Srednji vek, vijek, Germani, Goti, Vizigoti, Huni\nNalazite se na Istorija-SREDNJI_VIJEK\nsrednji_vijek- 90077 - 07.05.2014 : Mihailo Danilovic Majur, sabac - (0)\nTajno srpsko srednovekovno viteško bratstvo Sv. Đorđa\n"Čuvari koplja Svetog Đorđa" je bratstvo srpskih vitezova. Prvo pominjanje ovog bratstva je u knjizi koju pominje pop Dukljanin. Ta knjiga koju Dukljanin pominje može biti samo svešteničko žitije ili neki sličan hagiografski spis.\nMANASTIR MILEŠEVO I TURCI\nBratstvo je neminovno od samog osnivanja Manastira Mileševa bilo vezano za sam manastir kao zadužbinu kraljevske loze Nemanjića. Uticaj bratstva na manastir i njegovo okruženje bio je velik čak i posle povlačenja bratstva iz javnog delovanja. Nepresušni izvor srpske duše, duhovnosti i identiteta manastir Mileševo je bio trn u oku turskim osvajačima, a sa njim i bratstvo "Čuvari koplja Sv. Đorđa" za koje se znalo da su posebno odani lozi Nemanjića i da i dalje tajno deluju u manastiru, posebno u širenju učenja Svetog Save.\nU periodu od 1592. godine do 1594. godine Turci su uspeli gotovo uništiti čitavo Bratstvo. Te 1594.godine (7102.god) Turci su iz Mileševe odneli njenu najveću svetinju ¿ mošti Svetog Save i spalili ih na Vračaru, gde se sada uzdiže velelepni hram Svetoga Save.\nStefana Nemanju (1168 ¿ 1196) je, prema tom žitiju, iz ropstva spasao Sv. Đorđe, pa Stefan Nemanja u tu čast organizuje bratstvo. Bratsvo je delovalo javno sve do dolaska Osmanlija kada je veliki broj vitezova stradao na Kosovu. Možda bi bratstvo otišlo u zaborav da ne postoji zapis kako su "Čuvari koplja Svetog Đorđa" pomagali Konstantinu XI u odbrani Carigrada aprila 1453. god. (6962. god. ).\nTačnije sedam vitezova ovog bratstva sa znakom Sv. Đorđa (crveni krst na beloj podlozi) na grudima je dugo odolevalo osmanlijskim napadima. Inače grad je branilo 4800 Grka i 200 stranaca od kojih su sedmoricu činili "Čuvari koplja Svetoga Đorđa", napadalo ih je oko 200 000 Turaka.\n"Čuvari koplja Svetog Đorđa" su bili poznati po svojim čudima, a ta čuda su pripisivana relikvijama koje su oni posedovali. Među "Čuvarima" kruži priča o trojici vitezova koji su u crkvici na Crnoj stijeni čuvali Hristovu Plaštanicu.\nKrstaške horde koje su nadirale sa zapada te 1187 godine, pljačkale su i uništavale sve pred sobom. U strahotama koje su činili krstaši, naročito su se isticali "Templari" kojima je jedini cilj bio doći do relikvija. Naoružani do zuba u metalnim pancirima i sa tri crne glave na grudima , pojavili su se u sumrak pred crkvicom na Crnoj stijeni, jašući samo crne konje. Stotinjak Templara imalo je samo jedan cilj - uzeti Plaštanicu iz Crkve.\nTog sumraka tri srpska viteza, tri "Čuvara koplja Svetog Đorđa" stala su pred strašnu vojsku zla želeći da sačuvaju Plaštanicu. Metalni zvuk se čuo do duboko u noć. Učinilo se da je zlo nadvladalo. Kad je pao i zadnji vitez, na Crnoj stijeni ukazao se beli anđeo Gavrilo pokazujući prstom na Plaštanicu koja je polako nestajala u steni.\nNa tom mestu je kasnije 1227. godine kralj Vladislav, unuk Stefana Nemanje, sagradio Manastir Mileševo.\n"Čuvare koplja Sv. Đorđa" pored čuda pratile su i mnoge neverovatne priče. Prvobitni način organizovanja i rada ovog bratstva bio usmeren u podizanje i očuvanje srpske pravoslavne vere i duhovnosti. Mladoj državi, bratstvo srpskih vitezova davalo je nacionalni identitet. Vitezovi su bili prvi čuvari srpske duhovne baštine.\nAli nešto što je bilo jako interesantno, da je bratstvo u svoje najprioritetnije zadatke odmah na početku uvrstilo i to da su "Čuvari koplja Sv. Đorđa" čuvali i štitili lozu Nemanjića.\nNakon pada Carigrada 1453. godine bratstvo vitezova "Čuvari koplja Sv. Đorđa" promenilo je način rada bratstva i prilagodilo ga tajnom radu. Izvršene su male izmene u hijerarhiji bratstva. Kao i do tad na čelu bratstva je bio "Sveti Đorđe". Sledeći prsten bratstva bili su dvanaest "Stefan vitezova", zatim prsten sa dvadeset četiri "Kopljonoše", a onda prsten od četrdeset osam "Štitonoša". Naredni prsten su činila "Braća". Stefan vitez nije bio samo jedan čovek, već sedam vitezova koji su nosili isti znak, prvi među jednakima nosio je titulu RAS. Tako su bili organizovani i ostali prstenovi.\n"¿bolje ti je sine izgubiti glavu, nego svoju sagrešiti dušu..."\nBratstvo vitezova "Čuvari koplja Sv. Đorđa" nikada nije prestalo sa postojanjem kako tvrde njegovi hroničari, međutim za to nema konkretnih dokaza.\nsrednji_vijek- 80309 - 09.12.2012 : Mihailo Danilovic Majur, Šabac - (1)\nSlovenski bogovi na Balkanu(2)\nIma u Srbiji, južno od Sokobanje, odmah pored planine Ozren (koja se do 1870. god. zvala Vidin), planina po imenu Devica. Na toj planini postoje tri vrha sa istim nazivom: KOVILjAK. Ispod jednog od ta četiri vrha nalazi se jedna okomita, prilično glatka stena na kojoj i danas stoji urezana predstava KOBILE. (nastojaćemo da, do završetka ove knjige, pribavimo i fotografiju te stene). Da li je ime planine (Devica) u vezi sa kobilom Bedevijom i mitskom biljkom koviljem, (stipa pennata) koja je, prema Čajkanoviću, obavezni sastojak u ljubavnoj magiji, a koja se nekada mogla zvati i kobilje? Oba imena, i Devica i Bedevija sadrže onaj indoevropski koren DEV ili DIV, od koga potiču i latinske reči Deus i Divinus, ali i srpska reč DIV, sa značenjem bića ogromne visine i snage.\nPogledajmo srpsku narodnu pripovetku MILOŠ OBILIĆ POZNAJE MAJKU14. Navešćemo delove bajke doslovce:\n"Za Miloša pričaju da se rodio u Hercegovini, i da ga je rodila čobanica, JANjA devojka, kod ovaca. Sa zmajem ga je imala, ostavila ga u planini i vile su ga zadajale dok su ga othranile.\nPošto odraste, potraži on svoju majku, i kroz nekoliko vremena nađe je i kod nje u djetinjstvu i osta. Dok je on još bio ludo dijete, počeo je čuvati koze, sa kojijem je nosio i malu sjekiru, kozarsku, te kozama kresao šumu. Jedan put sjede on da se odmori, a sjekiru jednom rukom zaćera u panj, pa tako i zaspi, a koze mu se raziđu po šumi.\nDok je on još spavao, naljeze se tuda srpski car Lazar sa svojom eljbom u lov, i nađe Miloša gdje spava, a viš- njega, u panju, sjekira. Onda car naredi da koji izvadi sjekiru iz panja, i jedan po jedan, sve dolazi i obema rukama prihvati, pa potegni, ali svejedno: ni jedan ne može da izvadi.\nNajposlije se naćera i sam car da izvadi, pa ne more. Onda car zavika: "Zovnite ono dijete, more li ono."\nOni zovnuše Miloša, on skoči iza sna, pa onako u strahu, kide jednom rukom i izvadi sjekiru."\nCar i njegovi dvorjani se čude, odakle tolika snaga tom detetu. Car ga vodi u dvor, da bude kod njega "prvi", ali mladi momak traži svoju majku. Car onda okupi sve žene iz svog carstva, a Miloš nikako da je nađe.\n"Dok naljeze jedna GOLEMA I GRUBA žena, a preko ramena sise preturila, a tek Miloš povika: "Blago mene, eno moje majke!" pa se zaleće i majku stane grliti i ljubiti. Onda car reče u smijehu: "Kakva je KOBILA, rđava je konja rodila!" I ona je tu do smrti ostala kod cara i sina."