Egipat Hurgada Tropitel Sahl Hasheesh 5\nHotel se nalazi u turističkoj regiji Sahl Hasheesh, na oko 25 km južno od aerodroma u Hurgadi i oko 30 km od centra Sakale. Udaljen je oko 1 km od hotela Baron Palace, oko 11 km od tržnog centra "Senzo Mall" i oko 14 km od Grand akvarijuma. Sopstvena, peščana sa dugačkim plićakom i pontonom. Ležaljke i suncobrani su besplatni za goste hotela. Peškiri za bazen i plažu su besplatni uz korišćenje hotelske kartice (towel card). Recepcija, lobi, lift, bankomat, besplatan WiFi internet na javnim površinama, 5 restorana: 2 glavna "Waves" i "Plam", 2 a la carte restorana italijanski i meksički (jednom nedeljno u svakom restoranu uz prethodnu rezervaciju, 48 h), indijski a la carte restoran se dodatno plaća, bar na bazenu, bar na plaži, 6 spoljašnjih bazena koji se greju zimi od kojih su 2 dečija, jacuzzi na otvorenom, 3 vodena tobogana, dečije igralište, mini klub za decu 4-12 god, teretana, odbojka na plaži, aerobik, pikado, bilijar, stoni tenis, aqua aerobic, iznajmljivanje bicikle 2h po sobi jednom nedeljno i animacioni program. Uz doplatu: prodavnice, shisha, SPA centar, teniski teren, sportovi na vodi, usluga pranja veša, doktor i apoteka.\n© BG Autentik / Ukupno poseta: 1321788\tjuče: 2164\tdanas: 216 / SiteMap


1 ... 18 19 20 21 22 23 24 ... 192\nKrećite se kroz Avon promotivni katalog koji važi od 14.06.2018 do 04.07.2018. Na 192 stranica trenutno važećih akcija ćete pronaći najbolje proizvode iz kategorije Drogerije i parfimerije.Ova ponuda nudi sniženja za više od 551 proizvoda koji sigurno spadaju u proizvode koje redovno kupujete. Ako želite da uštedite tokom sledeće kupovine u prodavnici Avon, ne zaboravite da pogledate ceo katalog od strane 1 do strane 192. Na trenutnoj strani ćete pronaći ponude za breskva, eau de toilette, imari, ulje, voda, lešnik; međutim, Avon akcija nudi mnoga druga sniženja proizvoda kao što su čaj, breskva, dinja, eau de toilette, voda, prsluk. Ako želite da kupujete pametno i uštedite značajnu sumu novca prilikom sledeće kupovine u prodavnici Avon, ne treba da propustite ovu ponudu sa neverovatnim cenama i sjajnim sniženjima. Vratite se na Mojkatalog.rs svakog dana i nećete propustiti nijednu sjajnu promociju koju vam nude vaši omiljeni prodavci.\nkupina, ulje ruže, ekstrakt vanile jasmin, karamelizovani lešnik, kašmir Imari Elixir toaletna voda Imari Fantasy toaletna voda 50 ml 2875 3 50 ml 0477 0 1500 DIN 13,00 1500 DIN 13,00 € IMARI elixir IMARI fantasy AVON AVON bela frezija božur, bela ruža bela breskva, božur, mošus Sada po NAJBOLJOJ CENI ove sezone! Poruči 1 za PUR BLANCA Smile 699 DIN PUR BLANCA AVON (6,09 ) i drugi možeš poručiti za 499 DIN 1.Pun Blanca toatetna voda 50 ml 0428 3 1500 DIN 13,00 (4,29 €) Ponuda se odnosi na mirise sa str. 20-21 2. Pur Blanca Smile toaletna voda 50 ml 0554 6 1500 DIN 13,00


City Magazine | Blago između zidova: graditeljski poduhvat Sava Centra - City magazine\nBlago između zidova: graditeljski poduhvat Sava Centra\nAUTOR: Ljubica Slavković 29 Nov, 2020\nOvih dana, više od četiri decenije burnog života urbanog mikroorganizma i deceniju nagađanja o izlasku iz ruševnog stanja, Sava Centar je iz šestog pokušaja prodat. U iščekivanju njegove nepoznate budućnosti, okrećemo se njegovoj uzbudljivoj prošlosti – izgradnji, životu i značaju ove beogradske dvorane sa svim svojim pratećim sadržajima.\nIzgradnja Sava Centra je bila kolektivni poduhvat. Direktiva je stigla od samog političkog vrha, predlozi od stručnjaka iz Zavoda za izgradnju Beograda, među kojima je i glavni i odgovorni arhitekta Stojan Maksimović, a u tom naizgled suludom građevinskom poduhvatu učestvovalo je hiljade ljudi i čitava plejada najistaknutijih jugoslovenskih firmi. Ulog je bio veliki, a zamisao još veća.\nIza staklenih fasada\nNovi Beograd podizan je u omladinskim radnim akcijama. Reprezentativno zdanje njegove centralne zone, najsavremeniji kongresni centar i kongresno-koncertna dvorana, građeni su učešćem velikog broja radnih ljudi najrazličitijih profila. Mnogi od njih proveli su svoj životni radni vek u njegovim brojnim odajama, iza staklenih fasada, ispod bojenih instalacija i šik ventilacionih kanala, iza bezbroj vrata utisnutih u elemente natur betona i oko proscenijuma dvorane na koju je čitav svet u nekom trenutku kročio.\nNeizvesna budućnost, uzbudljiva prošlost\nOvih dana, više od četiri decenije burnog života urbanog mikroorganizma i deceniju nagađanja o izlasku iz ruševnog stanja, on je iz šestog pokušaja prodat. U iščekivanju njegove nepoznate budućnosti, okrećemo se njegovoj uzbudljivoj prošlosti – izgradnji, životu i uopšte značaju ove beogradske dvorane sa svim svojim pratećim, ali nimalo manje važnim sadržajima. Jer, koliko je (hiljada) ljudi povezano s ovim objektom, toliko je intimnih priča i predstava, sećanja i uspomena u njega utisnuto. To nije povod za nostalgiju, već poziv za promišljanje našeg graditeljskog nasleđa i potencijala koji je teškim radom, izdašnim sredstvima, velikim dostignućima i s puno ljudskih stremljenja, pokušaja i promašaja, izgrađeno na njegovim temeljima.\nČuvene su već sada priče kako je Sava Centar iniciran i građen. Nakon povratka Josipa Broza Tita s Konferencije o evropskoj bezbednosti i saradnji (KEBS) u Helsinkiju leta 1975. godine i njegovog „obećanja” da će se sledeći taj značajan međunarodni skup održati baš u Beogradu, postavilo se važno pitanje: Ali gde? Nadležna institucija, Zavod za izgradnju, odnosno Direkcija za izgradnju i rekonstrukciju Beograda, u kome sedi tada budući arhitekta i potpisnik dizajna Stojan Maksimović, odgovara da Beograd nema dvoranu s potrebnim tehničkim i prostornim aspektima koja na taj zahtev može da odgovori.\nU trci za Prickerovu nagradu\nPotrebno je prionuti na izgradnju kongresnog centra, savremenog objekta – i to s oko 50.000 kvadratnih metara. Program i konceptualno rešenje urađeni su u mesec dana. Dok obilazi najistaknutije evropske arhitektonske uzore, Maksimović na salveti u avionu skicira prve obrise buduće kongresne dvorane. U godinu dana ludačkog rada koji u sebe pakuje od idejnog rešenja do poslednjeg gradilišnog šrafa, niče Objekat A Sava Centra. Međutim, ispostaviće se, tek prvi korak u ovom neverovatnom poduhvatu s kraja 70ih godina XX veka, zlatnom dobu jugoslovenske izgradnje.\nSledi isto tako vanredno brzo smišljena, i građena po najsavremenijim standardima, Velika dvorana Objekta B, a zatim i prateći smeštajni kapaciteti hotela svetskog lanca Interkonitental. Celina od 120.000 kvadradnih metara na obali Save podiže se za tek dve godine od kada je inicirana. Pritom, ostvarenje ulazi u trku za najprestižniju arhitektonsku nagradu sveta – Prickerovu nagradu, ugošćava nebrojano najznačajnijih skupova kako Jugoslavije i Beograda, tako i sveta: OEBS, godišnji sastanci MMF i Svetske banke, skupština Interpola, UNESCO-a, Samit nesvrstanih…\nU kapacitetima Velike dvorane od 4.000 mesta nastupali su Pavaroti, B. B. King, Jethro Tull, Sting, Samanta Foks, Beogradska, Moskovska i druge filharmonije, svetski baleti, simfonije, folk smotre i održavale se sve veće muzičke manifestacije. Naravno, filmski festival FEST nezamisliv je bez Velike dvorane, kao i još nebrojano svetskih i domaćih filmskih premijera na koje su zahtevni tehnički elementi ove dvorane uspešno odgovarali.\nDanas, nešto više od dvadeset godina nakon što je izgrađen Gugenhajm muzej u Bilbau, moć arhitekture da promeni imidž čitavog grada i regiona, a s njima i ekonomsku situaciju, uveliko je poznata. Štaviše, hiljade kulturnih institucija širom sveta podignuto je sa željom da se replicira Bilbao efekat, gde jedan ikonični objekat stavlja grad i region na mapu sveta, a time donosi ekonomski preporod. Sava Centar je građen daleko pre Bilbao recepta, ali se može tumačiti kroz prizmu Bilbao efekta. Najsavremenija kongresna dvorana podignuta je sa svešću i namerom da Beograd postane prestonica kongresnog turizma, business capital Jugoslavije između Istoka i Zapada.\nNe čudi stoga da je izdato nebrojano publikacija, brošura, mapa i letaka na srpskohrvatskom, ali i na engleskom jeziku, koji promovišu građevinski poduhvat izgradnje Sava Centra: primenu najsavremenijih materijala, elektronike, tehnoloških pristupa i, naravno, arhitekture i uređenja. U ovim raskošnim publikacijama svetlucavih korica i ful kolor slika, goste i domaće mame prizori modernih ljudi iz sveta biznisa i kulture ležerno rasutih po kožnim stolicama polukružnih foajea, zauzetih na hodnicima ispod najsavremenijih rasveta i tavanica, sa cigaretama u razgovoru za šankom bara ili na poslovnim ručkovima prostranih restorana, u najsavremenije opremljenim kancelarijama, za mikrofonom kongresnih dvorana i na telefonu ili nekim drugim savremenim uređajima u raznim pomoćnim prostorijama.\nVeoma često enterijer i eksterijer Centra prikazani su i bez ljudi. Jer, arhitektura i uređenje toliko su rečiti da mogu sami da pokažu svetu jačinu Beograda i Jugoslavije potrebnu da se osmisli i podigne ovako savremen i zahtevan objekat, a time i da se savladaju sve prepreke koje se mogu naći i na Istoku i na Zapadu. I zaista, s jednom od takvih rečenica, citiranih iz Titovog otvaranja novoizgrađenog objekta, posetioce u priču uvodi promo publikacija o „Sava Centru u Beogradu”. Dvorani svetskog glasa, po najsavremenijim standardima.\nČekajući novi život\nOdržavanje takve dvorane, kompleksa vešto smišljenih instalacija, rashladnih i grejnih sistema, pokretnih elemenata, sa hiljade i hiljade kvadrata u specijalnim premazima, izdržljivim i kvalitetnim tepisima, obogaćenog bujnim zelenilom i namenjenog za stotine firmi, kompanija i predstavništva koji u njemu približavaju svet Beogradu i Beograd svetu, izuzetno je zahtevno. U svakom slučaju, više nego što je to u našoj sredini i političko-ekonomskim prilikama bilo izvodljivo.\nPoslednjih decenija Sava Centar se, više ili manje, urušava. Njegov opstanak je dovođen stalno u pitanje, a njegovo finansiranje u ovim političko-ekonomskim uslovima, značajno drugačijim od onih u kojima je stvaran i smišljen, upitna. Nebrojano pokušaja je izvedeno da se Centar napravi „profitabilnijim”, uvedeni su butici, izdavani prostori, a zatim je usledila i prodaja. Nakon skoro četiri decenije testa vremena ono što sigurno možemo tvrditi, to je da Sava Centar u svojim zidovima i između njih poseduje blago s kojim je i stvaran – arhitekturu i enterijer koji imaju svoje mesto na mapi sveta. Iako se vremenom urušavaju, oni postaju sve značajniji. Adekvatna rekonstrukcija može udahnuti novi život objektu, a njegova istorija i rečitost o vremenima u kojima je stvaran, čine ga jedinstvenim na svetu, a time i vrednim divljenja.\n#arhitektura #beograd #građevine #istorijat #sava centar


