PREMINUO BIVŠI PREMIJER BIH: Izgubio bitku sa korona virusom u 80. godini | Novosti.rs\nPREMINUO BIVŠI PREMIJER BIH: Izgubio bitku sa korona virusom u 80. godini\n14. 11. 2020. u 13:12\nVIVŠI premijer Bosne i Hercegovine Hasan Muratović preminuo je u Sarajevu u 80. godini od posledica virusa korona.\nMuratović, koji je bio i ministar u vladi BiH i ambasador te zemlje u Hrvatskoj, lečio se na Klinici za infektivne bolesti, prenosi Kliks.\nMuratović je u junu 1992. godine imenovan za ministra u prvoj Vladi Republike Bosne i Hercegovine.\nBio je ministar u vladama za vreme rata u različitim resorima, najduže kao ministar bez portfelja i predsednik državnog komiteta za odnose sa UNPROFOR-om i međunarodnim organizacijama.\nKORONA SE NE ZAUSTAVLJA: U BiH 1.275 novozaraženih, preminulo 49 osoba\nRIGOROZNE MERE: U Makedoniji za dan gotovo 700 ljudi kažnjeno zbog nenošenja maski\n14. 11. 2020. u 12:50\nNE SMIRUJE SE KORONA U ZAGREBU: U poslednja 24 sata još 554 pozitivnih\n14. 11. 2020. u 10:49\nLOŠE BROJKE U HRVATSKOJ: 2.866 novozaraženih, 38 osoba preminulo\n14. 11. 2020. u 12:05\nNakon Dejtonskog sporazuma, čijem je potpisivanju u Parizu prisustvovao, postao je prvi posleratni premijer.\nZa vreme premijerskog mandata sa vladom i ekspertima Svetske banke izradio je prvi plan obnove BiH, ispregovarao odnose s Pariskim i Londonskim klubom kreditora i realizovao donatorske konferencije sa međunarodnom zajednicom, koje su rezultirale sa 5,1 milijardu američkih dolara za hitnu obnovu.\nPredsednik Hrvatske odlikovao ga je 2002. za unapređenje odnosa između BiH i Hrvatske.\nvirus korona Bosna i Hercegovina korona virus Hasan Muratović Premijer BiH


Srbin, školski drug korejskog diktatora: Kim je eksplozivan čak i kad igra košarku\nBlic\t20.04.2017 21:39\nMeđutim, danas svi strahuju od toga šta bi Kim Džong Un mogao da uradi.\nTreći po redu vrhovni vođa "zatvorenog kraljevstva" se čini mnogo opasnijim od prethodnika, sudeći po njegovom tonu i sve većem broju testiranja nuklearnog oružja.\nIpak, o njemu se i dalje zna malo toga.\nNismo sigurni ni koliko ima godina.\nRođen je 8. januara 1982. ili 1983. ili možda 1984. godine, u zavisnosti od toga šta piše u kojim dokumentima.\nRoditelji su mu Kim Džong Il i Ko Joung He, a ima starijeg brata i mlađu sestru.\n"Pak Un" i ljubav prema Majklu Džordanu\nDok je bio dete živeo je kod kuće, a 1998. godine poslali su ga u srednju školu u Švajcarsku, gde je predstavljen kao "Pak Un", sin jednog zaposlenog iz severnokorejske ambasade.\nU toj međunarodnoj školi je na engleskom jeziku učio između ostalog i o demokratiji.\nO njemu su za britanske i nemačke medije govorili njegovi školski drugovi.\n- Bio je zabavan. Uvek spreman na šalu - rekao je jedan od njih.\nKako kažu on je obožavao košarku i idol mu je bio Majkl Džordan. Navodno je imao postere sa njim po svim zidovima sobe.\nSrbin školski drug\nI Srbin Nikola Kovačević, koji je pohađao istu školu kao i Kim, je za "Mirror" rekao da je Severnokorejac bio dobar košarkaš.\n- Bio je eksplozivan, veoma takmičarski nastrojen. Igrao je na poziciji plejmejkera - rekao je Kovačević.\nPrema njegovim rečima "Pak" je imao i zavidnu kolekciju "najki" patika.\n- Mogli smo samo da sanjamo takve patike - rekao je on.\nPrema rečima njegovih školskih drugova, "Pak Un" nije voleo da gubi.\nJednog dana krajem 2000. godine, on je misteriozno nestao iz škole.\nJedan od najmlađih lidera\nKada se vratio u Severnu Koreju, počeo je njegov preobražaj.\nPohađao je Vojni univerzitet i vrlo brzo, iako nije imao praktično nikakvog iskustva, promovisan je u generala sa četiri zvezdice i dobio niz visokih političkih i vojnih funkcija.\nNakon očeve smrti 2011. godine postao je jedan od najmlađih svetskih lidera, a mnogi kažu da više podseća na svog dedu Kim Il Sunga, oca nacije.\nPrema nekim glasinama, Kim Džong Un se možda podvrgao i plastićnoj hirurgiji kako bi još više ličio na Sunga.\nVlast je nasledio umesto svog starijeg brata Kim Džong Čola koga je njihov otac nazivao "slabićem".\nMeđutim, kako je Kim Džong Un bio veoma mlad, mnogi su verovali da su umesto njega vladali njegovi tetka i teča.\nIpak, mladi vođa nije dugo želelo da sluša njihove savete i već krajem 2013. godine naredio je njihovu egzekuciju jer su navodno planirali puč protiv njega.\nSmatra se da je Kimu braku sa pevačicom i bivšom navijačicom Ri Sol Ju, sa kojom je često viđan. međutim, nije sigurno da li i koliko dece imaju. Prema nekim izveštajima par ima dvoje dece, ali to nije potvrđeno.\nKim Džong Un vlada čeličnom pesnicom u svojoj državi i ne dozvoljava ni trunku kritike. Sa svima koji mu se suprotstavljaju on se žestoko obračunava, što često završava i smrću nekih od najviših funkcionera.\nNedavno je optužen da stoji iz smrti svog polubrata Kim Džong Nama koji je ubijen na aerodromu u Maleziji, a za koga je poznato da je kritikovao Unovu politiku.\nMeđutim, iako Un nije naredio napade na druge države, Zapad sve više strahuje od njega.\nRazlog tome su učestali testovi nuklearnog oružja i balističkih raketa.\nČinjenica da jedna država, na čijem je čelu nepredvidivi lider koji većinu država sa Zapada smatra svojim neprijateljem, poseduje nuklearno oružje jeste zabrinjavajuća.\nMeđutim, pitanje je da li bi Kim rizikovao da napadne omraženog južnog suseda ili američke trupe koje se nalaze u Južnoj Koreji.\nIstog trenutka kada bi Kim Džong Un naredio nuklearni napad i možda uništio Seul i izazvao humanitarnu katatsrofu u Južnoj Koreji, Severnu Koreju bi verovatno zbrisala vojska SAD.\nU svakom slučaju, posledice bi bile katastrofalne i milioni ljudi bi život izgubili zbog hirova velikih vođa.


Učenje stranih jezika zahteva dosta truda, ali i novca. Izbegnite skupe predavače, tako što ćete potražiti izvore za savladanje jezika na internetu. Ima ih napretek, samo treba doći do njih. Mi danas delimo neke od njih. Podsećamo i na naše članke za učenje ruskog i nemačkog.\nBusu je još jedan dobar sajt sa interaktivnim lekcijama. Pored drugih poznatih jezika, možete naći i početne kurseve arapskog, japanskog, turskog i poljskog. Njihova zajednica je velika, pa se i tu možete družiti sa ljudima širom sveta.\n2) BBC jezici\nBBC nudi odlične audio i video kurseve za učenje fracuskog, nemačkog, španskog, italijanskog, grčkog, portugalskog i kineskog. Naravno, tu su i materijali za savladavanje engleskom u zasebnom delu sajta.\nDuolingo ima inovativan pristup učenju. Sastoji se iz kratkih primera i ponavljanja koji pomažu da bolje upamtite reči. Velika preporuka za ovaj sajt. Ima oko petnaestak kurseva, između ostalog za norveški, danski, švedski i holandski.\nNa sajtu OpenCulture postoji obiman spisak kurseva za učenje više od 48 jezika, od finskog do estonskog, preko norveškog. Imajte u vidu da morate imate barem osnove engleskog kako bi umeli da se snađete.\n5) FSI kursevi\nSpisak kurseva koji su javnom domenu i koje je razvila američka vlada. Različitog su kvaliteta, ali možda nađete nešto što vam odgovara. Svaki audio materijal je praćen i udžbenikom.\n6) Gledanje TV emisija i vesti\nKad već nemate priliku da putujete u zemlju čiji jezik učite, možete gledati njihove televizijske kanale. To je najlakši način da budete izloženi govornom jeziku. Na sajtovima kao što su Global Itv i FreeInternetTV mogu da se gledaju kanali iz mnogih zemalja sveta.\n7) Radio stanice na drugim jezicima\nRazgovor na stranom jeziku možete da slušate uživo i preko radio stanica. Na primer, preko sajta Tunein.com ili preko nekih od aplikacija za slušanje radia.\n8) Izgovor stranih reči\nRanije smo već pisali o sajtovima na kojima možete da preslušate kako se tačno koja reč izgovara: https://internetzanatlija.com/2012/08/26/kako-izgovarati-reci-na-stranom-jeziku/


Preporuka: 1209 / Link / Replika: 24 / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.\nPreporuka: 704 / Link / Replika: 126 / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.\nPreporuka: 1409 / Link / Molimo vas da se ulogujete ili registrujete da biste mogli da šaljete komentare.


Sportske.net - Ko je to nedodirljiv u postavi Mančester junajteda?\nKo je to nedodirljiv u postavi Mančester junajteda?\nŽoze Murinjo je otkrio fudbalera koji ima zacementirano mesto u prvoj postavi Mančester junajteda.\nČovek koji je iz Evertona prešao u Mančester junajted ovog leta za 75 miliona funti, Romelu Lukaku, je neko u koga Žoze Murinjo ima dosta poverenja, za razliku od vremena kada je ovaj fudbaler bio u Čelsiju.\n"Romelu je nedodirljiv u mom prvom timu. Takođe, treba da ima podršku navijača. Igrao veoma dobro, ali navijači imaju prava da iskažu svoje mišljenje.\nMoj posao je da zaštitim svoje fudbalere", rekao je on.\nNavijači Mančester junajteda nisu bili zadovoljni kako je ovaj fudbaler odigrao utakmicu protiv Totenhema, pa je Murinjo upravo zbog toga reagovao.\nLukaku je odlican napadac visok.i snazan samo treba poraditi na tehnici sa loptom mislim da bi.od ibre mogao dosta toga nauciti..vjerujem da ce on.ostat prvi napadac i po.povratku ibrahimovica a ibra je idealan kad ekipe ne ide da ih razdrma. Ono sto je cinjenica da Lukaku ne moze sam biti u napadu jer se stoperi koncetrisu na njega i udvajaju ga pa nije od koristi. Dok je protiv totenehema igrao sa Rashwordom kasnije i sa Marsijalom u spicu i bilo je ok samo sto se to mora uigrati jer je to nova formacija koju je Mou izveo. Sa pogbom na 10 koji ce biti opasan i kod tih centarsuteva junajted nece imati probleme da daje golove. 3-4-1-2 formaciju treba Mou da uigra jer bi u spicu imali jednog snaznog napadaca Lukaku i jednog brzog Rashworda (Marsijala)koji bi pravili dosta problema odbranama i na 10 pogbu idealan napadacki trojac.\nProblem kod njega je upravo to, decko se previse oslanja na snagu. Fudbal se igra glavom, a ne misicima.\nLukaku je klasicna 9 snazan dobro se gradi u 16 m i tu se dobro snalazi nije igrac koga krasi tehnika. Ali kad pogledas unazad ni R.Van Nistelroja nije krasila tehnika pa je reseto oslanjo se na snagu i u 16 m se dobro snalazio. Pipo inzagi ja ne znam dali je i jedan gol dao van 16 m ali je bio majstor u 16 m. Sad su napadaci obicno nizi i dobri tehnicari ali ja nemam.nista protiv dok lukaku reseta ili asistira.\nProblem je Mihtarijan i ova dvojicavkoje si spomenuo jer malo daju golova.\nNe bi me cudilo da za mjesec dana Ibrahimovic zauzme mjesto u prvoj postavi umjesto Lukakua...Murinjo u poslednje vrijeme mijenja misljenje kako vjetar duva.\nNe prihvatamo pravila koji drugi nude, verujemo samo jedni u druge


24sata.info - Đonlagić: Rad u bh. košarci je nemoguća misija\nĐonlagić: Rad u bh. košarci je nemoguća misija\nAutor B. A. 12. 10. 2017. • 13:52\nDugogodišnji član Upravnog odbora Košarkaškog saveza Bosne i Hercegovine i član odbora Međunarodne košarkaške federacije (FIBA) Mirsad Đonlagić podnio je ostavku na svoju funkciju u krovnoj košarkaškoj kući BiH.\nKako je kazao u izjavi za Fenu, ostavku je najavio prošle godine a odluku nije promijenio jer ne vidi izlaz iz teške situacije u kojoj se nalazi Košarkaški savez BiH.\n- Rad u košarci u Bosni i Hercegovini je postao nemoguća misija. To niko ne razumije, niko nas ne podržava. Privredni subjekti, politika, država i njene strukture su nezainteresovani za košarku i mislim da nema nikakvog smisla da nastavim trošiti svoje vrijeme, novac i autoritet na nešto što nikoga u ovoj zemlji ne zanima - rekao je Đonlagić.\nSvoje stavove iznijet će na skupštini Saveza 24. novembra, a do tada će Savezu pomagati koliko može.\n- Neka dođu neki drugi ljudi i pokušaju da rade, pa ćemo vidjeti kako i šta dalje. Želim da se nađe najbolje rješenje, ali zaista je teško. Bit ću na raspolaganju koliko mogu, a nastavit ću predstavljati BiH u FIBA-i do kraja 2019. godine - rekao je Đonlagić.\nPored Đonlagića, ostavke u Košarkaškom savez BiH navodno su podnijeli potpredsjednik Sejo Bukva i član UO-a Mevludin Delibašić.\nPrethodno su ostavke podnijeli generalni sekretar Dubravko Barbarić i predsjednik Aleksandar Fulurija, a njihove pozicije u Savezu još nisu popunjene.