\nIme majke Miloševe u ovoj bajci je JANjA-devojka, a mi smo već videli da to ime nekako upućuje na božanstvo (ljuba ognjevita). To se baš ne slaže sasvim sa našim tezom da je Miloševa majka u stvari Velesova supruga, ali ako ime Janja shvatimo kao ime supruge jedne emanacije Vida, shvatićemo da ova njena odrednica nije sasvim netačna, samo je neprecizna. Otac Milošev je zmaj, dakle natprirodno biće, božanstvo. Majka je "golema i gruba" dakle, DIVICA, što lepo korespondira sa imenom planine Device kod Sokobanje. Podatak da ju je car nazvao kobilom, lepo korespondira sa predstavom kobile na steni istoimene planine i njenog vrha Koviljaka. Ako je DIVICA, DEVICA isto što i staroslovensko božanstvo DEVANA, koja takođe ima ono indoevropsko DEV u imenu, koju pominju mnogi autori, našli smo majku Miloševu a Velesovu suprugu. Na prostoru bivše Jugoslavije ima dosta oronima (imena planina i brda) koji se mogu dovesti u vezu sa kobilama: Postoji planina Besna kobila na istoku Srbije, postoji više brda sa nazivom Kobilja glava, Kobiljača, Kobilovac... Priča o Milošu i njegovoj majci u kojoj car tu majku naziva kobilom zbog njene veličine i snage, a ne zato što je ona stvarno kobila, predstavlja "razblaženje" prvobitne priče, po kojoj je Miloša rodila prava kobila, bar prema onome što smo saznali od sestre Leke kapetana.\nU grčkoj mitologiji postoji više mitova o Artemidi kobilje glave, ta Boginja je imala i svoj teriomorfni lik kobile, i ostala je zapamćena i kao Artemida-devica, jer je imala moć da obnovi svoje devičanstvo. Da li je slovenska Devana Slovenima došla od Grka? Sumnjamo, jer je kao Dzevana poznata i Poljacima, a Poljska je, složićete se, daleko od Grčke. Iz istih razloga, Boginja Devana nije ni tračko nasleđe, a kao dodatni argument stoji činjenica da "kobiljih" brda i planina (Besna kobila, Kobilovac, Kobilja glava, Kobišnica...) ima širom prostora bivše Jugoslavije, našli smo ih i u Sloveniji, svakako izvan granica nekadašnje Trakije.\nRimska Dijana, ima ime sazvučno imenu Devana. Ona je ujedno i rimski pandan Artemidi. Dijana takođe ima svoje kobilje lice i ima direktne veze sa svetim kraljem koji je čuvar njene šume, o čemu nas je detaljno izvestio Džems Džordž Frejzer u svom delu ZLATNA GRANA, a to delo smo do sada više puta pominjali. Da li je slovenska Devana rimsko nasleđe? Verovatno nije, jer poljska Dzevana je svakako nastala izvan granica rimske imperije.\nSvi znaju da je biljka bosiljak omiljena među Srbima, te da se koristi u ritualne svrhe, čak i danas, kada su Srbi hrišćani. Poneko zna da postoji i jedna divlja biljka, veoma prijatnog, pomalo oporog mirisa, koju narod zove KONjSKI BOSILjAK (mentha aquatica).Ta biljka se takođe koristi u ritualne svrhe (bajanje), stavlja se oko bolesnika jer se veruje da može da otera bolest 15. Samo ime biljke bosiljak (Basilika) sugeriše da je reč o vladarskoj travi, a slično je ženskom imenu Vasilisa, a o dotičnoj Vasilisi premudroj ili prekrasnoj detaljno su nas izvestile ruske bajke. Da ovde ne bi smo išli previše u širinu, ispitaćemo te ruske bajke, zajedno sa carevićem Vasilijem i Vasilisom, kasnije, kada budemo detaljnije razmatrali veze sunčanih božanstava sa htonskim. U srpskoj narodnoj tradiciji i lirskim narodnim pesmama, bosiljak je poznati simbol devojačke čednosti i omiljena devojačka biljka. Rečeni konjski bosiljak je takođe imao svoj ritualni značaj a mogao je biti u vezi sa ženskim božanstvom koje je imalo svoj teriomorfni lik kobile.\nVeles, poezija, gusle samoglasne i muzika\nDa je Veles božanstvo poezije, govore nam prvi stihovi ruskog junačkog epa SLOVO O POLKU IGOROVU:\nTa tu pesmu pevat treba\nKo sadašnje što se poju,\nNe shvatanjem Bojanovim.\nBi vešt Bojan\nAl kad koga taj hoćaše opevati,\nSuri orle pod oblake.\nTaj, kad razdor starih dana pominjaše-\nPušta deset sokolova protiv jata labudova\nI prvoga koga stignu, on natera da zapeva\nO starome Jaroslavu,\nO hrabrome Mstislavu\nIl o dičnom o Romanu Svjatslaviću\nBojan braćo to ne pušta\nSa strunama živim sklada\nOni sami knezovima zvonko slavu odzvanjahu......\nOvi stihovi posvećeni su samo mitskom pesniku Bojanu. Iz njih se ne vidi veza Bojanova sa Velesom, ali se dobro vidi da je poznavao simboliku svojih solarnih Bogova, jer pominje i drveće koje je važan element solarnih kultova (pogotovu hrast), pominje mrke vukove kao simbole noći, pominje sokolove (solarni simbol o kom smo govorili) i labudove (htonske ptice). Pominje nekoliko simbola sa kojima smo se već sreli u našem istraživanju. Stari bard je dobro poznavao svoj posao. Ali, već 71.stih epa kaže:\nIl- bi možda vešti Bojan\nTo unuče Velesovo\nRžu konji iza Sule...\nObzirom da Bojan nije bio PASTIR, on nije Velesov sledbenik po pitanju njegove božanske kompetencije zaštitnika domaćih životinja, već po pitanju druge božanske kompetencije, POEZIJE. Kako ep pominje i Bojanove vešte prste na žicama nekog instrumenta, jasno nam je da Veles može biti zaštitnik poezije i muzike.\nPostoji jedna ruska bajka iz zbirke Afanasjeva16 koja se zove GUSLE SAMOGLASNE. Bajka govori o dečaku koji je od SEDOKOSOG STARCA SA ROGOVIMA dobio gusle samoglasne. Te gusle je skupo platio životom svoga oca. Kad momak zasvira u njih, sve životinje, a posebno svinje17, igraju iz sve snage. Da ne dužimo priču, momak se na kraju oženio princezom.\nDa li nam ova bajka daje lični opis Velesov? Da je Veles star i sed, to smo već znali. Da ima rogove, to nismo znali. Da li nam ova bajka sugeriše da je Veles u stvari onaj bik Divonja iz srpske bajke, koji svoj rog izobilja daje Dabogu? Ili rogovi samo govore ono što smo mi već znali: da su Dabog i Veles (i Koledo) u stvari JEDNO, njih trojica kao Trojan (Triglav). Tako, ti rogovi u stvari pripadaju svim emanacijama Trojana (Triglava). Dabog je samo njihov čuvar. Isto kao što konje imaju sve emanacije Trojana, i ako je konj na idolu iz Zbruče ispod lika Velesa. Takođe, sve emanacije Trojana imaju i mačeve. Koledov prsten smo takođe videli na stećcima pored figura ratnika sa mačevima, pa pretpostavljamo da je i to atribut svih emanacija Trojana. Ali, Koledo nema vinograd niti gusle, Dabog nema gusle niti bradu, Veles nema vinograd i deca ga ne prevoze na nebo. Naprotiv, deca idu na nebo umesto njega, i to njih sedam, sedam Vlašića. Kada se Vlašići pojave na nebu, oni najavljuju Velesa. On će tamo doći nešto kasnije, sa završetkom žetve, jer će tada dobiti svoju bradu i postati star, staro Sunce. To je vreme njegove epifanije, njegov najveći praznik. Vrlo je verovatno da se taj praznik ne može fiksirati u kalendaru Slovena, zbog različitog vremena sazrevanja žita na različitim geografskim širinama prostora na kome Sloveni žive.\nDa li se na Velesovu bradu odnosi stara lirska srpska narodna pesma?\nSvako ga zrno,\nA seda brada\nTri bela grada.