Do kraja 2017. godine završetak gradnje svih sedam novih vrtića | roditelji.me\nDo kraja 2017. godine završetak gradnje svih sedam novih vrtića\n13/12/2013 11:08 | by Roditelji.me | 3 Comments\nU Crnoj Gori će do kraja 2017. godine sa 17 miliona eura biti izgrađeno sedam novih vrtića u četiri opštine – Podgorici, Baru, Ulcinju i Pljevljima, i renovirana postojeća predškolska instrastruktura.\nOd dijela kredita dobijenog od Banke za razvoj Savjeta Evrope biće finansirana rekonstrukcija postojećih predškolskih jedinica u odabranim opštinama, a preostali dio uz sedam miliona eura koje će obezbijediti Vlada, biće iskorišteni za gradnju. Vlada i Ministarstvo posvjete najavili su početkom godine gradnju novih vrtića u Crnoj Gori nakon što je prihvaćena online peticija udruženja Roditelji kojom je skoro sedam hiljada građana zatražilo hitnu izgradnju novih objekata.\nKako se navodi u informaciji o rezultatima pregovora sa Bankom za razvoj Savjeta Evrope koju je Vlada usvojla u četvrtak, projektom je predviđena realizacija aktivnosti od 1. januara naredne godine do 31.decembra 2017. godine. Zatvaranja projekta je planirano za 30. juna 2018. godine.\nOčekuje se da će oko 1,6 hiljada djece do 6 godina imati direktnu korist od izgradnje sedam novih predškolskih jedinica, a da će poboljšana fizička infrastruktura uticati indirektno na oko 7.925 djece upisanih u državne vrtiće. Do toga će doći smanjivanjem broja djece u postojećim predškolskim jedinicama i poboljšanjem materijalnih uslova kroz sitnije radove na sanaciji.\nOpšti cilj projekta je poboljšanje uslova za razvoj punog potencijala sve djece u Crnoj Gori i njihov pristup predškolskom vaspitanju i obrazovanju u skladu sa međunarodnim instrumentima, naročito ciljevima za pristupanje EU. Prema jednom od ciljeva na putu ka EU, Crna Gora treba da poveća prosječan obuhvat djece predškolskim obrazovanjem sa sadašnjih oko 32 odsto na 40. Trenutno 14 odsto djece uzrasta do 3 godine ide u vrtiće, 41odsto od 3 do 5 godina, a 66 odsto djece preko 5 godina.\nGradovi u kojima će biti građeni novi objekti izabrani su u skladu sa investicionim planovima Vlade, trenutnim demografskim trendovima i dostupnosti zemljišta.\nVodilo se računa o 4 kriterijuma:\nukupnom broj djece, posebno uzrasta od 3 do 5 godina i preko 5 godina koja i dalje ne pohađaju školu;\ntrenutnoj stopa upisa i procjeni da prioritet treba dati opštinama koje imaju nizak procenat upisanih, uzrasta preko 5 godina i od 3 do 5 godina;\nbroju djece po grupi, pa je on veliki, a površina po djetetu mala;\ntražnji i lokaciji odnosno razuđenosti stanovništva.\nU informaciji je pojašnjeno da značaj ulaganja u rano obrazovanje i njegu priznaju brojne istraživačke studije koje potvrđuju pozitivan uticaj na blagostanje djeteta i ishode učenja, smanjenje siromaštva, kao i njihov doprinos povećanju učešća žena u radu i društveni i ekonomski razvoj za društvo u cjelini.\nProcjenjuje se da se polovina svih intelektualnih razvojnih potencijala formira do četvrte godine, što dovoljno govori o značaju ulaganja u rani razvoj djeteta, a time u buduću radnu snagu zemlje.\nKarolina Pejovic Ex Rojević 16/12/2013 at 19:05\nje li moguce da im treba cetiri godine da ih zavrse … kao auto put hahahah ….nego dobro i tada da bude!!!\nDragana Becirovic 16/12/2013 at 19:05\nBravo Roditelji.me, da niste pogurali stvar ne bi ni bilo vrtica!\nZnaci li ovo da se od ovih 10 miliona dobijenih kao kredit nece graditi nijedan novi vrtic??? ili sam ja nesto pogresno razumjela?\nU Crnoj Gori će do kraja 2017. godine sa 17 miliona eura biti izgrađeno sedam novih vrtića u [...]


Dekoracija koju ne biste očekivali u kuhinji (183)\nStan na dan Novi Sad sa parkingom (248)\nUlepšajte enterijer zavesama sa mehanizmom (248)\nObjavljen: 2022-01-29 10:01:14\nRolo zavese, zebra zavese, trakaste, venecijaneri… kada su u pitanju moderne zavese sa mehanizmom mogućnosti su brojne tako da se za svaki prozor može pronaći idealna vrsta koja će dati i lepotu i maksimalno dobar učinak. Pročitajte više.\nKako da unesete industrijski stil u svoj dom i pronađete sklad u neskladu (380)\nPotražnja za nekretninama: Kakva je ponuda u trenutnim okolnostima (194)\nNajbolji materijali za pakovanje pokućstva, za selidbu bez stresa (540)\nKako da uredite stan ako imate novog psa? (181)\nKako pripremiti stan za dolazak bebe? (156)\nElementi koji podižu vrednost nekretnine na tržištu (176)\nPotražnja za vikendicama u Srbiji: Trend ili posledica korone? (480)


Danilović: Dug KK Partizan je oko 4 miliona evra | Košarka\nDanilović: Dug KK Partizan je oko 4 miliona evra | Mondo Portal\nDanilović: Dug KK Partizan je oko 4 miliona evra 66 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n11.04.2015. / 10:07 10:14\nDanilović: Dug KK Partizan je oko 4 miliona evra\nIzvor mondo.rs 11.04.2015. / 10:07 10:14\n"A, plate igrača nisu tajna", napominje prvi čovek crno-belih, koji kaže da klub ima korektne odnose sa Crvenom zvezdom i da je Partizanu potrebno oko šest, do sedam miliona evra za eventualni plasman na Fajnal-for Evrolige.\nKoliko na terenu, toliko i van njega, pred KK Partizan su presudne bitke ove sezone.\nIako navijače pre svega zanima šta će biti ishod polufinalne serije plej-ofa ABA lige sa Crvenom zvezdom, koja ujedno znači i plasman u Evroligu naredne sezone, čelnike šampiona Srbije očekuju važne diplomatske borbe van parketa u vremenu kada ni naši klubovi, ni naš Savez, ne smeju da naprave pogrešnu procenu i donesu nedovoljno mudru odluku vezanu za budućnost.\nI o jednom, i o drugom izazovu, u intervjuu za "Večernje novosti", govorio je predsednik KK Partizan Predrag Danilović.\nMože li Partizan do finala ABA, potom i do trofeja?\n“Može, zašto da ne?”\nDa li biste bili zadovoljniji da Partizan igra "samo" finale ABA, ili da uzme 14. nacionalnu titulu u nizu, a ostane bez Evrolige?\n“Voleo bih da igramo finale ABA, a posle videćemo... Idemo korak po korak”.\nKakav je odnos Crvene zvezde i Partizana?\n“Imamo korektne odnose”.\nDa li je moguće da dva kluba budu jedinstvena kada su u pitanju interesi srpske košarke, pre svega odnos prema ABA, Evroligi, FIBA?\n“Videćemo sada, posle ovih dešavanja. Pokazalo se da nije bilo moguće kad se ABA liga formirala, zbog sitnih interesa. Ali, bilo je davno, ne treba da se vraćamo unazad. Kada saznamo zvanične odluke, sešćemo da pričamo i siguran sam da možemo da se dogovorimo”.\nKoliki bi budžet bio dovoljan Partizanu da bude konkurentan za fajnal-for Evrolige?\n“Oko šest, sedam miliona evra, što je ispod svakog minimuma evropskih klubova. Taj novac vam ne garantuje da ćete doći na fajnal-for, jer svi streme ka vrhu, ali vam daje osnovu da ćete da angažujete dobre igrače, radite u miru, da nema trzavica”.\nKoliki je dug?\n“Trenutno oko četiri miliona evra”.\nDa li bi privatizacija rešila probleme?\n“Pričali smo sa ministrom za sport Vanjom Udovičićem. Naravno da smo za privatizaciju, u koju bi trebalo da bude uključena i država. Košarka nije profitabilan sport, niti je "obično" trgovačko društvo koje se bavi samo prodajom igrača. Pogotovo ne Partizan, koji je osvojio Kup šampiona, iznedrio veliki broj vrhunskih trenera i igrača. Ni u Evropi vlasništvo kluba ne stvara profit, ali donosi prestiž i posebne ekonomske povlastice”.\nKlub će, kao učesnik ABA lige, biti svakako deo pregovora i razgovora oko toga kako će izgledati regionalna, a samim tim i evropska, klupska košarka u bliskoj budućnosti.\nDanilović o aktuelnoj situaciji vezanoj za FIBA, ULEB, ABA i KSS, kaže...\n“Trebalo bi da se promeni upravljačka struktura. Neozbiljno je i da se jedne godine igra fajnal-for, a sledeće plej-of. Mislim da je plej-of format obavezan. Ako se neko cele godine bori za bolju poziciju, u redu je da je na kraju materijalizuje kroz domaćinstvo više u doigravanju”, rekao je prvi čovek crno-belih i dodao:\n“Liga je komercijalna za ljude koji je vode, ne i za učesnike. Ne obezbeđuje novac nijednom timu, osim što naplaćuje kazne, neki put s pravom, nekad bez logike. Pokriveni su troškovi prevoza i smeštaja, ali posle toliko godina mora da se poveća i finansijski interes, a ne da nagrada bude samo evroligaška licenca. Klubovi iz Srbije, pre svega Zvezda i Partizan, veliki su dobitak za Ligu koja nije loša u takmičarskom smislu. Veoma je kvalitetna. Ali treba dati 'caru što je carevo', a ne da se omalovažavaju klubovi”.\nKada se govori o ABA ligi, klubovi neretko u sudijama traže razloge poraza.\n“Ima i jednog i drugog. Nije u redu da se delegira sudija iz zemlje čiji je tim direktan konkurent ekipama sa te utakmice, jer se u startu izaziva sumnja. Ako hoćete, to je i neka vrsta sukoba interesa. Desi se i da se sudije bez osnova okrive za poraz, ali usledi i izvinjenje. Zar nije lakše za sve da se izbegne takvo delegiranje?”, pita.\nOčekujete li da klubovi preuzmu upravljanje kao što je dogovoreno sporazumom iz 2009?\n“To što nije urađeno govori o neozbljinosti o kojoj sam pričao još 2001. kada sam i naglasio da će ABA praktično minimizirati značaj našeg šampionata, kako bi se oslobodila mesta državama od kojih Evroliga inkasira značajna sredstva za TV prava. Evroliga je komercijalna liga, a ABA je njena 'sestra', takođe osnovana po komercijalnim merilima. Nemam ništa protiv komercijalizacije, ali ne smeju da se zaborave osnove sporta, takođe i da su klubovi glavni 'proizvođači', ništa manje značajni i za Evroligu. Pogledajte samo podatke gledanosti naših utakmica”.\nABA je u većinskom vlasništvu klubova, ali je većinski upravljački paket u privatnim rukama?\n“Nije sporno da su pre 15 godina osmislili koncept ABA i da treba da imaju jedan deo akcija, ali ne može njih nekolicina da upravlja Ligom kao da nas nema. Ne sumnjam u njihove poštene namere, ali mora upravljačka struktura da se promeni u srazmeri sa sportskim doprinosima”.\nFIBA je naložila nacionalnoim savezima da formiraju novo regionalno takmičenje i zapretila im da će sankcionisati reprezentacije ako klubovi nastave u ABA?\n“Bez obzira na to što smo opet košarkaška sila i što smo bili decenijama među najjačima na planeti, u košarci nas tretiraju onako kako Evropa tretira našu zemlju. Možemo samo da čekamo zvaničnu odluku, a potom pokušamo da ne ponovimo grešku iz 2000. kada je Savez odlučio da Partizan igra Suproligu. Verujem da će naša kuća košarke uspeti da izbori najbolje rešenje za klubove”.\nNedavno ste izjavili da ćete igrati samo KLS, ukoliko Evroliga vrati prohodnost srpskom šampionatu?\n“Svaki srpski klub bi uradio to. Sada je nova situacija. Ako FIBA kaže da će sankcionisati Savez zbog igranja klubova u ABA, onda ne znam ko će iole pametan da igra tu ligu, jer bi napravio štetu zemlji i reprezentaciji. Ali, hajde da ne žurimo”.\nU Srbiji se često licitira s platama igrača. Da li bi bilo lakše kada bi ugovori bili javni?\n“Ugovori su deponovani u Savezu, samim tim su i dostupni svima koji treba da budu upoznati s detaljima. Ne bi bilo moralno da se priča javno ko koliko u zarađuje u zemlji u kojoj je mnogo ljudi na rubu egzistencije”, kaže Danilović.\n“Stvara se pogrešna slika, pošto se pravi samo jedna paralela, sa zaradama u Srbiji. Često se zaboravlja da ti momci, iako sa daleko manjim primanjima od igrača iz evropskih ekipa, igraju međunarodna takmičenja i trude se da budu konkurentni s klubovima koji imaju budžete od 30-40 miliona evra. Desi se ponekad da platimo igrača i više nego što realno prikazuje na terenu. Ali, u tom momentu je takva cena na tržištu”.\nUkoliko Partizan izbori plasman u Evroligu, očekujete li da država nagradi uspeh adekvatno?\n“Voleo bih da ljudi shvate da je košarka u Srbiji daleko od pozitivne nule, a kamoli bilo kakvog profita. Zvezda i Partizan su državni klubovi, bitni za naciju u kojoj sport igra važnu ulogu, kao i kultura, zdravstvo. Samim tim, trebalo bi da im se omogući jedan deo sredstava kako bi na miru igrali i proizvodili igrače. Ne treba nam novac da se razmećemo, niti smo to ikad radili, već da normalno funkcionišemo. Kada već pričamo o nagradama, setite se kako se prošle godine manupulisalo već oformljenom tabelom nagrada, koja je jedino bila poštovana u vreme dok je Dragan Đilas bio gradonačelnik”.\nTokom akcije "Grobari za nas" u "Pioniru" se pojavilo mnogo bivših asova Partizana. Da li je neko od njih pomogao i finansijski?\n“Pre svega, ljudi iz kluba i ja gajimo veliko poštovanje prema svima koji su učestvovali u fenomenalnoj akciji i u Beogradu i u Čačku, a koja će biti nastavljena u Nišu i Novom Sadu, jer je svaki dinar bitan. Finansijski su pomogli i neki bivši igrači, ali ne bih o imenima”.\nZa sve godine koliko ste u Partizanu, kada vam je bilo najteže, da li ste razmišljali da se povučete?\n“Teško je svake godine. Mnogo sam puta pitao sebe 'šta će ti sve ovo'. Ali, onda se setim koliko je košarka svima nama dala više, nego mi njoj. Najlakše je odustati. U klubu sam 15 godina, volim Partizan. Ali, nisam ga ja stvorio. Nastao je davno pre, a verujem da će postojati i dugo posle nas. Neko se zadrži duže, neko kraće, ali svi smo prolazni, samo klub ostaje. Ne treba navijači da navijaju ni za Duleta, ni za mene, ni za igrače, nego za Partizan”, rekao je predsednik KK Partizan Predrag Danilović na kraju intervjua za “Večernje novosti”.\nKK Partizan ABA liga predrag danilović\n12.04.2015. / 11:42\nPrtavi i tacan dug kk partizan nis je nesto vise od 15 miliona eura samo sto se to krije od javnosti i ostatka ''navijaca''.\n12.04.2015. / 00:33\nDa li se neko seca koje godine je Danilovic imao sukob sa grobarima u Pioniru, igrajuci za Bolonju (Virtus), kada je posle napada na njega grobare nazvao "dzukelama"?\n11.04.2015. / 23:44\nDanilovicu ne lazi ovaj narid.Svi znamo zasto je Bozic u klubu i zasto ga drzite na klupi


