisu primetili na TV-u:\nKOKEZA BIO NA MARAKANI, NAPUSTIO STADION UZ JAKO OBEZBEĐENJE\nPredsednik Fudbalskog saveza Srbije, Slaviša Kokeza, bio je na stadionu, koji je posmatrao iz lože na Marakani.\nNije bio raspoložen da daje izjave posle meča, već je samo u pratnji obezbeđenja otišao do automobila.\nBES VLADANA MILOJEVIĆA\nA post shared by Telegraf Sport (@telegrafsport) on Oct 2, 2019 at 3:14am PDT\nTrener Crvene zvezde bio je posle meča nikad emotivniji, a imao je i zagonetnu izjavu kojom je optužio nekoga da mu radi "o glavi" i smešta otkaz.\nTokom samog meča bio je nikad motivisaniji, žestoko je vodio utakmicu tik uz teren, davao je energiju svojim igračima, a imao je i izlive nervoze i besa.\nVOĐE DELIJA I OLIMPIJAKOSA SIŠLE NA TEREN DA SE POZDRAVE, GRK ZVAO SVOJE IGRAČE DA BACE DRES DELIJAMA\nNa Marakani je viđena bratska atmosfera, koja je vladala čitavog dana na okupljanju u centru grada, kao i u zajedničkom korteu do stadiona. Delije su ispoštovale svoju braću spektakularnom koreografijom sa grbovima Zvezde i Olimpijakosa, dok su Grci na transparentu imali poruku na srpskom jeziku - prava i jedinstvena braća.\nKoreografija Delija za bratstvo Zvezde i Olimpijakosa; Foto: Marko Jovanović\nTokom meča su viđene zajedničke pesme, skandiranje "Kosovo - Srbija", i "Zvezda - Olimpijakos", koje su pokretali upravo Grci, a po završetku meča su vođe obe grupe sišle na atletsku stazu da se pozdrave.\nVođa Delija je došao do tribine navijača Olimpijakosa, gde ga je čekao vođa Gate 7, usledio je bratski pozdrav i zagrljaj. Posle toga je vođa Olimpijakosa otišao pred Sever do svojih igrača, koje je maltene vratio iz tunela da odu do Delija i bace im dresove, što su oni odmah potom i uradili.\nValbuena daje dres navijačima Zvezde; Foto: Marko Jovanović\nBOBA KOVAČ PECKAO IGRAČE PRED IZLAZAK IZ TUNELA MARAKANE\nSvi su videli da su evropski šampioni u odbojci bili na Marakani, koja ih je pozdravila gromoglasnim aplauzom. Ali, mi smo zabeležili i momenat kada su izlazili iz tunela, kada ih je selektor Boba Kovač peckao pre nego što su se pojavili pred 43.300 navijača koliko je bilo na stadionu.\nZORAN GAJIĆ SE NAŠALIO SA LEGENDOM OLIMPIJAKOSA PREDRAGOM ĐORĐEVIĆEM\nSusred Zorana Gajića i Predraga Đorđevića; Foto: Telegraf\nPredsednik Odbojkaškog saveza Srbije, Zoran Gajić, bio je na Marakani sa odbojkašima Srbije, a mi smo zabeležili interesantan susret njega i Predraga Đorđevića ispred stadiona. Tada ga je Gajić u šali pitao za koga će da navija, koji se nasmejao na njegov komentar.\nUbrzo su tu prišli i navijači Olimpijakosa, koji su primetili legendu svog kluba, jer je Đorđević dres kluba iz Pireja nosio punih 13 godina. Svi su želeli selfi za uspomenu.\nGrčki navijači prave selfi sa svojim idolom; Foto: Telegraf\nGrcima sudija kriv za poraz od Zvezde, strelac Olimpijakosa očajan zbog preokreta! (VIDEO)\nBorjan obukao dres Olimpijakosa, igrači Zvezde svoje pobacali navijačima grčkog tima!\n2. oktobar 2019 | 22:32\nZapad prazan a navodno 43000.Koga lazete\n2. oktobar 2019 | 19:38\nizuzetno lepi gestovi sa obe strane ipak ja mislim da je namesteno logika sto bi bilo 1;1 svi inaju po bod ovako zvezda u beogradu tri olimpijakos u atini 3 ali olimpijakos ina i bod protiv engkeza\n2. oktobar 2019 | 18:38\nKOKEZA...da je ispravan setao bi sam slobodno...ima putera na glavi koliko hoces...ccc


Nakon dramatičnog finiša, Krka slavila u Sremskoj Mitrovici! | Double - Double\nNakon dramatičnog finiša, Krka slavila u Sremskoj Mitrovici!\nNovember 5, 2016 Edin M.\tLeave a comment\nU duelu dvije ekipe iz donjeg dijela tabele, u dramatičnom finišu, ekipa Krke je bila prisebnija i slavila protiv Mega Leksa rezultatom 95:96 (17:26, 33:18, 25:32, 20:20)\nPhoto:Mega Leks/Ivica Veselinov\nMega je loše otvorila utakmicu, šutevima sa distance koji nijesu bili precizni, dok je bivši igrač Mege Marko Luković pomogao Krki da napravi seriju 18:4 na početku, od čega je on bio autor 15 poena. Do kraja prve četvrtine Mega je zaigrala agresivnije u oba pravca i uspjela da prednost smanji na devet poena razlike. Zagorac je nastavio seriju sa kraja prve četvrtine za Megu ali je Krka znala da odgovori prvenstveno preko Eliota koji je pravio probleme Megi na ofanzivnom skoku. Mega nakon par izgubljenih lopti Krke uspjela da se vrati kompletno u meč na 5 minuta do kraja drugog perioda. Do kraja četvrtine, na krilima raspoloženih Novaka i Zagorca, Mega je kompletirala preokret i sa 33 poena koliko je postigla u drugoj četvrtini, na odmor otišla sa 6 poena prednosti.\nU drugom poluvremenu, Krka ponovo bolje otvara četvrtinu i sa 2 trojke Čebulara vraća utakmicu ponovo u neizvjesnost.Krka je uspjela da povrati prednost koja je u jednom trenutku u trećoj četvrtini iznosila 6 poena ali je zahvaljujući odličnom šutu za tri, noćas raspoloženog Novaka, ponovo se vratila rezultatska klackalica, pa se u zadnju četvrtinu ušlo sa poenom prednosti za ekipu Krke.Ekipe su se smjenjivale u vođstvu i minimalne prednosti su imali i jedni i drugi ali se u egal ušlo 4 minuta pred kraj.Matic Rebec je nakon toga pogodio svoj specijal, trojku sa preko 9 metara i donio prednost Krki, onda je nastupio period nepromišljenih poteza, promašenih zicera obje ekipe koje su kulminirali promašenim bacanjima za Rebeca,Novaka i Čebulara.Luković je dalekom trojkom približio Krku pobjedi ali je Mushidi u sledećem napadu odgovorio istom mjerom.Rojc je u dva navrata bio polovičan sa bacanja donoseći prednost od 4 poena Krki, a konačan rezultat postavio je Kostja Mushidi trojkom u poslednjim sekundama meča.\nNajefikasniji u pobjedničkoj ekipi bili su Matic Rebec i Marko Luković (11 skokova) sa po 23 poena, dok je Megu predvodio noćas izvanredni Novak sa 27 poena od čega 7 trojki i Zagorac sa 19 poena. U sledećem kolu, Mega ide u goste Igokei dok Krka dočekuje MZT Skoplje.\ntagged with ABA liga, Krka, mega leks


Vučić rekao da ćemo organizovati SP zajedno sa Rumunijom, Grčkom i Bugarskom, a ove 3 zemlje NEMAJU POJMA O TOME?! – Gerila\nGerila > Politika > Vučić rekao da ćemo organizovati SP zajedno sa Rumunijom, Grčkom i Bugarskom, a ove 3 zemlje NEMAJU POJMA O TOME?!\nobjavljeno na Nov. 09, 2018 u 7:36 pm\nPROČITAJTE JOŠ: OTKAZI, PRIVOĐENJA, PRITVOR: ISPOVEST LJUDI KOJI SU ODBILI DA PREĐU U SNS\n(izvor: danas.rs / Zoran Pavić)\nTagovi2030bugarskafudbalGrčkanacionalni stadionnaprednjaciorganizacija svetskog prvenstvarumunijasnssrpska napredna strankasvetsko prvenstvovučić\n(FOTO) Nalepnice “Šešelj Aga i Zukorlić” u holu centrale SRS!