Ministarstvo za obrazovanje i Vlada BPK Goražde osigurali nagrade za najbolje učenike i njihove nastavnike\nTradicionalno kao i svake godine, u organizaciji Ministarstva za obrazovanje, mlade, nauku, kulturu i sport Bosansko-podrinjskog kantona Goražde, sinoć je upriličena svečana dodjela diploma i nagrada najuspješnijim učenicima i nastavnicima osnovnih i srednjih škola s prostora našeg kantona za školsku 2016/2017.godinu.\nNagrade su dodijeljene učenicima generacije, učenicima koji su ostvarili zapažene rezultate na kantonalnim i federalnim takmičenjima iz matematike, fizike, engleskog i njemačkog jezika, vjeronauke i građanskog obrazovanja. Ovom prilikom nagrađeni su i učenici koji su ostvarili zapažene rezultate na takmičenjima i festivalima u susjednim zemljama, a zahvalnice za pripremu učenika dodijeljene su i njihovim nastavnicima i profesorima.\nNajbolji među najboljim, učenici, primjer i putokaz kontinuiranog rada, zalaganja, motivacije i želje za uspjehom su naši učenici generacije osnovnih i srednjih škola.\nUčenici generacije za školsku 2016/2017.godinu su:\nSabira Demirović OŠ „Hasan Turčalo Brzi“ Ilovača\nLejla Memija, OŠ „Ustikolina“ Ustikolina\nMelisa Geca, OŠ „Husein ef. Đozo“ Goražde\nAmna Kazagić, OŠ Fahrudin Fahro Baščelija“ Goražde\nAmina Omerdić OŠ „Mehmedalija Mak Dizdar“ Vitkovići\nMinela Radača OŠ „Prača“ Prača\nAdmir Čeljo, OMŠ „Avdo Smailović“Goražde\nDžejna Velić, MSŠ „Enver Pozderović“ Goražde\nElmina Deljo, STŠ „Hasib Hadžović“\nMedina Vajnoga SSŠ „Džemal Bijedić“ Goražde\nPriznanja su uručili ministar za obrazovanje, mlade, nauku, kulturui i sport BPK Goražde Damir Žuga, gradonačelnik Grada Goražda Muhamed Ramović, muftija goraždanski Remzija ef. Pitić, direktorica Pedagoškog zavoda Dika Makota te direktori škola. Ministarstvo i Vlada BPK Goražde za sve nagrađene učenike i nastavnike osigurali su novčane nagrade, koje će dobiti putem svojih škola.\nUz čestitke na dosadašnjim rezultatima, u svom obraćanju ministar Žuga, u ime Ministarstva i Vlade BPK Goražde, učenicima i njihovim nastavnicima poželio je puno uspjeha u daljem radu i školovanju.\n„Zaista je veliki broj učenika i nastavnika koji su uložili svoje napore da pored redovnog programa i ostalih obaveza pokažu da mogu više i bolje. Ministarstvo sa svojim saradnicima i Vlada BPK Goražde će i dalje pratiti vaš rad i biti s vama na tom putu“-kazao je ministar Žuga.\nSvečanost su upotpunili ansambl gitara i hor goraždanske Osnovne muzičke škole „Avdo Smailović“, a prigodne stihove izrecitovala je nastavnica Sanela Mašić. Voditelji svečanosti bili su đaci Nedžma Mušović i Hamza Omerbašić.


Go to ...\t Go to ...NaslovnaProgram radaGrupe- Hobisti- Za decu- Za najmladjeTerminiGalerijaKontakt\ncrtanje i slikanje za početnike tagged posts\nCrtanje i slikanje za hobiste\n2013 In category Hobisti\nProgram za hobiste podrazumeva časove crtanja i slikanja za osobe svih uzrasta koji vole likovnu umetnost i žele da dalje razvijaju svoj talenat, bez profesionalnih aspiracija.\nRad je individualan, u zavisnosti od afiniteta i želja samog polaznika. Tehnike na raspolaganju su mnogobrojne i ohrabrujemo polaznike da sami odaberu onu koja ih najviše privlači. Takođe postoji mogućnost uvoda u tehniku izrada mozaika, kao i osnova kaligrafije, ukoliko bude postojalo interesovanje.\nPreporučujemo pohadjanje časova dinamikom jednom ili dva puta nedeljno, u danima po vašem izboru. Raspored raspoloživih termina pogledajte ovde. Kontakt telefon za prijavu i dodatne informacije je 063 8871341\n2013 In category Program rada\nRad u školi slikanja odvija se u malim grupama, gde je sav akcenat stavljen na individualan pristup svakom od polaznika.\nNevezano za uzrast i trenutni nivo polaznika, ono čemu težimo u svakom pojedinačnom slučaju je kvalitet i studiozan rad na osnovama i razvijanju likovnog izraza. To postižemo pre svega kroz izučavanje crteža, ugljenom, olovkom, a u kasnijim fazama suvim pastelom i tušem i perom, kao i kombinovanjem crtačkih tehnika. Zatim sledi postupno uvođenje boje kao likovnog elementa i upoznavanje sa tonskom skalom, slikanje temperom, akrilnim i uljanim bojama. Takodje u naprednim fazama ohrabrujemo i upotrebu kolaža, svih vrsta kombinovanih tehnika i eksperimenata, radi pronalaženja zadovoljavajućih likovnih rešenja u okviru date teme.\nBez obzira na Vaše želje vezane...\nCopyright © 2020 Škola slikanja i crtanja u Beogradu - škola slikanja i crtanja, Beograd, crtanje, slikanje, prijemni, slikarstvo, Beograd


Alfaterm doo Čačak | Mašine, oprema | Imenik.rs\nNjegoševa 6, Čačak\nSelect ratingGive Alfaterm doo Čačak 1/5Give Alfaterm doo Čačak 2/5Give Alfaterm doo Čačak 3/5Give Alfaterm doo Čačak 4/5Give Alfaterm doo Čačak 5/5\nAlfaterm doo Oprema za površinsku zaštitu, farbanje i lakiranje drveta, plastifikacija metala\nAlfaterm doo je osnovano 1993. god. kao specijalizovano preduzeće za termotehnička postrojenja i uređaje površinske zaštite. Zaposleni u njoj imaju tridesetogodišnje iskustvo u razvoju tehnologije i postrojenja površinske zaštite. Okrenuti smo u smeru pronalaženja kreativnih rešenja i usluga koja su osmišljenja tako da zadovolje veoma različite potrebe naših kupaca. Tridesetgodišnje iskustvo će nam puno pomoći da shvatimo Vaše potrebe i da im prilagodimo nove tehnologije.\nPrimarni cilj Alfaterm doo je da Vam pruži kvalitetnu opremu koja će podići estetiku i kvalitet površinske zaštite Vaših proizvoda, smanji troškove lakiranja i plastifikacije, kroz lako održavanje i povećanu produktivnost uz smanjenje škarta.\nVelike tehnološke promene koje su izvršene u ovoj oblasti zadnjih godina su nam postale cilj, samim tim, i naše ambicije su veoma velike. Našim kupcima nudimo pristupačna postrojenja sa automatizacijom, tako da primena nije komplikovana.\n032 357 651\nBB Kom Lunjevica\nElektroremont doo Remont i servis elektromotora\nMGP Brus doo Beška\nMNP 05 doo Šivaće mašine\nMotorexpres Kolibri Kovačica


15.01.2014. Oko pedesetak nezadovoljnih radnika Želvoza iz Smedereva ostaće noćas u zgradi opštine Smederevo. Oni ne nameravaju da je napusti dok im se ne obrati neko iz nadležnih ministarstava, izjavila je večeras Tanjugu gradonačelnica Jasna Avramović. Ona je rekla da se sutra očekuje povratak ministra privrede Saše Radulovića sa službenog puta iz inostranstv...\nRadnici Jumka treći dan u štrajku\n15.01.2014. Radnici Jumka već treći dan su u štrajku. Traže isplatu zaostalih zarada, uplatu doprinosa, overu zdravstvenih knjižica i poštovanje Zakona o radu. Najavljuju blokadu auto-puta ukoliko im se ne ispune zahtevi. Iako su se ranije obratili rukovodstvu i Vladi Srbije, odgovora, kako kažu, do danas nema. Radnicima Jumka duguje se 8 plata, kažu u sindikatima, kao...\nRok za dostavljanje poslovnih planova 25. januar\n15.01.2014. Ministar privrede Saša Radulović uputio je danas poslovodstvima javnih i državnih preduzeća dopis u kom je precizirano šta treba da sadrže i kako treba da izgledaju poslovni planovi koje treba da dostave do 25. januara. Kako se navodi u saopštenju Ministarstva, u slučaju da dostavljeni poslovni plan za 2014. godinu ne sadrži neki od navedenih elemen...\nOkončan štrajk u Mlekari Šabac\n15.01.2014. U Mlekari Šabac danas je nastavljena proizvodnja, nakon što je okončan dvodnevni generalni štrajk radnika sinoć dogovorom sa poslodavcem. Kako navodi regionalna TV Šabac, pozivajući se na izjave radnika u Mlekari, postignut je dogovor sa rukovodstvom o isplati dugovanja. Kako je navedeno, radnicima je ispalćena zarada za septembar, št...\nRadulović: Konfuzija o zdravstvenom\n15.01.2014. Ministar privrede Saša Radulović ocenio je da je došlo do "konfuzije" povodom tumačenja izjava o zdravstvenom osiguranju. On je istakao da firme treba da plaćaju doprinose, ali da se njihovom naplatom mora baviti poreska uprava, a ne zaposleni. "Došlo je do jedne konfuzije. Radi se o dve potpuno odvojene stvari. Jedna je smanjenje nam...\nFirst << Previous 241242243244245246247248249 Next >> Last


I vlasti Sudana odlučile normalizirati odnose sa Izraelom | Sudan, Izrael, Spor Izraela i Palestine | Al Jazeera Balkans\nViše neimenovanih izvora saopćilo je da su vlasti Sudana u okviru pregovora sa SAD-om pristale na sporazum o normalizaciji odnosa s Izraelom.\nSAD će zato skinuti Sudan sa liste zemalja koje podržavaju terorizamReuters\nNakon Ujedinjenih Arapskih Emirata i Bahreina, i vlasti Sudana su donijele odluku o priznavanju i normaliziraju odnose sa Izraelom, javlja Anadolija.\nList “Israel Hayom“ piše kako je to historijski korak za regiju, a kako će SAD zato skinuti Sudan sa liste zemalja koje podržavaju terorizam.\nIzraelska medijska kuća “Walla“ javlja da je privatni komercijalni avion jučer iz Izraela direktno odletio u Khartoum i da je riječ o putovanju delegacije koja vodi završne pregovore o skoroj normalizaciji odnosa između zvaničnih Tel Aviva i Khartouma.\nI šef američke diplomacije Mike Pompeo je jučer novinarima kazao da je pokrenuta procedura brisanja Sudana sa liste zemalja koje podržavaju terorizam i to nakon što je Sudan platio traženih 355 miliona dolara odštete za porodice žrtava terorizma.\nOn je kazao da je i priznavanje i normalizacija odnosa sa Izraelom dio tog procesa te je izrazio nadu da će to biti brzo realizirano.\n“Želimo da Sudan prizna državu Izrael i da normalizira odnose s njim. Trudimo se da im pokažemo koliko je to važno i zašto je to u interesu Khartouma“, kazao je Pompeo.\nSudanska strana dosad nije komentirala navode izraelskih izvora koji tvrde da su i Saudijska Arabija i Oman na tragu procesa uspostave odnosa sa Izraelom.\nUjedinjeni Arapski Emirati i Bahrein su sredinom septembra ove godine u Bijeloj kući potpisali sporazume o normalizaciji odnosa s Izraelom.\nPalestinsko rukovodstvo, uključujući pokrete Fatah, Hamas, Islamski džihad i Narodni front za oslobođenje Palestine, saglasno je da normalizacija odnosa s Izraelom predstavlja veliku izdaju.


aplikativni softver | PoslovniSoftver.net\nTag Archives for " aplikativni softver "\nVreme čitanja: < 1 minut Google pustio prvu BETA verziju novog web browsera – Google Chrome. Za sada je dostupan samo za Windows platformu i može se preuzeti sa ove lokacije. Svakako će biti interesantno pratiti kako će se novi browser pokazati u realnom radu i koliko su očekivanja ispunjena u odnosu na obećanja. Što se tiče web aplikacija i […]