Jezik je čovjek i vatan egzistencije\nNaslovnica Teme Iz pera naših autora Jezik je čovjek i vatan egzistencije\nPiše: Šefket Krcić\n(Povodom teksta dr. Dragoljuba Petrovića: “Arapski jezici i njihove bosanske paralele”, “Politika”, rubrika “Polemika”, Beograd, 21. novembar 2015.)\nU interesu razvoja diskusije i šire polemike, ostaje otvoreno pitanje, kada se raspravlja o bosanskom i srpskom jeziku, kao i o drugim jezicima – šta je Konstantin filozof (1380-1431), jedan od najstarijih pravoslavnih duhovnjaka, pisao o ovim jezicima na Balkanu?\nZahvaljujem profesoru Petroviću, na odvojenom vremenu, kojim je tumačio jedan dio moje argumentacije, a u povodu njegovog autorskog teksta “Efendija, koliko arapskih jezika govoriš?”. Ovdje ću govoriti na visini lista “Politike”, nadajući se da ću doprinijeti boljem razumijevanju i uspostavljanju mostova među ljudima koji različito misle, ne samo o jeziku već i o drugim pitanjima ljudske egzistencije.\nNažalost, uz sav respekt, odgovor prof. Petrovića nije bio u cjelini moguć, upravo iz razloga, što je, reagiranje Matice Bošnjaka, sa potpisom moje malenkosti, nije bilo autentično objavljeno. Prvo, tekst je skraćen i praktično preveden sa bosanskog na sprski, te je prilagođen uređivačkoj koncepciji lista “Politika”. U drugom slučaju, da je prof. Petrović uputio svoj prilog Nezavisnoj reviji “Sandžak” ili “Sandžakpressu”, bio bi mu objavljen, onako kako je on napisao. U tom slučaju, ako se tekst skrati i preuredi, on izgubi smisao, bez obzira što je riječ o srodnim jezicima, na kojima se mi možemo, ipak, razumjeti i ako se želimo (lično želim) poštivati. U tom pravcu, ova teza ide u prilog svim budućim sudionicima polemike oko bosanskog jezika i drugih jezika na ex – yu prostoru\nOno što sam shvatio u iskazu, cijenjenog prof. D. Petrovića, jeste da on iz priloga u prilog, negira bosanski, kao jezik Bošnjaka, nudeći već odavno kritički prevladanu formulu, ponovnog “opredjeljivanja”. Zacijelo, taj proces opredjeljivanja je završen povjesnom fazom 1967-1971., upravo kada je bio zabranjen časopis “Život” u Sarajevu (čiji je urednik bio Mehmed Meša Selimović), upravo zbog autorskog teksta akademika M. Filipovića “Bosanski duh, šta je to?”. Izgleda, da je ta tema “bauk” bosanski duh i bosanski jezik, te ne prestaje, bez obzira, što se R. Srbija i njene regije, kao i kulturni fenomeni nalaze u jednoj novoj i delikatnoj balkanskoj i europskoj tranziciji, gdje su Bošnjaci kao narod, suvereni na prostoru gdje žive, a njihov bosanski jezik, je priznat od relevantnih institucija međunarodne zajednice. Matematičari bi rekli, Bošnjaci i bosanski jezik su aksiomi. No, volterijanski rečeno, ostaje da Vi kažete svoju istinu. Dakle, atak na bosanski jezik Bošnjaka, doživljavamo kao osporavanje prava na život i na mišljenje. U to ste nas uvjerili kakve ličnosti Vi podržavate, gdje ste uz pominjanje nekih bošnjačkih pisaca apostrofirali ime režisera Emira Kusturicu, kao paradigmu, kako se Bošnjaci trebaju ponašati u Srbiji. Ovdje ste se jasno izjasnili, da je ključna tendencija programa, kako denacionalizirati Bošnjake? Mnoge bošnjačke institucije, a među prvima i Islamska zajednica u Srbiji, je E. Kusturicu ustupila srpskoj kulturi, bez kusura.\nU tom kontekstu, primio sam kao jedan poseban izazov, opservacije prof. D. Petrovića, koje dolaze iz posebne busije, naglašavajući svoj prijevod da je pojam Bošnjak “Srbin iz Bosne”? (Kafkijanski apsurd, no coment). Prošla su ta vremena, prof. Petroviću, da se moglo malipulirati sa Bosnom i Hercegovinom, bez obzira na njenu milenijumsku povijest. Isto kao što je govor Srba, kako u Srbiji, tako u bilo kojoj enklavi u svijetu srpski, tako je i bosanski govor Bošnjaka, ne samo u Bosni i Hercegovinu i Sandžaku, nego u svim zemljama i enklavama gdje žive Bošnjaci – bosanski. Kazano sa stanovišta filozofije, jezik je čovjek i vatan egzistencije, kako bi jedan Hajdeger rekao, jezik je kuća bitka… Međutim, rezultati diskusija o jeziku, predstavljaju, hegelovski rečeno “goli leš”. Zato ljudi, koji poštuju svoj jezik, oni na taj način imaju respekt prema svim jezicima, ne samo narodi koji zajedno žive, već i drugim jezicima u svijetu uopće. U tom pravcu imam potpuno razumijevanje za stavove srpskih lingivsta i pisaca, koji pod devizom “sačuvajmo srpski jezik”, svakodnevno možemo čitati u “Politici” i drugim medijima.\nVama i svim povjesničarima je poznata činjenica, da je Bosna i Hercegovina, kao multikulturna i viševjerska država sa hiljadugodišnjom tradicijom, bez obzira na doživljenu agresiju, koja traje, od Berlinskog kongresa do sada, skoro 14 decenija. To je bio težak vakat, koji nije zaobišao ni druge narode. Upravo iz tih razloga potrebno je da se kao znanstvenici, kulturni poslenici, pisci i humanisti okrenemo budućnosti, kako bi mlađe generacije, što manje bile suočavane sa problemima sa kojima su živjeli njihovi preci. Zato me čudi, da uprkos tendencijama, kao uspostavljanju mostova suradnje među narodima, Vi dolazite kao vanjski negator bosanskog jezika. Ostaje nejasno, čime je Vaš potez uvjetovan? Ne želim da izražavam kao pisac pasivan odnos prema ovom pitanju, jer u tom pravcu postaju značajne institucije u bošnjačkom narodu, kako u regiji Sandžaku, tako i šire, počev od BANU, kao krovne znanstvene institucije, te preko BNV-a, zatim filoloških katedri, koji ovo pitanje, nadam se, neće ignorirati.\nHelem, zapamtite, profesore Petroviću, da je na paradigmi bošnjačko-sandžačkog epskog pjesništva, kazanog na bosanskom jeziku, riješeno golemo književno Homersko pitanje. Dakle, tu enigmu su riješili istaknuti profesori i istraživači sa Harvarda, početkom 30-ih godina, prošlog stoljeća, koji su razgovarali i snimili 19 epova od pjesnika Avda Međedovića (Akovo, Bijelo Polje, 1866-1953), i koji su ovog nenadmašnog “Pjevača priča” (kako ga je nazvao dr. Albert Lord), vrijednovali, da je nadmašio u svojim pjevanjima jednog legendarnog Homera. Da to nisu rekli vrhunski stručnjaci sa Harvarda, to Bošnjaci danas ne bi mogli drugima dokazati i šire elaborirati, upravo zbog presije u kojoj žive u vrtlogu ralja između Srbije i Crne Gore.\nZacijelo, narod kojem pripada jedan Avdo Međedović, čiji se opuse izučava na mnogim svjetskim univerzitetima, zaslužio je bar malo poštovanja od Vas i od drugih, koji se bave značajnim filološkim pitanjima. Prema tome, jezik je preduvjet sjećanja i pamćenja. Zato je istinska sloboda, da se svi možemo izraziti na svom jeziku, kako to argumentirano i bez predrasuda prezentira prof. dr. Brankica Čigoja, u svojim stručnim prilozima, kao i da zaštitimo svoj jezik od raznih nasrtaja, koji idu do toga da se jezik pojedinog kraja ili sela, imenuju kao zasebni jezici, što nisu.\nZato želim, kako profesoru Petroviću, da se ne iznenađujete drukčijim reakcijama, tako i želim budućim, eventualnim sudionicima u raspravi oko ovih ili sličnih pitanja, da otvorimo dijalog: Da li je relevnantno, otvoreno pitanje, kada se raspravlja o bosanskom i srpskom jeziku, kao i o drugim jezicima – šta je Konstantin filozof, najstariji pravoslavni duhovnjak, mislio i pisao o ovim jezicima na Balkanu? Meni je to jasno. Ako je mojem oponentu i budućim sudionicima diskusije to poznato, vjerujemo, da ćemo dobiti jedan konstruktivniji prilaz riješavanju jezičkog pitanja, ne samo na teritoriji R. Srbije, već i šire u regionu. Zacijelo, Konstantin filozof je ponudio rješenje, koje vodi međusobnom priznavanju jezika i našem širem razumijevanju, kada su u pitanju srodni jezici.\nNadmo se, da će profesor D. Petrović prihvatiti naš poziv, da dođe u Sandžak i lično svojim čulima doživi ljepotu bosanskog jezika. Zahvaljujem na ustpljenom prostoru.\n(Novi Pazar, 25. 11. 2015. g.\nPrilog: Sažeta biografija autora\nsa osnovnom bibliografijom,\nza potrebe Redakcije)\n Redovni profesor Univerziteta u Novom Pazaru\ni predsjednik Matice Bošnjaka Sandžaka\nchileNP 1. Decembra 2015. At 22:38\nOno što je ključno ovdje je upravo Konstantin Filozof i profesorovo akcentovanje istoga. No, plaši činjenica da se u Politici ne može naći upravo taj dio, što govori o ponovnoj obmani srpske javnosti od strane njihove intelektualne i medijske elite. Takođe, tekst je tamo preveden na srbijanski jezik, što izaziva efekat kontradikcije, da se ,tobož, uvaženi profesor Krcić služi srbijanskim a zapravo zastupa bosanski jezik.\nSenad 28. Novembra 2015. At 16:36\nBrawo prof.Krstiću na iscrpnom textu i pojašnjenju onima koji ne poznaju Bosanski jezik.\nchileNP 1. Decembra 2015. At 22:31\nMislim da poznaju oni dobro bosanski i da su vrlo ozbiljno s toga pristupili napadima iz straha…


Disident | Veliki Rečnik\nBy dannielladiaz\t 17. December 2017. No Comments\nDisident, šta je to zapravo? Da li ste upoznati sa značnjem navedenog pojma?\nPojam disident se koristi da označi svaku osobu koja ide protiv utvrđenih propisa.\nIako pojmam disident nije čest u svakodnevnoj komunikaciji na našim prostorima, nije na odmet da znate njegovo značenje.\nEtimološki posmatrano sam termin disident potiče od latinske reči dissidens, što znači otpadnik, odmetnik, onaj koji se odvaja u mišljenju. Ovaj pojam na našim prostorima se koristi da označi svaku osobu koja ide protiv utvrđenih propisa.\nPrvi put ovaj termin je upotrebljen 1573-e godine na Varšavskoj konfederaciji za protestante koji nisu pripadali hrišćanskoj, odnosno katoličnoj veri. Tokom 17-og veka ovaj pojam počinje da se koristi u engleskoj kao naziv za protestante koji nisu hteli da pristupe anglikanskoj crkvi.\nPočetkom 90-tih godina prošlog veka termin disident je korišćen uglavnom za umetnike i intelektualce koji su se javno zalagali za uspostavljanje građanski prava.\nPoznato je da su tada organizovani progoni i represije od strane države, kako bi se uhvatili svi oni koji izražavaju kritiku javnosti. Zato ovaj pojam počinje da se koristi u značenju odmetnik, otpadnik, odnosno onaj koji se izdvaja u mišljenju od vladajuće većine.\nDanas, disidentom se smatra protivnik državno – političkog sistema svoje zemlje, kao i onaj koji odbaci svoju veru.\ndisident pojam šta je šta znači značenje značenje pojma značenje reči


Dačić odgovorio američkom ekspertu za Balkan - Naši u svetu\nObjavljeno 11/08/19 u 10:00\nKako su se demokrate u eri dinastije Klinton ponašale prema našem narodu dobro smo na svojoj koži osetili 1999. Oni su izabrali da im Srbija bude neprijatelj, a ne mi. Ovako je prvi potpredsednik Vlade i šef diplomatije Ivica Dačić za “Novosti” prokomentarisao stav Danijela Servera, američkog eksperta za Balkan, koji je poručio da “nije mudra odluka Dačića da na narednim izborima u SAD organizuje podršku srpskih doseljenika Donaldu Trampu”, pišu Novosti.\n“Očigledno je da Dačić misli da ima prijatelje u aktuelnoj administraciji i da želi da ih podrži. Ali, sve što je postigao jeste da je osigurao da ko god bude bio sledeći predsednik SAD iz redova demokrata, njega, a možda i Srbiju, smatra za neprijatelja”, upozorio je Server.\n“Kada Albanci organizovano podržavaju Hilari Klinton i kada po njoj i po njenom suprugu daju čak i imena buticima, onda je to legitiman stav. A kada ja, na nivou ideje, najavim mogućnost da bi Srbi organizovano mogli da podrže Trampa, onda je to mešanje u unutrašnje stvari Amerike. Zaista smešno.\n“Nije nikakva tajna da ogromna većina naroda kod nas ima mnogo više simpatija prema Trampovoj nego prema nekim ranijim administracijama u SAD. A nije da nema razloga za to. Jer, za razliku od Klintonovih, koji su otvoreno rekli da je nezavisno Kosovo njihov porodični legat, Trampov aparat pokazuje za nas ohrabrujuće znake da bi oko budućeg rešenja za kosovski čvor moglo da se pregovara, za razliku od Klintonovih koji misle da su tu priču zapečatili bombama 1999. Srbi treba da postanu organizovani faktor pa nek demokrate razmišljaju kako da osvoje njihove glasove. A mi veće neprijatelje od Klintona i Olbrajtove sigurno nećemo imati.”\nIvica DačićKlintonMinistar spoljnih poslova


Ivan B. Šmigić – rukometaš | Žarkovo online\nIvan B. Šmigić – rukometaš\nIvan je rodjen 1974. godine u porodici Šmigić Bogosava i Mileve rodjene Spasenović, unuk Save Spasenović i Živke rodjene Mišić, praunuk Ilije Spasenović i Anice rodjene Nastić, čukununuk Borivoja i Mileve, i bela pčela Blagoja Duradjevog.\nSportski duh i talenat nasledio je od oca Bogosava, pa je počeo kao otac da se bavi fudbalom u FK „Žarkovo”, ali je pronašao sebe u rukometu i postao vrhunski rukometaš. Kao Zvezdino „dete” igrao je u rukometnom klubu Crvena zvezda i osvojio 1998. godine, srebrnu medalju kao juniorski reprezentativac Srbije na Evropskom prvenstvu u Austriji. Na prvoj slici, Ivan je u sredini izmedju mladih navijača i svog juniorskog klupskog druga.\nSvoju profesionalnu internacionalnu karijeru počeo je u rukometnom klubu Lavovski u Španskoj Asobal ligi koja je najača liga sveta. Zatim je igrao u Makedoniji za rukometni klub Vardar, pa u kupu Evropskih šampiona za Metalurg koji je medju osam najboljih klubova na svetu. Na drugoj slici Ivan je u plavom dresu u gol poziciji.