ZVUCI JUGOSLAVIJE - SOUNDS OF YUGOSLAVIA: RAZNI IZVODJAČI 1976 Koštana\nRAZNI IZVODJAČI 1976 Koštana\nOvo je jedna od mnogih ali po meni najbolja verzija KOŠTANE, po delu Bore Stankovića. Ovo iz toga što je to bilo vreme autentičnog izvodjenja narodne muzike i vreme najvećeg glumca JUGOSLAVIJE Ljube Tadića. Obe veličine na jednom mestu? To je upravo ovaj snimak. I ne samo to, ovo je snimak koji je objavila kratkotrajna izdavačka kuća STUDIOB koja je mnogo poznatija kao radio stanica.\nElem sve što je ostalo da se kaže smešteno je na\nTo remind you that you are visiting this faboulous site of different sounds from a country that exist no more - YUGOSLAVIA. Koštana is written to the dedication of BORA STANKOVIĆ, great Yugoslav poet and writer.\nObeležje autorske kolekcije, narodna muzika, teatar\nI sa Kostanom postoji slican problem sa skidanjem\nkao sa DIXIE LJ MATIJACE\nza koji sam isto ostavio komentar\nNazalost ne moze da se skine fajl\nsa ovog zshare linka . Stalno se prekida download verovatno postoji neki bug .Pokusano vise puta preko raznih provajdera i brauzera i download managera.Ako postoji volja\njedino da se reuploduje na neki pouzdaniji file sharing server\nServer zshare svakako treba izbegavati !\nOdmah panicite, sacekajte malo da se mozdda zshare opravlja ili tako nesto.... svejedno za KOSTANU novi link\nАктивисто, од свих нас који посећујемо овај блог заслужујеш једно велико ХВАЛА за сву ову музику:) !\nПрви коментатор је у праву што се тиче ZShareа. Скидање Коштане са овог новог линка иде к’о подмазано!\n9:13 PM, February 07, 2011


Vesti - Sindikat pravosudja: Ostavka! -->\n<< VESTI | | 09.03.2010 16:39\nBeogradski odbor Sindikata pravosuđa Srbije tražio ostavku Nate Mesarović, predsjednice Visokog savjeta sudstva\nBeogradski odbor Sindikata pravosuđa Srbije u utorak je u pisarnici Ministarstva pravde predao molbu predsjednici Visokog savjeta sudstva Nati Mesarović da podnese ostavku, nakon što je – još bez rezultata – prethodna dva mjeseca tražio da se ukine privremenost u radu zaposlenih u pravosuđu.\nOd 1. januara 2010. godine startala je nova organizacija sudova u Srbiji, zbog čega je, kao i zbog akata o privremenoj sistematizaciji, jedan broj zaposlenih privremeno raspoređen, a jedan broj ostao je privremeno neraspoređen.\nU Sindikatu pravosuđa preciziraju da neraspoređeni radnici imaju pravo na naknadu od 65 posto od svoje osnovne plaće (konkretno: 12.000 dinara) i rade na osnovu usmenog naloga i na osnovu retroaktivnih rješenja, napisanih krajem januara, uručenih početkom februara, s važenjem od 1. januara ove godine.\nO svemu je obaviješten Visoki savjet sudstva, kao i ostali nadležni, ali do danas nema odgovora na kršenje zakona, kaže predsjednica Sindikata Slavica Živanović, već „privremenost" i dalje traje. Time se „prikriva činjenica da kriterijumi koji su usvojeni nisu dobri, a polazna osnova za to je prethodno određeni mali broj sudija i tužilaca, zbog toga što se broj nesudskog i netužilačkog osoblja isključivo određuje na osnovu broja sudija i tužilaca, pa tako svaki zaposleni radi za tri-četiri radna mesta i to za platu od 160 do 180 evra".\nUnapređenja efikasnosti sudova i pravičnog suđenja u razumnom roku nema, tvrdi Sindikat, po kojem je reforma dovela do „haosa, ovog puta organizovanog", koji odgovara samo tuženima i okrivljenima i dovest će do povećanja broja zastarjelih predmeta.\n„Nata Mesarović mora da bude iskrena i kaže građanima da je haos nastao zbog njenih loših procena a ne zbog nerada i neodgovornog ponašanja zaposlenih", kaže Sindikat, predbacujući predsjednici VSS-a da je svojim javnim istupima i „presuđivanjem bez dokaza i prava na odbranu neizabranim sudijama" „stvorila negativnu sliku o pravosuđu". „Zbog svega, želimo da joj olakšamo i zamolimo je da podnese ostavku!", kaže se u dopisu Sindikata predatom Ministarstvu pravde.\nBIA nije uticala na izbor sudija?\nKo su (V.D.) predsednici sudova u Srbiji\nKoji kandidati za sudije se prvi put biraju?\nNisam izabrana jer nisam htela da ćutim\nReizbor sudija i tužilaca\nNovi konkurs za sudije\n>> Unapređenja efikasnosti sudova i pravičnog suđenja u razumnom roku nema, tvrdi Sindikat, po kojem je reforma dovela do „haosa, ovog puta organizovanog", koji odgovara samo tuženima i okrivljenima i dovest će do povećanja broja zastarjelih predmeta


WRC 2021 – 18. Rally Italia Sardegna – 1. Ožie 2. Evans 3. Nojvil | Moj Svet Brzine - Djordje Djenic\nNaslovna » Auto sport » Reli » WRC 2021 – 18. Rally Italia Sardegna – 1. Ožie 2. Evans 3. Nojvil\nWRC 2021 – 18. Rally Italia Sardegna – 1. Ožie 2. Evans 3. Nojvil\n6. јун, 2021.\nNa prelepom italijanskom ostrvu Sardinija, završen je istoimeni reli Svetskog šampionata, peti u ovoj godini.\nPoslednjeg dana, vodeći Sebastien Ožie je mudrom i sigurnom vožnjom obezbedio novu pobedu. Nije želeo da rizikuje ni na ispitu „power stage“ koji donosi dodatne bodove, pa je zauzeo četvrto mesto i dva boda. Tim Tojote može biti sasvim zadovoljan..\nNa Sardiniji su sreću izgubili Suninen, Rovanpera, Tanak, Sordo….i drugi…\nPosle pet relija Ožie je i dalje vodeći u šampionatu, sa 106 bodova. Evans ima 95, Nojvil 77 a Tanak 49. Na petoj poziciji je Katsuta sa 48 bodova.\nU kategoriji WRC 2, najbrži je na brzincima u suštini bio odlični Mads Ostberg sa „sitroenom“, ali je izgubio puno vremena za promenu otpalog točka, u etapi, pa je dobio penalizaciju zbog kašnjenja u vremensku kontrolu. Pobedio je Hutunen.\nZa manje od 20 dana karavan brzih vozača seli se u Keniju, gde će se od 24.6 do 27.6 održati čuveni Safari reli.\nZa kraj ove priče evo i jedne zanimljivosti….\nSardinija spada u nerazvijena područja Italije a poslednjih godina turizam beleži napredak…stranaca ima sve više ali domaćini čuvaju svoje ostrvo…..Više desetina ljudi je dobilo kazne i do 3.000 evra zbog uzimanja peska i školjki sa plaža na italijanskom ostrvu Sardinija. Italijanske vlasti su saopštile da je samo ove godine 41. osoba optužena za kradju oko 100 kilograma peska i školjki sa plaža, prenosi BBC. Poznati sardinijski beli pesak se veoma ceni na ostrvu i zabranjeno je uzimati ga. Prodaja peska i školjki sa Sardinije je nezakonita od 2017. godine.\nKonačan plasman relija Sardinija 2021 :\n1. Ožie – „tojota“\n2. Evans – „tojota“………..+ 46.0 sek.\n3. Nojvil – „hjundai“………+ 1.05.2 min.\n4. Katsuta – „tojota“……. + 6.11.2\n5. Hutunen ( WRC 2 ) – „hjundai“….. + 9.31.7\n6. Ostberg ( WRC 2 ) – „sitroen“…….. + 9.39.2\n7. Rosel ( WRC 3 ) – „sitroen“ ……… + 10.37.7\n8. Lopez ( WRC 3 ) – „škoda“…………. + 11.03.7\n9. Solans ( WRC 3 ) – „sitroen“……. + 11.26.3\n10. Bulacia ( WRC 2 ) – „škoda“…… + 11.34.6\nWRC 2021 – 18. Rally Italia Sardegna – Ožie ubedljivo vodi, krah elitnih vozača\nWRC 2021 – Vodafone Rally de Portugal 2. – Evans prvi, ispred Sorda, Tanak polomio trap\nWRC 2021 – Vodafone Rally de Portugal – Brz i malerozan, Dani Sordo, vodi Tanak\nWRC 2021 – Vodafone Rally de Portugal ( dopunjeno ) – 2200 guma „pirelli“ za prvi ovogodišnji makadam\nWRC 2021 – Vodafone Rally de Portugal – Norvežanin Mikelsen zaražen Kovidom\nGoodyear pneumatici za „Land Rover Defender“\nTCR Evropa Istok 2021. – Poljska, Poznanj – Vesnić bez sreće, „audi“ jedva ide, ali, skida mu se balast od 60 kg.\nSuzuki Hybridno brza isporuka – Hybridno dobre cene\nIzgradnja autodroma u Srbiji – Jedina šansa za oporavak auto sporta\nToyota Land Cruiser 300 – Svetska premijera potpuno novog modela


Kada su počele da se postavljaju fotografije kako su je neko izgledao pre 10 godina, korisnici društvenih mreža gledali su izazov iz drugog ugla, zbog čega su i nastale presmešne "parodije", ako možemo tako da ih nazovemo.\nOno što im je prvo palo na pamet je da je vlast i dalje ista, i da su političari koji ih vode i dalje isti.\nRusi ne bi bili Rusi, da se ne dotaknu i svoje istorije, pa su "produžili" izazov na 100 godina. Tako su uporedili Nadeždu Krupskaju, ženu revolucionara i državnika, Vladimira Lenjina, sa holivudskom glumicom Skarlet Johanson, između kojih postoji neverovatna sličnost.\nNaravno, kako zaobići i samog Lenjina, koji godinama čeka da bude premešten iz mauzoleja na Crvenom trgu u Moskvi i da bude dostojno sahranjen. Ali, Rusi i dalje debatuju u javnosti oko toga treba li prvog čelnika SSSR-a napokon sahraniti.\nRusi se nisu fokusirali samo na osobe, već i na stil oblačenja.\nDotakli su se i finansijske situacije.


POZORIŠNA PREDSTAVA MI ČEKAMO BEBU PRIKAZANA U KUČEVU\n4 Dec 2018, 11:53 Kučevo SatTv Ljubiša Nastasijević\nLjubitelji pozorišta u Kučevu imali su priliku da vide pozorišnu komediju ,,Mi čekamo bebu’’ u izvođenju glumaca pozorišta ,,Bata Bulić’’ iz Petrovca na Mlavi.Reč je o savremenoj komediji koja na urnebesan način opisuje uzbuđenje i radost koje donosi „drugo stanje“. Mladi bračni par čeka bebu , ali najveću paniku oko trudnoće, porođaja i samog novorođenčeta ne stvaraju oni, već najbliža okolina.\nTo stanje u ovoj priči zaista jeste „drugo“, a to znači da je potpuno pomereno iz normale i to gotovo kod svih likova koji defiluju scenom , što sve dovodi do niza komičnih situacija.\n-Mi čekamo bebu“ je predstava koja nema nikakvih pretenzija da se bavi dnevnom politikom ili dnevno aktulenim problemima. Ona pokušava da kaže nešto o svakome od nas kada se nađemo pred najlepšom i najuzbudljivijom stvari na svetu –rođenjem deteta. Nadamo se da smo publici u Kučevu uspeli da donesemo pozitivne energije I topline, radujući se i zabavljajući se zajedno prepoznavši sami sebe u nekim od scena naše predstave – rekao je posle predstave reditelj , Miloš Jagodić.\nGlumci petrovačkog pozorišta su još jednom oduševili publiku, a glavne uloge u ovom komadu poverene su mladima, Saši Radivojeviću i Milici Cicović koja je debitovala sa 14 godina. Pored pomenutih glumaca u komadu igraju još Milica Ilić, Jelena Janaćković, Suzana Stanković, Miroslav Živadinović, Miodrag Lukić i još jedan debitant, Jovan Ivković.\nIzvor:Centar za kulturu Kučevo./Portal:e-kučevo\nPREDSTAVA SAN O MILENI U ČETVRTAK 20. JUNA NA VELIKOJ SCENI CENTRA ZA KULTURU\nNA VELIKOJ SCENI CENTRA ZA KULTURU POŽAREVAC U ČETVRTAK 20. JUNA IGRAĆE SE PREDSTAVA SAN O MILENI NASTALA IZ…\nPREDSTAVA POŠTENI PROVALNIK U KOSTOLCU\nU nedelju, 02. decembra predstaviće nam se pozorište „Boško Buha“ u Domu kulture u Kostolcu sa…\nPREDSTAVA IMA JEDNA ZEMLJA U KOSTOLCU\n24 Nov 2018, 10:54\nPozorišna monodrama „Ima jedna zemlja“ nastala po motivima knjige „Pisma iz Srbije“ Bojana…