VojvodinaCafe - Bajaga prvi put na Exitu, nova pojačanja za Fusion Stage\nVest objavljena: 02.07.2018 12:36\nEXIT festival uskoro će otvoriti svoje kapije za još jedno nezaboravno festivalsko izdanje na Petrovaradinskoj tvrđavi, a na glavnoj bini, od 12. do 15. jula, pred publikom zvanično najboljeg evropskog festivala naći će se plejada legendarnih imena, hitmejkera i izvođača sa samih vrhova muzičkih top lista. Prvi put na glavnu binu EXIT festivala sa svojim izezetno slušanim novim albumom, dolaze legende domaćeg rokenrola, Bajaga i Instruktori.\nPored Bajae, o;ekuju se sledeći nastupi: MAiKA, Naked, Multietnička atrakcija, Minilinija, Erick Kasell i The Frajle, dok nova pojačanja na Addiko Fusion bini čine Krešo Bengalka, Nikola Vranjković, Hevi Hipi Bejbi, Marko Louis, Ritam nereda i Irie FM!\nU četvrtak 12. jula, kao poseban uvod u nastup dugoiščekivane LP, nastupiće popularne The Frajle, četvoročlani ženski sastav čiji su koncerti ispunjeni jakim i očaravajućim vokalima, dok će čast da otvore glavnu binu sledećeg dana, 13. jula, imati jedinstveni dubtechno sastav Minilinija, supergrupa sačinjena od proslavljenih predstavnika domaće scene, Dejana Vučetića Vuče iz sastava Darkwood Dub, Vladimira Đorđevića iz Lira Vege, DJ Rahmaneeja i Borisa Mladenovića iz Jarbola. Istog dana, u petak, pred nastup rege kralja Ziggija Marleya, publiku će razigrati MAiKA, fenomen balkanske scene koji nikoga ne ostavlja ravnodušnim, pa ni poznati bend Gogol Bordello sa kojima je ovaj energični sastav predvođen Idom Prester nedavno išao na zajedničku turneju. Završnicu tog dana prirediće beogradski DJ i producent Erick Kasell koga podržavaju zvučna imena elektronske scene kao što su Hardwell i Afrojack! Za početak groznice subotnje večeri 14. jula, biće zadužen heavy rock dvojac Multietnička atrakcija, dok će, pred nastup apsolutne ikone Grace Jones, publika u glas pevati hitove legendi čije je ime neraskidivo vezano za rock ovih prostora, sastava Bajaga i Instruktori! Poslednjeg dana festivala, 15. jula, prvi taktovi koji će se čuti sa glavne bine biće obojeni jazz i funk zvukom beogradskog benda Naked.\nPored već objavljenih velikih svetskih i regionalnih zvezda, program Addiko Fusion bine prvog dana festivala upotpuniće i uspešni kantautor i stvaralac neobičnog zvuka Marko Louis, koji u svojim genima i duhu nosi sposobnost da generiše zvuke različitih kultura. Njemu će se pridružiti novosadski pank rok bend Ritam Nereda, koji može da se pohvali stažom od čak tri decenije. Publici na tvrđavi, u petak 13. jula, predstaviće se beogradski bend IrieFM, koji će doneti novi pop zvuk pomešan sa tradicionalnim pristupom. Tvrd, prepečen i vibrantan rok doneće Anton sa svojim bendom Hevi Hipi Bejbi, koje opisuju čelični sjaj i neobičan ritam. Trećeg festivalskog dana dolazi legendarni Nikola Vranjković, čije se pesme proživljavaju intimno, poput putovanja kroz sopstvene misli i iskustva, kao i miljenici novosadske muzičke scene Josip A Lisac, čiji zvuk obiluje višeslojnim rokenrolom i ska ritmovima. Na zatvaranje festivala dolazi jedno od najpoznatijih lica rep scene u regionu i prvak "tvrdog đira", Krešo Bengalka.\nEXIT festival biće održan od 12. do 15. jula na Petrovaradinskoj tvrđavi u Novom Sadu i predstaviće neke od najtraženijih svetskih zvezda kao što su Migos, Grace Jones, David Guetta, Martin Garrix, French Montana, Ziggy Marley, Fever Ray, ZHU, LP, Alice Merton, Nina Kraviz, Richie Hawtin, Adam Beyer b2b Ida Engberg, Maceo Plex, Solomun, Amelie Lens, Ben Klock, Joseph Capriati, Dog Eat Dog, Slaves, Idles, Jax Jones, My Baby, Carl Craig, Tale of Us, Guy Gerber, Kolsch, Sevdaliza, Helena Hauff, DJ Tennis, Daniel Avery, Rødhåd, Ofenbach, Disciples, Burak Yeter, Madball, Brujeria, Mahmut Orhan, Slapshot, Asphyx, Bombers i mnoge druge.\nEXIT ulaznice po super ceni još samo danas - ušteda čak 50%\nČetvorodnevne ulaznice za EXIT (12-15. jul) u prodaji su po aktuelnoj ceni od 6.990 dinara što je čak 50% popusta u odnosu na finalnu, još samo danas do kraja dana. Za one koji planiraju da provedu tek jednu od svih četiri noći na tvrđavi, u prodaji je i ograničen broj pojedinačnih ulaznica po aktuelnim cenama od 2.990 za četvrtak 12. jul, 2.590 za petak 13. jul, 2.990 za subotu 14. jul i 3.390 dinara za nedelju 15. jul. Ulaznice se prodaju onlajn putem sajta exitfest.org, kao i direktno u mreži Gigs Tix, a na sajtu zvanične turističke agencije exittrip.org, dostupni su i paketi koji pored ulaznica, sadrže i opcije za smeštaj i prevoz do festivala.\nKardaxos danas, 08:00


IESF (Internacionalna esport federacija) i SESE (Sportski Esports Savez Srbije) pozivaju sve studente i diplomce iz Srbije da se prijave na prvo globalno akademsko esports takmičenje i osvoje vredne nagrade! Cilj takmičenja je da se kroz promociju i aktivaciju esports...\nUkoliko ste ikada imali želju da predstavljate našu zemlju na internacionalnoj sceni, sada imate priliku tako nešto i da uradite! Igrate Dotu 2 i poznajete još četiri drugara koja isto vole da se takmiče? SESE vas poziva da se prijavite na prvi...\nMeđunarodna esports federacija (IESF) je potvrdila Tekken 7 kao poslednju zvaničnu video igru koja će naći na 13. svetskom esports prvenstvu, koje će održati kasnije ove godine u Izraelu. IESF sa velikim zadovoljstvom potvrdio će se po osmi put Tekken naći među igrama...\nU nedelju, 25. aprila, u organizaciji SESE, Srpskog Saveza E-sporta, zvanično su otvorene nacionalne kvalifikacije za 13. IeSF Svetski esports šampionat čiji je domaćin Eilat, egzotični primorski grad u Izraelu. Vrata takmičenja otvorila je igra efootball...


Glasno razmišljanje, s povodom! Zašto, dva kmf, dva odbojkaška, dva šah kluba, četiri fudbalska, dva boks kluba…!!! - Pirot Plus Online\nGlasno razmišljanje, s povodom! Zašto, dva kmf, dva odbojkaška, dva šah kluba, četiri fudbalska, dva boks kluba…!!!\n22. oktobar 2020. 12:23 Sport Pirot Plus Online\nKMF Pirot – Akademac Niš\nKMF Radnički 010 – KMF Pirgos\nDva pirotska tima u malom fudbalu nadmetaće se ove sezone u Trećoj ligi. Očigledan pad kvaliteta. Pre desetak i više godina KMF Pirot igrao je Prvu ligu, najjači rang takmičenja u Srbiji. Vremenom, zbog razmirica u Klubu, podela, KMF Pirot je “padao” sve niže.\nAmbicije nekih , bivših fudbalera, predsednika, očigledno da su doprinele da Pirot dobije dva kluba. Nekadašnji prijatelji, čakl i rodjaci, našli su se na različitim stranama.\nPirot danas ima KMF Pirot i KMF Pirgos.\nNaravno, svako ima pravo da ,misli svojom glavom i formira nove klubove. Ali, da li su razlišljali o parama, o kvalitetu, o tome da u Pirotu nema toliko fudbalera. Taj problem očitava se i kada su u pitanju klubovi u velikom fudbalu. Utoliko pre, što isti fudbaleri igraju u Jedinstvu, Senjaku, Tanasko Rajiću.\nTa papazjanija doprinela je da je Pirot od ozbiljnog člana Prve lige, sada dobio dva prosečna tima u, ni manje ni više, nego Trećoj ligi.\nDa li je neko razmišljao o tome, neko ko brine o sportu u Pirotu, nisam siguran. Ono što postaje veoma opasno to je, da niču tkzv “politički klubovi” KMF Pirgos je pokrenuo bivši odbornik. Jeste bio najbolji fudbaler, ali je zajedno sa bivšim predsednikom krenuo u pokušaj razbijanje matičnog Kluba. Čak se stiglo do suda. Tužen je čovek za čije ime je vezana istorija malog fudbala. Zna se i kako je i od koga taj drugi Klub na početku dobio novac. Zna se.\nPirot jeste da napreduje! Pirot jeste da ima dobar Budžet, ali Pirot nije toliko bogat da ima dva odbojkaška, dva šah kluba, četiri fudbalska , dva boks kluba…\nOvo je moje reagovanje s povodom. Možda i signal da se u pripremi Budžeta za narednu godinu promeni, makar donekle, politika finansiranja pirotskog sporta.\nDa, svako ima pravo da osniva klubove, akademije. Ali, neka traži načine kako će biti samodrživ, da zna put kojim će ići, da ne očekuje da će neko “razrezati” nekima po 30.000 dinara, da prebace na “taj i taj” račun, kako bi novoformirani klub počeo da radi, ili kako bi se “hranio” nečiji ćef !\nKada se postignu rezultati vredni pažnje, eno konkursa, pojavite se i izveštajem o postignutom “stanite u red” i očekujte narodne pare.!


Djeca čiji su roditelji 'pametniji' više puše 'travu'\nZanimljivosti Švedska studija\nPiše B.V. , 24. studenoga. 2010. @ 20:32  komentari min.\nKorištenje marihuane normalna je pojava kod srednjoškolaca čiji su roditelji visoko obrazovani, pokazala je nova švedska studija.\nStudiju je objavio švedski Nacionalni institut javnog zdravstva, koji je napravio anketu među 600 srednjoškolaca u šest srednjih škola. Studija je provedena u gradovima Kristianstadu i Malmöu na jugu Švedske i pokazala je kako je svaki četvrti srednjoškolac, čiji su roditelji visoko obrazovani, probao marihuanu. Kod učenika čiji su roditelji završili samo srednju školu, taj je omjer 1:5.\n>> VIDEO: Pušili travu na travnjaku ispred parlamenta\n'To je pomalo čudno. Pušenje i opijanje, generalno gledano, obično je šire rasprostranjeno kod djece čiji su roditelji nisko obrazovani. Rezultati su zbog toga iznenađujući', rekla je Lisen Sylwan sa spomenutog instituta za švedski The Local. Anketa je pokazala kako postoji i razlika u razini znanja o marihuani između spomenute dvije grupe učenika.\nPuno puše, ali malo znaju\nZanimljivo je, međutim, kako učenici čiji su roditelji visoko obrazovani, loše prošli na testu znanja o drogama. Samo ih je trećina znala da za posjedovanje marihuane vozač, dok vozi, može ostati bez vozačke dozvole. 'Pokrenuli smo program za edukaciju učenika o drogama, podijeljen na osam područja', dodala je Sylwan.\nAnketa je pokazala i kako švedski učenici generalno malo znaju o zdravstvenim implikacijama korištenja marihuane i hašiša. Njih polovica nije svjesna toga da učestalim korištenjem tih droga, mogu oštetiti pamćenje, govor i razumijevanje, ističu s instituta. Anketu je institut nazvao 'Testirajte svoje granice'.


Vila Aleksandra | Nea Vrasna apartmani letovanje 2020 | Club Paradiso\nVila Aleksandra nalazi se u Nea Vrasni, udaljena oko 70m od plaže, od Asprovalte oko 300m. Vila Aleksandra je novosagrađeni objekat od pre nekoliko godina. Vila se nalazi u blizini plaže, ima dvorište i odlikuju je čisti i lepo uređeni studiji i komforni apartmani. Nalazi se i blizu Asprovalte, do koje može da se prošeta plažom i šetalištem. Studija vile Aleksandra: čajna kuhinja sa posudjem i priborom, električni šporet, frižider, garnitura za sedenje na teras i klima uređa, kupatilo sa toaletom, terasa, tv.\nApartmani sadrže: čajna kuhinja sa posuđem i priborom, električni šporet, frižider garnitura za sedenje na terasi klima uređa, kupatilo sa toaletom, rešo, terasa, tv. Korišćenje interneta je uključeno u cenu. Doplata za korišćenje klima uređaja je 5 € po danu.\nGPS koordinate ovog objekta su: 40.711351, 23.703029.


Šifra proizvoda: 476354\nLagana krema za problematičnu kožu i kožu sklonu bubuljicama namenjena tinejdžerima. Više informacija\n2.330,00 din.Vrednost za 100ml: 4.660,00 din.\nLagana krema za problematičnu kožu i kožu sklonu bubuljicama namenjena tinejdžerima.\nKoža je smirena, crvenilo i bubuljice umanjene, a ten pročišćen\nPoseban kompleks sa fitosfingozinom, rastavićem i farnesolom ima antibakterijsko dejstvo i sprečava nastajanje novih bubuljica kao i umirivanje postojećih.\nhttps://rs.babor.com/products/essential-care/60326-essential-care-pure-cream.html476354ESSENTIAL CARE Essential Care Pure Cream/content/application/database/products/2/6/60326/default.500.jpg?v=16109844512330.00RSDInStockessential-careBABORMasna kožaProblematična kožaPročišćavanje kožeRafiniranje i korekcijaDnevne kremeNoćne kreme\nEnzyme CleanserCleanse & Peel MaskMulti VitaminHY-ÖLPurifying MaskRose Toning Essence


Mega "stotkom" pobedila Zmajeve iz Pekinga - BKTVNews\n12. Septembar 2018. u 21:24\nPhoto: KK Mega Bemax\nKošarkaši Mega Bemaxa ubedljivo su savladali kinesku ekipu Peking Flaj Dragons rezultatom 92:106, u okviru kontrolnog meča koji je odigran u hali "Vizura Sport" u Zemunu. Izabranici Dejana Milojevića su pružili dobru igru protiv tima u kome je prošle sezone karijeru završila bivša NBA zvezda Stefon Marberi, a pitanje pobednika su praktično rešili u prvom poluvremenu kada su poveli sa 15 poena razlike, posle čega kineska ekipa nije uspela da ugrozi pobedu Mege.\nStotka Mege protiv Flaj Dragonsa https://t.co/1sr4owFTq2 #MegaBemax #malivelikiklub pic.twitter.com/yZ0qp3eRxG\n— KK Mega Bemax (@KKMegaBemax) September 12, 2018\nU redovima Mega Bemaxa čak sedmorica igrača su imala dvocifren učinak, a najefikasniji su bili Nikola Mišković sa 17 i Andrija Marjanović sa 16 poena. U kineskoj ekipi se istakao Liu sa 19 poena i Ševlik Rendolf sa 16, dok je Pjer Džekson postigao 12 poena.\nNa početku meča je viđeno puno poena sa obe strane, da bi potom Mega stegla odbranu i preuzela vođstvo. Početkom druge četvrtine igrači Mege stižu do plus 15, sa koliko se i završilo prvo poluvreme - 44:59.\nMega poražena od AEK-a\nNaredni kontrolni meč Mega Bemax igra 20. septembra od 18:30 u "Hali Sportova" protiv ekipe Dinamika, sa Dorćola.\nPeking Flaj Dragons - Mega Bemax 92:106 (24:29, 20:30, 23:25, 25:22)\nMega Bemax: Mušidi 13 (5 sk, 5 as), Janjić 10, Marjanović 16, Ratkovica, Ašćerić 15 (6 as), Mokoka 14 (5 sk), Stanić 6, Islamović, Koprivica 11 (6 sk), Mišković 17, Fundić 4.\nIzvor: KK Mega Bemax, BKTVNews\nTagovi: Mega Bemax, Peking Flaj Dragons, pripreme,


SLATKIŠI ZA POKLONE: Akcija za decu iz svratišta za vikend!\n13.12.2013. 22:07h 18.02.2017. 12:26h\n"Ukoliko ne budete naoružani slatkišima, možete ostaviti prilog od kojeg će kasnije biti kupljeni slatkiši", poručuju organizatori\nAkcija "Sweet Party, koju je pokrenulo udruženje građana ZEN art, biće upriličena u subotu 14. decembra u okviru regularnog programa klubova Mladost/Ludost/Radost. U klubu će biti članovi koji će skupljati slatkiše od kojih će se napraviti novogodišnji paketići. Pokloni će biti odneti socijalno ugroženoj dečici i onima kojima je to najpotrebnije.\n"Ukoliko ne budete naoružani slatkišima, možete ostaviti prilog od kojeg će kasnije biti kupljeni slatkiši", poručuju organizatori. ZEN art je osnivač projekta Beogradska nedelja umetnosti, u saradnji sa Centrom za integraciju mladih.\n- Ovo je prilika da svako od vas svojim malim doprinosom učestvuje u nečemu velikom i lepom što će usrećiti decu koja su primorana da žive i/ili rade na ulici. Veliko hvala klubovima Mladost/Ludost/Radost koji su odmah prihvatili da ovu akciju održimo u njihovom prostoru, čime su još jednom dokazali sjajan duh, kao i najviši nivo preduzetničke i socijalne odgovornosti - kažu u ZEN artu.\n"Čak i ako planirate da se sutra uveče provedete negde drugde, svratite u Savamalu do pomenutih klubova i ostavite čokoladu, bombone ili neki prilog u novcu, kako bismo mogli da obezbedimo što više paketića. Unapred hvala u ime udruženja ZEN art, članova tima Beogradske Nedelje Umetnosti, Centra za integraciju mladih, a pre svega u ime svih onih koje ćemo svi zajedno obradovati za novogodišnje praznike. Facebook event možete naći na ovom linku."\nhumanitarna akcijadeca iz zvečanskenovogodišnji pokloninovogodišnji paketićideca bez roditeljaklub Mladost


Radni susreti sa Želimirom Žilnikom, Barbi Marković i Rabiom Mrueom « FCS\nRabih Mroue photo by Jeva Griskjane\nBarbi Marković photo by ©ApolloniaTheresaBitzan\nIvana Marjanović, kustoskinja iz Beograda, trenutno direktorka galerije Kunstraum Inzbruk, intervjuisaće 19. septembra u 18 časova Želimira Žilnika, filmskog autora iz Novog Sada. Žilnik aktivno stvara od 1960-ih, od jugoslovenskog Crnog talasa. Polazište za razgovor o herojstvu biće njegovi filmovi o radnicama tekstilne industrije koje se pripremaju za odlazak u penziju (Vera i Eržika), o pripadniku romske nacionalnosti kog deportuju iz Evropske unije u Srbiju (Kenedi trilogija), kao i o stogodišnjoj pripadnici pokreta otpora iz Drugog svetskog rata (Jedna žena – jedan vek).