GO SNS Valjevo Archives - Kolubarski Info\nTag: GO SNS Valjevo\nPovodom konferencije za novinare koju su održali šefovi odborničkih grupa Socijalističke partije Srbije i Jedinstvene Srbije u gradskom parlamentu Valjeva, javnosti su prezentovani određeni stavovi aktuelne opozicije koje ovdašnja skupštinska\nRedakcija January 13, 2021 0 Komentara\nGradski odbor Srpske napredne stranke u Valjevu najoštrije osuđuje jezive pretnje upućene Aleksandru Vučiću, predsedniku Republike Srbije i njegovoj porodici. Ovo nije prvi put da se na ovako gnusan i\nRedakcija December 30, 2020 0 Komentara\nPoštovani predstavnici medija, poštovani sugrađani, Gradski odbor Srpske napredne stranke Valjevo, želi svim građanima Valjeva da ih u predstojećoj 2021. godini služi dobro zdravlje, da grade i neguju međusobna prijateljstva\nRedakcija June 18, 2020 2 Komentara\nU životu sam optimista, uvek verujem u pobedu. Verujem da će moji sugrađani prepoznati u meni čoveka koji hoće i može da unapredi ovaj grad – kaže Lazar Gojković, nosilac\nRedakcija June 2, 2020 0 Komentara\nMiloš Vučević, potpredsednik Glavnog odbora Srpske napredne stranke posetio je Gradski odbor u Valjevu, poštujući sve mere prevencije. Veliki odziv članova kao i gromoglasan aplauz kojim je potpredsednik dočekan, pokazali\nredakcija September 15, 2018 4 Komentara\nSlađana Marković, članica GO SNS u Valjevu i predsednica MO Popare, komentarisala je učestale spekulacije koje su se prethodnih dana pojavile u javnosti, a u vezi sa njenim mogućim prelaskom


Pro Plan OptiRenal Adult Chicken – 1,5 kg\nPro Plan OptiRenal™ Cat Original Adult sa piletinom.\nPro Plan OptiRenal Adult Chicken - 1,5 kg količina\nŠifra proizvoda: 13381 Kategorije: Mačke, Suva hrana za mačke Oznake: hrana, mačke\nProPlan® Adult s piletinom je pažljivo formulisan obrok korišćenjem vrhunskih sastojaka koji su potrebni za zdrav i dug život Vaše mačke. Kompletna i izbalansirana formula, razvijena od strane veterinara i nutricionista, pruža sve što je mačkana potrebe za optimalan rast i negu. Sadrži OPTIRENAL, posebnu kombinaciju nutritivnih materija koje pomažu funkciji bubrega i usporavaju proces starenja. Esencijalni minerali i kotrolisani pH pomažu održati urinarni trakt zdravim. Izuzetno ukusna piletina pruža vrhunsku prehranu za odrasle mačke. Dodate lakosvarljive žitarice, prirodni probiotici i pirinač, redukuju neprijatan miris higijenske (toaletne) posude. Dokazano smanjuje nakupljanje kamenca i dentalnog plaka do 40%.\nSASTOJCI: piletina (21%), pirinač (16%), kukuruzno glutetensko brašno, dehidrirani živinski proteini, kukuruz, pšenica, životinjska mast (zaštićena mešavinom tokoferola), sušena cela jaja, koren cikorije (2%), koncentrovani proteini graška, minerali, riblje ulje, hidrolizat mesa i mesnih prerađevina, kvasac, kalijum-hlorid, kalcijum-karbonat, minerali, holin-hlorid, L-arginin, L-lizin, natrijum-hlorid, DL-metionin.\nANALITIČKI SASTAV: sirovi proteini 36,0%, sirove masti 16,0%, vlakna 1,5%, sirovi pepeo 7,0%, kalcijum 1,2%, fosfor 1,1%, magnezijum 0,1%, linolna kiselina min. 1%.\nDODACI po kg: vitamin A 32.800 IJ, vitamin D3 1.070 IJ, vitamin E 550 mg, vitamin C 140 mg; gvožđe-sulfat monohidrat 180mg, bezvodni kalcijum-jodat 2,9mg, bakar (bakar-sulfat) 45mg, mangan-sulfat monohidrat 47mg, cink (cink-sulfat) 380mg, selen (natrijum-selenit) 0,27mg.\nUPUTSTVO ZA HRANJENJE: Težina = preporučene dnevne količine (g)


Četrdeset godina čekali na novi dom – Magazin Plus\nHome/Politika/Četrdeset godina čekali na novi dom\nČetrdeset godina čekali na novi dom\nDanas, 18.11.2018.godine uručeni su ključeve nove kuće za Fuada i Zemku iz mjesta Kruščica kod Viteza. Pored radosti,sreće i veselja bilo je i suza, naravno radosnica, jer ova porodica još ne može da vjeruju da od danas zvanično imaju svoj novi dom prikladan za normalan život.\nKako je izjavio za ZOS radio gosp.Sabahudin Sinanović:” Slučajno sam saznao za ovu porodicu i odlučio da im obezbjedi građevinski materijal, takođe mnogi su učestvovali u izgradnji ove kuće i svako je na neki način nečim doprinjeo, te dodaje Sinanović da su veliki dio posla odradili i momci iz udruženja Izvor mladosti Vitez i hvala im za to”.\nJoš jednom veliko hvala svim dobrim ljudima koji su podržali ovaj projekat na bilo koji način.\nDanas smo dobili i informacije da će jedna porodica iz Viteza (koji žele ostati anonimni) plaćati struju za 6 mjeseci, jer ova porodica ima samo 50 KM sigurnih mjesečni prihoda i to od Fuadove invalidnine.\nZajedno možemo puno više!!!


OVAKO MITROVIĆ SLAVI POSLOVNI USPEH: "Kafane i klubove više ne mogu da vidim očima" (VIDEO)\nPuls | četvrtak 06. juni 2019. 13:07h\nOtkako je otvorio Instagram nalog, Željko Mitrović postao je izuzetno popularan na ovoj platformi. Njegovi snimci i duhoviti komentari izazvali su veliku pažnju javnosti, a posebno njegovih pratilaca, koji ih svakodnevno komentarišu.\nŽeljko je do sada pokazao kako provodi slobodne trenutke na poslu, objavljivao je snimke sa porodicom, a reakcije su posebno izazvali snimci njegovih noćnih vožnji na elektro-skejtu.\nPotpisah u Beču ugovor kojim čemo za austrijsku novoformiranu televiziju proizvoditi 60 sati programa nedeljno. Moji odoše u kafanu da slave a ja malo da se katapultiram na Prateru, jer kafane i klubove više ne mogu da vidim očima!\nMeđutim, osim što svoj Instagram profil koristi da pokaže deo svog privatnog života, koji do sada nije bio dostupan javnosti, Željko koristi priliku i da se pohvali dostignućima koje postiže u poslu.\nNakon što je najavio uzbudljivu sezonu na TV Pink od jeseni, Željko je u poslednjem videu otkrio da je potpisao ugovor sa bečkom televizijom i da će za nju proizvoditi 60 sati programa nedeljno.\nI dok su ljudi iz njegovog tima otišli u kafanu, Željko je na drugačiji način proslavio ovaj veliki uspeh.\nNaime, on je odlučio da ode u Prater, najstariji zabavni park na svetu, i provoza se na katapultu, a vožnju je zabeležio 8K360 kamerom.\n- Potpisah u Beču ugovor kojim čemo za austrijsku novoformiranu televiziju proizvoditi 60 sati programa nedeljno. Moji odoše u kafanu da slave, a ja malo da se katapultiram na Prateru, jer kafane i klubove više ne mogu da vidim očima! - napisao je Željko uz video.\n"Svaka čast", "Željko kralj, dete u duši" samo su neki od komentara na ovaj video, a pratioci su mu poželeli sreću u novom poslu sa austrijskom televizijom.


Zaposlenima na novosadskim fakultetima kasnile plate jer nema para | Novosadski informativni portal 021\nZaposlenima na novosadskim fakultetima kasnile plate jer nema para\n15:29 > 15:43\nProfesorima, asistentima i ostalim zaposlenim na fakultetima u sklopu Univerziteta u Novom Sadu kasnile su plate za novembar jer je, kako su obavešteni, kasa Ministarstva prosvete prazna, saznaje 021.\nOvo obaveštenje Univerzitet u Novom Sadu dobio je juče od Ministarstva prosvete, te je obavestio sve dekane o novonastaloj situaciji.\nRektor Univerziteta u Novom Sadu Dušan Nikolić rekao je danas za 021 da ova odluka nije naročito iznenađenje, kada se uzme u obzir da nijedan fakultet u sklopu UNS nije prošle godine iz republičke kase dobio neophodna sredstva za komunalne troškove.\n"Ni jedan jedini dinar nismo dobili za grejanje, struju, vodu i ostale komunalne troškove za ceo oktobar, novembar i decembar. Ta sredstva nam nikada nisu ni bila nadoknađena, a fakulteti su morali da utroše rezerve koje su imali i iznađu dodatne izvore finansiranja tih troškova", naveo je Nikolić. On je izrazio nadu da će se situacija uskoro rešiti.\nU međuvremenu su, na pitanja koja smo im uputili povodom ovoga, iz Ministarstva prosvete naveli da su plate zaposlenima isplaćene danas. Plate su, zbog prazne kase, isplaćene iz tekuće budžetske rezerve Republike.\nUNIVERZITET U NOVOM SADU\trektorat\tbudžet Srbije\n12.12.2016\t• 00:33\nda li me zajebavate, treba da brinem što profesorima iz budžeta kasni plata? isti oni profesori koji su se slizali sa vlastima dok jašu narod, čiji fakulteti protivzakonito naplaćuju polaganje ispita, overe semestra, pritiskaju studente za stručnu literaturu, čiji fakultetski poltroni iz studentskih organizacija gaze preko kolega da bi štitili profesorske interese? isti oni koji imaju šest cifara mesečno u zemlji u kojoj je prosek 25.000 neto za puno radno vreme i gde se ljudi jedva krpe za informatiku? za njih treba da brinem?\nradije ću da brinem za studente koje ojadite bez da trepnete\n10.12.2016\t• 16:16\nĆutimo jer ćute i profesori fakulteta kada se zakida drugima.\nDa bi očekivali solidarnost, moraju i oni biti solidarni.\nSolidarnosti više nema, svako gleda svoj interes.\nEto zato ćutimo.\n10.12.2016\t• 14:27\nJoš nema plate...


Biznis za budućnost, projekat "B2B" - Radio televizija Bor\nISTOČNA SRBIJA - Timočki klub iz Knjaževca i RARIS započeli su realizaciju projekta Biznis za Budućnost B2B (Bi-tu-bi). Projekat je namenjen srpskoj dijaspori u Austriji, a njegov cilj je da se svim budućim povratnicima predstave mogućnosti poslovanja i investiranja u domovini.\n"Namera je da se svim zainteresovanim licima u dijaspori predstave aktuelni programi i projekti, ali i druge mogućnosti za započinjanje posla u Srbiji", kaže Boban Kostandinović, projekt menadžer RARIS-a.\nKnjaževački Timočki klub i RARIS do sada su realizovali dva projekta za dijasporu 2013. i 2015. godine, a privatan posao je na ovaj način po povratku u zemlju započelo desetak Kladovljana i Negotinaca iz dijaspore. Projekat Biznis za Budućnost B2B je podržalo Ministarstvo spoljnih poslova Srbije i Uprava za saradnju sa dijasporom i Srbima u regionu.\nUpravljanje biorazgradivim otpadom u istočnoj Srbiji\nUdruženi u borbi protiv bele kuge\nKako do posla? - Klub za traženje posla\nDelta biznis inkubator u Zaječaru\nViše iz ove kategorije Isplata akontacije od obeštećenja za imovinu »


Puni naziv: DRUŠTVO ZA PROIZVODNJU, TRGOVINU I USLUGE JASSA COP DOO ZRENJANIN STATUS: AKTIVNO PRIVREDNO DRUŠTVO MATIČNI BROJ: 20532637PRAVNA FORMA: DRUŠTVO SA OGRANIČENOM ODGOVORNOŠĆUSEDIŠTE: OPŠTINA: ZRENJANIN | MESTO: ZRENJANIN | ULICA I BROJ: VOJVODE PETRA BOJOVIĆ\nSkraćeni naziv: JASSA COP DOO ZRENJANIN\nAdresa: VOJVODE PETRA BOJOVIĆA 21 22\nMatični broj: 20532637\nPoreski br.: 106100903\nDatum osnivanja: 4.5.2009.\nDelatnost: Mešovita poljoprivredna proizvodnja


Svrab kože kod dece i beba - mojabeba.rs\nTokom maja i juna priroda buja pretvarajući se u cvetnu čaroliju. Međutim, magija lako može da se pretvori u noćnu moru ako se oči vaše bebe zacrve...\n08.09.2014 Zdravlje deteta\n4 okt, 2016 Kutak za mame\n28 okt, 2016 Kutak za mame\nNaučnici imaju odgovor: Zašto više ličimo na očeve nego na majke?\n5 mar, 2015 Zanimljivosti\nSudeći po najnovijoj studiji, geni koji smo nasledili od oca su dominantniji od majčinih. Prema eksperimentu Medicinskog fakulteta u Severno...