\nGotovo da možemo da se zakunemo da je reč o ritualnoj Velesovoj bradi od požnjevenog žita. Zrna žita su oni biseri, srebrna čaša (kao i svi sudovi) simbol su žene i Zemlje. Jasno je da je svako zrno žita veoma vredno, sama brada je najvrednija, jer simboliše blagostanje nakon žetve i obećanje nove, naredne žetve.\nŽubori mu brada\nKao ran- bosiljak\nU ovoj pesmi ima nekoliko atributa Velesovih. Reč je o staroj osobi, reč VLASTELj sadrži koren VLAS, koji se može dovesti u vezu sa Velesom. Stari gospodin ima bradu i duša mu miriše na bosiljak, a mi smo već naslutili vezu ove biljke sa Velesom. Kad se oslobodi primesa hrišćanstva, a pouzdano se zna da je reč o starinskoj, paganskoj "kraljičkoj" pesmi, pesma bi mogla da glasi:\nKao ran- bosiljak.\nOvo je, naravno, samo pretpostavka koja zaslužuje da se o njoj razmisli. Obe pesme našli smo u zbirci Vuka Karadžića 18.\nVeć smo rekli da je narod slovenski Velesa zamišljao kao DEDU U BUNDI. Da li ste znali da postoje takozvani "dedovski" stećci?\nNauka kaže da su ovakvi stećci po pravilu oznaka grobova bogumilskih sveštenika najvišeg ranga, DEDOVA. Na takvim stećcima obavezno postoji prikaz starijeg muškarca, sa bradom, štapom i knjigom, koja se tumači kao Psaltir. Iznad ovih slika često se vide Sunce i PETAO.\nOpšta simbolika starca, nezavisno od religijskog pristupa, upućuje na MUDROST, ISKUSTVO i ZNANjE. Štap u rukama starca simboliše MOĆ. Štap, takođe nezavisno od religijskog sistema, simboliše i ZMIJU, ili VATRU, tačnije MOĆ VATRE. Često su ovi simboli i združeni, još je grčki (Trački) Eskulap imao štap obmotan zmijom. Slične štapove i danas nose sveštenici, po pravilu, višeg ranga. Brada je, takođe simbol mudrosti i znanja. O simbolici štapa nas jasno izveštava narodna zagonetka:\nNađoh štap, ni rezat, ni u ruke uzimat;\nReče Bog: "To je moj potrebač"\nOdgovor ove zagonetke je ZMIJA. Zagonetka nam odmah saopštava da je ovakav štap božje vlasništvo, božji atribut.\nKnjiga ima istu simboliku. Simboliše znanje, pa i moć znanja. Sa takvom simbolikom "dedovski stećak" bi bio sasvim univerzalan, mogao bi da se tumači isto u svakom religijskom sistemu. Obzirom da je stećak nadgrobni spomenik, prva pretpostavka svakog posmatrača bi bila da je ispod njega sahranjen neko star, mudar, učen i moćan, veoma verovatno sveštenik višeg ranga. Veoma verovatno, ali ne i sigurno: šta ako je na spomeniku prikazano božanstvo-zaštitnik preminulog?\n"Dedovski stećak" gotovo po pravilu ima i predstavu SUNCA i PETLA. Ako shvatimo da je sa predstavom Sunca tvorac stećka hteo da nam sopšti da je Sunce važno, sa tim odmah moramo da se složimo, opet bez obzira na religijski sistem kome pripadamo ili koji želimo da istražimo. Sunce je važno. Ali, kakva je simbolika petla?\nE, tu smo već na sasvim paganskom terenu. Petao je simbol Sunca, on najavljuje Sunce. On je tipična solarna životinja, šta više, on je tradicionalna ŽRTVA Suncu. Suncu se, po pravilu, žrtvuje CRNI PETAO. Kada se u Srbiji, u nekoj zabačenoj sredini, i danas, u ponekoj porodici neko razboli ili je u životnoj opasnosti, obavezno se kolje petao. Najčešće, ovu ritualnu radnju obavlja domaćica kuće, koja drži petla za noge, tri puta sa njim opisuje krug u vazduhu, potom ga spušta na panj i odseca mu glavu jednim udarcem sekire, izgovarajući: "Nek ide (nesreća) na njegovu glavu". Narod je zaboravio božanstvo kome je posvećena ova ritualna radnja, ali, na to božanstvo upućuju ona tri kruga u u vazduhu asocirajući na tri Sunca.\nSimbolika petla ne iscrpljuje se samo solarnim značenjem. Petao, kao ptica, takođe simboliše vest, najavu, objavu, saznanje.\nSve ovo nam gotovo nameće ideju da je "ded" sa stećka prvobitno bio u vezi sa Suncem, a njegova starost, njegova brada i knjiga nam sugerišu njegovu naročitu mudrost i znanje, pa samim tim i moguću vezu sa Velesom, jer podsetimo se, Veles je zaštitnik epske poezije, znanja, pa knjiga u njegovim rukama ne mora da bude psaltir, već mitska VELESOVA KNjIGA. Kažemo "mitska" jer o toj knjizi je sačuvan mit, po kome bi ona sadržavala znanje (mythos i epos) o paganskim slovenskim Bogovima. Ima indicija da je pronađen deo te knjige na drvenim tablicama19 koje potiču iz devetog veka nove ere, ali, mi ćemo se uzdržati od komentara tog nalaza, sve dok se ne dokaže njegova puna autentičnost (dok logos ne kaže svoje).\nDa li nam petao sa "dedovskog" stećka poručuje da treba da se probudimo i setimo se da se današnja Hercegovina, kolevka stećaka, do dubokog srednje veka nazivala PAGANIJA? Na teritoriji te "Paganije" do dana današnjeg se sačuvalo mnogo geografskih pojmova čija se imena mogu dovesti u vezu sa imenima slovenskih paganskih božanstava. O mnogim takvim geografskim pojmovima smo već govorili. Šta više, najveća gustina takvih geografskih pojmova je upravo na tlu današnje Hercegovine, nekadašnje Paganije. Taj naziv se sigurno nije održao tako dugo zbog duboke privrženosti njenih tadašnjih stanovnika hrišćanstvu.\nVeles i Badnjak\nKratak članak o badnjaku objavio je Čajkanović 1928.god. "Badnjak je cerova glavnja, koja se na Badnji dan, obično u jutro, pre Sunca, seče po strogom propisu (sekirom se sme udariti samo jednom ili tri puta; mora pasti na istočnu stranu, ne sme se zadržati ni na kakvom drvetu pored sebe), i na vrlo svečan način se unosi u kuću (posipa se žitom, vinom, maže medom, kiti se lovorikom, dočekuje dobrodošlicom) i naloži se na ognjištu.\nBadnjak mora jedno od čeljadi čuvati dok se ne "obeseli" t. j. dok ne pregori. Kad se to desi, uzme se gornji kraj u ruke (na kojima moraju biti rukavice), obnese se oko košnica, pa potom ugasi i ostavi na kakvu mladu šljivu ili jabuku. Badnjaka može biti dva ili tri (badnjaci i njihova deca).- Badnjak je božanstvo, nešto kao demon vegetacije, koje se ritualno spaljuje, da bi opet oživelo (motiv o božanstvu koje umire i radnja se u isti mah.)........ Da badnjak predstavlja božanstvo bilja i plodnosti, koje umire i rađa se u isti mah, o tome je sačuvano najpotpunije svedočanstvo u dvema starinskim pesmama od Kolede, (Vuk, pjesme 190 i 191) i u prvoj i u drugoj koleđani Boga mole\n..."Za staroga, za badnjaka\nZa mladoga, za Božića..."\nMi smo ovu pesmu već upoznali kada smo govorili o Koledu, pretpostavljajući da Koledo predstavlja mlado Sunce, koje se rađa na Božić.\nKo bi mogao da bude to staro božanstvo, Bog koga predstavlja badnjak? Pa zar smo uzalud ispričali sve o Velesu kao STARCU U BUNDI, Velesu kao starom Suncu, Velesu kao božanstvu plodnosti, Velesu koji umire na zimsku kratkodnevicu, Velesu kao prvom slovenskom svetom kralju, Velesu kao ocu DUHA VEGETACIJE? I naravno, mi znamo da su Sloveni spaljivali svoje mrtve, pa onaj ko je umro treba da bude spaljen, baš kao i badnjak. I znamo da je cer vrsta hrasta (quercus cerris), te da je hrast posvećen sunčanim Bogovima. Šta tu može da bude nejasno u pogledu identiteta rečenog badnjaka? Ništa. Sve je jasno. Badnjak to je Veles, staro Sunce, koje umire da bi se rodilo novo Sunce, Koledo.