Ni korak dalje – liberalna odbrana sekularne države – DAVID\nNi korak dalje – liberalna odbrana sekularne države\nUredništvo\tBez komentara, Strani Mediji\t 4 ožujka, 2012 29 Minutes\nBoris Buden | 28/02/2012\nJirgen Habermas (Jürgen Habermas) smatra da je smena epoha koja se dogodila 1989/90. išla ruku podruku sa promenom društvene uloge religije. Verska predanja i verske zajednice zadobile su jedno novo, do tada neočekivano političko značenje. Nijedan od simptoma koji su Habermasa podstakli da iznese jednu takvu dijagnozu ne ukazuje, međutim, ni na istorijske događaje iz 1989/90. ni na propalu komunističku ideologiju i realsocijalističku praksu. Naprotiv, Habermas misli na verski fundamentalizam na Bliskom istoku, u Africi, južnoj Aziji i na indijskom potkontinentu. On nabraja: sveštenstvo u Iranu, verski pokreti obnove u srcu Zapada, slični pokreti u civilnom društvu Sjedinjenih Država itd. Ukratko, tu se politizacija religije započeta 1989/90. očito shvata kao deo planetarnog fenomena koji se pojavljuje u različitim političkim, ekonomskim, kulturnim ili ideološkim prilikama, kao i u različitim istorijskim trenucima, što znači da se formirao u dužim vremenskim intervalima. Zašto onda baš pad komunizma predstavlja istorijski prag prelaska religije u politikum?\nHabermas ne odgovara na to pitanje. Njega zanima nešto drugo: kako čovek u liberalnoj pravnoj državi treba da se postavi prema politizovanoj veri i demokratski reguliše suživot religioznih i sekularnih građana?\nSekularizam u povlačenju\nU postsekularnom društvu, kome je, kaže Habermas, svojstven opstanak religije, granica između države i crkve postaje nestabilna. Religiozni građani više se ne mogu zatvoriti u zabran privatnog; oni žele da se njihova vera vidi i u političkoj javnosti. Žele da učestvuju u političkim odlukama upravo kao vernici, a ne samo kao apstraktni građani. Oni bi da vrednostima svoje vere, kao i socijalnom statusu zajednica kojima pripadaju, pridaju što veći politički uticaj. Mišljenje koje se vodi idealom tolerancije pokazalo se predusretljivim prema toj ponovo probuđenoj političkoj ambiciji religije. To mišljenje samo je reagovalo na promenu istorijske stvarnosti i ni na šta drugo. Izgledalo je kao da je vreme ortodoksne sekularnosti prošlo, a zajedno sa njim i iluzija moderne da je religija u jednom prosvećenom svetu osuđena na odumiranje. To je liberalni um u postsekularnom stanju stavilo pred novi izazov: on bi sada trebalo da reguliše koegzistenciju sa preživelim bogom i njegovim politički ambicioznim zemaljskim zastupnicima i to tako da sačuva osnovne principe sekularnog društva, dakle same osnove liberalno-demokratskog poretka. Pri tom je u igri i jedno specifično istorijsko iskustvo – trauma evropskih verskih ratova ranog novog veka, to jest kritičko preispitivanje realnosti verskog pluralizma, koji je posebno oblikovao američki model sekularizma. Recimo, za razliku od francuskog modela laicizma, koji je prevashodno usmeren na to da štiti svetonazornu neutralnost države od verskih zahteva, verskim zajednicama u Americi se garantuje pozitivna sloboda da nesmetano praktikuju svoju religiju.\nStoga nije slučajno što Habermas ideju o samokritičnom prilagođavanju liberalne teorije postsekularnoj realnosti pokušava da artikuliše kroz kritičko razmatranje koncepta sekularizma američkog teoretičara Džona Rolsa (John Rawls), zasigurno najpoznatijeg filozofa političkog liberalizma.\nRols smatra da sloboda savesti i religije nužno pretpostavlja neutralnu instancu, sekularnu državu, koja ignoriše partikularizme poput etničke pripadnosti, pola, kulture, klase ili religije kako bi svim građanima i građankama garantovala ista prava i slobode. U modernoj demokratiji, međutim, neutralnost državne vlasti, njen sekularni karakter koji se legitimiše slobodnim izborom građana, treba osigurati kao konsenzus postignut u javnoj komunikaciji. Taj konsenzus, kaže Rols, moguć je samo kao racionalno motivisan sporazum. Građani treba da budu u stanju da jedni drugima predstave racionalno prihvatljive razloge za svoje zahteve tako što ih artikulišu na svima razumljivom jeziku. Tu je neophodna i jasna podela na privatno i javno. Važe samo argumenti zasnovani na javnom umu. Iz toga sledi da verski razlozi moraju da se isključe iz javnog uma.\nU jednoj reviziji svoje teorije, Rols odstupa od tog osnovnog postulata. U važnoj klauzuli (u poznatom Proviso) on dopušta mogućnost da građani učestvuju u političkoj javnosti vođeni i verski motivisanim razlozima – ali samo ako se ono što kažu može prevesti u svima razumljiv jezik javnog uma. Tako su verskim argumentima konačno otvorena vrata javnosti.\nHabermas se u biti slaže sa prevodilačkom klauzulom. On takođe kaže da podela ne prati jednostavno liniju između religije i politike. Zato od religioznih građana i građanki ne treba očekivati da u političkoj javnosti striktno poštuju podelu između sekularnog i verskog jezika. Zbog toga bi onima koji neće da se odreknu političke upotrebe verskih razloga jer bi tako ugrozili svoj život u skladu sa verom, trebalo dozvoliti da u političkoj javnosti koriste svoj „originalni“ jezik vere. Ali, kao svi drugi građani, i oni moraju da spoznaju i prihvate granicu između neformalne javnosti i javnosti političkih institucija – parlamenta, sudova, ministarstava i uprava za koje važe isključivo sekularni razlozi. Tek na tom institucionalnom pragu – kako ga naziva Habermas – dolazi do izražaja prevodilačka klauzula. Dokle god priznaju „institucionalnu prevodilačku klauzulu“, religiozni građani i građanke mogu da učestvuju u javnim diskusijama, a da pri tom svoj govor ne prevode na sekularni jezik. Uprkos tome što je jezik vere jedini kojim vladaju – Habermas ih naziva „jednojezičnim građanima“ – oni mogu razumeti same sebe kao punopravne članove demokratskog društva.\nAli, i prevodilačka klauzula ostaje. Dakle, religiozni jezik pre ili kasnije – a zasigurno na pomenutom institucionalnom pragu – mora se prevesti na svima razumljivi jezik političke javnosti. A ko će ga prevesti? Postaviti to kao zadatak isključivo religioznim građanima i građankama za Habermasa bi bilo kao nametanje „asimetričnog tereta“. Zato on kritikuje Rolsov Proviso. To je dodatno opterećenje vernika – oni, naime, moraju da se prilagode sekularnom okruženju, a toga su pošteđeni prosvećeni sekularni građani i građanke.\nHabermas zato predlaže da se potonji, upravo sekularni prilagode i naprave neophodan prevod. Zauzvrat se od njihovih religioznih sugrađana očekuje da imaju poverenja u taj prevod. Samo tako svi oni, smatra Habermas, mogu biti punopravni članovi i članice zajednice utemeljene u ustavu. Ali, zašto liberalna država treba da čini takve ustupke prema vernicima i oslobodi ih prevođenja? Da bi tako demonstrirala svoju inkluzivnost?\nRazlog je negde drugde: Habermas veruje u pozitivan uticaj koji religija može imati na razvoj liberalne demokratije. Tako on verskim predajama pripisuje važnost „resursa smisla“, gde i sekularni građani i građanke i oni koji veruju u nešto drugo mogu nešto da nauče. On ih smatra važnim i u moralnom smislu. Tako u političkim debatama religija nije prepreka, nego ona te debate, naprotiv, može unaprediti. Jedan verski govor može imati istinosne sadržaje koji se iz rečničke baštine date verske zajednice mogu prevesti na svima razumljiv jezik. Takvo prevođenje Habermas shvata kao zajedničku potragu za istinom. U toj potrazi treba da učestvuju i nereligiozni građani, čak i onda kada druga strana odbija da prevodi i u javnim razgovorima iznosi isključivo religiozne izjave. Međutim, glavni razlog što se sekularni građani prisiljavaju na saradnju sa svojim religioznim sugrađanima i što im se nameće zadatak prevođenja sastoji se u kritičkoj autorefleksiji sekularnog uma, koji se, piše Habermas, trudi da „prevaziđe u sekularizmu okoštalo i isključivo samorazumevanje moderne“. Drugim rečima, reč je o promeni mentaliteta. Sekularni građani i građanke trebalo bi da budu svesni imanentnih granica sekularnog svetonazora, te neophodnosti da se prilagode postsekularnom stanju. Cilj je mirna, puna poštovanja koegzistenicija sa religijom koja je preživela prosvetiteljstvo. Kao što je religiozna svest pod pritiskom novovekovnog sekularizma morala da se izloži modernizaciji, sekularna svest bi trebalo da prihvati da je religija preživela.\nBog strane reči: Habermasov pojam prevođenja\nNapravimo ovde jedan misaoni eksperiment. Stavimo se u ulogu koju je zamislio Habermas, dakle u ulogu nereligioznog građanina koji je već iskusio postsekularnu promenu mentaliteta i pozabavimo se susretom sa nama već poznatim sveštenicima: monahom Arsenijem i jeromonahom Ćulibrkom. Pitanje glasi: da li i u tom konkretnom slučaju možemo ispuniti normativne zahteve koje je pred nas postavio Habermas? Prvo bi trebalo da odbacimo mogući prigovor kako ti primeri ne odgovaraju realnosti liberalne pravne države koju Habermas opisuje. Teorija liberalnog poretka koja ima smisla samo pod pretpostavkom da je liberalni poredak koji savršeno funkcioniše već ostvaren naprosto bi bila izlišna. Pored toga, Habermas nudi koncept sekularizma kao odgovor na epohalnu i globalnu politizaciju religije počevši od krupnih promena iz 1989/90. S obzirom na to, zar onda taj koncept ne važi i za ovde opisane slučajeve postkomunističkog preobraćenja ka bogu?\nDakle, s punim pravom se možemo konkretno zapitati: jesmo li u stanju da jezik naših pravoslavnih sveštenika prevedemo na svima razumljiv jezik – jezik političke javnosti? Imajmo na umu da oba sveštenika, ako sledimo Habermasa, predstavljaju „jednojezične građane“ koji se izražavaju privatnim jezikom svoje verske zajednice – dakle Srpske pravoslavne crkve. Da bi mogao da prevede to što oni govore, postsekularni građanin, kome se svima razumljiv jezik političke javnosti pripisuje kao neka vrsta maternjeg jezika, trebalo bi da sarađuje sa svojim religioznim sugrađanima. Za Habermasa, ta saradnja treba da bude nešto nalik na komplementaran proces učenja. Upravo kao (post)sekularni građani moramo se, u smislu hermeneutičke empatije, otvoriti prema onim „važnim resursima smisla“ koje Habermas vidi u religiji. To treba da proširi naše egzistencijalno iskustvo i obogati naš život u liberalnoj demokratiji. Samo tako možemo istinosne sadržaje kodirane u partikularnom verskom jeziku, dakle moralne intuicije, učiniti pristupačnim za političke diskusije. Ako se shvati na taj način, prevođenje postaje deo neprekidnog obrazovanja u kome se zajednica – postsekularno društvo u liberalno-demokratskoj državi – stalno i iznova utemeljuje i legitimiše u skladu sa principom tolerancije.