Divlji taksisti - Blic Online\nPrijave protiv divljih taksista u Kragujevcu\nPripadnici Ministarstva unutrašnjih poslova u Kragujevcu podneli su krivične prijave protiv dvojice muškaraca starosti 48 i 63 godine iz Kragujevca, zbog sumnje da su nelegalno pružali taksi usluge.\nU toku novogodišnje noći pripadnici Komunalne milicije Grada Beograda kontrolisali su taksi prevoznike i tom prilikom oduzeli su dva vozila od nelegalnih taksista.\nKako se približavaju novogodišnji praznici tako u Beogradu raste broj “divljih” taksista, podjednako onih beogradskih bez taksi dozvola, tako i njihovih "kolega" koji dolaze iz gradova širom Srbije, pa čak i Crne Gore i BiH!\nVladina Radna grupa za analizu i davanje predloga u vezi za primenom propisa u oblasti taksi prevoza, na nedavnom sastanku usvojila je pet mera u borbi protiv sive ekonomije i za još bolje poštovanje zakona, saopštilo je danas Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture.\nKomunalna policija i gradski saobraćajni inspektori oduzeli su još privremeno još jedan automobil jer nije imao dozvolu za taksiranje na području Beograda. Ovo je 32. vozilo nelegalnih taksista oduzeto od početka akcije krajem decembra.\nDivljih taksista po Beogradu ima tokom cele godine, ali pred Novu godinu uvek dođe do prave invazije na prestonicu, te pored "lokalaca" stižu oni iz svih krajeva Srbije!\nFotografija automobila sa stranim registarskim tablicama i krovnom oznakog jednog poznatog beogradskog taksi udruženja podigla je prašinu po društvenim mrežama, ali i pokazala da "divlji" taksisti ne prezaju ni od čega kako bi prevarili mušterije, te da obični građani imaju sve manje načina da se uvere da li je neki taksi vozač - regularan.\nNajnovija taktika divljih, neregistrovanih taksista predviđa krađu ili kopiranje taksi tabli.


Volonteri obeležili Svetski dan osoba sa Daunovim sindromom - Grad Prokuplje\nProlećno ulepšavanje grada: Posađen javor na Keju kraj Toplice\nVlada Švajcarske pomaže lokalnim samoupravama u pružanju pomoći socijalno ranjivim grupama\nVolonteri obeležili Svetski dan osoba sa Daunovim sindromom\nPovodom obeležavanja Svetskog dana osoba sa Daunovim sindromom, 21. marta, volonteri Crvenog krsta Prokuplje posetili su OŠ “Sveti Sava“, koju pohađaju deca sa smetnjama u razvoju.\nOrganizovanjem raznih radionica, vršnjački edukatori doprineli su da učenici ove Škole, kroz razne aktivnosti očuvaju svoje motoričke sposobnosti i mentalno zdravlje, ali i da se osećaju kao ravnopravni članovi društva.\n-Znamo koliko je druženje važno za učenike ove Škole, zato se trudimo da ih što češće posećujemo. Uključivanje dece sa smetnjama u razvoju u razne aktivnosti, doprinosi očuvanju njihovog zdravlja, i zato smo ovaj program nastavili da sprovodimo iako je on zvanično završen, kazala je saradnik Crvenog krsta Irena Antonijević.\nSvetski dan osoba sa Daunovim sindromom, 21. mart, ustanovljen je 2006. godine. Pružanje aktivne podrške celoj porodici u vidu informisanja, savetodavnog rada i praktične obuke, može preventivno uticati na nastanak pridruženih poremećaja i stimulisati psihomotorni razvoj.\nVećina dece sa Daunovim sindromom u periodu ranog detinjstva ređe ostvaruje interakcije sa roditeljima i slabije odgovara na podsticaje, ali istrajnost na njihovom uključivanju u svakodnevne aktivnosti porodice ima izuzetno pozitivne efekte. Simbol ovog dana su različite ili šarene čarape, kao podrška borbi osoba sa ovim poremećajem da se integrišu u društvo.


Dozvolite svom timu da koristi talenat i znanje | iLearn.rs | Poslovne vesti\nNeki zaposleni idu na posao da rade šta im se kaže. Neki znaju viziju svoje kompanije i pokušavaju da je prate. Ali tu je i treća opcija – kada radnik shvati kako kompanija može da postigne svoju viziju i pronađe način da tome lično doprinese, bez obzira kakav mu je opis posla.\nLideri postaju lideri tako što izaberu treću opciju, piše Forbes.\nNjihov izazov, kao onih koji upravljaju, je da pomognu onima koje vode da urade to isto.\nKako navesti druge da daju sve od sebe na taj način? Počinje od toga šta lider ne treba da radi.\nNe treba da uplaši zaposlene. Ako samo jedna osoba počne da utiče na druge tako što “proširi glas”da je preduzimanje rizika kažnjivo, da je šef nestrpljiv, ili da se stare procedure moraju bespogovorno pratiti, onda je krucijalna saradnja među liderima i onima koje vode počela da se raspada.\nKako Forbs ističe, najbolji lideri zamenjuju strah sa radoznalošću, uvek se trude da otkriju nove teritorije i nagrade inovativnost radnika.\nOni znaju da je njihova glavna uloga da budu mentori i da pružaju podršku.\n“Ako već odaberete tim zbog njihovih veština i znanja, dozvolite im da ih koriste. Nemojte im diktirati šta da rade”, navode u tekstu.\nNajdragoceniji osećaj na svetu je kada vidite da drugi ljudi ideju razvijaju sve više i više i dalje nego što biste vi ikada mogli.\nAli liderstvo ne znači samo da čekate da tim izvrši svoj zadatak. Lider je neko ko treba da postavi visoke standarde rada dok istovremeno podržava njihov pristup obavljanju zadatka.\nDobar lider je i “težak saradnik” i “negovatelj” istovremeno, nema tu izbora.


U njujorškom hotelu "Njujorker" sutra će biti održana konferencija posvećena Nikoli Tesli, u organizaciji Tesla naučne fondacije iz Filadelfije.\nSkupu u "Njujorkeru", u hotelu u kome je 7. januara 1943. umro naš naučni geneije, a na kojoj će govoriti više od 20 učesnika iz SAD, Kanade, Srbije, Meksika, Australije i Hrvatske.\nKonferenciju će otvoriti generalni konzul Srbije u Njujorku Mirjana Živković, rečeno je Tanjugu u Fondaciji.\nKonferencije, koje se održavaju svakog januara, su prilika i da se čuju reči nezvaničnog arhvara "Njujorkera" Džozefa Kinija, koji je poslednjih decenija vodio posetioce kroz Teslin boravak u hotelu od 1933. do 1943. godine.\n- Skoro da nema dana da neko ne dođe i zatraži da vidi sobu 3.327 i 3.328 na 33 spratu, gde je živeo Tesla. Jedna je bila spavaća, a druga radna. Hotelski život je izabrao da ne bi brinuo o sređivanju kuće, pranju odeće, spremanju obroka, a zahvaljujući tome dragoceno vreme mogao je da posveti ostvarenju ciljeva. "Njujorker" je izabrao zato što je bio blizu njegove laboratorije, ali i zato šato je to bio hotel sa najsavremenijim tehnološkim rešenjima toga doba, o čemu je bilo pisano na četiri strane magazina "Popularna nauka", 1930. godine - govorio je Kini.\nMeđu učesnicima sutrašnjeg skupa su profesorka iz Filadelfije Ešli Redfern, nosilac projekta izučavanja Nikole Tesle u osnovnim školama u Americi, nekadašnji direktor Kulturnog centra u Njujorku Miloje Popović, meksički kompozitor i dirigent Alejandro Sančez Navarro.\n- Tesla je u "Njujorkeru" živeo poslednjih deset godina i tu je napustio ovozemaljski život, na Božić 1943. Zato nam je taj hotel mesto okupljanja svakog januara. Skup je priprema za Tesla Fest planiran za januar 2020. u "Njujorkeru" i u julu 2019. u Beogradu - rekao je predsednik Fondacije Nikola Lončar.\nPrema rečima Lončara, Fondacija se zalaže da se Teslin život, uspesi i njegova vanvremenska filozofija učine dostupnim mladima širom sveta, kako bi se inspirisali da delaju u Teslinom duhu za dobrobit čovečanstva.\nLončar je dodao da Fondacija radi i na tome da jedna škola u Filadelfiji ponese ime jednog od njavećih umova civilizacije Nikole Tesle.\nU okviru programa Konferencije 2015. u holu tog istorijskog hotela postavljena je bista Nikole Tesle\nNa današnji dan ostali smo bez čuvenog SRPSKOG NAUČNIKA\nOdržana druga konferencija o vršnjačkom nasilju\nONI NISU HEROJI! Srbija obeležava 100 godina od najblistavije stranice svoje istorije, a istovremeno dozvoljava VELIČANJE NAJVEĆE SRAMOTE\nRatko Mladić, Vojislav Šešelj, Veselin Šljivančanin, Nebojša Pavković, Vladimir Lazarević... Živojin Mišić, Radomir Putnik, Stepa Stepanović, Petar Bojović. Tri tačke su između zato što jedni i drugi ne mogu nikako u istu rečenicu.\nŽelim da zahvalim kompaniji Mozzart zato što je prepoznala značaj i postala generalni pokrovitelj čitavog sporta u vojsci, a zatim i obezbedila novčane nagrade najboljim sportistima koje njima mnoge znače. Međutim, mnogo više od materijalne podrške nama znači što je Mozzart kao društveno odgovorna kompanija pokazao da naša društvena zajednica poštuje, ceni i ponosi se ovim ljudima, njihovim rezultatima i svime što oni rade za našu zemlju. Nagradili smo najbolje među nama, hvala im što pomažu da se oni tako i osećaju.


Vijesti | Vijesti – Page 3 – Savez arhitekata Crne Gore\n24.01.2020. | By SACG | In Vijesti\nMinistarstvo održivog razvoja i turizma raspisalo je međunarodni konkurs za izbor autorskog tima, koncepta i sadržaja crnogorske postavke na XVII Međunarodnoj izložbi arhitekture u Veneciji (La Biennale di Venezia) 2020. godine. Konkurs je otvoren od 24. januara do 7. februara 2020. godine. Konkurs je međunarodni, jednostepeni, neanonimni. Temu Bijenala „Kako ćemo živjeti zajedno?“ postavio […]\n03.01.2020. | By SACG | In Konkursi, Vijesti\nGrad Banja Luka raspisao je 27.12.2019. godine Međunarodni konkurs za izradu idejnog arhitektonskog rješenja multifunkcionalne dvorane/ kongresnog centra. Ideja da Banja Luka dobije jedan multifunkcionalni prostor gdje bi se povezale različite namjene, a što predstavlja upravo jedan korak u strateškoj viziji grada. Njegova funkcija i kapaciteti treba da zadovolje, pored lokalnih i šire, […]


Razmažena diva: Poznati brend hoće da tuži Saru Džesiku Parker - Story\nRazmažena diva: Poznati brend hoće da tuži Saru Džesiku Parker\nSara Džesika Parker je zaradila milione kao Keri u seriji „Seks i grad“, i to ne samo od honorara nego i od sponzorskih ugovora\nModna ikona Sara Džesika Parker (53) radila je s mnogim dizajnerima i brendovima, a sad je jedan od njih tuži. Brend nakita Kat Florens Dizjan potpisao je s njom ugovor i ona im je bila ambasadorka brenda. Sad je tuže jer kažu da se ona svog dela nije držala i traže milionsku nadoknadu. U javnost su tako procureli detalji ugovora i svi njeni zahtevi koji je razotkrivaju kao pravu divu.\nU ugovoru je pisalo da se glumica ne sme snimati osim ako ona eksplicitno nije dozvolila. Posebno je naglašeno da nema nikakvog snimanja ni fotografisanja dok Sara Džesika jede, a svaki put pre nego što se kamera upali ona mora da da dopuštenje.\nNa snimanjima glumica sme da uz pauzu kad god poželi, a svakako traži jednosatnu pauzu za ručak koji će ona odabrati, a sponzori platiti.\nSa sobom je vodila privatne vizažiste, frizere i stiliste, odnosno celu ekipu koja se brinula o njenom izgledu, a to je takođe plaćao sponzor. Svi oni su morali da imaju svoju „prikolicu“ odvojenu od njene.\nОбјава коју дели Eleni (@eleni_velvet) дана 17. Апр 2018. у 8:58 PDT\nNjena prikolica je morala da ima luksuzno kupatilo, a još je jednu tražila posebno za svoj ormar.\nZa svaki intervju je htela pitanja unapred, a medije s kojima će pričati sama je birala.\nKad bi morala da putuje zbog promovisanja brenda, Parker je tražila kartu za prvu klasu plus još dve takve karte za njene goste. Što se tiče hotela, sponzori su morali da osiguraju apartman za nju i svakom od gostiju posebnu sobu. Ona bi po danu dobila 200 dolara, a gosti 100 dolara, a kompanija joj je morala da plati telohranitelje i kompletno osiguranje svaki dan.\nIako je ona smela da nosi nakit drugih brendova, nije smela da ih promovoviše, a glumica je Kat Florens Dizajnu zabranila da prave i koriste kartone s njenim likom u prirodnoj veličini.\nKompanja je sad tuži jer kažu da se nije držala svog dela ugovora.\n– Odbila je sarađuje u promotivnim aktivnostima, nije htela da dođe na otvaranje londonske prodavnice brenda i stvarala je poteškoće – tvrde iz Kat Florens Dizajna, dok Parkerini advokati kažu da to nije istina.\n– Nisu joj isplatili honorar nakon što je ona ispunila sve ugovorne obaveze, a nastavljaju da koriste njene fotografije za reklamiranje i promociju brenda – kažu.\nОбјава коју дели Edna.bg (@ednabgofficial) дана 26. Апр 2018. у 3:34 PDT\nTags: sara džesika parker\nKatarina Šišmanović: Strašno je deliti život s nekim, a biti sam\nNajčešće greške koje pravite kada se depilirate, ali mi znamo kako da ih izbegnete\nPrinc Hari proslavlja 36. rođendan,a kakvu poruku krije čestitka brata Vilijama i Kejt?\nJelena Karleuša u izdanju koje nećete moći da zaboravite (foto)