Jelena Ćetković — Vikipedija, slobodna enciklopedija\n(1916-08-21)21. avgust 1916.\n14. maj 1943.(1943-05-14) (26 god.)\nSekretar Mesnog komiteta KPJ za Beograd\nKao mlada krojačica prišla je radničkom pokretu i 1933. godine postala član Saveza komunističke omladine Jugoslavije, a 1935. godine član Komunističke partije Jugoslavije. Učestvovala je u brojnim akcijama KPJ u Podgorici, kao i u poznatim Belvederskim demonstracijama na Cetinju.\nNakon Prve neprijateljske ofanzive, krajem 1941. godine bila je poslata u Beograd, gde je početkom 1942. godine preuzela dužnost sekretara Mesnog komiteta KPJ za Beograd. Bila je organizator udarnih grupa, koje su izvele čitav niz akcija u okupiranom Beogradu.\nPripremajući svoju poslednju akciju, atentat na Đorđa Kosmajca, bila je uhapšena početkom marta 1942. godine. U policiji je mučena i zlostavljana, ali islednicima nije ništa želela da kaže. Teško izmučena, skoro polumrtva, dočekala je dan pripremljene akcije i njen uspeh. Potom je bila prebačena u Banjički logor. Streljana je na stratištu u Jajincima, kod Beograda, maja 1943. godine.\n1.2 Revolucionarni rad\n1.3.1 Sekretar Mesnog komiteta\n1.4 Hapšenje i poslednja akcija\nJelena Ćetković je rođena 21. avgusta 1916. godine na Cetinju. Bila je najmlađe dete u porodici Blagote i Gordane Ćetković, koji su imali dvojicu starijih sinova — Nikolu, rođenog 1908. i Đorđija Đoku, rođenog 1912. godine. Ubrzo po Jeleninom rođenju, porodica se u potrazi za boljim životom sa Cetinja preselila u Podgoricu. Otac Blagota bolovao je od rana zadobijenih u Prvom svetskom ratu i 1917. godine umro. Kako bi othranila svoju decu, Jelenina majka Gordana Gorda zaposlila se najpre u „Monopolu” (državno preduzeće za otkup i preradu duvana), a potom dobila posao čistačice u sudu.\nPošto je porodica bila siromašna, nije imala sredstava za školovanje, pa je Jelenin najstariji brat Nikola odmah po završetku osnovne škole pošao na učenje obućarskog zanata. Jelena je nakon završetka osnovne škole upisala Žensku zanatsku školu gde je učila krojački zanat, a srednji brat Đorđije Đoka radio i vanredno studirao na Pravnom fakultetu u Beogradu. Nakon završetka zanatske škole Jelena se zaposlila kod Saita Muadževića u krojačkoj radnji za izradu muških odela. Pošto su se u ovoj radnji šile i košulje, Jelena je uzimala materijal u radnji, a šila je kod kuće.\nPrvi kontakt sa revolucionarnim radničkim pokretom Jelena je dobila preko svoje starije braće — Nikole i Đorđa. Kao mladi obućarski radnik Nikola Ćetković se veoma rano uključio u radnički pokret u Podgorici. Član tada ilegalne Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) postao je 1929. godine, a po partijskom zaduženju bio je aktivan u Ujedinjenim radničkim sindikatima (URS) u Podgorici. U vremenu Šestojanuarske diktature veoma brzo je zapao policiji za oči, zbog čega je morao da napusti Podgoricu i ode u Beograd. Kasnije je zbog svog revolucionarnog rada bio hapšen i maltretiran od policije, a dva puta je bio proterivan — najpre u Sarajevo, a potom u Split.\nJelena se omladinskom revolucionarnom pokretu pridružila veoma rano, a već 1933. godine je sa nepunih 17 godina bila primljena u članstvo Saveza komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ). Bila je politički veoma aktivna; često je u kući u kojoj je stanovala okupljala partijske drugove, gde su razgovarali i pisali letke i parole. Za proslavu praznika rada 1933. godine Jelena je kod kuće sašila veliku crvenu zastavu, koja je noć uoči 1. maja bila postavljena na brdu iznad Podgorice. Policija je tada povela opsežnu akciju po Podgorici i pohapsila mnoge osobe za koje je postojala sumnja da su komunisti ili imaju veze sa komunistima. Među uhapšenima je bila i Jelena. Iako je u policiji bila mučena, ništa nije priznala pa je bila puštena na slobodu.\nPosebnu živost u omladinski revolucionarni pokret u Podgorici, unosili su studenti-komunisti koji su studirali na Beogradskom univerzitetu. Oni su preko leta podgoričkim omladincima prenosili svoja iskustva iz studentskog revolucionarnog pokreta. Bili su organizatori i pokretači mnogih zborova i demonstracija u Podgorici. Tokom 1935. godine najviše se vodila akcija za ukidanje koncentracionog logora u Višegradu, u koji su bili zatvarani studenti-komunisti sa Beogradskog univerziteta, a među njima mnogi studenti iz Crne Gore. Jelena je aktivno učestvovala u ovim akcijama, pa je iste godine bila primljena u članstvo Komunističke partije Jugoslavije (KPJ).\nNakon prijema u KPJ, Jelena je bila angažovana u političkom radu, a najviše u radu sa ženama. Najpre je delovala među učenicama u Ženskoj zanatskoj školi i Podgoričkoj gimnaziji, a potom među radnicama u FD „Monopol”. Uporedo sa političkim radom delovala je i u Strukovnom savezu krojačkih radnika, kao i u Kulturno-umetničkom društvu „Abrašević”, gde je delovala u dramskoj sekciji. Bila je odličan govornik, a posebno je ostao upamćen njen potresni govor na sahrani Božane Vučić koja je tragično stradala u zatvoru na Adi Ciganliji (marta 1937. godine). Juna 1936. godine učestvovala je na poznatim Belvederskim demonstracijama na Cetinju.\nJelena Ćetković govori na sahrani Božane Vučinić, marta 1937. godine\nGodine 1936. u Republici Španiji je izbio građanski rat između snaga lojalnih vladi koje je predvodio Narodni front (koalicija levičarskih partija) i delova vojske predvođene generalom Fransiskom Frankom (koji je bio profašistički nastrojen). U borbu za odbranu Španske republike i borbu protiv fašizma, već krajem 1936. godine, uključili su se mnogi antifašisti iz čitavog sveta, koji su se borili u redovima Internacionalnih brigada. Novembra iste godine KPJ je pozvala sve jugoslovenske komuniste i antifašiste da se priključe borbi španskog naroda.\nIako je bila mlada devojka sa svega 20 godina, Jelena je želela da ode u Španiju i priključi se borbi protiv fašizma. Pošto je bila jedna od najuzornijih članova KPJ u Podgorici, partijska organizacija je odobrila njen odlazak i pomogla joj u pripremi. Zajedno sa oko 400 dobrovoljaca iz Crne Gore, Jelena je marta 1937. godine krenula ka Kotoru; tamo je dobrovoljci trebalo da se ukrcaju na brod koji je obezbedila KPJ i njime prebace do Barselone. Pošto je ova akcija bila osujećena od strane policije, uhapšen je veliki broj ljudi koji su krenuli put Španije. Jelena je uspela da izbegne hapšenje; preobučena u seljanku je pobegla u Crmnicu. Ovde je boravila ilegalno, a potom je prešla u Lješkopolje, gde su je otkrili i uhapsili. Zajedno sa ostalim uhapšenima odvedena je u Sarajevo, gde je održano suđeno po Zakonu o zaštiti države. Pošto je Jelena tada bila maloletna,[a] znala je da će biti oslobođena ako ništa ne bude priznala tokom istrage. Uprkos batinjanju i maltretiranju u policiji, ona nije ništa priznala što bi je dovelo u vezu sa optužbom da je ilegalno krenula u Španiju.\nNakon puštanja na slobodu, vratila se u Podgoricu. Iako je bila oslobođena optužbi, bila je pod stalnom prismotrom policije, a njena kuća je bila često pretresana. Uprkos svemu Jelena je nastavila sa partijskim radom, a zbog velikog ugleda među članovima KPJ koji je stekla svojim držanjem u policiji — bila je izabrana za člana Mesnog komiteta KPJ za Podgoricu.\nŽivot porodice Ćetković u Podgorici, u godinama velike ekonomske krize koja je vladala 1930-ih, bio je veoma težak. Jelenu i njenog brata Đorđa policije je evidentirala kao komuniste, zbog čega su često hapšeni i maltretirani; nekoliko puta je bila privođena i njihova majka Gorda. Kako bi sebi omogućili malo bolji život, odlučili su da se presele u Beograd. Jedan od razloga ovog preseljenja je bio i to što je Đorđe vanredno studirao pravo, a zbog nedostatka novca nije mogao često da putuje na fakultet. Jelena je takođe imala želju da nastavi školovanje u Beogradu i završi Učiteljsku školu. Kada je početkom 1938. godine njihova majka Gorda zbog bolesti otišla u penziju, odlučili su da se presele.\nMaja 1938. godine porodica Ćetković se iz Podgorice preselila u Beograd. Tu im se pridružila i Ana Ćetković — supruga Jeleninog najstarijeg brata Nikole. Pošto je Nikola bio uhapšen i proteran iz Beograda, njegova supruga je došla da živi sa njima. Ubrzo po dolasku u Beograd, Jelenin brat Đoka je dobio poziv za vojsku, pa je već u julu morao da se vrati u Podgoricu, a odatle je otišao na služenje vojnog roka u Makedoniju. Septembra 1938. godine Jelena se upisala u Učiteljsku školu, ali je zbog lošeg materijalnog stanja morala da napusti školovanje i da se zaposli kao krojačica. Radila je najpre u krojačkoj radnji kod Žane Gros, a potom kod krojača Gašlija Ljanoševića.\nNama radnicama ova borba za prava žena nije tuđa niti od drugostepene važnosti. Ona nam je bliska, ona je deo naše borbe. Radnici i radnice su uvek prvi isticali kao jedan od osnovnih zahteva ravnopravnost žena na radu i u političkom životu. Tu ravnopravnost mi već sprovodimo u našim organizacijama i sindikatima. Naš zahtev za pravo glasa odnosi se samo na opšte, jednako aktivno i pasivno pravo glasa u slobodnim i tajnim izborima. Jer na osnovu čega nas lišavaju da preko slobodno izabranih predstavnika učestvujemo u određivanju spoljne i unutrašnje politike...\ndeo govora Jelene Ćetković sa konferencije „Žena danas”, održane novembra 1938. godine\nOdmah po dolasku u Beograd Jelena se uključila u partijski rad, kojim je rukovodio Mesni komitet KPJ za Beograd. Bila je zadužena za rad sa ženama; okupljala je žene-radnice, kao i druge mlađe žene i omladinke kojima je govorila o borbi za prava žena i njihovu ravnopravnost. Jelena se brzo istakla kao vredan i sposoban partijski radnik, pa je bila angažovana od strane Pokrajinskog komiteta KPJ za Srbiju i kao partijski instruktor upućivana u razna mesta po Srbiji, gde je najviše radeći sa ženama pomagala partijske organizacije. Kao instruktor PK KPJ za Srbiju radila je u Nišu, Užicu, Kraljevu, Čačku i drugim mestima. Neposredno pred početak rata Jelena je politički delovala u Nišu i bila član Mesnog komiteta KPJ za ovaj grad. Bila je aktivna i u radu Sindikata kožarskih radnika, gde je takođe radila sa ženama.\nIako je poticala iz patrijahalne sredine, u kojoj žena nije imala gotovo nikakvu političku ulogu, Jelena je vrlo brzo postala jedna od najaktivnijih aktivistkinja u borbi za prava žena. Pošto žene u Kraljevini Jugoslaviji nisu imale pravo glasa, Ženski pokret koji je delovao u okviru KPJ često je preko ženskih udruženja pokretao pitanje davanja prava glasa ženama. Ovo pitanje je bilo uvek aktuelizovano uoči održavanja izbora, a tako je bilo i uoči parlamentarnih izbora decembra 1938. godine. Najpre je 22. novembra održan skup članica Udruženja studentkinja Beogradskog univerziteta, na kome je zatraženo davanje prava glasa ženama, a potom je sutradan 23. novembra održana konferencija „Žene danas”. Ovu konferenciju je organizovala KPJ, preko Redakcije lista „Žene danas” i njegove urednice Olge Timotijević, a održana je u prepunoj sali Inženjerskog doma u Beogradu. Na konferenciji je govorilo 17 žena; u ime organizatora Olga Timitojević i Milena Atanacković (predsednica Ženskog pokreta u Beogradu), a pored njih neke od govornica su bile i Danica Zečević (predsednica Lige žena za mir i slobodu), Milka Žicina (pročitala pozdrav Glavnog radničkog saveza i organizacije URSS-a), Ljubica Božić (u ime SBOTIČ-a), Zora Radovanović (u ime Učiteljskog udruženja), Darinka Pavlović (u ime društva „Nezaštićena majka i dete”), Olga Alkalaj (u ime advokatskih pripravnika), Neda Božinović (student prava) i dr. Takođe, jedna od govornica je bila i Jelena Ćetković, a ona je na ovoj konferenciji govorila u ime žena-radnica. Jedan deo iz Jeleninog govora je sačuvan i objavljen u listu Žene danas 1940. godine.\nZajedno sa Radojem Dakićem, Milošem Matijevićem, Vukicom Mitrović, Rifatom Burdžovićem i drugim istaknutim komunistima Beograda, bila je jedan od organizatora poznatih demonstracija 14. decembra 1939. godine. Ove demonstracije, pod parolom „Za mir, hleb i slobodu”, održane su na Slaviji i na njima je bilo oko 5.000 ljudi. U toku demonstracija policija je demonstrantima napravila zasedu u obližnjoj Prištinskoj ulici,[b] a u sukobu je stradalo petoro demonstranata (među kojima i jedna studentkinja, Bosa Milićević).\nPrelaskom iz Podgorice u Beograd, gde je od ranije bila poznata policiji, Jelena je mislila da će lakše obavljati partijske obaveze jer nije bila poznata beogradskoj policiji, ali ubrzo po preseljenju na jednoj od beogradskih ulica prepoznao ju je zloglasni agent Uprave grada Beograda Svetozar Toza Vujković.[c] On je sredinom 1930-ih godina bio poslat u Crnu Goru, gde je podgoričkoj policiji pomagao u borbi protiv komunista pa je dobro poznavao Jelenu Ćetković. Poštujući sva pravila ilegalnog i konspirativnog rada Jelena se trudila da što manje upada u oči policiji, pa tako nije bila hapšena, ali je i pored toga policija povremeno maltretirala.\nNeposredno pred početak Drugog svetskog rata u Jugoslaviji, 1941. godine, Mesni komitet KPJ za Beograd imao je oko 200 članova i bio je podeljen na sedam rejonskih komiteta, koji su rukovodili partijskim ćelijama na svom terenu. Treći rejonski komitet „Centar” pokrivao je teritoriju centra grada — takozvani „krug dvojke”. Iako je teritorijalno bio najmanji, ovaj rejonski komitet je imao najveći broj partijskih ćelija — 15, od čega su četiri bile u radnim organizacijama (dve u pošti i dve u banci). Član ovog komiteta, a potom i njegov sekretar, bila je Jelena Ćetković.\nAktivno je učestvovala u demonstracijama protiv potpisivanja Trojnog pakta i podrške vojnom puču, 27. marta 1941. godine. Nakon bombardovanja Beograda, aprila 1941. godine, po partijskom zadatku je upućena u Užice, ali se nakon dve-tri nedelje vratila u Beograd.\nJelena Ćetković sa braćom Nikolom i Đorđijom Đokom u Podgorici, 1930-ih godina\nUbrzo nakon okupacije Jelena je u okupiranom Beogradu aktivno radila na sprovođenju partijskih direktiva o pripremi oružanog otpora okupatoru. Obilazila je partijske ćelije i održavala sastanke na kojima je prenosila direktive, objašnjavala novonastalu situaciju i ljude pripremala za borbu. Već krajem juna i početkom jula 1941. godine u Beogradu su otpočele prve sabotaže i diverzije protiv okupatora, koje su izvodile udarne grupe. Te udarne grupe bile su formirane od najpouzadanijih članova KPJ i SKOJ. Jelena je aktivno radila na formiranju udarnih grupa na teritoriji svog rejonskog komiteta. Iako je bila žensko, nije želela da izostaje iz akcija koje su vršile ove grupe, pa je u mnogima i sama učestvovala. U početku su to bile sitnije akcije — paljenje okupatorske i kvislinške štampe, sečenje telefonsko-telegrafskih kablova, pisanje parola i sl., a kasnije je sve preraslo u ozbiljnije akcije — paljenje okupatorskih automobila i kamiona, paljenje vojnih garaža, napadi na okupatorske i kvislinške vojnike i sl.\nKada je otpočeo oružani ustanak u Srbiji, jula 1941. godine, Jelena je aktivno radila sa ženama i angažovala ih u radu na prikupljanju odeće, obuće, sanitetskog materijala i drugih stvari potrebnih tada stvaranim partizanskim odredima. Takođe, radila je na organizovanju kurseva prve pomoći, koje su pohađale omladinke koje su potom kao bolničarke partizanskih jedinica upućivane na teren. Pošto je Jelena bila veoma angažovana, na mestu sekretara Trećeg rejonskog komiteta zamenio ju je Branko Gleđa, dok se ona u potpunosti posvetila radu sa ženama. Pošto je Gleđu ubrzo otkrila policija, morao je da napusti Beograd, pa je na njegovo mesto došao Milentije Popović.\nNakon prvih akcija beogradskih ilegalaca, krenula su i prva hapšenja. Kako bi spasao one članove KPJ koji su od ranije bili poznati policiji, a samim tim i laka meta za hapšenje, Mesni komitet je doneo odluku da jedan deo njih napusti Beograd. Đuro Strugar je od strane MK KPJ bio zadužen za rad sa Trećim rejonskim komitetom; on je odredio nekoliko drugova iz ovog komiteta koji je trebalo da napuste Beograd i pređu u partizanske jedinice. Među njima je bila i Jelena. Iako je još tada sva svoja zaduženja predala Savi Aleksiću, još neko vreme je ostala u Beogradu, a tek krajem septembra prešla je na oslobođenu teritoriju.\nJelena je tada u Beogradu ostavila majku Gordu i brata Nikolu — koji je početkom februara 1941. godine bio proteran iz Splita u Beograd, a potom pozvan na vojnu vežbu u Smederevsku Palanku, gde je praktički držan u pritvoru, a kao težak tuberkulozni bolesnik bio je pušten krajem marta. Sa njima je živela i Nikolina supruga Ana i sin Bajo. Jelenin srednji brat Đoko bio je zarobljen u Aprilskom ratu, kao vojnik Jugoslovenske vojske, i odveden je u zarobljeništvo.\nKao iskusan partijski radnik bila je upućena u istočnu Bosnu, kao ispomoć Majevičkom partizanskom odredu koji je delovao na terenu Majevice. Ovde se nije dugo zadržala jer je u zapadnoj Srbiji i Šumadiji već bila stvorena velika oslobođena teritorija — tzv. Užička republika —, pa je ona bila potrebna kao politički radnik za delovanje na terenu.\nOd strane Pokrajinskog komiteta KPJ za Srbiju tada je bila određena za partijskog instruktora u Čačku. Odmah po dolasku u Čačak, organizovala je Komisiju za rad sa ženama pri Okružnom komitetu KPJ za Čačak i aktivno počela sa radom na okupljanju žena i njihovom uključivanju u Narodnooslobodilački pokret (NOP). Na njenu inicijativu bila je održana masovna Konferencija žena Čačka, na kojoj se govorilo o ulozi i zadacima žena u Narodnoosloboilačkom ratu. Tada je bio formiran i Odbor žena. Takođe, delovala je i na teritoriji Užičkog sreza, gde je zajedno sa Cvetom Dabić učestvovala na skupovima žena i objašnjavala im ciljeve NOP-a.\nNakon Prve neprijateljske ofanzive, krajem novembra 1941. godine, napustila je Užice i sa Vrhovnim štabom i glavninom partizanskih snaga prešla u Sandžak. U toku decembra u Novoj Varoši je izvršena reorganizacija partizanskih odreda, koji su se povukli iz zapadne Srbije i Šumadije, a deo političkih radnika je upućen na svoj nekadašnji teren kako bi radili na ponovnom oživljavanju Narodnooslobodilačkog pokreta. Među partijskim radnicima vraćenim na svoje matične terene bila je i Jelena; ona je upućena u Beograd na ispomoć Mesnom komitetu KPJ za Beograd.\nSekretar Mesnog komiteta[uredi]\nU toku Jeleninog odsustva iz Beograda, Specijalna policija i Gestapo su uspeli tokom oktobra — nakon hapšenja Ratka Mitrovića Šilje — da izvrše veliku provalu, tzv. „oktobarska provala” u partijsku organizaciju Beograda. Do kraja 1941. godine je pohapšen veliki broj članova KPJ i SKOJ-a, a stradalo je i nekoliko istaknutih rukovodilaca beogradske partijske organizacije: Đuro Strugar, David Pajić, Vukica Mitrović i Miloš Matijević.\nSpomenik Jeleni Ćetković, rad vajara Dragutina Spasića, ispred istoimene osnovne škole na Zvezdari\nJelena je u Beograd stigla početkom januara 1942. godine i odmah se povezala sa rukovodstvom Okružnog komiteta KPJ za Beograd. Od sekretara ovog komiteta Todora Dukina Jelena je primila dužnost sekretara Mesnog komiteta KPJ za Beograd. Pored Jelene u ovaj komitet su ušli i Petar Ristić, Stevan Jovičić i Bora Drenovac (koji je bio i sekretar Mesnog komiteta SKOJ-a za Beograd). Nakon formiranja Mesnog komiteta Jelena je, prema instrukcijama dobijenim u Novoj Varoši, aktivno radila na ponovnom oživljavanju oslobodilačke borbe u okupiranom Beogradu. Njen prvenstveni zadatak je bio da ponovo oživi akcije ilegalaca i udarnih grupa, kako bi demantovala vesti okupatorsko-kvislinške štampe o „potpunom uništenju komunističkog pokreta u Srbiji i Beogradu”.\nJedna od prvih akcija koje je Jelena organizovala po povratku u Beograd bilo je spasavanje Ivanke Muačević[d] iz ruku okupatora. Pošto je Ivanka bila pred porođajem, početkom januara je iz zatvora prebačena u zatvorsko odeljenje Opšte državne bolnice. Mesni komitet KPJ je preko lekara Teodora Borockog i Olge Popović-Dedijer uspeo da pridobije glavnog ginekologa i on je Gestapo ubedio da će Ivankin porođaj biti težak i da je najbolje da je prebace na ginekološko odeljenje. Očekujući Ivankin porođaj, članovi udarne grupe koja je bila formirana za ovu akciju dobro su isplanirali tok akcije, a bio je obezbeđen i stan u koji će da se skloni Ivanka, kao i žena kojoj će na čuvanje biti predata njena beba.[e] Dan nakon porođaja, 24. januara 1942. godine, izvedeno je bekstvo. Dvojica ilegalaca su za vreme posete ušla u bolnicu, savladali žandarma koji je čuvao Ivanku i zajedno sa bebom je izveli iz bolnice. Ispred je čekao automobil koji ih je odvezao na određeno mesto. Takođe, izvršenje ove akcije obezbeđivalo je šest ilegalaca, naoružanih bombama, koji su dežurali oko ulaza u bolnicu.