\nNo, koji to jezik govore naši pravoslavni monasi? Je li to zaista jezik religije? U kom pogledu je to njihov jezik, dakle „maternji jezik“ njihove verske zajednice i njenih originalnih pravoslavno-hrišćanskih predaja. Iskazi obojice sveštenika imaju doduše određenu svetonazorsku konzistentnost, koja je takoreći doktrinarno manifestna. No, da li ti iskazi zaista stvaraju neko u sebi homogeno versko jezičko jedinstvo koje njihovi nereligiozni sugrađani opažaju kao strano, pa ga zato treba prevesti. Sasvim jednostavno, pitanje je: šta tu uopšte treba prevesti? Kulturnu istoriju sveta sažetu i prevedenu na istoriju rokenrola? Žalopojku za zaboravljenim bogom prevedenu u kritiku konzumerističke kulture i države blagostanja? Kvazinaučnu kritiku strukturalizma, to jest jezičkog zaokreta moderne filozofije prevedene na mit o propasti Zapada? Opravdavanje ratnih zločina i etničkih čišćenja prevedeno u tezu o zasluženoj božjoj kazni? Antimodernizam preveden u antikomunizam, to jest obrnuto – antikomunizam koji se ispoljava kao antimodernizam? Koji su tu „važni resursi smisla“, koje dragocene istinosne sadržaje i moralne intuicije leže zapretene u tom „religioznom jeziku“ i čekaju da ih prevedemo u svima razumljiv jezik političke javnosti i tako unapredimo demokratski život našeg društva i čitav liberalni poredak, dakako u smislu tolerancije?\nZaista se čini da prevodilačka klauzula koju zahtevaju Rols i Habermas u ovom konkretnom slučaju jedva da ima smisla. A još manje je smisleno da naše religiozne sugrađane monahe Arsenija i Ćulibrka označimo kao „jednojezične“ a njihov jezik kao religiozan.\nU čemu je tu problem? Odgovor ne može biti jednoznačniji: u habermasovskom pojmu prevođenja koji dopušta da se vera pojavljuje kao homogeni religiozni jezik, čime se verski govor uvodi u političku javnost kao strana reč koju je nužno prevesti.\nTo što Habermas prevodilačku klauzulu smešta na granicu između neformalne javnosti i zvanične, to jest „prave“ političke javnosti, stavlja njegov koncept prevođenja u funkciju jezičke purifikacije i homogenizacije. Naime, Habermas prevođenje shvata na osnovu a priori date homolingvalnosti. To podrazumeva jezičku transformaciju koja se događa između dve već postojeće jezičke jedinice. S jedne strane institucionalnog praga koji nadzire prevođenje vlada jedinstven homogeni jezik sekularne države koji je očišćen od primesa svetonazorske ili doktrinarne partikularnosti. To je krajnji, važeći jezik političke javnosti na koji se mogu prevesti svi jezici „neformalne javnosti“, što inače i treba činiti. Taj jezik odupire se svakom daljem prevođenju. U njemu je ukinuta bilo kakva stranost zbog čega on i slovi za najvlastitiji, to jest za maternji jezik društva organizovanog unutar sekularne države. Jedino je taj jezik u stanju da generiše potpunu transparentnost političke javnosti u kojoj se zasniva društvo kao društvo u smislu čina vlastite samorefleksije.\nS one strane institucionalnog praga, u takozvanoj neformalnoj javnosti koju bi prema multikulturalističkom modelu trebalo shvatiti kao sferu mnogojezičnosti, vlada pometnja jezika – nota bene: važno je razumeti da je reč o množini, dakle ne o nekoj pometnji unutar jednog te istog jezika! Reč je o kakofoniji (Habermas je naziva „žamorom glasova javne komunikacije“) međusobno nerazumljivih jezika različitih religija, svetonazora, to jest comprehensive doctrines (Rols). Upravo bi u toj sferi političke javnosti, koju Habermas shvata kao predvorje demokratskih državnih institucija, trebalo da se prevodi. Habermas to poredi sa nekakvim filterom koji propušta samo sekularne priloge. Tako jezik, da bi mogao ući u sekularnu državu, posredstvom prevođenja, očišćen od stranih verskih sadržaja, u formi univerzalnog jezičkog ekstrakta, postaje „svima razumljiv“. Otuda i paradoks da je jeziku koji je „svima razumljiv“ potreban prevod.\nNaravno, naspram potpune transparentnosti institucionalne političke javnosti, mnogojezičnost neformalne javnosti čini se kao područje naročite zatamnjenosti, to jest tajnosti „strane reči“. Da bi se ta okolnost razumela, podsetimo se ovde „grandiozno organizujuće uloge strane reči“ o kojoj govori Vološinov u knjizi Marksizam i filozofija jezika. „Stranu reč“ Vološinov određuje pre svega kao reč kojoj je oduzeta opšta upotreba; ona u sebi čuva tajnu kojom upravljaju „vladari“ ili „sveštenici“, jer samo oni raspolažu „istinitom rečju“. Tu nije teško prepoznati onu vrstu homogenog religioznog jezika o kojoj govori Habermas. To objašnjava i potrebu za prevodilačkom klauzulom. Ono što je otuđeno religijom, čemu je „oduzeta opšta upotreba“, trebalo bi da se prevođenjem na institucionalnom pragu iznova učini „svima dostupnim“.\nOvde se treba podsetiti da Habermasov koncept prevođenja sledi psihoanalitički model. Zadatak prevođenja ne sastoji se u tome da se omogući komunikacija između dva partnera koji govore različite jezike. Naprotiv, prevođenje treba da ukine potiskivanje. Potiskivanje Habermas poredi sa otcepljenjem dela jezika od javne komunikacije, i to označava kao privatizaciju njegovog značenjskog sadržaja. Cilj psihoanalitičkog lečenja, koje Habermas sledeći Frojda eksplicitno izjednačava sa prevođenjem, sastoji se u tome da se ponovo učini dostupnim za javnu upotrebu jezik koji je privatizovan usled duševne bolesti. To prevođenje privatizovane i tako otuđene reči na javnu i stoga „najvlastitiju“ reč događa se kao samorefleksija. No, ni analitičar ni pacijent ne mogu ponaosob da ispune taj cilj. Naprotiv, to je njihovo zajedničko delo, koje za posledicu ima to da se u društvo vrati ono što je posredstvom bolesti iz njega bilo isključeno.\nTaj prosvetiteljski koncept prevođenja važi i za model sekularizacije koji je zamislio Habermas. Religiozni jezik se pomoću prevoda pušta u političku javnost upravo zato što se on razume kao jezik koji je izvorno bio otcepljen od javnosti, dakle otuđen od društva, pa kao takav zamagljuje jedan deo procesa stvaranja društva povezanog sa javnošću. Kao što pacijent – posredstvom prevoda/samorefleksije, do kojih dolazi zajedno sa analitičarem – kao pojedinac iznova prisvaja otuđene delove svog individualnog razvoja, tako i društvo – posredstvom prevoda/samorefleksije do kojih zajednički dolaze sekularni i nesekularni građani – obnavlja proces vlastitog stvaranja, dakle obnavlja samo sebe u celosti i transparentnosti. Zato su tako važni „resursi smisla“ koje je Habermas video u religioznom jeziku. Dokle god su ti resursi u privatnom posedu verske zajednice, društvo se ne može zasnovati kao celina u samorefleksiji do koje dolazi isključivo artikulacijom javnog uma. Zbog toga sada, da tako kažemo, i bog može uzeti reč u političkoj javnosti – time on ispunjava svoju društvenu ulogu, to jest učestvuje u stvaranju društva. To objašnjava i kako Habermas može ostati veran prosvetiteljskom idealu, pa čak i ateističkoj kritici religije koja osnov religioznog verovanja nalazi u društvenim odnosima, iako hvali najveću moguću toleranciju prema religiji i njeno prihvatanje u političkoj javnosti. Tu nema protivrečnosti. Verski strano je oduvek predstavljalo deo onog društvenog vlastitog. Sama javnost je ta koja zahteva natrag svoje otuđeno, to jest privatizovano vlasništvo. To uostalom evocira i prvobitno značenje reči „sekularizacija“: iznuđenu predaju crkvenih dobara sekularnoj državnoj vlasti. Habermas je vrlo svestan tog značenja.\nReligija i politika s one strane principa čistote\n„Istinska reč“ sekularne države, to jest njen „svima razumljiv“ maternji jezik očišćen od privatnih, religioznih osnova, nastao je dakle prevođenjem kao činom radikalne jezičke purifikacije i homogenizacije. Međutim, istorija njegovog nastanka na čudan način liči na istoriju nastanka jednog stranog, to jest jednog religioznog jezika čijim ekskluzivnim zahtevima jezik sekularne države pokušava postaviti granice. I taj je jezik nastao jezičkom homogenizacijom. Prema Vološinovu upravo je elita izvršila tu homogenizaciju: dakle „vladari“, „učitelji“ ili „sveštenici“ koji su prisvojili pravo da budu ekskluzivni tumači „istinske reči“, pa i „istinske reči vere“. Oni su postojeću jezičku heterogenost na osnovu autoriteta te reči, koja je izuzeta iz opšte upotrebe – u stvari, koja je učinjena stranom – „usmerili ka višem jedinstvu i tako stvorili područje jezičke istovetnosti“, neku vrstu carstva identičnog.\nZato jedan jezik koji je „svima dostupan“ a istovremeno je i „izuzet iz opšte upotrebe“, poput jezika institucionalne javnosti, ne proizvodi protivrečnost. Upravo zbog toga što treba da bude svima razumljiv, taj jezik je morao biti izuzet iz opšte upotrebe u neformalnoj javnosti koja je kontaminirana privatnim, to jest versko-doktrinarnim razlozima. Prevođenje koje je Habermas zamislio kao zajedničko postignuće verskih i sekularnih građana trebalo bi da izmiri tu protivrečnost i omogući da se reč koja je zapravo učinjena stranom doživi kao da je najvlastitija. Činjenica da to zajedničko postignuće implicira elitu koja je upravo na osnovu prevodilačke klauzule pozvana da se uspostavi kao subjekt izgradnje i zaštite sekularne države, sasvim u smislu Altiserove (Althusser) ideološke interpelacije, ne samo da jasno pokazuje elitističku genealogiju liberalnog pojma tolerancije. Ona ukazuje i na versku kontaminaciju navodno potpuno sekularne javnosti. Čak i najsekularnijem od svih političkih jezika potrebni su sveštenici, klasa političkih prevodilaca koji se ovde predstavljaju u jednoj kooperativi. U toj kooperativi sarađuju prosvećeni teolozi koji su iskusili sekularnu modernu i postmetafizički filozofi koji su postali tolerantni na osnovu kritičke refleksije iste te moderne. Taj elitistički karakter prevodilačke klauzule simbolički je najbolje predstavljen na koricama knjige pod naslovom Dijalektika sekularizacije. Na fotografiji sa korica su dvojica autora u razgovoru: „svakako najznačajniji filozof današnjice“ Jirgen Habermas i ondašnji kurijski kardinal Jozef Racinger (Joseph Ratzinger). Podnaslov „O umu i religiji“ ne pripušta nikakvu sumnju u to šta personifikuje jedan a šta drugi.