\nMogli smo da pričamo još mnogo o badnjaku, o njemu je napisano mnogo. Pomenuo ga je čak i Džems Džordž Frejzer u svojoj knjizi ZLATNA GRANA, i on u vezi sa duhom vegetacije i plodnosti. Ali, zašto da pišemo ponovo ono što je već dobro poznato: Badnje veče kod južnih Slovena je jasan praznik mrtvih, praznik umrlog Velesa i svih naših umrlih (slovenskih) predaka. Na praznik se ritualno ponavlja pogrebni ritual spaljivanja Velesa, daje se "podušje" njemu i precima, u uglovima soba se ostavljaju orasi, plod drveta mrtvih, jede se strogo posna hrana, na podu koji je zastrt slamom, a slama može biti shvaćena kao mrtvo telo žita. U kuću se ne pušta niko ko nije član porodice, atmosfera je svečana i tiha. Vrše se brojni rituali predskazivanja, obraćamo se Velesu i precima, da nam daju obećanje buduće plodnosti i blagostanja.\nTo što se danas svi ovi rituali obavljaju "zaogrnuti" tankim i sasvim prozirnim plaštom hrišćanstva, jasno nam govori da je hrišćanstvo sve to prihvatilo zato što je slovenski narod veoma konzervativan i nije hteo ili nije smeo da se odrekne nečega što je smatrao najvažnijim i najsvetijim.\nU Ukrajini, Veles se smatra božanstvom sudbine. Na Balkanu, sudbinu ljudi određuju TRI SUĐAJE, ali i USUD20 , muški lik iz istoimene srpske narodne bajke. Na našu žalost, ta bajka ne daje nikakav iole precizan opis Usuda, ne nudi nikakve podatke o tome da li je on star ili mlad, da li ima bradu ili nema, nema podataka niti o konjima, niti o guslama, pa ne možemo sa sigurnošću da ga povežemo sa Velesom, kao, uostalom, ni sa bilo kojim drugim božanstvom.\n1. Špiro Kulišić, Petar Ž. Petrović, Nikola Pentelić, Srpski mitološki rečnik, Etnografski institut SANU i Interprint Beograd, 1998 (str. 85).\n2. Svetlana M. Tolstoj i Ljubinko Radenković, Slovenska mitologija - enciklopedijski rečnik, Zepter book world, Beograd, 2001 (sr. 68).\n3. Sreten Petrović, Srpska mitologija u verovanjima, običajima i ritualu, Narodna knjiga / Alfa Neven, Beograd, 2004 (str. 423).\n4. Ista knjiga, str. 410.\n5. Ime VELIZAR je i danas sačuvano kao lično ime među Srbima.\n6. Špiro Kulišić, Petar Ž. Petrović, Nikola Pentelić, Srpski mitološki rečnik, Etnografski institut SANU i Interprint Beograd, 1998.\n7. Lapot, običaj ritualnog ubijanja staraca. Sačuvao se ponegde i ponekad (u vreme gladi) na Balkanu do devetnaestog veka.\n8. Vuk St. Karadžić, Srpske narodne pjesme, Nolit, Beograd, 1969 (knjiga II, pesma br. 28, str. 85).\n9. Do sada smo najčešće nalazili da solarna božanstva imaju po dvanaest vojvoda, kao dvanaest meseci solarne godine. Božanstva drugog reda izgleda imaju uz sebe po 30 ratnika, što sugeriše da imaju svoj mesec u godini. Već smo videli da Morana, boginja smrti ima svoj mesec, da veoma verovatno Velesov sin (Jarilo?) takođe ima svoj mesec.\n10. Vuk St. Karadžić, Srpske narodne pjesme, Nolit, Beograd, 1969 (knjiga II, pesma br. 83. str. 314.)\n11. Narodne pesme poznaju i POJEZDU, pominju ga kao gospodara grada Golupca, na Dunavu, u Đerdapskoj klisuri, dakle na istoku Srbije, što se opet uklapa u našu koncepciju.\n12. Vuk St. Karadžić, Srpske narodne pjesme, Državna štamparija Beograd, 1929 (knjiga III, pesma br. 6, str. .22).\n13. Vuk St. Karadžić, Srpske narodne pjesme, Nolit, Beograd, 1969 (knjiga II, pesma 39. str. 142).\n14. Narodne pripovjetke, uredio dr Branko Magarašević, Prosvijeta, Zagreb, 1961 (str. 136).\n15. Veselin Čajkanović, Rečnik srpskih narodnih verovanja o biljkama, SANU i Srpska književna zadruga, Beograd 1985 (str. 285).\n16. A. N. Afanasjev, Sabrane ruske bajke, Jugoslavija, Beograd, 1982 (bajka br. 220, str. 1058, knjiga V)\nsrednji_vijek- 80307 - 09.12.2012 : Mihailo Danilovic Majur, Šabac - (1)\nSlovenski bogovi na Balkanu(1)\nPrema Srpskom mitološkom rečniku 1 "Veles je Bog-zaštitnik stoke kod istočnih i severnih Slovena, u paganska vremena, sa kojim se dovodi u vezu naziv brda i zaseoka Veles u zapadnoj Srbiji, selo Velesnica na Dunavu i selo Velestovo u Crnoj Gori. Na izvesne analogije sa Velesom ukazuje i narodno verovanje da je Sveti Sava zaštitnik stoke (vlasovdan)".\nPrema enciklopedijskom rečniku "Slovenska mitologija"2 Veles je takođe definisan kao Bog-zaštitnik stoke, pokrovitelj domaćih životinja. Sa dolaskom hrišćanstva, njegove atribute su preuzeli različiti sveci, čije je ime sazvučno njegovom imenu, kao što su sveti Vasilije kod pravoslavnih hrišćana a sveti Blasio (Blaž) ili Sveti Vlaho kod katoličkih hrišćana. Neke od njegovih atributa su preuzeli i Sveti Sava i Sveti Nikola. U istoj knjizi pominje se i veza Velesova sa svetom mrtvih, ali i njegova veza sa MEDVEDOM, preko koga se tumači i poreklo njegovog imena (Vlasi = kosmati). Pominje se podatak iz ''Slova o polku Igorovu'', da je mitski ruski pesnik Bojan "unuče Velesovo", iz čega se može zaključiti da je Veles bio pokrovitelj poezije, možda i muzike. (Zbog veze sa medvedom, narod ga je zamišljao kao DEDU u bundi).\nVelesovo ime beleže i istorijski dokumenti. ''Povest vremenih let'', dokument koji beleži istorijski sporazum Rusa sa Grcima iz 907. god. imenuje Velesa, kao božanstvo u koje se Rusi zaklinju. Tu se njegovo ime pominje u vezi sa ZLATOM.\nZnamo da se na Balkanu, na početku žetve, PRVI snop na njivi, obavezno izdvaja, posebno vezuje i označava kao DED, da bi na kraju žetve, od tog snopa ispletena "Bogu brada". Ove rituale obavezno vrši mlada ženska osoba (obredno čista) i ona mora, odneti "božju bradu" kući domaćina, ne osvrćući se i ne govoreći. "Bogu brada" se čuva preko zime, zrna sa nje se koriste za početak naredne setve, ili za mešenje obrednih hlebova. Balkanski Sloveni su zaboravili ime božanstva kome je posvećena, dok su Rusi sačuvali sećanje na to ime, jer takvu bradu nazivaju "Volosova bradica"\nEto, vidite, ako narod shvata Velesa kao dedu u bundi, ako taj deda ima bradu i u vezi je sa zlatom, njega smo pretpostavili kao staro Sunce, Sunce na zalasku ili zimsko Sunce, trećeg člana sunčanog trojstva (Trojana ili Triglava).\nTragovi Velesa na geografskim pojmovima Balkana\nKada tražimo tragove ovog božanstva na geografskim pojmovima Balkana, nećemo imati veliki posao. Taj posao je, veoma detaljno, odradio Prof. Sreten Petrović, davši u svojoj knjizi3 veoma detaljne karte ovakvih toponima i oronima (oko pedeset takvih geografskih pojmova), od kojih su najpoznatiji grad Veles u Makedoniji, planina Velež u Hercegovini (ranije Veleš). Na tu knjigu i kartu upućujemo zainteresovane čitaoce, ali, ne možemo a da ne konstatujemo da su geografski pojmovi sa Velesovim imenom veoma bliski sa geografskim pojmovima koji čuvaju ime Vida i Trojana ili Triglava, kao i imena Daboga i -Rsa (Koleda). Ono što je veoma važno, a što je pomenuti autor takođe uočio, je povezanost imena Velesa sa imenom VLAHA, balkanskih starosedelaca, koji su se po tradiciji bavili STOČARSTVOM. On je načinio i detaljnu kartu 4 imena geografskih pojmova koji se mogu dovesti u vezu sa Vlasima. Ko su Vlasi?