[f]\nPored aktivnog rada na organizovanju udarnih grupa, koje su ponovo počele sa izvođenjem sabotaža i diverzija po okupiranom Beogradu, Jelena je veliku pažnju posvećivala i radu sa rejonskim i nižim partijskim ćelijama. Znala je da je važno održavati kontakt sa članovima i prenositi im vesti i informacije koje su stizale sa oslobođene teritorije. Posebna Jelenina briga bio je odabir partijskih kadrova, za rukovodstva partijskih organizacija, jer je znala da je policija najveće uspehe postizala „slamanjem” nekog od uhapšenih drugova. Što je funkcija koju su uhapšenici obavljali bila veća, to je bio veći i obim provale u organizaciju. Usled izdaje pojedinih drugova, krajem 1941. godine je stradala i većina rukovodilaca beogradske partijske organizacije. Jelena je održavala i vezu sa policijskim službenikom Jankom Jankovićem, preko koga je dobijala informacije o tome kako se ko od uhapšenih držao pred islednicima. Vezu sa Jankom najčešće je održavala preko svoje majke Gorde, koja je odlazila kod Janka i odnosila mu i od njega primala sve potrebne informacije.\nHapšenje i poslednja akcija[uredi]\nŽivot ilegalaca u okupiranom Beogradu početkom 1942. godine bio je izuzetno težak, jer im je pored svih nedaća koje je sa sobom nosila okupacija pretila i konstantna opasnost od hapšenja. Da bi izbegli hapšenje morali su se pridržavati strogih pravila ilegalnog života; često su menjali mesto boravka, kao i mesta gde su održavali sastanke i sl. Kako bi jedni druge upozorili na opasnost, često su ostavljali samo njima poznate znakove. Na primer, Jelenina majka Gorda je kao znak upozorenja — ukoliko je neko od agenata i/ili sumnjivih lica dolazio u njihovo dvorište — ostavljala peškir preko kvake ulaznih vrata. Ukoliko peškira nije bilo, Jelena je bila sigurna da je ne očekuje nikakva opasnost.\nPosebno je teško bilo onim ilegalcima, koje je policija hapsila kao komuniste pre rata. Skoro svi policijski agenti Uprave grada Beograda, a posebno oni iz Četvrtog (antikomunističkog) odeljenja, nakon okupacije su stupili u tada formiranu Specijalnu policiju, tako da su dobro poznavali istaknute beogradske komuniste. U hapšenju i proganjanju komunista i njihovih simpatizera prednjačio je zloglasni policijski agent Đorđe Kosmajac, koji je bio član profašističke organizacije „Zbor” Dimitrija Ljotića. On je imao običaj da se vozi kolima po Beogradu i na ulici traži svoje ranije uhapšenike i ponovo ih hapsi. Zbog svojih zasluga u borbi protiv komunista, bio je imenovan za zamenika upravnika logora na Banjici Svetozara Toze Vujkovića.\nPrvi pokušaj atentata na Kosmajca odigrao se krajem avgusta 1941. godine kada su mu u bifeu u ulici Knjeginje Ljubice u piće sipali otrov (strihnin). Kosmajac je odmah osetio gorčinu u čaši i uputio se lekaru. Lekar, koji je bio antifašistički orijentisan, ubedio je Kosmajca da se nije radilo o trovanju već o nervnom šoku usled umora. Iako je poverovao lekaru, Kosmajac je osećao opasnost da mu komunisti „rade o glavi” i postao je veoma obazriv.\nOdluku o ubistvu Đorđa Kosmajca doneo je Okružni komitet KPJ za Beograd, februara 1942. godine, a za organizatora akcije je bio određen Mesni komitet KPJ. Shvatajući ozbiljnost ove akcije, Jelena je informaciju podelila samo sa Petrom Ristićem, koji je bio član Mesnog komiteta. Njih dvoje su u najvećoj tajnosti organizovali udarnu grupu koju su sačinjavali omladinci Đuro Mađerčić, Milić Martinović, Nikola Strineka i Branko Bulat. Kako bi nabavili oružje za izvršenje zadatka, članovi udarne grupe su u toku jedne noći na Autokomandi napali i razoružali nekoliko nemačkih vojnika. Preko jednog simpatizera Narodnooslobodilačkog pokreta, Jelena je dobila informaciju da Kosmajac stanuje u ulici Cara Uroša na broju 14. On joj je dao i opis putanje kojom se Kosmajac kreće prilikom odlaska na posao. Jelena i članovi udarne grupe su potom dobro razradili plan akcije i za datum izvršenja odredili 6. mart 1942. godine.\nNaslovna strana kvislinškog lista Novo vreme iz marta 1942.\nUporedo dok su Jelena i drugovi radili na organizovanju atentata na Đorđa Kosmajca, Specijalna policija je na sve načine tragala za vođama komunista u Beogradu. Agenti su naročito bili ljuti zbog organizacije bekstva Ivanke Muačević (jer je bila zatvorenica Gestapoa), a Specijalnoj policiji je bila predata na čuvanje do porođaja. Kako bi došli do rukovodilaca beogradske partijske organizacije, agenti su organizovali čitavu mrežu špijuna i potkazivača, od kojih su neki čak uspeli da se uključe u Narodnooslobodilački pokret. Kako god, najviše uspeha u ovom poslu policajci su imali sa uhapšenim komunistima koje su uspeli da „slome” u toku istrage. Ovo su najčešće radili primenom fizičke i psihičke torture. Jedan od takvih bio je Lazar Dožić, koji je uhapšen u toku velike provale u partijsku organizaciju, oktobra 1941. godine. Pošto je pristao na saradnju sa policijom, jedan od šefova Specijalne policije Božidar Bećarević je inscenirao njegovo bekstvo, kako ostali članovi njegovog rejonskog komiteta ne bi posumnjali u njega. Bećarević je lično održavao vezu sa njim i dao mu pseudonim Sotir Sotirović.\nPočetkom marta Bećarević je od Dožića saznao da će se 3. marta u ulici Žorža Klemansoa[g] održati sastanak jednog rejonskog komiteta na kome će prisustvovati i sekretar Mesnog komiteta. Takođe, Dožić je doznao i da se priprema neka velika akcija, ali nije znao o čemu se tačno radi. Agenti su na zakazani sastanak postavili zasedu i uhapsili sve prisutne članove, među kojima i Jelenu Ćetković. Zajedno sa njom bio je uhapšen i bankarski činovnik Marko Janković, sekretar Četvrtog rejonskog komiteta, kao i dvoje članova KPJ. Uhapšene su bile i skojevka Svetlana Ljalja Krstić i njena majka, u čijem se stanu održavao sastanak. Ovom sastanku je prisustvovao i Lazar Dožić, ali je on u već pripremljenom dogovoru sa agentima — u trenutku njihovog upada — uspeo da pobegne kroz prozor.\nPolicija je znala da je Jelena sekretar Mesnog komiteta i nadala se da će ukoliko uspe da je „slomi” od nje dobiti dragocene podatke o svim istaknutijim članovima KPJ u Beogradu, ali i o nekom od fukncionera KPJ. Pokušaj slamanja Jelene Ćetković otpočeo je strašnom fizičkom torturom; agenti su je neprekidno tukli sve dok ne bi pala u nesvest. U ovoj torturi učestvovao je i Đorđe Kosmajac, koji se očekivao da će uspeti da natera Jelenu da progovori, ali je ona uporno ćutala. Agentima nije želela da kaže ni svoje ime, odnosno da potvrdi da je ona zaista Jelena Ćetković. Posebno su je tukli po nogama i tabanima, pa više nije mogla ni da stoji na nogama. Jelena je u iščekivanju izvršenja akcije koju je pripremala uspela da podnese svu torturu agenata Specijalne policije.\nČlanovi udarne grupe nakon vesti da je Jelena uhapšena nisu odustali od akcije, jer su znali da ih Jelena neće odati policiji. Na dan 6. marta u ulici Cara Uroša uspešno su izvršili atentat na Đorđa Kosmajca i agenta Obada Zalada koji je bio u njegovoj pratnji.[h] Kada je 6. marta videla da među islednicima nema Kosmajca, Jelena je znala da je akcija uspela, što joj je dalo novu snagu da izdrži policijsku torturu. Nakon atentata, agenti su verujući da je i Jelena umešana u njegovo ubistvo otpočeli sa novom još težom torturom. Jelena je uporno ćutala, ali sekretar Četvrtog rejona Marko Janković, koji je bio uhapšen zajedno sa njom, popustio je i policiji odao sve sekretare ćelija sa kojima je održavao vezu, kao i još neke članove KPJ koje je poznavao (među kojima i Petra Ristića, člana Mesnog komiteta). Svi oni su ubrzo bili uhapšeni, a Ristić se takođe slabo držao pred policijom pa je odao sve četvoricu članova udarne grupe koja je ubila Kosmajca. Svi oni su ubrzo bili uhapšeni i streljani.\nVest o policijskoj provali u partijsku organizaciju Beograda i hapšenju velikog broja članova KPJ i NOP kvislinška štampa objavila je tek 22. marta 1942. godine. List Novo vreme je tada na naslovnoj strani objavio vest da je „Uprava grada Beograda otkrila komunističke komitete i terorističke grupe u Beogradu” i da je „uhapšeno oko 80 najistaknutijih funkcionera i članova komunističke partije”. Kako bi demoralisali preostale članove beogradske partijske organizacije, ali i da bi se osvetili Jeleni za njeno uporno ćutanje, u tekstu je bilo objavljeno da je Jelena Ćetković odala većinu uhapšenih. Iako se u tadašnjoj štampi nametala teza kako je „komunistički pokret u Beogradu uništen”, svega nedelju dana nakon atentata na Đorđa Kosmajca, 14. marta grupa ilegalaca koju je organizovao Karlo Lukač je u Ulici kneza Pavla[i] ubila Dragoljuba Šterića, starešinu Prvog policijskog kvarta.\nJelena je bila skoro potpuno fizički uništena od policijske torture; bila joj je slomljena kičma, a tabani do te mere isečeni i isprebijani da je sa njih otpadalo meso. Njeno telo je bilo gotovo crno od modrica i podliva. Zbog toga je preneta u zatvorsko odeljenje bolnice gde je lečena kratak period. Pošto je zapisnik sa njenog saslušanja ostao prazan, a svaki dalji pokušaj isleđivanja uzaludan, odlučeno je da je se prebaci u Banjički logor. Zajedno sa grupom žena koje su takođe bile uhapšene u tzv. „martovskoj provali” — Olga T. Jovanović, Olga M. Jovanović, Dragica Ćorković, Olga Kršul, Milenka Đurković, Katica Ćirić, Margita Hladni, Milica Radulaški, Desanka Dinić, Dora Frajdenfeld, Jelena Hadži-Nikolić, Svetlana Krstić i dr. — Jelena je 11. aprila 1942. godine bila prebačena na Banjicu. Iz bolnice je u logor odneta u ćebetu jer se nije mogla kretati.\nNakon dolaska u logor, Jelena se ponovo susrela sa upravnikom Svetozarom Vujkovićem, koji ju je poznavao još iz Podgorice gde je sredinom 1930-ih godina on bio poslat kao ispomoć podgoričkoj policiji u borbi protiv komunista. Kao zatvorenik prve kategorije bila je smeštena u sobi 38 — tzv. „soba smrti”. Zajedno sa njom u ovoj sobi su bile i Slobodanka Danka Savić, Radmila Šnajder i dr. Brigom ostalih zatvorenica, Jelena je uspela da se oporavi, ali se usled teških povreda stopala jedva kretala. U logoru je srela i Podgoričanku Danku Bajić, rođenu sestru svoje školske drugarice, koja je sa Jelenom boravila do njenog streljanja i brinula se o njoj.\nTokom boravka u logoru Jelena je za uspomenu svakom članu svoje porodice izradila ponešto; braći Nikoli i Đoki je napravila male kutijice presvučene svilom, snaji Ani novčanik, a majci Gordi lutku u crnogorskoj narodnoj nošnji. Pošto nije imala adekvatan materijal ovu lutku je izradila od delova svoje odeće, a kosa na lutki je bila deo njene kose. Takođe, na jednoj maramici je izvezla korpu sa cvećem i ispisala svoje ime.\nJelena je uspela da pronađe načina da komunicira sa porodicom, iako se iz logora nisu smela slati pisma ili poruke. Prilikom slanja garderobe kući, ona je sa unutrašnje strane rublja ušivala maramice na kojima je prethodno ispisivala kratke poruke. Na ovaj način je uspela da iz logora pošalje i svoju pesmu Iza rešetki. Ova pesma je bila objavljena u prvom broju lista Glas jedinstvenog narodnooslobodilačkog fronta Srbije, koji je štampan januara 1944. godine.\nSpomenik streljanima na ulazu u Memorijalni park Jajinci\nNakon godinu dana provedenih u logoru na Banjici, Jelena je 14. maja 1943. godine streljana na stratištu u Jajincima (predgrađe Beograda). U periodu od 14. maja do 7. juna u Jajincima je u tri grupe streljano 70 žena logorašica sa Banjice. U prvoj grupi, 14. maja, zajedno sa Jelenom su bile streljane: Drinka Pavlović, Kristina Kovačević, Julija Delere, Slavka Đurđević-Đuričić, Olga T. Jovanović, Olga M. Jovanović, Ruža Jovanović, Katica Ćirić, Olga Kršul, Nada Božović-Đorđević, Leposava Mihailović, Danijela Sikimić, Vera Đokić-Radosavljević, Nada Đokić-Matijević, Leposava Peregi-Cvejić, Jelena Rakić, Jelena Cvetković, Simka Đorđević, Persida Stanojević, Zorka Nikolić i Cveta Nikolić. Uprava logora porodice logoraša nije obaveštavala o njihovoj smrti, a da se neko više ne nalazi u logoru članovi porodice su saznali kada su odlazili da predaju pakete jer su im isti bili vraćani. Kada je maja 1943. godine Jeleninoj majci Gordi bio vraćen paket koji je donela svojoj ćerki, saopšteno joj je da je Jelena premeštena negde u Banat. Međutim, Gorda je odmah pretpostavila da joj je ćerka streljana.\nLazara Dožića, koji je policiji odao Jelenu Ćetković, uspeo je da otkrije Janko Janković, policijski službenik koji je sarađivao sa KPJ i NOP. On je duže vreme tragao za onim ko se krije iza pseudonima Sotir Sotirović, ali to nije uspeo da otkrije jer je Dožića na vezi lično držao Božidar Bećarević. Prilikom razgledanja arhive iz Bećarevićeve kancelarije, Janko je uspeo da pronađe jedan papir na kom se nalazila cedulja sa porukom i potpisom Dožića. Uspeo je da kopira ovaj papir i preda ga Blagoju Neškoviću, sekretaru Pokrajinskog komiteta KPJ za Srbiju, koji je kasnije prilikom upoređivanja kopije pomenutog papira sa papirima iz partijske arhive otkrio da se zaista radi o potpisu Lazara Dožića. Pre otkrivanja, Dožić je postao sumnjiv članovima KPJ jer je uspeo da pobegne policiji, pa su mu predložili da napusti Beograd i pređe na oslobođenu teritoriju u Sremu i stupi u Sremski partizanski odred. Sumnjajući da je otkriven, Dožić je u strahu od odmazde napustio sve veze sa KPJ ali i policijom. Napustio je Beograd i otišao u Zemun, gde je bio izvan domašaja policije jer se ovaj grad tada nalazio u sastavu Nezavisne Države Hrvatske. Tamo se zaposlio u fabrici aviona i radio sve do oslobođenja, kada je bio uhapšen, osuđen zbog izdaje i streljan.\nVan grada, na polju\nStoji kuća smrti\nTaj ukleti dom.\nKraj zidina hladnih\npesme Iza Rešetki\nU posleratnoj Jugoslaviji Jelena Ćetković je svrstavana u prvi red istaknutih antifašističkih boraca Beograda. Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 5. jula 1952. godine je proglašena za narodnog heroja. Bila je jedna od ukupno osam žena narodnih heroja iz Crne Gore, a pored nje za narodne heroine su proglašene Đina Vrbica, Milica Vučinić, Jelica Mašković, Vukica Mitrović, Vukosava Mićunović, Dobrila Ojdanić i Ljubica Popović.\nU znak sećanja na Jelenu Ćetković jedna ulica na beogradskoj opštini Stari grad od 1946. godine nosi njeno ime.[j] Ulice sa imenom Jelene Ćetković, pored Beograda se nalaze u još nekoliko gradova u Srbiji: u Kragujevcu, Nišu, Kraljevu, Subotici, Vranju, Požarevcu, Šidu i Lazarevcu. Takođe, ime Jelene Ćetković nosi i jedna ulica u Podgorici. U zgradi Gradskog komiteta Saveza komunista Beograda (danas zgrada Gradskog odbora SPS Beograda) na Studentskom trgu 15, bili su postavljeni bronzani reljefi sa likovima ratnih sekretara Mesnog komiteta KPJ za Beograd — Miloša Matijevića, Jelene Ćetković i Đure Strugara. Ovi bronzani reljefi su bili odvaljeni i uništeni u jednom od mnogobrojnih upada tadašnje opozicije u prostorije Socijalističke partije Srbije, tokom 1990-ih godina. Na beogradskoj opštini Zvezdara, u Vranjskoj ulici se nalazi osnovna škola sa Jeleninim imenom. Škola je osnovana 1961. godine, a u njenom dvorištu je 1964. godine postavljena spomen-bista Jelene Ćetković, rad vajara Dragutina Spasića.\nKnjiževnik Aleksandar Petrović napisao je krajem 1960-ih godina pozorišnu dramu Jelena Ćetković, koja je punih dvadeset godina bila izvođena u Narodnom pozorištu u Beogradu. Predstavu je režirao Boro Grigorović, a glavnu ulogu Jelene Ćetković igrala je glumica Ksenija Jovanović. Kako bi što vernije odigrala ulogu, glumica je posetila Jeleninu majku Gordu Ćetković, koja joj je pričala o Jeleni i njenom životu. Godine 1969. ova predstava je bila izvedena na Sterijinom pozorju, u čast stogodišnjice Narodnog pozorišta. Godine 1967. reditelj Zdravko Šotra je prema istoimenoj drami snimio televizijski film Jelena Ćetković.\n↑ U Kraljevini Jugoslaviji punoletstvo se sticalo sa navršenom 21 godinom života.\n↑ Prištinska ulica danas nosi naziv Ulica Cara Nikolaja drugog, a u periodu od 1946. do 2004. godine je nosila naziv Ulica 14. decembra. Na početku ulice se nalazi spomen-ploča u znak sećanja na pomenute demonstracije.\n↑ Svetozar Toza Vujković se tokom okupacije nalazio na dužnosti upravnika logora na Banjici.\n↑ Ivanka Muačević-Nikoliš je bila kurir između beogradske partijske organizacije i slobodne teritorije, a uhapšena je u Kragujevcu krajem oktobra 1941. godine.\n↑ Ivankina ćerka je bila predata na čuvanje Tonki Sikimić, supruzi kafedžije Milana Sikimića koji je bio saradnik NOP-a. Ona je u to vreme imala malo stariju ćerku Biljanu. Pošto su Specijalna policija i Gestapo nakon Ivankinog bekstva intenzivno tragali za majkom ali i detetom, dete je prebačeno u Vukovar kod Tonkine sestričine Zlate Kalenić gde je na čuvanju ostalo do kraja rata. Ivankina ćerka je dobila ime Tonka, po ženi koja je prihvatila na čuvanje. Ivankin suprug i otac njene ćerke bio je lekar Gojko Nikoliš.\n↑ Ova uspešno izvršena akcija poslužila je kao inspiracija autorima televizijske serije Otpisani za epizodu Bolnica.\n↑ Ulica Žorža Klemansoa danas nosi naziv Svetogorska, a u periodu od 1946. do 1997. godine je nosila naziv Lole Ribara.\n↑ Akcija koju su izveli poslužila je kao inspiracija autorima televizijske serije Otpisani za epizodu Izdajnik.\n↑ Ulica kneza Pavla danas nosi naziv Bulevar despota Stefana, a u periodu od 1946. do 2004. godine je nosila naziv Ulica 29. novembra.\n↑ Godine 2004. postojala je inicijativa da se ova ulica preimenuje, ali se od toga odustalo.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 Narodni heroji Jugoslavije (tom prvi) (1982). str. 161.\n↑ 2,0 2,1 Tadić (1985). str. 69.\n↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 3,6 3,7 Sloboda (1984). str. 6—14.\n↑ Vojna enciklopedija (tom četvrti) (1972). str. 133.\n↑ Tadić (1985). str. 70.\n↑ 6,0 6,1 6,2 6,3 6,4 Sloboda (1984). str. 14—17.\n↑ 7,0 7,1 Žene Srbije u NOB (1975). str. 73—74.\n↑ 8,0 8,1 8,2 Sloboda (1984). str. 17—24.\n↑ Heroine Jugoslavije (1977). str. 16.\n↑ Sloboda (1984). str. 25—28.\n↑ 11,0 11,1 11,2 11,3 11,4 11,5 Sloboda (1984). str. 28—32.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 411.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 475.\n↑ 14,0 14,1 Sloboda (1984). str. 36—40.\n↑ Marjanović (1964). str. 167.\n↑ Narodni heroji Jugoslavije (tom drugi) (1982). str. 230.\n↑ Narodni heroji Jugoslavije (tom drugi) (1982). str. 64.\n↑ Narodni heroji Jugoslavije (tom prvi) (1982). str. 571.\n↑ Narodni heroji Jugoslavije (tom prvi) (1982). str. 521.\n↑ 20,0 20,1 20,2 20,3 20,4 20,5 Narodni heroji Jugoslavije (tom prvi) (1982). str. 162.\n↑ Marjanović (1964). str. 194.\n↑ Sloboda (1984). str. 42—43.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 137.\n↑ Sloboda (1984). str. 44—45.\n↑ 25,0 25,1 Sloboda (1984). str. 46—48.\n↑ Sloboda (1984). str. 40—42.\n↑ Tadić (1985). str. 71.\n↑ Priručnik za čitanje grada (2013). str. 51.\n↑ 29,0 29,1 29,2 29,3 Sloboda (1984). str. 48—51.\n↑ Priručnik za čitanje grada (2013). str. 70.\n↑ 31,0 31,1 31,2 Priručnik za čitanje grada (2013). str. 71.\n↑ Tadić (1985). str. 73.\n↑ 33,0 33,1 Tadić (1985). str. 72—73.\n↑ 34,0 34,1 34,2 34,3 Sloboda (1984). str. 51—53.\n↑ Beograd u ratu i revoluciji (1984). str. 390.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 138.\n↑ Marković (1977). str. 118.\n↑ Tadić (1985). str. 74—75.\n↑ Sloboda (1984). str. 53—56.\n↑ Sloboda (1984). str. 56—59.\n↑ Marković (1977). str. 123.\n↑ Marjanović (1964). str. 227.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 167.\n↑ Sloboda (1984). str. 60—63.\n↑ 45,0 45,1 45,2 Sloboda (1984). str. 63—65.\n↑ Tadić (1985). str. 76.\n↑ 47,0 47,1 Heroine Jugoslavije (1980). str. 16.\n↑ Žene Srbije u NOB (1975). str. 172.\n↑ Marjanović (1964). str. 226.\n↑ Beograd u ratu i revoluciji (1984). str. 364.\n↑ Ćetković, Jelena. „Iza rešetki” (PDF). jelena.edu.rs. str. 6. Arhivirano (PDF) iz originala na datum 5. 8. 2016. Pristupljeno 5. 8. 2016.\n↑ Vojna enciklopedija (tom peti) (1973). str. 738.\n↑ „Ulice ’Jelene Ćetković’ na mapi”. planplus.rs. Arhivirano iz originala na datum 5. 8. 2016. Pristupljeno 5. 8. 2016.\n↑ Popović (1981). str. 17—18.\n↑ Popović (1981). str. 24.\n↑ Simić, Dragoslav. „Ksenija Jovanović — Paradoksi u mom životu”. audioifotoarhiv.com. Arhivirano iz originala na datum 5. 8. 2016. Pristupljeno 5. 8. 2016.\n↑ Popović, Aleksandar (2. 6. 1969). „Predstava Jelena Ćetković”. pozorje.org.rs. Arhivirano iz originala na datum 5. 8. 2016. Pristupljeno 5. 8. 2016.\nMarjanović, Jovan (1964). Srbija u Narodnooslobodilačkoj borbi: Beograd. Beograd: Prosveta.\nMarković, Dragan (1977). Otpisani. Beograd: Prosveta.\nSloboda, Aleksandar (1984). Jelena Ćetković. Beograd: Narodna armija.\nBeograd u ratu i revoluciji. Beograd. 1984.\nVojna enciklopedija (tom četvrti). Beograd. 1972.\nVojna enciklopedija (tom peti). Beograd. 1973.\nNarodni heroji Jugoslavije (tom prvi). Beograd: Narodna knjiga. 1982.\nNarodni heroji Jugoslavije (tom drugi). Beograd: Narodna knjiga. 1982.\nPriručnik za čitanje Beograda — Mesta stradanja i antifašističke borbe u Beogradu 1941—1945. Beograd. 2013.\nOsnovna škola „Jelena Ćetković”, Beograd\nPreuzeto iz „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Јелена_Ћетковић&oldid=16761397“\nOva stranica je poslednji put uređena na datum 24. januar 2018. u 21:08 č.