\nNo, i u svojoj najsublimiranijoj formi elitistička reprezentacija ne uspeva da bez ostatka obuhvati realni društveni život. Ma koliko da se ideološki potiskuje, heterojezički karakter prevođenja se vraća kao realni politički antagonizam i otkriva istinu elitističke hegemonije. Prevođenje se ne može objasniti kao neko jednostrano filtriranje, iako bi Habermas u to da veruje. Naprotiv, prevođenje je uzajamna „kontaminacija“ jezika, društvenih sfera i kulturnih identiteta, ukratko – hibridizacija. Membrana filtera na instutucionalnom pragu obostrano je propustljiva. Iz privatne sfere – iz crkve kao njenog političkog kaveza – prodire oslobođena religija sve do političke srži javnog uma. Sekularna država sada se ispostavlja kao crkva društva sublimiranog u veštačku jezičku zajednicu čiji sveštenici određuju gramatiku i jezičko blago naših političkih molitvi.\nTo baca novo svetlo na postsekularnu politizaciju religije. Tu politizaciju ne bismo nikako smeli da pobrkamo sa jednostavnom ekspanzijom verskih postulata u sferi političke javnosti. Ni prilagođavanje postsekularnom stanju kome je svojstvena politizacija religije takođe se ne sme razumeti kao povlačenje na rezervnu poziciju unutar same javnosti, to jest na „institucionalni prag“ koji nadzire prevodilačka klauzula i što deli javnost na dva dela: na jedan koji je i dalje „uprljan“ onim privatnim (religioznim interesom, recimo) i drugi koji je od toga potpuno očišćen i gde se artikuliše autentičan, svima razumljiv jezik te javnosti, to jest gde se zasniva liberalno-demokratsko društvo.\nPolitizacija religije pre svega pogađa samu religiju. Ona „onečišćuje“ religiozni jezik sve do tog navodno odvajkada prisutnog i u datoj religioznoj predaji, to jest verskoj zajednici sačuvanog jezgra. Prevođenje religije u ono političko hibridizuje i njen najunutarnjiji istinosni sadržaj te nepatvorenu moralnu intuiciju religioznog jezika, i to tako da više ne može biti ni reči o njegovoj navodnoj originalnosti. Predstava o veri koja zahteva vlastiti religiozni prostor i sopstveni čisto religiozni jezik što se sastoji od kanona prvobitnih istina i iskustava i u stanju je da iznedri konkretnu versku, to jest jezičku zajednicu (što je koncept koji i sam predstavlja efekat homojezičkog pojma prevođenja), nužno se rastače u heterojezičnosti prevođenja. I pre nego što je preveden u ono političko, religiozni jezik je sam već bio (politički) prevod. To ponovo potvrđuje jezik naših pravoslavnih monaha.\nVerovati ili neverovati, to uopšte nije pitanje – dokle god si moje vere\nPostoje nelogičnosti u razmišljanjima jeromonaha Ćulibrka o propasti Zapada i o ulozi koju u toj propasti ima grupa Joy Division. Na njih se nailazi u zaista čudnim kontekstima, na primer u naslovu radionice „Teaching Holocaust Using Pop-Culture: A Case of Joy Division“ na Hebrejskom univerzitetu Jerusalima. Ćulibrk se u međuvremenu profilisao kao istraživač holokausta. On se holokaustom bavio i na Institutu Jad Vašem (Yad Vashem). Kao saradnik tog instituta učestvuje na međunarodnim konferencijama, a kao član istaknutih akademsko-diplomatskih delegacija putuje u Izrael. Proglašen je i za koordinatora Jasenovačke komisije Srpske pravoslavne crkve. U toj funkciji govorio je o „common legacy of suffering that Jews and Serbs share“.\nĆulibrk je aktivan i kao muzički i medijski producent. Jedan je od osnivača radio emitera „Svetigora“ – „globalnog hrišćanskog radija“. Kao urednik je odgovoran za emisiju „Deca apokalipse“ koja je posvećena „presecima pravoslavlja i savremene kulture“, pre svega pop i rok muzike. U džinglu emisije koristi se čuvena pesma „Radio Activity“ grupe Kraftwerk iz 1975. godine. Za Ćulibrka ta pesma simboliše nov pogled na svet prema kome su svi ljudi zahvaljujući medijima povezani jedni sa drugima. Danas je svaki stanovnik planete naš bližnji. Kao muzički producent, Ćulibrk je inicirao i organizovao snimanje muzičkog cd-a „Pesme Istoka i Zapada“. Na projektu je okupio najbolje srpske rok grupe koje su komponovale na stihove vladike Nikolaja Velimirovića. Ali, ko je vladika Nikolaj?\nVelimirović danas važi za najvažnijeg duhovnika modernog srpskog pravoslavlja. Među pravoslavnim Srbima odavno se slavi i kao svetac. Godine 2003. srpska pravoslavna crkva ga je i zvanično proglasila svetim. Kao ubeđeni antikomunista, Velimirović je posle Drugog svetskog rata emigrirao u SAD, gde je i umro 1956. U današnjoj Srbiji uživa poštovanje koje daleko prevazilazi verske krugove. Gledano kulturno i politički, on spada u najuticajnije ličnosti u novijoj srpskoj istoriji. Njegove knjige se poslednjih godina u Srbiji prodaju u desetinama hiljada primeraka.\nU Srbiji jedva da se obraća pažnja na nekoliko dubioznih činjenica u njegovoj biografiji. Godine 1935. Velimirović je javno iskazao divljenje prema Adolfu Hitleru. Kao analitičar evropske dekadencije koja, po njemu, klimaks dostiže u razdvajanju crkve i države, Velimirović u nemačkom vođi pronalazi „sveca, genija i junaka“ koji rešava najvažniji zadatak epohe: pošto ih je moderni sekularizam razdvojio, Hitler ponovo ujedinjuje nacionalizam i veru. Nadalje, i vladika Velimirović krivce za dekadenciju pronalazi u Jevrejima. Oni su Isusa, sina božjeg, razapeli na krst i od Evrope načinili glavno bojno polje protiv boga, a u korist đavola. Oni su, pisaće vladika, i tvorci svih modernih evropskih gesla: „i demokratiju, i štrajkove, i socijalizam, i ateizam, i toleranciju svih vera, i pacifizam, i sveopštu revoluciju, i kapitalizam i komunizam. Sve su to izumi Židova, to jest oca njihova – đavola“.\nVelimirović je dakle bio i antisemita i obožavalac Hitlera. Jeromonahu Ćulibrku to očito ne smeta. A i zašto bi? U njegovoj veri nema ničeg što protivreči profašističkim i antisemitskim idejama vladike Nikolaja. Jedan od retkih kritičara Srpske pravoslavne crkve i uloge koju je ona imala u poslednjem jugoslovenskom ratu, Milorad Tomanić pokazuje da Velimirovićevo delo liči na veliki vašar najrazličitijih, pa čak i uzajamno isključivih ideja. „Ako ste neonacista i želite da svoje mišljenje potkrepite citirajući neki autoritet koji afirmativno govori o Adolfu Hitleru, zavirite kod Vladike Nikolaja […] naći ćete ono što vam je potrebno. Ako ste za ideju jugoslovenstva, protiv ideje jugoslovenstva, za ekumenizam, protiv ekumenizma, za Evropu ili protiv Evrope, za humanizam, protiv humanizma, itd., itd., kod vladike Nikolaja za svakoga će se pronaći ponešto. Nikoga on neće ostaviti nezadovoljenim, osim onih koji bi možda da o Jevrejima kažu neku lepu reč Jevrejima.”\nOvaj opis u iznenađujućoj meri važi i za jezik jeromonaha Ćulibrka. Isti intelektualni pačvork, ista moralna arbitrarnost, tu divljenje Hitleru, tamo njegovim postkomunističkim šegrtima Karadžiću i Mladiću, tu nacifašizam, tamo ideologija etničkog čišćenja, i sve kulturno upakovano u mit o propasti Zapada. Ni to što je Ćulibrk, za razliku od Velimirovića, prijateljski raspoložen prema Jevrejima ne sme nas zavarati. Nije verovatno da bi on bio u stanju da uči iz istorije. Naprotiv, on se naprosto mudro prilagodio tobožnjem pravcu u kome i drugi marširaju, a to znači aktuelnoj hegemoniji, pa pored fašizma i antisemitizma, svoj duhovni uzor u novom životu sada podupire i u ritmu rokenrola. Zato njegov jezik dobro podnosi protivrečnosti koje artikuliše, a pre svega noseću ambivalentnost prema kulturi popa i rokenrola. No da li je taj do kraja politički instrumentalizovan jezik i dalje religiozni jezik koji reartikuliše versku predaju i reprodukuje versku zajednicu?\nTo što u tom jeziku religiju i politiku spaja u kompaktni amalgam upravo je kulturkritička opsesija zajedno sa „pitanjem identiteta“ koje sam Ćulibrk smatra presudnim. Ono u što on u pravom smislu veruje u osnovi je jedna potpuno transparentna artikulacija kulturnih razlika i njima odgovarajućih kulturnih identiteta. To se ogleda i u njegovoj mnogostruko apokaliptičnoj definiciji kulturnih megaidentiteta, kao što je identitet Zapada, to jest pop kulture koja sažima čitavu njegovu kulturnu istoriju. I neposredno socijalno okruženje postaje za Ćulibrka vidljivo tek posredstvom kulturne diferencijacije. Tako pop kultura formatira konkretnu društvenu stvarnost sa svim njenim političkim implikacijama do najsitnijeg detalja: „Na ulicama Bosne se – barem do pojave Novog talasa – po pločama koje su se nosile pod miškom de facto mogla prepoznati nacionalna pripadnost lokalnog rokera: musliman (Queen, AC/DC, Sweet, Kiss), katolik (Boston, Styx, Sky) ili Srbin (Deep Purple, Gallagher, Allman Bros., Bad Company ili bilo kakav derivat bluza).” Nešto nalik na društvo se u svetu jeromonaha Ćulibrka uopšte ne pojavljuje. Konkretni svet on može da doživi još samo kao svet kulture u kome se pripadnost socijalnim grupama – u slučaju Bosne reč je o nacijama shvaćenim kao verske zajednice – bez ostatka određuje kulturnom identifikacijom. Jezik njegove vere je preveden na jezik kulturne razlike i više nije u stanju da artikuliše nijednu drugu razliku izuzev te, pa čak ni onu između vere i nevere, što je stvar koja se najbolje može ilustrovati šalom iz Severne Irske: nekom čoveku koji hoda mračnom ulicom Belfasta put iznenada prepreči jedan naoružan muškarac. Pošto iskoči iz kuće, on mu uperi pištolj u glavu i upita ga: „Jesi li ti protestant ili katolik?“ Ovaj zamuca: „Ja sam u stvari ateista.“ – „Aha“, kaže naoružani, „protestantski ili katolički ateista?“\nU postsekularnom društvu razlika između religioznosti i ateizma je uglavnom nebitna. Čovek danas više ne mora verovati u boga da bi bio religiozan i pripadao verskoj zajednici. Jedan katolički sveštenik iz Hrvatske dao je najbolje objašnjenje te nove postsekularne paradigme. On je naglasio da se mnogi istaknuti političari deklarišu kao katolici. Takvo kaltoličanstvo je „znak da čovek nije spreman da se odrekne svog nacionalnog i kulturnog nasleđa – integralnog, tradicionalnog hrvatstva. Kada, na primer, istaknuti italijanski komunista kaže: ‘Io sono cattolico ateizzato’ (Ja sam katolički ateista), to nije ni čudno ni besmisleno. Jer on nasleđuje kulturu, način mišljenja i ponašanja, osnovne manire koje je stekao svojim katoličkim poreklom i katoličkom sredinom. Kada bi sve to odbacio, bio bi poput puža bez kućice. Kada je reč o Hrvatima, oni svoje katoličanstvo jamačno mogu doživljavati kao sastavni deo svog nacionalnog identiteta. Kazati u nekakvoj anketi da se ne veruje u boga moglo bi sledstveno tome zazvučati kao da se dovodi u pitanje sopstvena pripadnost narodu.