TOO LOUD FEST 2021: Vlatko Stefanovski i Teoharov Audio na festivalu - Too Loud\nRiječ je o posebnim i limitiranim zvučnicima (svega je izrađeno 15 pari) nastalim u suradnji s Vlatkom Stefanovskim. Teohaov Audio bio je zadužen za inženjering, konstrukciju, kao i proizvodnju, dok je Vlatko Stefanovski sudjelovao u finalnom ugađanju zvuka Legendary zvučnika.\nTeoharov Audio Legendary zvučnici\nS obzirom na to kako je riječ o svjetskoj premijeri, zakazanoj upravo na festivalu, za sada ne smijem otkrivati previše detalja, kao niti dodatne fotografije zvučnika. Uz fotografiju za koju sam dobio dozvolu da objavim, ipak ću još dodati da sam imao prilike vidjeti finalni proizvod i da već na fotografijama izgleda izvrsno. A kako zvuči, uvjerit ćemo se drugog dana festivala, dakle, u nedjelju, 17. 10. 2021. točno u podne u salonu Mimoza 1 na 2. katu hotela. Da stvar bude bolja, Vlatko Stefanovski će zasvirati uživo, a kao ozvučenje poslužit će upravo novi Legendary zvučnici.\nVeselin Teoharov (Teoharov Audio) i Vlatko Stefanovski\nZa sve one koji neće moći biti u prilici prisustvovati ovom predstavljanju, organiziran je Livestream na Too Loud YouTube kanalu s početkom u 12.30 sati. Stoga, pozivam sve one koji se dosad nisu predbilježili na Too Loud YouTube kanal da to još danas učine!\nOvaj članak je objavljen u kategoriji Too Loud Fest, Uncategorized .Tagovi: doubletree by hilton hotel, teoharov audio, too loud fest, too loud fest 2021, vlatko stefanovski


Naredne sedmice počinje izgradnja dva objekta sa 64 stana | Palelive.com\nPočetna Regija Sokolac Naredne sedmice počinje izgradnja dva objekta sa 64 stana\nSOKOLAC – Na Sokocu će naredne sedmice početi izgradnja dva objekta sa 64 stana za raseljena lica, vrijednosti oko tri miliona KM.\nNačelnik opštine Sokolac Milovan Bjelica rekao je Srni da se objekti grade u okviru projekta „Zatvaranje kolektivnih centara i alternativnih smještaja pružanjem javnih stambenih rješenja – Ceb dva“, koji se realizuje pod pokroviteljstvom Razvojne banke Savjeta Evrope.\nOn je naveo da je opštini Sokolac prošle godine za ovaj projekat odobreno 2,2 miliona KM, dok će ova lokalna zajednica u izgradnju objekata uložiti oko 500.000 KM.\nBjelica kaže da će objekti biti građeni u gradskom naselju Sokolac, uz magistralni put Sarajevo-Sokolac-Zvornik, kao i da će lokalna uprava obezbijediti priključke na elektro, vodovodnu i mrežu otpadnih voda, te riješiti pitanje grijanja i putne komunikacije.\nProjekat „Zatvaranje kolektivnih centara i alternativnih smještaja pružanjem javnih stambenih rješenja“ sprovodi se na nivou BiH izgradnjom neprofitnih socijalnih stanova i stanova koji se koriste za pomoć institucijama socijalne zaštite.\nProjektom „Ceb dva“ planirana je izgradnja 2.611 stambenih jedinica neprofitnog socijalnog stanovanja, a u njih će useliti više od 7.200 korisnika iz 121 kolektivnog centra u BiH.\nMinistarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH realizuje ovaj projekat u saradnji sa entitetskim ministarstvima za izbjeglice i raseljena lica u BiH, lokalnim vlastima i UNHCR-om.\nPrethodni članakKabinet za bankarske tehničare dobio novu opremu\nNaredni članakU ponedjeljak radionica Vikimedijine zajednice Srpske