Misionarska inteligencija u današnjoj Srbiji - Lični stav - Nedeljnik Vreme\nPiše: Slobodan Antonić, Filozofski fakultet, Beograd\nNa kraju, domaći misionari se prečesto moraju suočiti sa potpunim odbijanjem zajednice. Kada se to desi, oni doživljavaju vrstu ličnog udara, sloma. Počinju da veruju kako zapravo sa njihovim saplemenicima nešto nije u redu, da je čitava zajednica na neki način defektna. Ogorčeni su na okolinu, preziru je, i na kraju zamrze čitavu zajednicu. Život završavaju stalnim, zamornim i sasvim neplodnim ruženjem ljudi iz svog naroda (kraja, grada…), ili čak otvorenim prizivanjem okupacije "civilizovanih stranaca". A ako se ta okupacija dogodi, i pruži li im se prilika da uzmu učešće u vlasti, nažalost niko autoritarnije i okrutnije ne upravlja zajednicom od njih samih, niko nije "vreliji" u nasilju, nametanju, zabranama, progonima, isključivosti…\nSimptome ovakvog misionarstva u postmiloševićevskoj Srbiji mislim da možemo naći u delu inteligencije trenutno usredsređenom oko listova "Danas", "Republika" i "Helsinška povelja". Taj deo inteligencije nije prevelik, ali je poprilično uticajan, naročito među medijskom, kulturnom pa i političkom (pod)elitom. Kolumne koje pišu pripadnici ove grupacije (recimo: svakodnevni redakcijski uvodnik u "Danasu", uvodnici Ivana Torova u "Politici", Gordane Logar ili Nataše Odalović takođe u "Danasu", Dragoša Ivanovića ili Nebojše Popova u "Republici", Teofila Pančića u "Vremenu", Sonje Biserko u "Helsinškoj povelji"…) često imaju tipičnu ideološku funkciju. Oni obične čitaoce koji, nakon revolucije i suštinske promene nacionalne političke strategije, nemaju još "do kraja izoštren politički stav" (tj. nesigurni su u tome šta jeste a šta nije ispravno) žele da upoznaju sa "linijom" u vezi sa nekim pitanjem, kritikuju i "demaskiraju" pojedine "neprihvatljive" pojave i pozivaju nadležne da isprave "nepravilnosti". Naravno da ne postoji nekadašnja Partija koja diktira liniju, ali tu su sada, sa istom funkcijom, pojedine nevladine organizacije za ljudska prava ili instituti za demokratiju i tranziciju iz Vašingtona ili Brisela. Oni, preko svojih godišnjih programa finansiranja ovdašnjih medija, NGO, sindikata itd. određuju prioritete koje se kroz razne kampanje nameću domaćoj javnosti: suočavanje sa srpskim zločinima u Hrvatskoj, Bosni i na Kosovu, izgradanja Srbije kao multietničke i multikulturne države, borba protiv terorizma (razume se – antiameričkim), Romi, homoseksualci, deca sa posebnim potrebama, humanizacija pitanja pasa i mačaka lutalica itd. (Đurković, 2002). Ipak, ideološki rečnik je često gotovo istovetan kao pre dvadeset godina:\n"Inicijativu ponovo preuzimaju destruktivne snage u društvu, ostaci bivšeg režima postaju sve dominantniji i, naravno, osioniji, dižu glavu već dobro poznati nacionalisti i rasisti, … preko medija i na sve druge načine obnavlja se pogubni govor mržnje, rasizma i netolerancije, ksenofobija ponovo dobija na snazi, a više je nego alarmantno što su danas glavni protagonisti novog srljanja Srbije u ambijent konzervativizma, primitivizma, prekopavanja biografija i nacionalnog porekla, upravo neki istaknuti lideri ‘najdemokratskije vlasti na svetu'" (Ivan Torov, "Politika", 14. april 2002, str. 8).\nOva uticajna frakcija naše inteligenicije vodi svoje poreklo iz jedne mnogo veće grupacije prozapadne i kritičke inteligencije koja je, početkom devedesetih godina, bila iskreno zgrožena nacionalističkom euforijom koja je zahvatila Srbiju. Nacionalizam je doista bio omamio zdrav razum vladajuće političke elite, starije inteligencije, ali i običnog sveta. U atmosferi nacionalističke zaluđenosti i ratobornosti, čitava zajednica je neumitno srljala u propast. I propast se, bez obzira na upozorenja ove šire grupacije prozapadnih intelektualaca – okupljenih oko tadašnjeg udruženja Beogradski krug i oko glasila "Borba", "Vreme", B92, "Republika"… – na kraju i dogodila. Izbili su krvavi ratovi u Hrvatskoj i Bosni, a Srbija je doživela svetsku izopštenost i privredni slom 1992. i 1993. godine. No, iako je nacionalni kolaps nesumnjivo doveo do kolektivnog učenja najvažnijih društvenih grupa – političke i kulturne elite, ali i običnog sveta – manji deo prozapadne inteligencije nikako nije bio zadovoljan brzinom tog učenja. Činjenica da je nacionalizam u Srbiji ubrzano gubio tlo pod nogama (naročito posle 1995. godine), da je Milošević 1993. i 1997. godine praktično izgubio izbore i da je Srbija u zimu 1996/7. bila poprište verovatno najvećih i najdužih građanskih demonstracija u istoriji (vidi Antonić, 2002b: 165-242), nije ostavljala preteran utisak na "mondijalističke pasardane" (kako su ih nazvali kritičari). Oni su i dalje ponavljali mantre o tome kako su ovdašnji narod i elita nepopravljivo zaraženi nacionalizmom, kako narod ima upravo onakvu vlast kakvu zaslužuje i da je celokupno srpsko društvo (i narod i elita) suštinski defektno za demokratsku transformaciju:\n"Uporno odolevanje makar i započinjanju procesa transformacije srpskog društva može se posmatrati ne samo kao institucionalna blokada (dakle, kratkoročan fenomen) već znatno više kao efekat procesa dugog trajanja u vidu političke kulture koja se pokazuje kao suštinski parohijalna i neparticipativna… Srbija će, sva je prilika, još (ne)izvesno dugo ostati prikovana za poziciju neadaptiranog, odnosno društva pogrešno prilagođenog stalno promenljivim uslovima u svojoj okolini" (Gredelj, 2000: 221-222).\n"Izvorni potencijali za demokratsku tranziciju danas su u Srbiji vrlo slabi, da ne kažem posve ograničeni… Posmatrano na nešto duži rok, Srbija ne samo da neće biti u stanju da provede demokratsku tranziciju već će se morati boriti za svoj goli opstanak i opstanak same srpske nacije… Nema dokaza da bi se Srbija mogla skoro uključiti u procese demokratske tranzicije, pa makar to bilo i sa zakašnjenjem od jedne decenije…" (Inić, 2000: 50; 58; 61).\n"Srbija ne može sama i na autentičan način provesti demokratsku tranziciju… U Srbiji bi od koristi bila izvjesna ksenokratska politička forma društva i nacionalnog stanja pod kojima je moguće najefikasnije započeti provoditi demokratsku tranziciju s bitnim oslonom na Pakt o stabilnosti… Stoga, valja očekivati nove ratne avanture ovog režima što može biti vrlo pogodna prilika da međunarodna zajednica pređe iz faze ‘suzbijanja beogradskog režima’ u fazu njegovog direktnog uklanjanja sa ciljem uspostavljanja neke vrste protektoratske (helping hand) forme u direkciji zemlje" (Inić, 2000:63; sva podvlačenja su iz izvornika; vidi takođe i zalaganja Sonje Biserko za okupaciju Srbije navedena u Antonić, 2002b: 274-5).\n"Nikada ovde do sada, da ne kažem patetično ‘u istoriji’, ni jedna religija, ideologija ili utopija nije poprimila takve razmere i ostavila tako duboke tragove kao etnički nacionalizam. Začeo se kao moralni poremećaj, a završava se kao mentalitet, kao nacionalno oboljenje. Nije manje opasan od kada je skinuo maskirnu uniformu, obukao civilno odelo i polagano se vratio u neke partije, mnoge institucije i bezmalo sve medije" (Mirko Tepavac, "Republika", 1-15. decembar 2002, str. 4).\nU današnjoj Srbiji postoji "organizovana kampanja mržnje protiv svega nesrpskog i svega različitog… praćena ispadima ksenofobije i antisemitizma" (Sonja Biserko, "Helsinška povelja", januar 2002, str. 1). "Preovlađuje shvatanje da je Milošević kriv ne zato što je naredio ubijanje NESRBA, nego zato što ih nije pobio DOVOljNO" (Gordana Perunović Fijat, "Helsinška povelja", februar 2001, str. 14; podvlačenja i načini podvlačenja su autorkini).\n"Kako zločin postaje sve očigledniji i kako su dokazi sve dostupniji, srbijansko društvo, ili da budem preciznija, njegova elita, sve organizovanije čini napor da se zločin ne samo relativizuje već i deetnifikuje. Način na koji se ta nova Istina plasira – naročito preko tzv. nezavisnih medija kao što su B92 ili ‘Vreme’ – jednako je totalitarna kao i nacionalizam koji je svojevremeno pokrenuo ratnu mašineriju. Totalitarni način mišljenja je, nažalost, u srbijanskom društvu sada glavna opstrukcija demokratizaciji društva, što se najbolje vidi kroz interpretaciju bliske prošlosti" (Sonja Biserko u "Feralu", preneto u "Vremenu", 1. avgust 2002, str. 14).\n4. Postoje dva leka za nacionalističku obolelost srpskog društva. Jedan je da se do kraja dovede "prirodna dezintegracija SRJ"…\n5. … Drugi lek za srpski nacionalizam su odlučne represivne mere: zabrana knjiga, zabrana javnog delovanja, izricanje zatvorskih kazni i, uopšte, dokidanje "anticivilizacijskog pluralizma".\n"Ako Karadžićevi sve brojniji prijatelji mogu da štampaju njegovu knjigu u sred Beograda, Koštunica Đinđić i Labus mogu da pakuju kofere i kupuju karte u jednom pravcu… Ako su oni koji drže poluge vlasti u Beogradu zaista uvereni da posle petog oktobra nije trebalo zabraniti nijednu partiju, ako su sigurni da iz političkog života nije trebalo na određeno vreme ukloniti neke ličnosti i pristalice nekih ideologija – neće imati pravo da se iznenade ako im uskoro za narodnog poslanika bude izabran Karadžić ili Filaret" (Mihal Ramač, "Danas", 25. april 2002, str. 9)\n"Vredi zapaziti da… posle Oktobra, po tom osnovu (nacionalizam – napomena A. S.) niko nije ni tužen ni suđen, mada su na sceni i one najgore varijante šovinizma, ljotićevskog i OBRAZ-ovskog tipa, rasizma i antisemitizma" (Mirko Tepavac, "Republika", 1-15. decembar 2002, str. 4; način pisanja doslovno prenesen iz izvornika).\n"U nas već godinama dominira jedna neobična vrsta pluralizma… Postoji obimna literatura, a i mediji su vrlo aktivni u odbrani i nametanju, primerice, ideja i ideologije Dimitrija Ljotića, Ravnogorskog pokreta, Milana Nedića i Aleksandra Rankovića… Takav košmar je suprotan civilizacijskom i demokratskom poimanju pluralizma" (Nebojša Popov, "Republika", 1-15. decembar 2002, str. 13).\nDruga crta ove ideologije jeste saznajni ekskluzivizam. On podrazumeva epistemološko povlašćen položaj njenih zastupnika koji ga čini nedostupnim za argumentisanje. Marksizam je bio takva ideologija. Njegova posebna saznajna moć navodno je dolazila od razumevanja značaja klasne borbe i poistovećivanja sa interesima proletarijata. Stoga je svaka kritika marksizma lako mogla biti odbačena tvrdnjom da ona samo pokazuje neproletersku klasnu poziciju kritičara, te je onda po definiciji neprihvatljiva. Isto je i sa ideologijom naše misionarske inteligencije. Ona tvrdi da je nacionalizam tako duboko ušao u sve pore srpskog društva da su njime svi zaraženi – osim njih samih. A ako se, recimo, suprotstavite tvrdnji da u Srbiji, nakon 5. oktobra, nacionalizma ima jednako mnogo kao i za vreme Miloševića (ili čak i više!), time, zapravo, samo pokazujete da i vi pripadate krugu zaraženih ljudi. I kao što se marksizam gradio imunim na svaku kritiku unapred diskvalifikujući sve saznajne pozicije osim svoje, tako su i antinacionalistički misionari postali imuni na kritiku jer su sva druga stanovišta kvalifikovali kao per definitionem nacionalistička. Tako, i kada odlučno odbacite ideologiju srpskog nacionalizma, to vam ne može biti dovoljno za nenacionalističku legitimnost. Jer, ukoliko čak i najmanje odbijete opis srpskog društva koji daju misionari i još, ne daj bože, pomenete elementarni patriotizam, evo vas u grupi "umerenih nacionalista". A poznato je da je "‘umereni nacionalista’ umeren samo utoliko što ne bije", kako je to lepo objasnio Teofil Pančić u članku sa više nego karakterističnim nazivom: "O ekstremnoj umerenosti" (!) ("Vreme", 24. oktobar 2002, str. 29).