“ Sa stanovišta ovog sveštenika stvar je jasna: kulturnog identiteta se ne možemo odreći, a boga, naprotiv, možemo bez problema. Postsekularna vera svima želi dobrodošlicu, pa i onima koji ne veruju u boga, naravno, dokle god se deklarišu kao pripadnici date verske zajednice shvaćene kao kulturne zajednice. Toliko o transcendentnoj vrednosti religiozne vere danas.\nPeter L. Berger (Peter L. Berger), koji je spomenutu šalu iz Severne Irske ispripovedao u svom eseju o desekularizaciji sveta, razlikuje autentičnu od manipulativne upotrebe religije u savremenoj politici. Islamistički bombaš samoubica, kaže Berger, istinski veruje u religiozne motive u koje se zaklinje. Međutim, tri strane koje su učestvovale u bosanskom ratu – koji se obično opisuje kao sukob religija – nisu bile inspirisane religioznim idejama. Da bi potkrepio tu tezu, on citira konzervativnog američkog komičara P. Dž. O’Rurka (P. J. O’Rourke) koji je jednom primetio da su sve tri strane iste rase, govore istim jezikom, a razlikuju se samo po religiji u koju niko od njih ne veruje. Ali i Berger i O’Rurk previđaju šta povezuje ne samo tri bosanske strane već i sve njih zajedno sa islamističkim bombašem samoubicom: svima im je zajedničko kulturno prevođenje koje u svim pomenutim slučajevima religiji pridaje politički značaj i mobilišuću snagu. Prevođenje omogućava da vernik u bližnjem ne vidi samo božje stvorenje nego i kulturno Drugog, što je onda pretpostavka i za političku antagonizaciju. Da li on pri tom dubinu i doseg svoje vere meri pop muzikom, Biblijom ili Kuranom gotovo da nije bitno. Žargon autentičnosti je poslednje utočište jedne vere koja se gubi u svojim kulturnim prevodima i političkim angažmanima.\nU tim okolnostima ni predstava o religiji koja se artikuliše unutar društva – dakle predstava o društvenom značaju ili ulozi religije – nema nikakvog smisla. Njen društveni okvir se raspao, rastočio se u kulturnom. Ni njena društvena pozicija stoga više nije opipljiva, društvena uloga joj se ne može jasno odrediti, a ne može se ni razmišljati o njenom društvenom karakteru. Religiozna vera se ne događa u jednom društvu, već se događa kao jedna kultura. To retroaktivno određuje i njenu „pravu“ bit. Šta naime još znači – transcendentalni, „duhovni“, moralni ili opšte humanistički – sadržaj verovanja, tobože neponovljive i stoga posebno vredne kulturne manifestacije jedne (svetske) religije, kad već sâmo slušanje hitova grupa Queen ili AC/DC nekoga čini muslimanom?\nDa zaključimo: živeti u postsekularnom svetu pre svega znači da više nismo u stanju da napravimo stari sekularni rez između privatnog i javnog, čak ni pod uticajem nereflektovanog pojma prevođenja koji počiva na predstavi o binarnom odnosu između polaznog jezika i jezika na koji se on prevodi. Nešto poput čisto političkog jezika, na koji se moraju prevesti svi religiozni jezici da bi se u njemu zasnovalo sekularno društvo, ne postoji. Takođe ne postoji ni originalni religiozni jezik koji je bio prethodno dat i koji se može prevesti – isfiltrirati – u autentičnu političku javnost. Ono što je postojalo pre tog prevoda već je bilo prevod.\nZbog toga je nemoguće redefinisati pojam postsekularnog stanja kako ga je odredio Habermas: „Opstanak religije u jednoj sve sekularnijoj sredini.“ To je stanje u kome se opstanak religije odigrava samo još u obliku njenog kulturnog prevođenja. Ili: religija opstaje upravo zato što je i ukoliko je prevedena u kulturu. Valter Benjamin (Walter Benjamin) prevođenje je, uostalom, shvatao izričito kao opstanak originala.\nKada se društvo raspada…\nPostsekularno stanje implicira još jednu okolnost na koju Habermas ukazuje u Dijalektici sekularizacije, i to pod upečatljivim naslovom „Kada se kida socijalno tkivo…“ Reč je o metafori za proces koji se opisuje kao „raspadanje državno-građanske solidarnosti“. Pod tim Habermas misli recimo na: „preobražaj građana dobrostojećih i stabilnih liberalnih društava“ u egoistične monade koje „svoja subjektivna prava potežu jedni protiv drugih još samo kao oružje“; rastući uticaj tržišta kako na privatne sfere, u kojima subjektivnim delanjem sve više vlada logika uspeha, tako i na oblast javnog koje pod pritiskom „državno-građanskog privatizma“ sve više kopni, što za posledicu ima opšti raspad demokratskog „oblikovanja mišljenja i volje“; nemogućnost demokratskog restrukturiranja međunarodne zajednice…\nTe i slične manifestacije propadanja liberalno-demokratskog poretka Habermas vidi kao „krize“ koje čine društveni kontekst postsekularne politizacije religije. On ih u osnovi shvata kao nemogućnost da se politički ovlada „dinamikom svetske ekonomije i svetskog društva“. Iza tih opisa nije teško prepoznati globalizaciju koja je politički ispala iz koloseka. Povrh toga, kidanje socijalnog tkiva o kome Habermas govori u istom kontekstu evocira proces socijalne dezintegracije koji seže isuviše duboko da bi se mogao shvatiti samo kao simptom „zdrobljene moderne“. Odveć su očigledni njegovi ideološko-politički uzroci, to jest neoliberalno rastrgavanje društva kao društva.\nTako se politizacija religije ne realizuje unutar društva obeleženog manifestacijama raspadanja, nego se ona javlja kao proizvod tog raspada. Shodno tome, ona se ne može shvatiti kao neka promena društvene uloge religije. Religija ne igra nikakvu ulogu u društvu. Ona igra ulogu društva samog. To je doslovce uloga njenog života, budući da je tu reč o njenom preživljavanju ili bolje rečeno o opstanku – prevođenju – religije u jednom sve sekularnijem svetu.\nTo baca novo svetlo na poseban oblik politizacije religije koja danas poprima globalne dimenzije, naime na fenomen takozvanog verskog fundamentalizma. On se obično shvata kao regresivna reakcija na nedostatnost modernizacije. Na primer, na neuspeli ekonomski razvoj, nedovršen proces demokratizacije ili naprosto na propalu sekularizaciju. Fundamentalizam – za koji je prijemčiva svaka religija i u „zaostalim“ i u „visokorazvijenim“ zemljama – proglašava se u tom kontekstu, kako je rečeno, za simptom/uzrok retradicionalizacije društva, kao da je tu reč o nekoj vrsti povratka potisnutog, to jest o padu na nižu razinu društvenog razvoja. Podsetimo se kako je Maks Veber (Max Weber) civilizacijski napredak, a pre svega procese opšte racionalizacije i sekularizacije, izjednačavao sa raščaravanjem sveta. Iz te perspektive, verski fundamentalista izgleda kao osoba koja, da tako kažemo, pati od prekomerne religioznosti, to jest na neki način preteruje u svojoj veri, previše je ostrašćena, previše ozbiljno shvata veru, preduboko je doživljava itd. Fundamentalizam je tako redukcija religioznog verovanja na njegov dogmatski fundament, neka vrsta ponovne regresivne esencijalizacije koja za posledicu neminovno ima isključivanje svih koji misle drugačije, veruju drugačije ili naprosto „slabije“, što naposletku vodi ka netrpeljivosti i sukobu, a ako ustreba, i ka terorizmu i ratu. Nije teško shvatiti kako to objašnjenje verskog fundamentalizma sasvim proističe iz danas hegemone liberalne ideologije. Zato što sebe vidi kao poslednji i najviši stupanj istorijskog razvoja, ona svoje ideološke i političke protivnike mora predstaviti kao nazadne.\nAli, ostaje pitanje: da li velika politička snaga verskog fundamentalizma zaista predstavlja snagu vere čiji se dogmatski fundament oslobađa u patološkoj regresiji, i to ne samo na „nedovoljno razvijenim“ marginama nego često i u samom središtu raščaranog sveta? To svakako nije slučaj.\nTa snaga je nove vrste. Reč je o snazi kulturne razlike, to jest o snazi sukoba koji izbija usled mobilizacije tih razlika. Zato fundamentalizam ne indicira pad u predsekularna i predateistička stanja. Naprotiv, fundamentalizam je postsekularni, postateistički i uz to i postsocijalni fenomen. On se zasniva na nemogućnosti da se religija objasni u socijalnom smislu, kako je to nekada činila ateistička kritika i što je pravno-politički bilo sankcionisano sekularizacijom. Verski fundamentalizam se ne podiže na dogmatskoj osnovi verovanja; on se podiže iz ponora društva kao društva. To mu daje političku eksplozivnost. Zato je danas nemoguće ponoviti ateističku kritiku i razotkriti religiju kao društveni fenomen. Danas i sekularizacija podbacuje: društvo koje se rastače više nema centar. Iz toga sledi da se religija više ne može izmestiti iz centra, i kao ranije „preseliti“ u – marginalnu – sferu privatnog. Topos njene artikulacije više se ne može društveno odrediti. Zbog toga se ona oglašava odasvud. Iz istog razloga religiju više ne možemo jasno odeliti od drugih društvenih fenomena. Štaviše, pošto je mesto društvenog fundamenta danas prazno, može ga zauzeti i religija. Preciznije, religija u formi svog kulturnog prevoda: u obliku kulturne razlike posredstvom koje se politički artikuliše. U tome se sastoji epohalni zaokret spram smisla ateističke kritike religije i praktično-političke realizacije te kritike u procesu sekularizacije. Umesto sa religijom kao društvenim fenomenom, kritički um se sada suočava sa samim društvom kao verskim fenomenom.\nTo naposletku objašnjava kako je bog preživeo ateizam. On je postao inkarnacija onog antagonizma oko koga se društvo konstituisalo kao društvo. To mu je omogućilo reinkarnaciju koju danas doživljava, a ne, recimo, transcendentalni karakter njegove biti. Drugim rečima, religija za svoj opstanak treba da zahvali samo i isključivo svom političkom značaju. Ona se može politizovati ne kao puko nepolitičko sredstvo za političku svhu, već zato što za politiku – ili bolje: za političko – religija ne predstavlja nešto što dolazi spolja, nego je ona već unutra. Ono što religiju čini političkom jeste upravo kulturna prevodivost: sposobnost da samu sebe reartikuliše u smislu fundamentalnog društvenog antagonizma i tako društvo iznova utemelji kao kulturni kolektiv.\nIz knjige Zona prelaska Borisa Budena, koju će uskoro objaviti Fabrika knjiga.