\nVeles i Vlasi\nPrema Enciklopediji Leksikografskog Zavoda Jugoslavije iz 1971. god. kada su Sloveni došli na Balkan, u šestom veku, oni su tako nazivali AUTOHTONO STANOVNIŠTVO. Koliko se zna, to autohtono stanovništvo pretstavljala su različita plemena Tračana i Ilira, a verovatno i ostaci Tribala. Dačani su bili tračko pleme sa leve obale Dunava, na desnoj su bili Tribali, Besi, Remi, Velizari 5, svi oni su bili Tračani, tu su bili i Dardanci, kao ilirsko pleme itd.\nTračani i Iliri su bili pokoreni najpre od Grka, potom od Rimljana. Neposredno pred dolazak Slovena, u toku je bila njihova hristijanizacija, koja se odvijala sa različitim uspehom, prema lokalitetu, ali i sa različitim pristupom i prilično konfuzno.\nNa primer, u četvrtom veku nove ere u okolini Singidunuma i Sirmijuma bili su centri Arijanske jeresi, čak je i Arije lično neko vreme proveo tu. Ursacije, episkop singidunumski (čije ime ima veze sa medvedom jer URSUS na Latinskom jeziku znači medved) je takođe bio arijanac. Niški episkop je takođe bio jeretik, mada ne Arijanac. Remesijana, sadašnja Bela Palanka imala je znamenitog episkopa Niketu, (ili Nikitu), koji je propovedao na latinskom jeziku, bio pod patronatom Rima i rimskog pape. On je sprovodio i hristijanizaciju i romanizaciju, šireći latinski jezik. Sa druge strane, episkopija u Serdici (Sredac, današnja Sofija), imala je episkopa koji je propovedao na Grčkom jeziku, ali nije bio mnogo efikasan u širenju hrišćanstva i grčkog jezika među autohtonim stanovništvom. Izgleda da je baš Niketa iz Remesijane odigrao bitnu ulogu u formiranju etnosa Vlaha-Crnovunaca (Karakačana), jer je među stočarima, tačnije ovčarima Stare planine i susednih planina, proširio latinski jezik, kao crkveni, te ih stimulisao i da u svoj jezik ubace mnogo romanskih latinskih reči, tvoreći tako AROMUNSKI jezik, kojim i danas mnogi od Vlaha govore. Međutim, kada je Niketa umro, Remezijana je ubrzo potpala pod Grčki uticaj, nedugo zatim banuo je Atila Hunski, popalio i opljačkao naselja i crkve, pobio sveštenstvo, čime je praktično zaustavio hristijanizaciju, za nekoliko stotina godina. Poverenje lokalnog stanovništva u svog novog Boga, koji nije mogao da ih zaštiti od Atiline surovosti, naglo je bilo poljuljano, što je odmah načinilo mesta za stare, paganske kultove, kako starosedelaca tako i novodošavših Slovena.\nAutohtono stanovništvo Balkana je u vreme dolaska Slovena već imalo veliku krizu i nacionalnog i verskog identiteta, izmoreno viševekovnim smenama zavojevača, kako ratničkih, svetovnih tako i duhovnih. Neki su bili hrišćani, neki pravoverni, neki jeretici, neki se vraćali svojim paganskim korenima. Dolazak Slovena je to vraćanje samo pospešio, došlo je do potpunog stapanja paganskih kultova starosedelaca i došljaka, a po svemu sudeći, ti kultovi su i pre stapanja bili veoma slični. Sloveni su starosedeoce nazvali Vlasima, jer su bili stočari, ovčari, i samim tim štićenici boga Velesa. Ovo važi i za Vlahe iz Vlaške (današnja Rumunija), i za Karakačane "crnovunce" sa Stare Planine i za Maurovlahe ("Morlaki") iz zaleđa Dalmacije i Istre. Pridev "crni" (mavros - mavros na grčkom jeziku znači crn, kara - kara na turskom jeziku znači crn) ne znači da je reč o ljudima crne kose i očiju. Vlasi su u glavnom smeđi, pridev "crni" znači da su, iz nekih razloga, gajili uglavnom crne ovce.\nDa li su Vlasi sami sebe smatrali štićenicima Boga Velesa, ne zna se pouzdano. Međutim, obzirom da su od najranijih vremena dolazili u kontakt sa Slovenima, koji su od davnina naseljavali istočne i jugoistočne padine Karpata, to uopšte nije nemoguće. Naprotiv, imena tračkih Bogova i kraljeva često su slična imenima slovenskih Bogova. Ime tračkog kralja Pirina, (koji je ratovao sa Aleksandrom Makedonskim, po kome je nazvana Pirinska Makedonija) gotovo je isto kao ime Peruna. Ime tračkog božanstva Resa (iz Ilijade) slično je imenu Hrsa, (ili -Rsa), što je drugo ime Koleda. Tračko božanstvo Darzalas, ima u rukama rog kao i slovenski Dabog, a njegovo ime liči na srpsku reč držalac, sa značenjem nekoga ko drži, vlada. Semela je tračka Boginja, čije ime veoma liči na srpsku reč ZEMLjA. Već smo rekli da je tračko božanstvo EROT četvoroglavo kao i slovenski VID. Istorijska je činjenica da se najveći broj Vlaha stopio sa Slovenima. Sličnost imena Vlaha i Velesa, i podudarnost Velesove božanske kompetencije sa zanimanjem Vlaha, je takođe činjenica, svako može da je tumači kako mu odgovara.\nDa bi "zamešateljstvo" bilo još veće, Vlasima su Germani zvali Kelte (Welsch), ali tek pošto su Kelti otišli sa Balkana. I danas se deo keltskog korpusa naziva Velšanima, Velšani smatraju da vode poreklo od naroda koji se zvao Kum(b)ri, a mi znamo da je kum(b)rija (u Srpskom i Hrvatskom jeziku) vrsta divlje golubice, te da na Balkanu ima mnogo toponima koji imaju ime po toj ptici (Kumbara, Kumbrovec, Kumbor). Same Velšane za sve ovo uopšte nije briga, jer, Robert Grejvz, najpoznatiji istraživač grčkog i keltskog mita, i sam Velšanin, nigde i nikada nije pomenuo sličnost imena svog naroda sa imenom jednog drugog balkanskog naroda, niti sa imenom starog slovenskog božanstva Velesa.\nOvde treba napomenuti da pleme Paštrovića u Crnoj Gori sebe smatra autohtonim, tvrde da su imali povlastice još od rimskih careva. Možda je njihovo prezime nekada bilo Pastirovići, što ih opet dovodi u vezu sa Velesom i Vlasima. Bjelopavlići takođe sebe smatraju delimično autohtonim, po ženskoj liniji, jer je njihov predak Beli Pavle oženio kćerku lokalnog poglavice Lužana, koji su autohtoni, pa su tako nastali Bjelopavlići. Slične legende postoje i u pirotskom kraju, gde su se pojedini osnivači porodica ženili "rimskim" ženama. Goranci, slovensko pleme sa Kosova, takođe sebe smatraju autohtonim na Balkanu.\nNarodne junačke pesme spominju vlaškog vojvodu Mirču, koji je istorijska ličnost, čija je supruga bila pripadnica slovenskog naroda. Možemo da zapazimo da je njegovo ime izvorno slovensko, da, i ako je nesporno bio hrišćanin, nije biblijsko. Do dana današnjeg, Vlasi na Balkanu u najvećem broju nose izvorno slovenska ili hrišćanska imena.\nVeles i sedam Vlašića\nPrema srpskom shvatanju neba, "Vlašići" su grupa zvezda, u sazvežđu Bika. Golim okom, viljivo je 6-7 zvezda u toj grupaciji. Nauka ove zvezde zna pod imenom PLEJADE. Srbi su im dali i imena: Mika i Mioka, Raka i Raoka, Orisav i Borisav i sedmi Milisav (ili: Vole i Voleta, Rale i Raleta, Mile i Mileta i sedmi Pržožak). Mi ćemo zapaziti da su sva imena muška. Po narodnom verovanju, ove zvezde se ne vide na nebu od Đurđevdana do Vidovdana. "Đurđevska zora Vlašiće zatvara, vidovdanska zora Vlašiće otvara." Prema Srpskom mitološkom rečniku 6, "kod Srba se veruje da su Vlasci (Vlašići) duše umrle dece, što bi moglo upućivati na litvansku reč veles (pl.fem.) u značenju imagines mortuorum."\nAko su Vlašići u vezi sa Velesom, i predstavljaju duše umrle dece, a ima ih sedam na broju, mi ne možemo a da se opet ne setimo Roberta Grejvsa i njegovog tumačenja običaja vezanih za vladavinu svetog kralja, o čemu smo već govorili, i sedam dečaka koji su umrli umesto tog svetog kralja.