Orasi mogu spriječiti srčani udar – dijalogin.tv\nOrasi mogu spriječiti srčani udar\nDnevno konzumiranje šake oraha može znatno da poboljša rad srca i da spreši bolesti ovog organa, navode najnovija istraživanja. Ako redovno jedete orahe, oni će vam oporaviti srce trajno i to bez dodatnih lijekova. Istraživanja su navela da će se nivo holesterola znatno smanjiti, a krv pročistiti samo četiri sata nakon konzumiranja šake oraha. Ukoliko svakodnevno budete jeli orahe i to duži period, više nećete imati problema sa bilo kojom vrstom kardiovaskularnih bolesti. Doktor Pjeni Kris Eterton, profesor na univerzitetu u Pensilvaniji kaže: “Konzumiranje oraha 4 dana nedeljno znatno ćete smanjit rizik od srčanog udara.” Samo tri supene kašike oraha u stanju je da očisti krv od svih toksina i to za samo 4 sata. Orahovo ulje je veoma korisno za endotelijanle ćelije. Ove ćelije imaju ključnu ulogu u našem organizmu, jer čine krvne sudove te su zadužene da održe osnovni metabolizam u organizmu.\nNekadašnji kapiten BiH u centru skandala!


U ponedeljak počinje akcija sistemske dezinsekcije i deratizacije za 2021/2022.godinu - Televizija Leskovac\nU ponedeljak počinje akcija sistemske dezinsekcije i deratizacije za 2021/2022.godinu\nAkcija sistemske dezinsekcije i deratizacije na teritoriji grada Leskovca za 2021/2022. godinu počeće u ponedeljak, 28.juna, navode u saopštenju za javnost u Odeljenju za zaštitu životne sredine. Akciju sprovodi firma „Rakom 92“ iz Beograda i Zavod za javno zdravlje Leskovac, a stručni nadzor vršiće niški Zavod.\nAkcija sistemske dezinsekcije podrazumeva tretmane larvi i odraslih formi komaraca, suzbijanje krpelja na javnim zelenim površinama, dezinsekciju kolektivnog stanovanja, poslovnih i pomoćnih opštinskih prostorija. Kada je reč o deratizaciji, ovaj proces biće sproveden na grobljima, u „nehigijenskim“ naseljima, kanalizacionim mrežama, priobaljima, javnim zelenim površinama i podrumskim prostorijama kolektivnog stanovanja.\nNa osnovu preporuke Zavoda za javno zdravlje iz Leskovca, suzbijanje bubašvaba, bubarusa i drugih štetnih insekata u objektima kolektivnog stanovanja, kao i deratizaciju podrumskih prostorija u zgradama, moguće je vršiti u periodu od 28. juna do 10. avgusta, uz poštovanje svih epidmioloških mera. Ukoliko, u pomenutom periodu, dođe do pogoršanja epidemiološke situacije u vezi sa virusom Covid – 19, prekinuće se izvođenje navedene usluge.\nGrađani Leskovca će o svakoj aktivnosti na otvorenom ili objektima biti obavešteni lepljenjem plakata na vidnim mestima, sa datumom i vremenom kada će se tretman vršiti.\nIz ovog odeljenja podsećaju da su dve larvicidne akcije i jedno zamagljivanje odraslih formi komaraca, koje su sprovedene sredinom maja i početkom juna, bile sastavni deo ugovornih obaveza iz prethodne godine.\nTags: deratizacija, dezinsekcija, Odeljenje za zaštitu životne sredine\nSutra privremeno bez struje naselje u Leskovcu i jedna zgrada