\nJürgen Habermas, „Religion in der Öffentlichkeit. Kognitive Voraussetzungen für den ‘öffentlichen Vernunftsgebrauch’ religiöser und sekulärer Bürger“, u J. Habermas, Zwischen Naturalismus und Religion (Frankfurt am Main: Suhrkamp, 2005), str. 119-155; ovde str. 119. ↑\nJohn Rawls, „The Idea of Public Reason Revisited“, The University of Chicago Law Review, 64 (3), 1997, str. 765-807. ↑\nHabermas, „Religion…“, str. 145. ↑\nU nastavku se oslanjam na Stefan Nowotny, „Kontinua für Verwandlung. Sprachphilosophische und linguistische Aspekte der Übersetzung“, u Boris Buden/Stefan Nowotny, Übersetzung: Das Versprechen eines Begriffs (Wien: Turia und Kant, 2008), str. 95-131. ↑\nVidi i Boris Buden, „Prevođenje i javnost: Jirgen Habermas“, u B. Buden, Vavilonska jama. O (ne)prevodivosti kulture, prevela Hana Ćopić (Beograd: Fabrika knjiga, 2007), str. 109-112. ↑\nVidi Jürgen Habermas, Glauben und Wissen (Frankfurt am Main: Suhrkamp, 2001), str. 12. ↑\nNowotny, „Kontinua…“, str. 115. ↑\nJürgen Habermas/Joseph Ratzinger, Dialektik der Säkularisierung. Über Vernunft und Religion (Freiburg, Basel, Wien: Herder, 2005). ↑\nhttp://www1.yadvashem.org/education/department/englishconference6/doc/Culibrk%20Jovan.doc. I u Ćulibrkovom tekstu „’An Ideal for Living’ of Joy Divisions Revisited“, možemo pročitati „REFERENCE: THE HEBREW UNIVERSITY OF JERUSALEM, Rothberg International School, The name of the seminar: Complex Identities: The Jewish Context and Modern Art, The instructor’s name: Milly Heyd, The student’s name: Jovan Ćulibrk, The date: 15th of August 2004“. Vidi: http://www.plastelin.com/index.php?option=com_content&task=view&id=481&Itemid=103. ↑\nVidi recimo „Symposium mit Sprengkraft – Suche nach der Erinnerung“. Iz Sarajeva Erich Rathfelder, taz, 31. 10. 2006. Vidi i “At Yad Vashem, making Holocaust education high-tech”, Dina Kraft, JTA (The Global News Service of the Jewish People), 08. 10. 2004. (http://jta.s37975.gridserver.com/news/article/11831/200408IIAtYadVashemmakin) ↑\nVidi Milorad Tomanić, Srpska crkva i ratovi u njoj (Beograd: Krug, 2001); posebno poglavlje „Sličnost između Adolfa Hitlera i svetoga Save“, str. 44-54. http://www.scribd.com/doc/37338458/Srpska-crkva-u-ratu-i-ratovi-u-njoj-Milorad-Tomani%C4%87-2001 ↑\nIz Govori srpskom narodu kroz tamnički prozor. Te su poslanice napisane u koncentracionom logoru Dahau, gde je Velimirović proveo nekoliko meseci u jesen 1944. i to kao „počasni zatvorenik“. Citirano prema Tomanić, Srpska crkva i ratovi u njoj, str. 42. ↑\nIbid., str. 43. ↑\nJeromonah Jovan (Ćulibrk), „Ne-zaobilazne strategije“, u Radoš M. Mladenović i jeromonah Jovan (Ćulibrk) (ur.), Jagnje Božije i Zvijer iz bezdana. Filosofija rata (Cetinje: Svetigora, 1996), http://www.rastko.rs/filosofija/jagnje/index.html. ↑\nPeter L. Berger, „The Desecularization of the World: A Global Overview“, u P. L. Berger (ur.), The Desecularization of the World: Resurgent Religion and World Politics (Washington: Ethics and Public Policy Center, 1999), str. 15. ↑\nŽivko Kustić, „Odavno ih nema u prvim klupama“, Jutarnji list, 1. septembar 2007, str. 10. ↑\nBerger, „The Desecularization…“. ↑\nVidi recimo Habermas/Ratzinger, Dialektik der Säkularisierung, str. 28 ↑\nIbid., str. 26-29. ↑\nObjavljeno 4 ožujka, 2012\nPrevious Post Kolumbijskom svećeniku 33 godine zatvora za zlostavljanje djece\nNext Post Malleus Maleficarum


PCVesti - Toshiba planira proizvodnju bržih SD memorijskih kartica\nby newsmasteron 06.08.2009\nSD memorijske kartice sposobne da upisuju i čitaju podatke brže od aktuelnih modela pojaviće se za manje od godinu dana.Kompanija Toshiba, jedan od najvećih pobornika memorijskih kartica u formatu SD, počeće u novembru da isporučuje proizvođačima originalne računarske opreme (original equipment manufacturers, OEM) uzorke kartica zasnovanih na SD memorijskom standardu u verziji 3.0. Maloprodaja novih modela kartica bi trebalo da počne u prvoj polovini 2010. godine.Verzija 3.0 standarda SD je najavljena u januaru ove godine, a zahteva brzinu transfera podataka do 104 MB/s. Brzina protoka podataka dobija na značaju s obzirom na to da kapacitet kartica raste, a veličina datoteka sa videom visoke definicije je pozamašna.Toshiba priprema SDHC modele kapaciteta 16 GB i 32 GB i jedan model kapaciteta 64 GB zasnovan na novoj SDXC specifikaciji. Ta specifikacija nastavlja tamo gde je SDHC stala, pa će biti upotrebljavana za kartice kapaciteta između 64 GB i 2 TB.SD standard zahteva da se kartice isporučuju formatirane Microsoftovim exFAT sistemom datoteka, iako je moguće koristiti i druge sisteme zarad veće kompatibilnosti.\n|Search: Find More About Toshiba planira proizvodnju bržih SD memorijskih kartica|\nPrva kineska lunarna sonda srušila se na Mesec\nObjavljeni detalji o novom Intelovom procesoru Core i5\nGoogle Chrome 2.0.172.40 Stable


Akcija "Alpe": Uhapšene dvije osobe zbog krijumčarenja droga i krivotvorenja novca - Klix.ba\nAkcija "Alpe": Uhapšene dvije osobe zbog krijumčarenja droga i krivotvorenja novca\n1.9.2015. u 09:37\nPo nalogu tužioca iz Posebnog odjela za organizirani kriminal, privredni kriminal i korupciju Tužilaštva BiH, policijski djelatnici MUP-a RS, na području Prnjavora i Laktaša, lišili su slobode osumnjičene:\nUhapšeni su Tošić Vaskrsija, rođen 1962. godine iz Prnjavora i Ćustić Zorana, rođenog 1964. godine iz Laktaša.\nAkcija "Alpe" rezultat je višemjesečne koordinirane istrage koju su vodili Tužilaštva BiH i MUP RS.\nOsobe lišene slobode osumnjičene su da su određeni vremenski period, tokom 2015. godine vršile krijumčarenje i prodaju opojne droge "kokain2, na području Prnjavora, Banja Luke, Laktaša i drugih mjesta, kao i prodavanje krivotvorenih novčanica valute euro u apoenima od 100 i 500 eura.\nPrema prikupljenim dokazima, osumnjičeni su opojnu drogu "kokain", prodavali za oko 2000 eura za 50 grama odnosno 4000 eura za 100 grama opojne droge.\nOva akcija rezultat je dobre i koordinirane suradnje između Tužilaštva BiH i MUP-a RS, a sa ciljem procesuiranja osoba osumnjičenih za teška krivična djela, kojima se narušava sigurnosna situacija i sigurnost građana u svim krajevima BiH.\nOsumnjičene osobe će u zakonskom roku biti predate tužiocu, koji će ispitati osumnjičene nakon čega će donijeti odluku o pokretanju prijedloga za određivanje mjere pritvora ili mjera zabrane u skladu sa zakonom.\nIstraga u predmetu kodnog naziva "Alpe" se nastavlja.\nTužilaštvo BiH akcija Alpe\n17.01.2018. u 19:33\n17.01.2018. u 16:36\nDW video dana: Pomor delfina u Bugarskoj\n01.09.2015. u 09:43\nSarajevo: Razbijena stakla na crkvi, policija traga za počiniteljima\n01.09.2015. u 09:10


Policija oduzela dozvole za lov u Kotor Varošu | Moj Kotor Varoš\nHomeKotor VarošPolicija oduzela dozvole za lov u Kotor Varošu\n30/11/2019 Moj Kotor Varoš Kotor Varoš 0\nKotorvaroška policija oduzela je sve dozvole za lov koje je lovcima za ovaj vikend izdalo Lovačko udruženje “Uzlomac” iz Kotor Varoša, saznaje “Moj Kotor Varoš”.\nPolicijska stanica Kotor Varoš reagovala je nakon što je republički inspektor za šumarstvo i lovstvo utvrdio da je smijenjeno rukovodstvo “Uzlomca” predvođeno Nedeljkom Glamočakom uprkos zabrani koja je uvedena na zahtjev Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS nastavilo da izdaje dozvole za lov.\nRepublički inspektor za šumarstvo i lovstvo obavio je kontrolu u “Uzlomcu” 22. novembra i utvrdio da smijenjeno rukovodstvo lovačkog udruženja nije izvršilo ranija rješenja inspektora i resornog ministarstva. Kontrolom je utvrđeno da rukovodstvo “Uzlomca” koje je i nakon smjene nastavilo da vodi ovo lovačko udruženje nije izvršilo povrat lovnih dozvola i lovnih karata Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede.\nInspektor je utvrdio da su uprkos zabrani izdavane dozvole za lov i za 16, 17, 21, 23. i 24. novembar, a lovočuvar Dragomir Bogdanić ga je obavijestio da su 17. novembra odstrijeljene dvije divlje svinje.\nMinistarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS naredilo je zabranu lova u lovištu Lovačkog udruženja “Uzlomac” i naredilo povrat dozvola nakon što je smijenjeni predsjednik Nedeljko Glamočak odbio da preda dužnost novoimenovanom Milanu Vasiljeviću.\nVasiljević je za “Moj Kotor Varoš” rekao da mjesecima traju opstrukcije odluka Skupštine “Uzlomca” o promjenama u rukovodstvu, te da Glamočak i njegovi saradnici u javnost plasiraju dezinformacije kojima pokušavaju prikriti nelegalan lov.\nVasiljević podsjeća da je na sjednici Skupštine Lovačkog udruženja “Uzlomac” 12. maja 2019. godine velikom većinom glasova izabran za predsjednika udruženja, te da su tada izabrani i ostali organi udruženja – Upravni i Nadzorni odbor.\n– Uvidjevši da je zbog nerada i bahatog ponašanja izgubio podršku većine lovaca Glamočak je odlučio da krene u opstrukciju rada novoizabranog rukovodstva i Udruženja čineći na štetu svim njegovim članovima. Zbog novonastale situacije na zahtjev Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS inspektor za šumarstvo i lovstvo je zabranio lov u lovačkom udruženju “Uzlomac”. Tim rješenjem je naloženo da se izvrši povrat svih lovnih dozvola i lovnih karata, na što se Glamočak oglušio – kaže Vasiljević.\nKao legalno izabrani predsjednik Udruženja, dodaje Vasiljević, Osnovnom sudu u Banjaluci je podnio zahtjev da bude upisan u registar kao lice ovlašteno za zasupanje.\n– Tek tada su isplivale određene činjenice koje pokazuju kako je Glamočak neodgovorno i lažno obavljao dužnost predsjednika Udruženja. Glamočak se punih 13 godina predstavljao kao predsjednik Udruženja, a da nije bio upisan kao lice ovlašteno za zastupanje u registar Osnovnog suda u Banjaluci. Sud je potvrdio da je Glamočak 23. novembra 2006. godine podnio zahtjev za upis u registar, ali dokumentacija nije bila potpuna i nije obavljen upis. Zbog toga se kao predsjednik Udruženja u registru punih 13 godina vodio Žarko Tešić – pojašnjava Vasiljević.\nOn je dodao da je tek nakon njegovog zahtjeva za upis lica ovlaštenog za zastupanje sud upisao Glamočaka kao lice ovlašteno za zastupanje, ali na osnovu zahtjeva od 23. novembra 2006. godine.\n– Kao što se vidi iz obrazloženja ovog rješenja suda, Glamočak je retroaktivno upisan kao lice ovlašteno za zastupanje i sud je konstatovao da se smatra da je promjena izvršena 24. decembra 2006. godine. U istom rješenju je navedeno da će na osnovu mog zahtjeva, koji je sudu dostavljen 3. jula 2019. godine, sud odlučivati nakon pravosnažnosti rješenja od 16. jula 2019. godine. Znajući da nema argumenata i da će sud nakon pravosnažnosti ovog rješenja mene upisati kao predsjednika Udruženja, a da bi i dalje opstruisao proces upisivanja u sudski registar, Glamočak je odlučio da se žali na rješenje kojim je na vlastiti zahtjev on upisan u registar. Predmet je otišao u Okružni sud u Banjaluci. Dakle, zbog Glamočakove žalbe, rješenje Osnovnog suda još nije postalo pravosnažno i Glamočak nije predsjednik udruženja, iako se tako cijelo vrijeme lažno predstavljao – ističe Vasiljević.\nPrema njegovim riječlima, Glamočak je 15. novembra 2019. godine nelegalno izdao dozvole koje je po na osnovu rješenja inspektora morao da vrati čime je sve lovce doveo u zabludu.\n– Zabrana lova je i dalje na snazi, jer još nije riješeno pitanje predstavljanja i zastupanja Lovačkog udruženja “Uzlomac”. Veoma brzo će doći kraj Glamočakovim mahinacijama i opstrukcijama jer očekujemo da će nakon rješavanja njegove žalbe u Okružnom sudu, Osnovni sud izvršiti promjenu lica ovlaštenog za zastupanje u skladu sa odlukama Skupštine Lovačkog udruženja “Uzlomac” – istakao je Vasiljević.\nFOTO VIJEST: Žena automobilom uletjela u izlog\nPolicajac iz Kotor Varoša spriječio samoubistvo u Vrbasu