\nVeć smo pomenuli, da je u vreme vladavine matricentrične religijske koncepcije, najvišu duhovnu vlast u plemenu imala velika sveštenica. Velika sveštenica je imala zadatak da molitvom i ritualom od Velike Boginje izmoli plodnost zemlje, ljudi i stoke. Na tom visokom položaju, njen kredibilitet joj je obezbeđivala sopstvena plodnost, a da bi bila plodna, ona je morala da ima seksualnog partnera, po mogućstvu što snažnijeg i što plodnijeg. Taj partner, ritualno biran na takmičenjima, bio je SVETI KRALj. U početku, rekli smo, njegova vladavina je trajala samo godinu dana, da bi po isteku te godine sveti kralj bio ritualno žrtvovan i izabran novi. Kasnije, umesto svetog kralja su bila žrtvovana DECA (dečaci), a još kasnije JARIĆI. Ali, ni tako vladavina svetog kralja nije mogla trajati duže od isteka VELIKE GODINE (vreme poklapanja godišnjeg solarnog i lunarnog ciklusa, koje iznosi 7-8 godina). Dakle, broj žrtvovane dece je morao biti SEDAM ili manji, umesto jednog svetog kralja, koji je, po isteku osme godine, bio žrtvovan lično. Već smo pomenuli da nam arheološko nalazište u Lepenskom viru na Dunavu potvrđuje ovu koncepciju. Ovo nalazište datirano je na oko sedam hiljada godina pre nove ere, u vreme neolita. Pomenuli smo, takođe, da se dešavalo da sveti kralj, pre isteka svoje vladavine pobegne iz plemena sa grupom muškaraca. Takva grupa, predvođena svetim kraljem, bavila se ratovanjem i pljačkom. Odbegli sveti kraljevi često su postajali začetnici patricentrične religijske prakse. Sve smo to ispričali u vezi Cara Trojana i njegovih kozjih ušiju.\nAko su Vlašići nebeski prikaz žrtvovane dece (njih sedam), a njihovo ime na Balkanu sugeriše vezu sa Velesom, da li Velesa možemo da zamislimo kao prvog slovenskog svetog kralja, koji je nakon sedam žrtvovanih dečaka, sedam Vlašića, pobegao, proglasio se sveštenikom Sunca, ogrnuo se medveđom kožom i počeo da okuplja vernike oko nove religijske koncepcije? Da li je stekao slavu heroja ubivši medveda i ogrnuvši se njegovom kožom, kao dokazom svoje velike snage? Da li je to MEĐEDOVIĆ, iz istoimene srpske narodne bajke iz zbirke Vuka Karadžića, sin medveda i žene, biće ogromne snage koje čupa stoletne hrastove iz korena? Ako je vladao sve do svoje starosti, stekao BRADU i ako je njegova vladavina bila obeležena plodnošću zemlje i stoke, nije ni čudo što ga se narod seća kao "dede u bundi", onoga "sa bradom", onoga ko donosi plodnost stoke, Velesa. Moguće je da je na kraju ipak ritualno bio ubijen u skladu sa starim običajem LAPOT 7, kada su starci ritualno ubijani, udarcem tupim predmetom preko pogače stavljene na glavu. I sve se to sasvim lepo uklapa sa našom idejom o Velesu kao starom Suncu, Suncu koje donosi plodnost i umire na kratkodnevicu.\nPogledajmo ponovo zbručanskog idola. Na strani suprotnoj od lika sa prstenom (Koleda), a sa desne strane lika sa rogom (izobilja) u ruci, nalazi se lik za čijim pojasom je mač, a pored mača stoji konj. Ispod ovog lika nalazi se ženski lik sa kopljem u desnoj ruci, a ispod tog lika nalazi se glava bradatog muškarca. Mi smo, za gornji lik, lik koji ima konja i mač, pretpostavili da krije VELESA. Zašto?\nTragovi Velesa u narodnoj poeziji\nOdgovor na to pitanje potražili smo najpre u srpskim narodnim pesmama. Pogledajmo najpre pesmu ŽENIDBA DUŠANOVA 8.\nPesma počinje pričom kako je srpski car Stjepan (Stefan Dušan), isprosio kćer "kralja latinskoga" iz Leđana "grada latinskoga". Otac mlade neveste moli ga da ne vodi u svatove dvojicu VOJINOVIĆA, Vukašina i Petrašina, Careve nećake, jer su pijanice i kavgadžije, pa će kao takvi pokvariti veselje. Car kreće po nevestu u pratnji DVANAEST hiljada svatova, bez dvojice sestrića.Čuvši ovo, dvojica nepoželjnih svatova brinu, slute nekakvu prevaru od strane leđanskog kralja, šalju u svatove svog najmlađeg brata, Miloša, prerušenog u "vlaško čobanče". Nama je u ovom trenutku najinteresantniji deo pesme u kome braća opremaju Miloša, da nezvan ode na svadbu ujaku:\nI mač zelen STAROGA Vojina.\nPetrašin mu izvede kulaša,\nLjepo su ga braća sjetovala:\n"Kad Milošu dostigneš svatove,\nPitaće te ko si i otkud si,\nTi se kaži zemlje KaraVLAŠKE..."\nStari bard nam pokazuje konja, mač i koplje STAROGA Vojina, a sve te tri stvari vidimo na liku zbručanskog idola. Konj kulaš je konj boje zemlje, opšiven je MEĐEDINOM, što je Velesov atribut. Sin starog Vojina treba da se predstavi svatovima da je iz zemlje KaraVLAŠKE, kako bi smo bili sigurni da je sve to u vezi sa Velesom. Da sve bude još jasnije, Miloš je predstavljen kao čobanin, koji na planini čuva ovce sa svojih trideset čobana:\n"O Milošu, naša poglavice..."\nDa li Miloševih trideset čobana sugerišu na trideset dana u mesecu koji je posvećen Milošu, Velesovom sinu? Jer, čobani i njihove ovce su svakako pod zaštitom Velesa (Starog Vojina) 9, starog Sunca.\nIma još jedna pesma, koja može da predstavlja ostatak mita o Velesu. To je pesma SMRT VOJVODE PRIJEZDE 10, takođe iz zbirke Vuka Karadžića:\nČesto idu knjige za knjigama\nDo Prijezde, vojvode stalaćke.\n"O Prijezda, vojvodo stalaćka,\nPošlji meni doi tri dobra tvoja:\nPrvo dobro - sablju navaliju,\nDrvo, kamen i studeno gvožđe:\nKoji konjic može preletjeti,\nZasobice i do dva bedema;\nTreće dobro - tvoju ljubu vjernu."\nPrijezda, naravno, odbija da sultanu pošalje svoja dobra, svestan da to znači rat. On se uzda u svoje junaštvo, tvrde zidine grada Stalaća i svojih šezdeset (5x12) vojvoda. Opsada počinje. Gospođa JELICA, Prijezdina verna ljuba, upozorava svog supruga da Turci mogu da osvoje Stalać tako što će iskopati lagum ispod reke Morave. I ako Prijezda to smatra nemogućim, njene slutnje se obistinjuju, Turci dolaze u podrume Stalaća i "papučama piju vino ladno", spremaju se za konačan obračun.\nTe se biše i sekoše s Turci.\nTa neka te turski car ne jaše."\n"Navalijo, moja desna ruko,\nTa neka te turski car ne paše."\nPa otiđe u gospodske dvore,\nIl- Turčinu biti ljuba verna?"\nNeg- ljubiti na sramotu Turke;\nPak odoše na bedem Stalaća,\n"Morava nas voda od-ranila,\nNek Morava voda i sa-rani"....\nNa samom početku pesme vidimo dva dobra Prijezdina, konja i mač. Mač je očigledno specijalan, jer seče drvlje, kamenje i gvožđe. Konj je takođe čudotvoran, jer preleće po dva bedema utvrđenog grada. Oba ova simbola vidimo i na idolu iz Zbruča, koji smo pretpostavili da predstavlja Velesa. Supruga Prijezdina je gospođa JELICA, a mi smo već videli da se često u srpskim narodnim pesmama ovo ime javlja kao ime supruge junaka iza kojih se kriju solarna božanstva. Tako reći, svi čudesni junaci imaju supruge koje se tako zovu. Pa šta, rećićete. Gde vidimo da je Prijezda star? Nigde nema ovog njegovog atributa, pesma ne pominje ni bradu ni starost, a ni "međedinu". Odakle nam pravo da za ovoga junaka utvrdimo da zamenjuje Velesa? Odgovor je sadržan u njegovom imenu PRIJEZDA, onaj ko je prijezdio, prišao (prijahao) svome cilju, onaj koji je na zalasku i UMIRE.