U Briselu danas odluka o daljem mandatu OHR-a | Politika | DW | 27.02.2007\nU Briselu danas odluka o daljem mandatu OHR-a\nSastanak Vijeća za implemetaciju mira u Bosni i Hercegovini danas ulazi u odlučujuću fazu. Očekivanja pojedinih predstavnika različitih političkih stranaka u Evropskom parlamentu su različita.\nSchwarz Schilling predložio produženje mandata OHR-a\nAnna Ibrisagić, švedska zastupnica u Evropskom parlamentu koja je porijeklom iz BiH je izjavila: «Mislim da će ovo u prvom redu biti nastavak prošlog sličnog sastanka koji je održanu decembru prošle godine i da će se nastaviti tamo gdje se stalo. Mislim da će se prvenstveno raspravljati o dvije stvari – jedna je opstanak ureda Visokog predstavnika u Sarajevu a druga predstojeća reforma policije koja je neophodna da bi Bosna i Hercegovina nastavila na putu ka Evropi».\nDug put prema Evropi\nOna, kao jedina zastupnica u Evropskom parlamentu koja je po rođenju iz zemalja koje čekaju na kandidatski status iz jugoistočne Evrope, ocijenila je trenutno stanje u BiH iz švedskog ugla: «Mislim da se stvari moraju promatrati na dva načina: ukoliko promatramo to u perspektivi petnaestak dvadeset godina, primijetit ćemo da su se dogodili značajni pomaci, da je od jedne ratne situacije u kojoj ljudi nisu mogli prelaziti granice između različitih entiteta do današnje situacije u kojoj ljudi nesmetano prelaze i političari s obje strane prelaze i razgovaraju jedni s drugima, da je situacija mnogo bolja. Bosna je na putu prema EU. Postoji plan i postoje pripreme za jedan takav proces, ali s druge strane kada se poglada koliko je konkretno ucinjeno oko reformi i koje reforme još predstoje i koliki je to još put da bi se to dovršilo, mislim da neke stvari idu sporije nego što bi trebale», smatra švedska zastupnica u Europskom parlamentu Anna Ibrisagić.\nBiH mora politički ojačati\nŠto očekuje od sastanka Vijeća za implementaciju upitali smo i potpredsjednika evropskih socijaldemokrata u Europskom parlamentu, austrijskog zastupnika Hannesa Swobodu: «Očekivanja koja se često puta ne ispune a to mi je poznato kao dobrom poznavatelju međunarodnih prilika, očekivanja su da će se poslati jasan znak kako dalje s predstavništvom međunarodne zajednice u BiH. Vjerujem da će još neko ograničeno vrijeme i dalje postojati Ured visokog predstavnika i drugo, vjerujem da bi smo vrlo brzo trebali dobiti evropskog visokog predstavnika koji će sve evropske institucije u odredenom smislu voditi i koordinirati. Nama Evropljanima, potreban je jasan i snažan glas u BiH kako bi smo bili partner sadašnjim i buducim strukturama te odgovornim politcarima u Bosni i Hercegovini», kaže Swoboda.\nRazlike među narodma moraju se smanjiti\nGisela Kallenbach, zastupnica zelenih u Europskom parlamentu prije svega želi smanjnje razlika izmedu razlicitih naroda u BiH, ali je svjesna da ce još potrajati da u potpunosti one nestanu. Osim toga:«Potreban nam je konacno ustav i moramo poraditi na obrazovnom sustavu, te naravno reformu policije i pravosuda, dakle sve ono što cini jednu demokratsku državu. 12 godina nakon Daytona vrijeme je za novi ustav, jer BiH sa postojecim administrativnim strukturama ne može preživjeti», smatra njemacka zastupnica Gisela Kallenbach iz stranke zeleni u Evropskom parlamentu.\nNovi ustav je neophodan\nDa je neophodno otreban novi ustav u BiH kaže i zastupnik Swoboda koji ako se uskoro odredi i status Kosova:«Tada računam da će od sredine iduće godine stvari se moći odvijati normalim tokom. No do tada sutuacija je vrlo brizantna u kojoj BiH sigurno se ne može tretirati kao bilo koju drugu zemlju u regiji, upravo zbog vrlo teških struktura u samoj zemlji». No zastupnica zelenih Kallenbach pak ne drži mnogo od razlicitih pristupa na putu u europske integracije: «Po mom mišljenju za Bosnu i Hercegovinu moraju vrijediti jednaki kriteriji kao i za sve ostale susjedne zemlje, jer bi se u tom slucaju BiH našla u situaciji neravnopravnog partnera, stoga tražim primjenu istih kriterija i mjerila. To bi možda prisililo predstavnike razlicitih naroda u BiH da na koncu medusobno moraju suradivati», smatra Gisela Kallenbach.


Astrološka dešavanja za 18.februar .2018\nMesec je uznaku Ovna,Merkur je prešao u znak Riba,a to će posle 18 h uraditi i Sunce.\nNemojte da vas danas iznenadi energija kao da ste umorni od svega,i da vam je potreban neki novi početak.\nDonosi nam promene koje su vezane za obrazovanje, ili duhovnost, veru...\nIskreno,lično ne volim energiju Riba,sve je tako usporeno,nedefinisano...a posebno će se to osećati kod ljudi koji su podznak Riba,koji će biti ni na nebi ni na zemlji,kao Alisa u zemlji čuda.\nStrana 87 od 196