BIHAMK Auto 74 - BIHAMK.BA\nBIHAMK Auto 74\nU izdanju BIHAMK Auto 74 magazina čitajte:\nNova vozila Pomoći na cesti\nBIHAMK kao društveno odgovorna i ekološki osviještena kompanija, zvanično je promovisala i pustila u rad šest novih patrolnih vozila opremljenih po najstrožim evropskim standardima, sa motorima norme Euro 6, kao i eko vučno vozilo pomoći na cesti koje se pogoni ekološkim gorivom – prirodnim gasom (CNG – compressednatural gas). Ekološka osviještenost uz smanjenje troškova eksploatacije pri većem broju pređenih kilometara neki su od glavnih motiva koji su mnoge transportne fl ote, komunalne kompanije, kompanije za dostavu, kao i BIHAMK navele na odluku o kupovini i opremanju novih vozila pomoći na cesti.\nBIHAMK – Mobilna aplikacija\nBIHAMK je 19. decembra javnosti predstavio mobilnu aplikaciju za pametne uređaje, dostupnu za besplatno preuzimanje svim zainteresovanim građanima. Aplikacija omogućava bolje planiranje putovanja, najaktuelnije informacije o stanju na putevima, stacionarnim radarima i najavljenim radarskim kontrolama, kamere sa graničnih prijelaza, prometnih raskrsnica i planinskih prevoja, jednostavnije pozivanje pomoći na cesti te brojne druge sadržaje koji svakom građaninu, a posebno vozačima mogu da budu korisni.\nFIA Generalna skupština 2018\nFIA Generalna skupština 2018, najznačajnije godišnje okupljanje klubova-članica Međunarodne automobilističke federacije, održana je 7. decembra u Sankt Petersburgu (Ruska Federacija). Preko tri stotine delegata, predstavnika auto-moto i touring klubova iz čitavog svijeta, među kojima je bila i zvanična delegacija BIHAMK-a, predvođena predsjednikom Ivom Komšićem, prisustvovalo je izuzetno bogatom radnom programu Skupštine. Kao i prethodnih godina, najznačajniji sadržaji ovog impozantnog međunarodnog skupa bili su prezentirani tokom Vanredne skupštine FIA Regije I, Foruma za članske povlastice, Godišnjeg sastanka FIA Fondacije i same Generalne skupštine.\nProglašenja pobjednika Šampionata BiH u auto, moto i karting sportu za 2018.\nU organizaciji sportskog Auto-moto saveza Bosne i Hercegovine, u Cazinu je održano proglašenje najboljih takmičara u auto, moto i karting sportu šampionata Bosne i Hercegovine, kao i regionalnog KUP-a u disciplini “Trke ubrzanja”. Manifestacija je održana 8. Decembra u Sportsko-rekreacionom centru Kula-bazeni u Ćoralićima, uz prisustvo velikog broja takmičara i ljubitelja auto, moto i karting sporta, te brojnih zvaničnika i gostiju iz zemlje i regije.\nBIHAMK se priključio projektu VOZIM IAKO NE HODAM\nMeđunarodni dan osoba sa invaliditetom obilježava se 3. decembra svake godine. Prema istraživanju Svjetske zdravstvene organizacija (SZO), oko 15% svjetske populacije živi s nekim oblikom invaliditeta, odnosno 2,2% svjetske populacije ima značajne poteškoće u funkcioniranju. U BiH ne postoje službeni podaci o broju osoba s invaliditetom, kao ni u entitetima i Distriktu Brčko. Međutim, prema izjavama ispitanika/ca na popisu stanovništa iz 2013. godine, u BiH od ukupno 3.531.159 stanovnika/ca, 294.058 (8,33%) ima neki stepen invaliditeta.\nRazvojem autoindustrije i pojavom sve većeg broja elektronskih sistema u vozilima, nastoji se olakšati vozačima kako upotreba samih vozila, tako i indikacija mogućih kvarova prikazivanjem raznih signalnih lampica na kontrolnoj tabli, kojih kod pojedinih vozila može biti i do 40. Istraživanja pokazuju da vozači nisu upoznati sa značenjem i važnošću prikazanih signalnih lampica i često ih pogrešno tumače ili zanemaruju njihovo pojavljivanje, što može izazvati neželjene posljedice i nepotrebne probleme sa vozilom tokom vožnje, ostanak vozila u kvaru na cesti, saobraćajne nezgode i teške povrede.\nOd naredne godine poskupljuje polaganje vozačkih ispita\nKada se saberu svi časovi teorije i vožnje i minimalne cijene sati, minimalni troškovi polaganja vozačkog ispita za B kategoriju će koštati 1.263 KM, a s obzirom na to da se na ovo treba dodati polaganje prve pomoći (110 KM), ljekarsko uvjerenje (50 KM) i testovi (140 KM), te izlazak na testiranje od 70 KM, polaganje vozačkog ispita iz B kategorije u našoj zemlji će koštati nešto više od 1.600 KM.\nFORD EDGE SPORT 2.0 TDC I POWERSHIFT AWD - Na rubu uspjeha\nEuropeizirani američki crossover ima potpuno nove ambicije za razliku od prethodnika kojeg se Evropljani sjećaju tek po vožnji u jednom od dijelova sage o tajnom agentu Jamesu Bondu. Korijena se teško riješiti, ali Ford je na iskustvo ublažio američke standarde i oblikovao ih u proizvod prevashodno za Evropljane. Edge je ujedno dio crossover game u Fordovoj strategiji saniranja gubitaka u Evropi nakon Brexita.\nVW POLO 1.0 TSI BEATS - Može bez dizela\nOvo je prvi Polo koji prelazi granicu od 4 metra. Na prilagođenoj Golfovoj platformi, Polo nudi sasvim drugu perspektivu uz komforniji enterijer i masu tehnoloških pomagala u vožnji. Popularnim TDI dizelima Polo još uvijek nije rekao konačno auf Wiedersehen, ali oslonac će svakako biti na 1.0-litrenom benzincu koji je opako zanimljiv motor.\nOnaj ili ona koji na trenutak mogu zamisliti tu scenu, bašču, dvorište, auto, vatru u peći, veselog daidžu kojem se sve skupa malo smučilo, za njih je ovo i pisano. I sretna im Nova godina.\nNEOTKRIIVENA BiH: Konjic\nU Općini Konjic, fantastični krajolik čine jezera, rijeke i potoci. Dok putujete na istok iznad podnožja planine Prenj i u srce centralnih Dinarskih Alpi, dočekat će vas svijet čiste prirode. Samo pola sata vožnje preko zakrivljenih i povremeno uskih prolaza, ukazat će se panorama gde su priroda i avantura pravilo.\nGodina koju ispraćamo ostat će upamćena po nekoliko tragičnih saobraćajnih nesreća čije su posljedice šokirale javnost , poput one ljetošnje kada su dvojica mladića, vozeći se motociklom, poginula u blizini Bijeljine, ili one s početka decembra u Novom Travniku kada je mortus pijan golobradi vozač pokosio grupu pješaka i pritom usmrtio majku i dijete.\nTrkaći praznik u Sarajevu\nSarajevo je dobilo podršku i čeka odgovor za kandidaturu grada domaćina trke šampionata Formule E u njenoj šestoj sezoni 2019/2020. Nedavna posjeta tima DS Techeetah i njihovog vozača Jean Erica Vergnea (bivši vozač F1 tima Toro Rosso), te prezentacija aktuelnog Gen2 bolida ovog\ntima DS E-Tense FE 19 dokazuje koliko bi ovakav događaj značio za našu zemlju, glavni grad, pa i cijelu regiju.


IJZ: u Crnoj Gori 29 osoba inficirano COVID-om 19 – Romanet\nU KLINIČKOM CENTRU SEDAM PACIJENATA HOSPITALIZOVANO\nMiro Knežević pomoćnik direktora iz Instituta za javno zdravlje gostujući na Jutarnjem programu RTCG izjavio je da najnoviji podaci pokazuju da je 29 osoba pozitivno na virus COVID19 u Crnoj Gori. Od svih 247 testiranih osoba 207 je negativno, a 10 je trenutno na ispitivanju.\nKnežević najavljuje da će zaštitna oprema biti obezbijeđena u toku dana.\n„Imaćemo dovoljno lične zaštitne opreme, kada nam danas stignu još neki kontigenti opreme. U tom dijelu nećemo biti u problemu, dakle stiže oprema. Snabdjeveni smo i respiratorima“, objašnjava Knežević.\n“Što manje kontakata, napolje samo kad moramo i za ono što moramo,” poručio je on.\nPodsjetimo da je direktor Kliničkog centra dr. Jevto Eraković izjavio 22. marta da je u Crnoj Gori registrovan prvi smrtni slučaj od korona virusa i da je riječ o šezdesetpetogodišnjem (65) muškarcu Z.P., koji je u Kliničkom centru primljen sa hroničnim oboljenjem pluća.\n“Na bolničkom liječenju nalazi se 7 pacijenata koji su hospitalizovani u Kliničkom centru Crne Gore. Svi su trenutno stabilnog zdravstvenog stanja koje se kontinuirano budno prati. Od dvije osobe kod kojih je jutros potvrđeno prisustvo novog koronavirusa, jedna je povezana sa prethodnim slučajem”, saopšteno je ranije iz Instituta za javno zdravlje.\nTagovi:29 inficiranih, COVID 19, Glavni slider, IJZ, Korona virus, Miro Knežević


Aca Lukas 28. decembra na Jahorini | MONDOBA\nAca Lukas 28. decembra na Jahorini\n30. October, 20:06\nAca Lukas 28. decembra na Jahorini 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n25.12.2019. / 20:29\nAutor mondo.ba 25.12.2019. / 20:29\nNa Jahorini će u subotu, 28. decembra, biti održan prednovogodišnji koncert pjevača Ace Lukasa, kao početak dobre zabave i proslave predstojećih praznika, najavio je direktor Olimpijskog centra "Jahorina" Dejan Ljevnaić.\nLjevnaić je na konferenciji za novinare rekao da je interesovanje za koncert veliko i pozvao sve da što prije kupe kartu jer su kapaciteti ograničeni.\n"Drago mi je da mogu da najavim da će kao predgrupa nastupiti bend Igora Vukojevića. Koncert će biti održan u zatvorenom prostoru na lokaciji Poljice, sa lijeve strane po samom ulasku na planinu", naglasio je on.\nLjevnaić je rekao da ulaznice koštaju 15 KM za parter, a 50 KM za VIP mjesta, a u saradnji sa kompanijom `Centrotrans` biće organizovan prevoz na koncert iz Sarajeva, Istočnog Sarajeva i sa Pala.\nLjevnaić je naveo da se trude da imaju što više događaja koji idu u korist skijaša, tako da će posjetioce planine poslije Nove godine očekivati žurke na stazama od 15.00 časova, pa koncerti grupe "Regina", "Amadeus benda" i "OK benda".\n"Smještajni kapaciteti na Jahorini su popunjeni preko 96 odsto, traži se krevet više i to su neke naše slatke muke", rekao je Ljevnaić i dodao da će uskoro biti pušteno više staza u rad zahvaljujući sistemu za osnježavanje.\nOn je istakao da se Jahorina brzo vratila na mapu evropskih ski-centara.\nPjevač Acae Lukas rekao je da mu je drago što će održati koncert na Jahorini, da je cijela njegova ekipa spremna jer im je sve novo, te da se nada dobroj atmosferi.\nKoncert će početi u 20.00 časova, a karte se mogu kupiti putem sistema kupikartu.ba, u hotelima "Termag", "Lavina", "Vučko", na Palama i Istočnom Sarajevu.