Da li je prostor eks-Jugoslavije, posle jednog istorijski besmislenog i sasvim nepotrebnog rata, u istom polozaju i na istoj polaznoj poziciji na kojoj se nalazila Evropa po zavrsetku Drugog svetskog rata i poraza varvarstva?\nRez, koji ce onemoguciti definitivno novu provalu takvog varvarstva, kakvo su predstavljali ratovi na prostoru bivse drzave, mora biti u glavama: taj rez javice se onda kada postane dominantna svest da je ono sto se dogadjalo, ta neverovatna kolicina zla, slom, sumrak i poraz civilizacije na ovim prostorima, da je civilizacijska sramota\nNa jednom evropskom skupu, odrzanom ubrzo po zavrsetku Drugog svetskog rata, prisutnima se, u ime Italije, obratio Benedeto Kroce: bio je najreprezentativnija licnost koju je Italija tada mogla poslati na ovaj skup, jer je bio najistaknutija figura italijanske kulture i, sto je bilo najvaznije, protagonista moralnog i intelektualnog otpora fasizmu. Nije moglo biti bas lagodno vec starom filosofu i, uz to, jednom od istorijskih lidera italijanskog liberalizma: trebalo je pred tim skupom objasniti kako se u Italiji, zemlji sjajne civilizacije i humanisticke tradicije, mogao pojaviti fasizam. Kroce je, poredjenja radi, ispricao jednu epizodu iz staroegipatske istorije - o invaziji (unutarnjoj) i vladavini Hiksosa: nije se znalo tacno odakle su dosli, pomesali su se sa starosedeocima, a onda su u trenutku koji im se ucinio pogodnim zaskocili i zavladali egipatskom drzavom, nametnuli svoj sistem vrednosti i vladali koliko su vladali. Svrha Kroceovog kazivanja o Hiksosima bila je, u stvari, da pred lice evropske javnosti iznese misao kako to sto se dogodilo u Italiji, tih dvadeset godina fasizma, i nije prava istorija Italije, autenticno italijanska, jer se samo istorija slobode, istorija napredovanja ka uvek sve vecoj meri slobode i razuma (u zivotu ljudi) moze smatrati pravom istorijom: period fasizma je, dakle, jedna parenteza koju ne treba racunati, jer je fasizam predstavljao duboku i tesku politicku involuciju ("tuznu pricu o nacionalnoj bolesti"), izvan italijanskih civilizacijskih i kulturnih tradicija. Bili smo neoprezni, mislio je da kaze Kroce, nismo prepoznali stvari na vreme, pa se dogodilo to sto se dogodilo. Bio je, medjutim, suvise ozbiljan istoricar da bi stvarno mogao misliti i verovati da u istoriji nesto moze nastati ni iz cega, bio je filosof kome se dugovalo prvo otkrivanje savremene kriticke misli u Italiji, koji je stalno pozivao na konkretnost istorijske interpretacije. Bio je sjajan poznavalac istorije Italije posle Rizordjimenta, a, uz to, istaknuti ucesnik u politickom zivotu, i mogao je znati suvise dobro odakle je dosao fasizam, kakve okolnosti su omogucile pojavu i prodor fasista koji su, poput Hiksosa, izveli tu unutarnju invaziju ("mars na Rim") i predstavili se kao nova, mocna energija koja ce obnoviti naciju i zemlju (prica koju pricaju svi nacionalisti), a kada je ostalo golo nasilje i netolerancija prema svemu sto je drukcije. Karakter i usmerenost te energije je prepoznat, ali bilo je kasno: dvadeset godina diktature zavrsilo se nacionalnom katastrofom.\nVarvarizacija i civilizacija\nStvari je blagovremeno prepoznao Hose Ortega i Gaset, prvi dijagnosticar okolnosti u kojima fasizam, kao novo varvarstvo, nastaje: u tekstu O fasizmu (Sobre el fascismo, 1922) Ortega kaze: fasisti proizvode haos da bi, posle toga, zavodili svoj red, afirmisu autoritarizam i, istovremeno, organizuju pobunu. Nije problem u Cezaru koji trijumfuje nad ostalima, vec u ostalima koji su dopustili Cezaru da trijumfuje: snaga fasizma, dakle, po Ortegi, nije u njegovoj akciji, vec u odsustvu akcije liberala i demokrata, u slabosti liberalne drzave i njenih institucija. Pojava fasizma, ipak, nije slucajan plod, nije iznenadna izraslina na inace zdravom telu, nije slucajno skretanje koje se samo zbog neodgovornosti predfasistickog vladajuceg sloja, kao strano telo, nasilno ubacuje u drustveni organizam jedne idilicno vidjene istorije: pojava mora imati plice ili dublje korene u utrobi zemlje i njene istorije i zato treba traziti dublja objasnjenja u strukturnim karakteristikama drustva, jer se samo tako u svetlosti proslosti moze shvatiti sadasnjost i onemoguciti da fasizam nastavi ziveti u drustvenom organizmu poput malignog tkiva. Ortega i Gaset je predosetio da je evropska civilizacija, ubrzo posle Prvog svetskog rata, skrenula u varvarstvo: pred njim, kao i pred Kroceom, T. Manom, Hajsinhom, Kasirerom, Bendom, Kurcijusom, Panofskim i drugim najistaknutijim evropskim humanistima-antifasistima medjuratne istorije postavilo se pitanje odbrane tekovina i vrednosti te civilizacije; svima njima postalo je zajednicko misljenje da u suocavanju sa uskogrudostima nacionalizama izlaz i spas treba traziti u "ideji Evrope", jer samo Evropa, vidjena kao zajednicka domovina i zajednicka sudbina, moze biti brana nacionalistickom varvarstvu. Agresivnost tog varvarstva, fasistickog i nacistickog, odvela je, kao sto se zna, svet u kataklizmu Drugog svetskog rata, a kada je ono porazeno iz tog stravicnog iskustva pocele su se izvlaciti politicke pouke: ideja Evrope, ujedinjene, javila se kao ocigledna nuznost. Strpljivim i upornim izgradjivanjem institucija Zapadna Evropa je dosla do tacke sa koje ne moze biti povratka - u haos nacionalizama.\nDeveti maj, dan ratne pobede, proglasen je danom Evrope i sada je znamen antinacionalizma i antifasizma kao usmerenja par excellence evropskog.\nDa li je prostor eks-Jugoslavije, posle jednog istorijski besmislenog i sasvim nepotrebnog rata, u istom polozaju i na istoj polaznoj poziciji na kojoj se nalazila Evropa po zavrsetku Drugog svetskog rata i poraza varvarstva? U slucaju svetskog rata demarkaciona linija-rez postoji - to je definitivan vojnicki poraz nacifasizma; u slucaju rata na jugoslovenskom prostoru Dejtonski sporazum je zaustavio besmisleno ubijanje i razaranje, ali po tom sporazumu nema ni pobednika ni porazenih: drzave koje su nastale na tlu Jugoslavije odbranile su pravo na samostalan zivot, ali one su to pravo ostvarile ranije i postale medjunarodno-pravni subjekti. Rez, koji ce onemoguciti definitivno novu provalu takvog varvarstva, kakvo su predstavljali ratovi na prostoru bivse drzave, mora biti u glavama: taj rez javice se onda kada postane dominantna svest da je ono sto se dogadjalo, ta neverovatna kolicina zla, slom, sumrak i poraz civilizacije na ovim prostorima, da je civilizacijska sramota.\nPo Viku, covek je poceo da se humanizuje i civilizuje onda kada je stekao sposobnost da se stidi svojih postupaka (pudor sui), a to je moglo biti tek onda kada je mogao da procenjuje vrednosti tih postupaka i postao svestan zla koje svojim postupcima moze naneti drugima. Tek osecanje stida moze otvoriti put ka katarzi i preovladavanje mentaliteta koji iskljucuje svako nasilje i netoleranciju medju ljudima i narodima.\nU poslednjoj deceniji proteklog veka, a narocito onda kada je poceo rat na prostorima eks-Jugoslavije, moglo se cuti kako ljudi govore: "ovo sto nas je snaslo" ili "ovo sto nam se desava", bas kao da je to sto nas je "snaslo" negde u predelima neodredjenog i neodredivog, nesaznatljivog i neobjasnjivog, kao da je u pitanju igra "slucaja" ili kao da je rec o "fatumu", o necemu sto je izvan i iznad ljudskih moci, nesto za sta, buduci da je izvan nase kontrole, ne mozemo biti odgovorni. To sto nas je "snaslo", medjutim, autorski je rad: iza slucaja stoje konkretni ljudi, a i "fatum" je poodavno vec postao stvar inzenjeringa u zemaljskim poslovima. Kako je onda proizvedeno to sto nas je "snaslo"? Kako su, najednom, potekle reke zla iz "samoupravne pastorale" u kojoj je vladalo geslo "nista nas ne moze iznenaditi"? Odakle su dosle te politicke i ljudske nakaze - jesu li to neki Hiksosi sto su, poput onih iz Kroceove price, dugo vrebali i cekali priliku, a onda, preko noci, kada su bili sigurni da je prilika tu i da je tlo pripremljeno, stupili na scenu i uzeli stvar u svoje ruke. Razumevanje istorije ne moze ostati na konstatovanju cinjenica vidljivih na povrsini, u ravni, kako bi F. Brodel rekao, "dogadjajne istorije": ono mora ici iza privida, u dublje slojeve gde se kriju stvarni uzroci zbivanja, sve do onog sloja gde je, opet po F. Brodelu, "dugo trajanje". Istrazivanja i analize moraju biti nepristrasne, jer se samo tako moze obezbediti cistota hermeneutike, onako kako nam to preporucuje i B. Kroce svojim vaznim metodoloskim principom: "Istorija se ne smeje, istorija ne place: istorija nastoji da razume".\nSrpska strana rata je opet, drugi put, pred nama. Njeno prvo izdanje (1996) doziveli smo kao pogled otvorenih ociju u razlicite segmente srpskog drustva, kao hrabru kontestaciju i izazov bacen dominantnom misljenju koje je premrezilo i zatvorilo horizont jedne zemlje, kao onaj tip istoriografskog rada koji se zove "svedocanstvo koje se bori" ("fighting testimony"). Sada kada je, posle 5. oktobra 2000, horizont otvoren i kada je zao duh Srbije sklonjen i kada je, nadati se, izgubio moc, valjalo bi drugo izdanje ove knjige citati kao knjigu koja regenerise i koja oslobadja, ali uvek i kao knjigu upozorenja, jer maligno tkivo je otporno, a dinamika promena nije takva da savlada inerciju tako brzo i ukloni sve sto to maligno tkivo pothranjuje. A plovidba je nuzna i navigacione karte su nuzne. Novo izdanje Srpske strane rata ovog puta treba citati kao navigacionu kartu, najpre.\nNoseci tekst u ovakvom citanju bio bi tekst L. Perovic Beg od modernizacije (kojim zapocinje drugi odeljak prvog toma knjige, pod naslovom Koreni traume, I, str. 149-162) sa jednom, ovde veoma signifikativnom, misli Aleksisa de Tokvila kao motom. Misao glasi: "Mnoge nacije propadaju pre nego sto postanu svesne svojih gresaka". Moto objasnjava motivaciju nedugackog teksta koji, ocigledno, proizlazi iz visegodisnjeg istrazivanja o modernizaciji srpskog drustva i otpora koji su toj modernizaciji pruzani, pri cemu je akcenat stavljen na zbivanja u poslednjih petnaestak godina, kada su otpori modernizaciji i evropeizaciji doziveli dramaticno ubrzanje i dali pogubne rezultate. Rec je o ulozi srpske elite u proizvodnji "naroda": rubrika Odjeci i reagovanja u Politici "predstavlja sjajnu ilustraciju duha vremena u kojem se Srbija samouznosila opijajuci se samodovoljnoscu, postepeno zatvarala i izolovala od Evrope, od sveta. Svako drukcije misljenje mrvilo se i nestajalo pod teretom stanovista mnostva" (str. 150).\nRec je o "izdajstvu intelektualaca" poput onog koje opisuje Zilijen Benda (Izdajstvo intelektualaca, La trahison des cleres), tridesetih godina proslog veka, kada mnogi intelektualci postaju puki servis politickih i ekonomskih centara moci, zatvaraju oci pred naletima varvarstva ili aktivno propagiraju ideje naci-ideologija. Totalitarne ideologije XX veka tezile su da celokupni prostor ispune svojom "istinom", dakle da zatvore horizont u strogo kontrolisani sistem. Bilo je potrebno usavrsiti tehnologiju proizvodnje odredjene "klase" ili "nacije", tehnologiju stvaranja kolektivnih mitova koji od heterogene mase treba da naprave kolektiv ili "narod", da bi se jedna "istina" instalirala i postala predmetom verovanja. (J. Hajzinha kao uobicajen postupak u instaliranju "istine" potrebne takvim ideologijama istice pravilo koje "intelektualci" slede: "Nije korisno ono sto je istinito, istinito je samo ono sto nam je korisno".) Tu "istinu" treba predstaviti kao nesto sto je toliko "istinito" da je svima ocigledno. To je isti onaj tip intelektualca koji D. Kis naziva "trabantom ideologija", onaj sto umnozava opsta mesta i stereotipe nacionalistickih ideologija, jer "potrosac" takvih istina je narod, a "narod" je u stanju da misli samo u opstim mestima i stereotipima, koji plitko i glatko ulaze u banalnost njegovog postojanja, jer covek masovnog drustva voli da zivi okruzen i ututkan "ociglednostima". Zato taj covek, taj novi varvarin, postaje lak plen autoritarnih, totalitarnih, nacionalistickih rezima: on je, zapravo, testo od kojeg se takvi rezimi i mese. Novo varvarstvo proistice iz mentalnog habitusa koji svoj zatvoreni (nacionalisticki) svet grade na nekom principu, nekoj ideji koja ih oslobadja brige da budu tvorci samih sebe i svog sveta: tako nastaju mentalne blokade koje su nacionalistickom rezimu potrebne. Nacionalisticka ideja je iznad konkretnog zivota, ona ne podleze nikakvom proveravanju; ona je toliko znacajna za mentalno blokiranog coveka da se u nju moze pobeci od sopstvene beznacajnosti. Takav covek ima nagonsku potrebu da totalizuje svoje osecanje sveta, jer mu ideja obezbedjuje duhovnu pasivnost: zato totalitarni rezimi kod njega imaju toliko uspeha (nacionalni tor ogradjen i ututkan stereotipima o drugim narodima, narocito o neposrednim susedima). Ovaj novi varvarin ne sumnja u sebe niti u valjanost svojih postupaka: on zivi bez rizika, bezi od nesigurnosti i neizvesnosti. On, u stvari, nikada ne sazna kakav je njegov stvaran svet, niti istrazuje kako je njegov svet postao takav kakav je postao. Zato on nema osecaj za istoriju, jer nema osecaj distance ni prema sebi ni prema svetu, pa onda proslost ne vidi kao proslost, jer voli da vidi svuda isto. On proslost voli da ulepsava da bi ulepsao svoj beznacajan zivot, preuvelicava znacaj i vaznost dogadjaja u istoriji svog naroda da bi sebi pridao znacaj i vaznost. Manipulatori prepariraju takvog coveka da bi njegove instinkte uvek mogli podstaci i aktivirati radi odbrane tako "velike i znacajne istorije", a nacionalisti podsticu njegov strah od drugog i drukcijeg, jer drugi i drukciji remete njegovu sliku sveta i, stoga, izazivaju njegovu netrpeljivost, aroganciju i agresivnost. Ovaj novi varvarin oseca nagonsku netrpeljivost prema autonomiji licnosti, dakle prema autonomiji razuma, to jest prema samom razumu, a autonomija razuma, to jest misljenja, pretpostavka je autonomije, to jest slobode licnosti. Svest novog varvarina, pasivna i inertna, svoje pravo na slobodno misljenje i izbor, na licni stav, otudjuje od sebe i prenosi na drugog - na naciju ili onog ko govori u ime nacije: tako ta svest postaje totalitarna i nacionalisticka.\nAutentican intelektualac mora graditi "vlastitu poziciju", "svoju vlastitu hijerarhiju vrednosti", kako je govorio D. Kis. A napor da se izgradi "vlastita pozicija" usmeren je protiv navika u misljenju, protiv rutine sacinjene od opstih mesta, koja su samo prividi istine, samo "ociglednosti". Taj napor usmeren je protiv kolektivnih obmana, jer istina se ne moze dokazivati pozivanjem na ono sto mnostvo misli da je istina. Takvu "istinu mnostva" indukuje "trabant", sireci sliku sveta koja je u tom trenutku pozeljna nekom centru moci. Autenticni intelektualac ne pristaje na zatvoren horizont, a nacionalizam i provincijalizam su upravo to. On svojom svesnom voljom gradi otvoren horizont, a to mogu samo oni koji su dosli do svesti o sebi kao individualnosti i odbacili svet kolektivnih obmana.\nPojave koje L. Perovic konstatuje u Srbiji poslednjih petnaestak godina proslog veka imaju iste bitne karakteristike nastajanja i ucvrscivanja totalitarnih ideologija XX veka. "To identifikovanje pojedinca sa masom, njegovo iscezavanje u njoj tokom antibirokratske revolucije ostavilo je dublji trag nego sto na prvi pogled izgleda" - kaze L. Perovic i skrece paznju na upozorenje S. Jovanovica "da nacija sama sobom ne predstavlja ono sto se u filosofiji naziva 'vrednost'. Vrednost joj mogu dati samo opsti kulturni ideali, kojima se ona stavila u sluzbu". U periodu koji L. Perovic interpretira pobedio je "jedan kulturni obrazac ciji je nosilac poluintelektualac" (po S. Jovanovicu, covek sa skolskom diplomom, ali bez kulturnog i moralnog vaspitanja). "Sa stranica Politike on je, tokom antibirokratske revolucije, sirio mrznju i utemeljivao politiku rata". Taj je proklamovao samodovoljnost Srbije i "po prvi put, prekinuo nikad nadmocnu, ali u politickoj kulturi Srbije uvek prisutnu zapadnoevropsku tradiciju" (str. 159). Rezultat rada takvih intelektualaca i poluintelektualaca jeste da "za tranziciju i brzu evropeizaciju u Srbiji nije postojala mentalna i psiholoska spremnost za sustinske promene drustvene i politicke strukture". "... Takva spremnost nije postojala ni u masama, niti, sto je narocito vazno, u eliti" (str. 155). I jos jedna posledica rada pomenutih (polu)intelektualaca: "... Tokom nje (antibirokratske revolucije) ucvrscen je kolektivizam: poslo se od socijalnog, zavrsilo nacionalnim. Ni pretezni deo srpske elite nije u tome video jos jedno udaljavanje od osnovnog principa zapadnoevropske civilizacije: od individualizma" (str. 158). Dva mesta u tekstu na koji skrecemo paznju dragocena su za razumevanje postupka L. Perovic i objasnjavaju zasto taj tekst citamo kao navigacionu kartu. "I dok je odbijanje da se razmislja o tome kako nas drugi vide bilo sve pouzdaniji znak zatvaranja, samoizolacije i gubljenja sposobnosti za uporedjivanje sa drugima, sto je prvi uslov i za realno vidjenje sebe (istakao P. M.) - od srpske elite se ocekivalo da odigra kljucnu ulogu u sirenju 'srpske istine'..." (str. 156). I drugo mesto: "... Treba se latiti temeljnog, neideologizovanog proucavanja istorije. To je uslov ne samo da se objasni proslost nego i da se razume sadasnjost naroda" (istakao P. M, str. 161). Dakle, "realno vidjenje sebe" i "neideologizovano proucavanje istorije".\nOvde je trenutak za jednu cezuru: to ce biti kratka elaboracija jednog, ali sredisnjeg, motiva u misli Djambatiste Vika, a u funkciji interpretacije teksta L. Perovic: rec je o njegovoj ideji o "gradjanskoj razboritosti", koja se temelji na sposobnosti otkrivanja "prave prirode stvari", dakle preciznog utvrdjivanja stvarne fizionomije dogadjaja kao preduslova oslobadjanja od istorijskih iluzija i istorijskih tlapnji o velicini i znacaju, koje nagomilava istoriografija koju Viko naziva "bahatom". Takva istoriografija javlja se u periodima bahatosti i oholosti nacija: jedna bahatost ne ide bez druge; nacija, to jest ljudi koji govore u njeno ime, u stanju bahatosti, od takve istoriografije ocekuje razloge i opravdanja za tlapnju o svojoj izuzetnosti, o svom primatu i o predodredjenosti za posebne misije i, stoga, stalno pothranjuje bahatost istoriografije. Sposobnost otkrivanja "prave prirode stvari" treba da omoguci dovodjenje stvari na pravu meru i njen metodoloski znacaj je bitan za razumevanje pojava u drustvu i u istoriji. To je sposobnost, u proucavanju, "spajanja stvari koje onima sto je nemaju izgledaju kao da medju njima nikakve veze nema", "sposobnost uspostavljanja korelacija i izmedju onih stvari koje se krecu u suprotnim pravcima", sposobnost razjasnjavanja, jer saznati nesto ne znaci konstatovati prisutnost njegovu, vec i saznati "kada se nesto radja, do kada traje, u koje druge stvari se rastavlja", sto znaci "spojiti nesto bilo sa uzrocima bilo sa posledicama, koje su iz toga proistekle, sa onim sto ce ta stvar naciniti kada se spoji sa drugim stvarima, ili slicnim, ili razlicitim, ili suprotnim, ili, takodje, sa vecim ili manjim ili jednakim" (O najstarijoj italskoj mudrosti, De antiquissima italorum sapientia).\nBez takve sposobnosti rekonstrukcije stvari ili dogadjaja, koje zelimo upoznati, ne moze biti ni gradjanske razboritosti, jer ta razboritost je zasnovana na preciznoj i konkretnoj misli o svetu u kojem zivimo, kao i o nacinima na koje je nas svet postao takav kakav je postao: ta razboritost je preduslov precizne misli o istoriji. To je razlog sto Viko u gradjanskom zivotu, u odgajanju gradjanske razboritosti, bez koje razumski organizovane, na dobro i ka buducnosti usmerene zajednice ne moze biti, poklanja toliku vaznost istoriji. "Izucavajte istoriju", kaze on u spisu O herojskom umu (De mente heroica), "tako cete u duhu biti prisutni zbivanjima u najvecim carstvima sto su na svetu postojala. Stavise, da biste, uz pomoc primera, postali sposobniji u gradjanskoj razboritosti, obratite dobro paznju na to kakvi su kod naroda poceci, uspon, ucvrscivanje, propadanje i kraj. Obratite paznju na nacin na koji izopacena Fortuna gospodari nad ljudskim stvarima, ali, takodje, i na nacin na koji i nad Fortunom mudrost na kraju moze uspostaviti postojanu i trajnu prevlast". Kakvi su razlozi da tekst L. Perovic citamo u kontekstu ideja Dj. Vika: razlozi su u korespondiranju izvesnih bitnih ideja: "otkrivanje prave prirode stvari" ("realno vidjenje sebe") je u temelju gradjanske razboritosti koja je, jedina, u stanju da uspostavi "postojanu i trajnu prevlast nad Fortunom" i da spreci ili, bar, ublazi njeno neprijateljsko dejstvovanje, to jest da onemoguci ili zaustavi propadanje nacije i drzave, koje zapocinje i uzima maha sa bahatoscu, oholoscu i nadmenoscu, koja se javlja kada se stvari ne vide jasno i precizno, kada se zanemari i prenebregne "prava priroda stvari" ("realno vidjenje sebe").\nGradjanska, odnosno politicka razboritost (ona koja moze ostvariti "prevlast nad Fortunom"), da bi mogla dejstvovati, zahteva precizno istorijsko istrazivanje (utvrdjivanje "prave prirode stvari"), jer samo ono moze ustanoviti stvarni polozaj nacije i drzave, to jest realne mogucnosti koje takav polozaj pruza. Uzroci svega sto se dogadja su u ljudima, u vecoj ili manjoj adekvatnosti odgovora na izazove stvarnosti: adekvatnost zavisi od svesti o tome sta je mogucno u okolnostima i istorijskoj datosti nacije, a to se moze utvrditi samo bespostednim istrazivanjem svih istorijskih iskustava jednog naroda. Jedini pravi cilj i svrha istorijskog istrazivanja treba, kako je Hjum govorio, da budu navigacione karte u koje to istrazivanje precizno ucrtava sve podvodne grebene, sve virove, kovitlace, brzake, plicake, jer od preciznosti unetih podataka zavisi sigurnost buducih plovidbi. Proucavanje istorije, stoga, treba da bude temeljno, ali "neideologizovano" (L. P., str. 161), oslobodjeno od uticaja i pritiska dnevnih politickih interesa. To ne moze ostvariti ni trijumfalisticka istoriografija (ona koja se "smeje", rekao bi Kroce) niti ona placljiva (ona koja "place"), jer i jedna i druga na proslost gledaju kroz izmaglicu - mrezu ispletenu od dnevnih interesa: prva, ona trijumfalisticka, vodi ka oholosti i nadmenosti, gde se gubi svako osecanje za stvarne mogucnosti u odredjenoj istorijskoj datosti, a tu je koren i pocetak propadanja; druga, ona placljiva, pricom o stalnoj ugrozenosti i zrtvi, i jadanjem nad sopstvenom tragicnom sudbinom, dovodi do gubljenja svesti o stvarnim uzrocima date istorijske situacije (uzrocima koje gotovo nikada ne trazi u svojoj naciji) i tako nagomilava negativnu energiju i netrpeljivost prema drugim i drukcijim. Ni jedna ni druga, dakle, ne mogu nam pomoci niti pruziti precizne navigacione karte u koje su ucrtani najsigurniji prolazi i putevi ka horizontu koji je buducnost, koji je otvoren, jer otvoren horizont je poziv na plovidbu: to moze ona istoriografija koja "nastoji da razume" (kako veli Kroce), ona, dakle, koja vodi ka razboritosti i koju, sa svoje strane, vodi razboritost u funkciji modernosti.\nRazboritost, u rvanju sa "naopakom Fortunom", da bi uspostavila "postojanu i trajnu prevlast" nad njom, neguje svest o pravoj meri ("pravoj prirodi stvari" - "realno vidjenje sebe"), svest o tome sta je mogucno (a mogucno je samo ono sto je realno) uraditi u konkretnim situacijama; ona nemilosrdno realno ("neideologizovano") procenjuje proslost radi procenjivanja stvarne fizionomije datosti u sadasnjosti, koju oslobadja od fiksacija proslosti. Precizno, a oslobodjeno, citanje proslosti regenerise: rasterecuje ladju i olaksava joj plovidbu. Nacionalizam i provincijalizam zatvaraju horizont i idu zajedno: nacionalizam vodi u provincijalizam, a svaki provincijalizam vuce ka nacionalizmu, jer zbog elefantijazisa, koji mu je svojstven, nije u stanju da sagleda stvarnu velicinu, stvarnu vrednost i stvarni znacaj sopstvene nacije.\nMladim ljudima, koji su godinama sludjivani i kojima su uvaljivane provincijalne vizure i podmetane kao cuvanje tradicije, identiteta i "amaneta predaka", treba transparentnost i jasnoca u procenjivanju istorijskih zbivanja, proslih i sadasnjih: oni hoce da otkrivaju svoje svetove i treba im prepustiti da sami odlucuju sta ce poneti od prtljaga. Pocetkom poslednje decenije proteklog veka, ali i ranije, "srpska elita je na novi izazov modernizacije ponovo dala patrijarhalan odgovor", veli L. Perovic (str. 161). Dogodila se eksplozija bahatosti koja tada dozivljava svoj hibris. "I nikakva bahata istoriografija nece moci sakriti da je kvazi-epski zanos i epski mentalitet... provala anahronicne i istorijski retardirane svesti, s kojom se nije mogao napraviti prodor u moderno..."; jer izvodjaci obnove (nacionalne) "mentalno su u vremenu pre Francuske revolucije"; rec je, dakle, "o trzaju, snaznom, ali strahovito razornom, srednjeg veka (njegovog nalicja, naime), koji na ovim prostorima, uprkos civilizacijskim prividima, traje strasno dugo, kao sto slatka voda, na uscima velikih reka, duboko prodire u slano more. Nova energija u koju su neki od 'starih inteligenata' poverovali i kojoj su se tako obradovali, pokazala se kao inercija, kao iluzija kretanja. A na ovim prostorima, gde snazno funkcionise mitopoetska svest, iluziju-varku nije lako prepoznati onome kome je ona dovoljna. Civilizacijski poraz jeste poraz srpske pameti, najpre" (P. M., "Groznica savremenog sveta", razgovor vodjen za Nasu Borbu, 30. 09-1. 10. 1995). Pitanje koje je sto godina ranije postavio Stojan Novakovic, skrece paznju L. Perovic, stoji i danas: "Sta je ostalo sada", pita S. Novakovic. "Ostalo je pred nama da se pogledamo u oci i saznamo od cega nam dolazi opasnost. Ili je opasnost da ostanemo ili da podjemo? Bilo je pred nama... da biramo: ili cemo u obrazovanosti zapadnog sveta videti neprijatelja, od koga treba begati, ili cemo videti starijeg druga i ucitelja, s kojim se valja druziti i s kojim moramo druziti se..." Srbija je, medjutim, ispala iz razvoja, istice L. Perovic, i njeno drustvo je u stanju anomije. "To je vise od poraza jedne politike, jednog rezima, jedne nacionalisticke tlapnje. To je istorijski poraz", kaze ona i dodaje: "Sazrevanje svesti o tome bio bi pocetak izlaska iz kruga socijalni-nacionalni-socijalni kolektivizam". Ali "svest o tome" moze sazrevati samo kod onog kod koga je sazrela svest o sebi kao individualnosti, onog ko je izgradio "vlastitu poziciju", ko je osvojio autonomiju razuma nasuprot spljostenom i splosnjavajucem duhu kolektiva, kojim vladaju kolektivni mitovi i obmane, stereotipi i opsta mesta; moze sazrevati, dakle, samo kod onog ko je na sebe preuzeo rizik postojanja i trazenja puteva. "Sazrevanje svesti" ide uporedo sa otvaranjem horizonta i pozivanjem na plovidbu: ono se, dakle, ne moze javiti kod pasivnih i inertnih, zarobljenih nekom fiksacijom u proslosti, vec samo kod onih koji su okrenuti resavanju problema i buducnosti: samo njima odgovara "neideologizovano" citanje istorije, "realno vidjenje sebe" i utvrdjivanje "prave prirode stvari", samo za njih razborito, neoptereceno citanje proslosti moze biti navigaciona karta pomocu koje je mogucno uociti pocetke i razloge propadanja ("kada se nesto radja i dokle traje", rekao bi Viko) i nacina da se to propadanje zaustavi, da se obuzda neprijateljsko delovanje Fortune. "Bez toga", kaze L. Perovic, "srpski narod ce potvrditi da je Tokvil u pravu", jer nije postao svestan svojih gresaka na vreme.\nU otkrivanju "prave prirode stvari" i u "realnom vidjenju sebe" (L. Perovic) treba videti visoku meru patriotizma, jer je to put ka obnovi sopstvene nacije - kroz oslobodjenje od dominantne retorike nacionalizma i potiskivanje "primitivnih ili degenerisanih ili koristoljubivih formi privrzenosti zemlji", kaze Karlo Roseli (g. 1929), za koga je stvarni patriotizam "identifikovanje sa idealima slobode zasnovano na postovanju prava drugih naroda"; "nacija antifasista", pise dalje Roseli, "mora biti slobodna i otvorena prema Evropi i svetu", i stoga antifasisti ne smeju da se plase optuzbe da su izdajnici ("... mi se mozemo pohvaliti da smo svesni izdajnici fasisticke domovine, jer osecamo vernost jednoj drugoj domovini" - cit. u: Mauricio Viroli, "Patriotizam bez nacionalizma", Republika br. 153-154, g. VIII, 1996, prevod P. M.). Za Simon Vejl, patriotizam nas podstice da drzimo oci otvorene na proslost i sadasnjost zemlje i nalaze da joj ostanemo duhovno bliski, ma kako to mucno moglo biti ("To je duhovna snaga koja se smanjuje kada se nadjemo pred zlocinima, skandalima i lazima, iako je pogled mucan. Stidimo se, ali ne okrecemo pogled na drugu stranu, ne odricemo se naseg gradjanstva"; "zlocin je motiv ne za udaljavanje, vec za priblizavanje, da bismo podelili ne krivicu, vec sramotu"; nacionalista se, takodje, oseca bliskim domovini, kaze S. Vejl, "ali za razliku od patriote, on ne vidi razloga da se stidi"). Za Simon Vejl, autenticni patriotizam znaci zajednicku slobodu i nema nista sa nacionalizmom: "Patriota vidi sliku sacinjenu od svetlosti i senki, proslih i sadasnjih velicina i slava, ali i zlocina, beda i lazi, takodje proslih i sadasnjih. Ne okrece ledja, ne nastoji da zaboravi. Prihvata sve, ali se ne oseca ucesnikom u celokupnoj istoriji i celokupnoj sadasnjosti nacije. Neki trenuci donose radost, drugi sramotu, neki drugi indignaciju..." (videti M. Viroli, op. cit.).\nIstrazivanja i analize V. Pesic, N. Popova, O. Milosavljevic, S. Vujovica, O. Zirojevic, D. Gojkovic, M. Djordjevica, I. Colovica (i ostalih) komplementarni su idejama i stavovima iznetim u tekstu "Beg od modernizacije" Latinke Perovic i tako bi ih valjalo citati.\nOvaj ogled je deo projekta "Put Srbije k miru i demokratiji" koji Republika realizuje u saradnji s Fondacijom "Hajnrih Bel"\nPrevod: Ugrozenost kao knjizevni model «\n» Dijalog: Rad i zarada kao cinioci ozivljavanja privrede