\nKada o imenu Prijezde razmislimo na ovaj način, shvatićemo da bi mlado Sunce, Koledo, moglo biti onaj ko je pojezdio, počeo da jezdi, dakle POJEZDA 11. Pojezdu pominju i narodne pesme kako gospodara grada Golupca, na Dunavu, na istoku Srbije. Položaj grada Golupca podržava našu tezu. Analogno ovome, Sunce u punoj snazi, Dabog, bio bi onaj koji jezdi, JEZDA. Ovo poslednje ime se očuvalo među Srbima do današnjeg dana.\nTako nam ove dve pesme nude iste božanske atribute koje vidimo na zbručanskom idolu i to na liku za koga smo pretpostavili da predstavlja Velesa, staro Sunce, Sunce koje umire, a imena junaka iz pesama koji te atribute poseduju, (Stari Vojin i Prijezda) osnažuju našu hipotezu. Ali, prva pesma nam daruje još nešto: daruje nam mladog junaka Miloša, sina starog Vojina, kroz koga je stari Vojin ponovo mlad i snažan. Kao da se stari Vojin reinkarnirao u mladoga Miloša, svog sina, te njegovi atributi opet imaju svoju punu snagu. Šta bi to moglo da znači? Da li se stari Vojin (Veles) svake godine ponovo obnavlja kroz svog mladoga sina, Miloša? Da li je on tako istovremeno i mlad i star, i STAR i NOV, baš kao Starina Novak, koji opet ima svog sina "dijete Grujicu", koji ga odmenjuje u junaštvu? Zašto nam je Starina Novak sumnjiv kao ličnost koja u narodnoj poeziji čuva sećanje na Velesa? Povod za tu sumnju daje nam njegovo ime kao i opis u pesmi ŽENIDBA GRUJICE NOVAKOVIĆA 12.\nNo eto ti Staroga Novaka,\nNa njemu je strašno odijelo;\nNa njemu je kožuh od MEĐEDA\nNa glavi mu kapa vučetina,\nA za kapom krilo od sokola;\nOči su mu dvije kupe vina,\nTrepavice od utine krilo,\nI on nosi sablju starokovnu\nBre, koliko Novak podvikuje,\nSve sa gore lišće otpadaše,\nA sa zemlje trava polijeće;\nPodvikuje posestrimu VILU:\n"Bog t- ubio, vilo posestrimo,\nNijesi l- mi božju vjeru dala\nDa se meni u nevolji nađeš?\nStarina Novak nosi kožuh od medveda, a mi smo već videli da je medved teriomorfni lik Velesov. Sokola smo već upoznali kao atribut sunčanog Boga. Tu je i "sablja starokovna". Snaga njegovog glasa je božanska, od njegovog glasa opada lišće sa drveća i čupa se trava iz zemlje. Velesu i dolikuje takav glas, obzirom da se i pevanje i poezija dovode u vezu sa njim, o čemu će ubrzo posebno biti govora. Njemu je vila posestrima i pomaže mu u nevolji. Očigledno, reč je o božanskom starcu Velesu, starom Suncu.\nNarodne junačke pesme nisu saglasne u pogledu područja na kome je živeo i radio Starina Novak, hajduk. Neke pesme pominju "goru Romaniju" (Bosna) a druge Staru planinu (istočna Srbija) kao i Kačaničku klisuru (granica Kosova i Crne Gore). U Sokobanji, postoji brdo Tatomirov grad, na kome je, prema Feliksu Kanicu, do kraja devetnaestog veka, bilo ostataka neke prastare fortifikacije, a Tatomir jeste jedan od sinova Starine Novaka, prema narodnim pesmama. Istoričari su pokušali da nađu istorijsku ličnost koja bi mogla biti dotični Starina Novak, pronašli su Novaka Karaljuka iz Bosne i Novaka Debeljaka, takođe iz Bosne, ali ni jedan od njih nije na sebe mogao da primi svu snagu i moć staroga junaka. Veoma je moguće da se moć starine u medveđem kožuhu stvarno prostirala od Bosne do Stare planine, ali samo ako se iza njega sakrio VELES, koga su naravno poštovali Sloveni, naši preci, od Bosne do Bugarske, a sasvim sigurno i šire. Obzirom da je Veles bio Bog-zaštitnik stoke, sigurno je da se za njegovo ime morala vezivati predstava o obilju hrane, a samim tim nije neobično ako ga je narod zamišljao kao "debelog" Velesa. I uz sve to, Starina Novak ima svog mladog sina Grujicu, junaka nežne, gotovo devojačke lepote, koji je spreman da starog oca u svakom trenutku odmeni u junaštvu.\nAko je to tako, eto nama opet svetoga kralja, i to onakvog kako ga je shvatio Džems Džordž Frejzer i o tome napisao svoje delo ZLATNA GRANA, u kome je svetoga kralja jasno poistovetio sa DUHOM VEGETACIJE. Na ovu ideju ćemo se kasnije vratiti, kada budemo govorili o deci sunčanog Boga. Sada, pokušaćemo da tu ideju iskoristimo kako bi pronašli "ljubu" Velesovu. Jer, srpska narodna poezija na mnogo mesta pominje Miloša, kao Miloša Vojinovića i kao MILOŠA OBILIĆA, ili MILOŠA KOBILIĆA, ili MILOŠA KOBILOVIĆA, koji ovo prezime veoma verovatno nosi po majci, kako bi nauka rekla, matrilinearno (po ocu se zove Vojinović). Ko je Miloševa majka, jasno nam saopštava sestra Leke kapetana 13 u istoimenoj pesmi iz zbirke Vuka Karadžića. Ona kaže, obraćajući se svom bratu:\n"Šta s- video, šta si smilovao,\nA na tome vojvodi Milošu,\nĐe je viđen kao snažan junak?\nJesi l- čuo đe pričaju ljudi,\nDa j- Miloša KOBILA rodila,\nA nekaka sura BEDEVIJA,\nBedevija što ždrijebi ždrale?\nNašli su ga jutrom u erđeli,\nKobila ga sisom odojila,\nStoga snažan, stoga visok jeste."\nNarodne pesme opisuju Miloša kao mladog junaka, lepog nežnog lica, (sličan opis ima već pomenuti "dijete Grujica") koji uz to još i lepo peva. To je onaj isti Miloš Obilić koji u bici na Kosovu ubija turskog sultana Murata i GINE NA VIDOVDAN, upravo onda kada Sunce prestaje da bude mlado. Sve ovo što smo sada rekli veoma liči na JARILA, staro slovensko božanstvo mladog žita, vegetacije, koji takođe umire na Vidovdan. Ali, mi sada ne tražimo Jarila, mi tražimo Miloševu (Jarilovu?) majku, kobilu, Bedeviju. Ta Bedevija "ždrijebi ždrale", a mi smo se već upoznali sa konjem Ždralom, vojvode Prijezde. Ovo naravno shvatamo samo kao igru simbolima, jer, potsetimo se, slovenska mitologija je sačuvana samo u fragmentima.\nAli, prateći tako simbole, došli smo do ideje da je supruga Velesova neko moćno žensko božanstvo koje ima svoj teriomorfni (životinjski) lik kobile, BeDEVije. Da li nam ime kobile indirektno saopštava i ime Velesove božanske supruge?\nsrednji_vijek- 78519 - 27.10.2012 : Mihailo Danilovic Majur, Šabac - (1)\nKako je Srbija ušla u Evropu za vrijeme Stefana\nPojava Stefana Nemanje prelom je između početka i celine, između ćutanja vekova i poruka istorije. On je učvrstio i proširio granice Srbije, a vladarsku vlast postavio na novim temeljima i u materijalnom i u duhovnom smislu.\nSjajno doba srpske istorije otpočeli su Nemanja i njegovi sinovi Sava i Stefan Prvovenčani. Dve trećine 12. veka, sve do pojave velikog župana Stefana Nemanje, izgleda kao da je Srbija ćutala, ili tek tiho zborila. Podaci iz tog doba samo su delimični i posredni, vesti nedorečene, nepovezane.\nMeđutim, u jednoj generaciji, skoro iznenada, ni iz čega, kao luča u tami, u raškim brdima izranja novo doba. Dolaskom na vlast Stefana Nemanje oko 1166. godine, prvi put pišu se dela koja će dopreti do nas. Od tih godina možemo da osluškujemo najpre slabe i retke, pa sve jače i duže, istinite glasove vremena. Možemo da posmatramo i građevine tog doba - makar oštećene, naziremo likove - doduše izgrebane i kišom isprane, nalazimo grobove - iako najčešće davno opljačkane.