"Rođen sam u Malmeu gdje i odrastam, a roditelji su u Švedsku došli veoma mladi. Igram fudbal od šeste godine i trenutno sam član Malmo Cityja. Freestyle mi je hobi, ali mi pomaže pri igranju fudbala. Treniram tri puta sedmično, a utakmice igram svakog vikenda. Na poziciji sam veznog igrača i često koristim trikove da prevarim protivnike. Freestyleu sam se posvetio prije godinu dana, treniram poslije škole, a tokom vikenda se družim s drugim freestylerima iz okolnih gradova", izjavio je Šabanović.\n"Takmičio sam se na prvenstvu Švedske ove godine te sam bio među 16 najboljih freestylera u svim uzrastima. Rečeno mi je da sam vjerovatno najmlađi na svijetu koji se takmiči na ovom nivou", rekao je Leonel.\n"Gledam klipove na internetu, a mnogo učim i na susretima s ostalim freestylerima. Kad se trenira, onda je tu i volja da se napravi nova kombinacija trikova, tako se uče nove stvari. Ali nije lako, treba dosta volje, upornosti i treninga. Neki novi trikovi se brzo uče, dok za druge treba nekoliko dana ili duže", kazao je mladi Šabanović.\n"Moj prijatelj se počeo baviti freestyleom, a onda sam se i ja zainteresovao. Trenirao sam s njim, a prošle godine su došli i freestyle profesionalci pa smo se nastavili sastajati i zajedno vježbati. Povezao sam se i s drugim freestylerima u Švedskoj, komuniciramo i preko interneta te učimo nove trikove", kaže mladi fudbaler.\n"Džeko i Pjanić su moji favoriti, pratim njihove igre u Italiji i u našoj reprezentaciji. Nadam se da ću za nekoliko godina zaigrati u nekom većem klubu kada je riječ o fudbalu, a što se freestylea tiče, ne znam da li ću imati vremena za oboje. Već sam bio na prvenstvu, puno mi je značilo, a predao sam i snimke s YouTubea snimljene u BiH, namijenjene takmičenju preko interneta", dodao je Šabanović.\n"Fudbal sam zavolio uz tatu koji je u svoje vrijeme bio omladinski reprezentativac. Zahvalan sam roditeljima koji mi pružaju veliku podršku. U Švedskoj navijam za Malmo, u BiH za Željezničar", završio je Šabanović.


Koji je najvažniji trenutak u razvoju deteta - Pokazivač\nInterakcija majke i deteta putem pogleda, pokreta i osmeha je početak učenja prvih obrazaca komunikacije. Najvažniji trenutak razvoja je kada se majka i beba gledaju.\nIstraživači su ustanovili da se kontakti medju ljudima odvijaju po odredjenim obrascima. Interakcija majke i deteta putem pogleda, pokreta i osmeha je početak učenja prvih obrazaca komunikacije i dešava se na identičan način u svim kulturama bez obzira na obrazovanje nacionalnu ili versku pripadnost.\nKontakt očima vremenom postaje nezaobilazan oblik socijalnog ponašanja iz koga se čitaju namere, osećanja našeg sagovornika ali ostaje samo deo komunikacije jer se razvija govor.\nTo je jedan od prvih kontakata koji se uspostavlja u socijalnom polju – posvetite mu pažnju.


Vikipedija slavi 15. rođendan | Novosadski informativni portal 021\nKnjige tradicionalnih enciklopedija sve češće prikupljaju prašinu, delimično i zbog postojanja vikipedije, internet izvora znanja dostupnog iz svakog dela sveta, pokrenutog pre 15 godina.\nInfo 10.01.2016. | 19:41 > 19:50\nEntuzijasta Džimi Vejls i programer Leri Sanger 15. januara 2001. pokrenuli su vikipediju s ciljem da stvore sveobuhvatnu zbirku svetskog znanja dostupnu svima.\nPetnaest godina kasnije, njen osnivač nada se da će cilj da održi živim - i besplatnim. "Nadamo se da će tako ostati. Nemamo nikakvih planova to da promenimo. Zadovoljni smo stvarima kakve jesu", rekao je Vejls.\nVikipedija danas ima više od 37 miliona članaka na gotovo 300 jezika. Finansira se isključivo donacijama, a ne reklamama. Vejls kaže da mu nije žao što je vikipediju održao besplatnom, iako je gledao kako neki drugi internet inovatori postaju milijarderi. "Vrlo samo zadovoljan ishodom. Imam sjajan život i uživam u svakom minutu", rekao je Vejls.\nIako je delotvorno zamenila nekada sveprisutne štampane enciklopedije, vikipedia je suočena s nekim izazovima u budućnosti. Za vikipediju, na primer, ne radi dovoljan broj žena, što je slučaj i u mnogim drugim tehnološkim kompanijama. "U stalnoj smo potrazi za većim brojem saradnica", kaže Vejls.\nTehnologija kao sila koja zbližava\nŽene čine samo 15 odsto "zajednice", kako se kolektivno nazivaju osobe koje dobrovoljno doprinose internet enciklopediji. "Zajednica stvarno želi da se promeni, ali promene dolaze sporije nego što bismo hteli", rekao je Vejls.\nVikipedija se nada da će i proširiti svoj uticaj na populaciju koja rapidno dobija pristup internetu. "U razdoblju smo kada broj korisnika interneta u svetu u razvoju raste neverovatnom brzinom i u sakladu sa time, jednako brzo raste i broj korisnika wikipedije u tim zemljama", rekao je Vejls.\nNajavljuje i kako će se vikipedija više fokusirati na mobilne proizvode, kako bi doprla do korisnika koji računare menjaju telefonima. "Moramo posvetiti mnogo pažnje našoj mobilnoj aplikaciji i omogućiti da bude kvalitetna kako bi nam i pristup sa telefona bio dobar", napominje Vejls.\nKako bi se postigao krajnji cilj, da zbirka svetskog znanja zaista bude dostupna svakome, vikipedija mora da prati digitalne trendove. "Stalni tehnološki napredak stvarno je moćna sila u zbližavanju ljudi, učenju i podeli znanja", smatra Vejls.\n"Vodovod" sutra počinje veliku zamenu cevi, moguć slabiji pritisak na bačkoj strani Novog Sada\nProleter ostao bez trenera, ostavka posle poraza od Partizana\nPrva jesenja Novosadska cvetna pijaca u petak i subotu na platou Spensa