\n"I čineći Bog svakojako na bolje ljudima postavi me za velikog župana"\nStefan Nemanja svoj dolazak na vlast u Rasu nije dugovao vizantijskom caru, koji je zvanično bio suveren Srbije, nego ju je zadobio u borbi - i to uprkos vizantijskoj podršci njegovom bratu Tihomiru. Nemanja je bio župan Toplice (danas Kuršumlija) u vizantijskom susedstvu. Car Manojlo podario mu je i dvorsku titulu, kao i jednu naslednu oblast.\nU žitiju svog oca, Stefan Nemanjić opisuje da se Nemanja, kad su ga braća na prevaru zarobila i okovala, oslobodio zahvaljujući molitvama svetom Đorđu. U bici kod Patina - Zvečana (Kosovo) 1168. godine, Nemanja je porazio braću i osigurao vlast. Tihomir, raniji veliki župan, udavio se u reci Sitnici. Nakon pobede, Nemanja je izgradio manastir Đurđeve stupove, u znak zahvalnosti svom zaštitniku svetom Đorđu. Ali, trebalo je još mnogo napora i borbe da Srbija postane samostalna država.\n"Kad se sunce proveze kroz sazvežđe Raka, prođe sazvežđe Lava, kad vrelina Sirijusa poče da popušta i tamne senke jeseni stadoše da se naziru, tada car krenu na zapad i ulogori se kod Filipolja." Ovako vizantijski hroničar, koji je nesumnjivo imao i želju da se bavi književnošću, piše o pohodu vizantijskog cara Manojla I Komnina protiv srpskog velikog župana, negde oko 1172. godine.\nNemanja je iskoristio priliku da se pridruži antivizantijskoj koaliciji u kojoj su učestvovali Mlečani, Ugari i Nemci. Rat je otpočeo povoljno. Nemanjini ratnici ušli su u primorje, zauzeli Skadar i Kotor, napali Omiš.\nPojavili su se i u dolini Morave i uznemiravali romejske postaje i putnike na putu Beograd - Carigrad. davnašnji cilj - rodna Duklja - Nemanji je već bio skoro nadohvat kad se iznenada sve preokrenulo. Mletačku vojsku napala je kuga i naterala je na povlačenje.\nNekoliko meseci kasnije iznenada je umro ugarski kralj - Nemanjin saveznik, a prestola u Ugarskoj domogao se vizantijski štićenik. Veliki župan ostao je sasvim sam pred vizantijskim trupama.\nKao i raniji vladari Srbije, veliki župan procenio je da je bolje pokoriti se nego se upustiti u bezizglednu borbu protiv carske vojske. Dok se s konopcem o vratu, gologlav i bosonog, pružajući mač u znak pokornosti približavao caru, Nemanja nije mogao znati da li će se održati na prestolu župana i kakva će mu biti sudbina.\nCar Manojlo i poveo je Nemanju sa sobom u Carigrad gde je ovaj morao da prođe još jedno poniženje - u carskom trijumfalnom ulasku u grad ušao je kao talac. ipak, car se prema Nemanji poneo velikodušno: zvanje velikog župana nije mu oduzeto, i kao gost mogao je do mile volje da razgleda veličanstveni grad i carske dvorce. Retor Evstatije Solunski navodi da ga je "zadivio čovek ovaj, kome nije stas onaj koji priroda ljudima dodeljuje, nego uzrastom veoma visok i izgledom naočit".\n"I obnovih svoju dedovinu i utvrdih Božijom pomoći"\nNakon što mu je oprošteno i kad se kao pokorni vazal vratio iz Carigrada u Srbiju, Stefan Nemanja više nije ni pomišljao na novu pobunu. Posvetio se učvršćivanju unutrašnje vlasti, progonu jeretika i gradnji zadužbina. Kao veran vazal slao je caru pomoćne trupe. Sve se, međutim, promenilo kad je car Manojlo i Komnin iznenada umro 1180. godine.\nU Vizantiji su nastali nemiri. Susedi su iskoristili slabljenje Carstva kako bi proširili svoje posede i ostvarili punu nezavisnost. Prvi je bio mađarski kralj Bela III. Stefan Prvovenčani opisuje kako su "prepodobni sveti Simeon i ugarski kralj razrušili i opustošili do kraja" grad Sredac. Zatim se Bela iII vratio kući. Nemanja je sa svojim ratnicima nastavio. U tekstovima Stefana Prvovenčanog, jedinog našeg srednjovekovnog pisca koji je bio vladar i ratnik, ali nije bio kaluđer, na trenutke zasvetlucaju odlomci koji svedoče o ratobornosti i nasilnosti tog doba.\n"Pođe sa svojom silom na grad Pernik i ovaj razruši silom svojom i opustoši ga, i grad Stob, i grad Zemun, i grad Velbužd- i grad Skoplje, i grad Leški, i grad Prizren, i grad slavni Niš, i grad Svrljig, i grad Ravni-\nA zemlje njihove i bogatstva njihova i slavu njihovu pretvori u bogatstvo i u slavu svoga otačestva i u slavu velmoža i ljudi svojih." Da kralj Stefan nije preterao, svedoče hroničari Trećeg krstaškog rata koji su šest godina kasnije prošli kroz Beograd, Braničevo, Niš, Serdiku i videli samo pustoš i ruine.\nPosle pohoda na sever, Nemanja je okrenuo konje na jug. Sa žarom se bacio na gradove primorja. "Povrati Diokliju i Dalmaciju, otačestvo i rođenje svoje, istinitu svoju dedovinu, koju je nasiljem držao rod grčki i gradove u njoj sazidane od ruku njihovih-"\nNemanja je osvojio Skadar, Ulcinj, Bar, odnosno čitavu Duklju. Njegov nećak, knez Mihailo, potomak stare dukljanske dinastije morao je da se ukloni. Zabeleženo je da je Mihailova žena, kneginja Desislava, u pratnji arhiepiskopa barskog Grgura i druge vlastele, pobegla 1189. godine u Dubrovnik, gde je predala dva broda. Nemanja je za namesnika u Duklji postavio svog najstarijeg sina Vukana koji se pominje u jednom dokumentu već 1197. godine, uz kotorskog kneza Bogdana i druge vlasteline kao "kralj" Duklje, Dalmacije, Travunije i Toplice.\nPosle osvajanja Duklje i primorja, Stefan Nemanja i njegova braća kneževi Miroslav i Stracimir više godina bezuspešno su opsedali Dubrovnik koji je tada priznavao zvaničnu vlast Normana sa Sicilije. godine 1184. pod zidine su dovukli i opsadne sprave, ali grad nisu osvojili. Stoga su na kraju sklopili mirovni ugovor (27. septembra 1186) kojim su potvrđene ranije granice između Dubrovnika i Srbije i garantovana ranija prava trgovine Dubrovčana po celoj zemlji, a posebno na trgu u Drijevima. Srbi, posebno Zahumljani, dobili su pravo da slobodno dolaze u Dubrovnik i da trguju.\n"I trudovima svojim ispravljao je stado svoje u veru istinitu-"\nU mnogobrojnim ratovima Nemanja je značajno proširio dotadašnje granice: na severu, oblasti između Zapadne i Velike Morave (Lepenica), na istoku Dubočica i kraj oko Vranja, na jugu Kosovo i Lab, Hvosno, oblast oko reke Drim, a na jugu, Zetu, kao i Hum i Trebinje. Nemanjino doba označava i razdoblje brzog procvata srpske srednjovekovne kulture.\nGradi se i obnavlja niz manastira: crkve Sv. Nikole u Toplici, Sv. Đorđa u Rasu (Đurđevi stupovi), Đurđevi stupovi u Budimlji, Sveti Petar u Bijelom Polju, Bogorodica Bistrička, Studenica, kao i večno živi Hilandar. Srbija postaje privlačno središte najboljih umetnika iz čitavog kraja, a posebno vizantijskog sveta. Sve ovo omogućeno je postepenim razvojem raznih privrednih grana, posebno poljoprivrede, zanatstva, rudarstva i trgovine.\nSveti Sava zapisao je da jednom, kad je Nemanja lovio na "pustom lovištu zverova, izvoli mu se da na tom pustom mestu sagradi manastir, kod rečice Studenice". Veruje se da je manastir Studenica građen u razdoblju 1183-1196. godine.\nNemanja je izabrao mesto u šumovitom planinskom predelu ispod planine Radočela, na zelenom, prostranom i tihom proplanku. Njegov drugi sin, Stefan Prvovenčani zabeležio je kako se Nemanja, "molitve čineći iz dubine srca, veselom dušom truđaše o hramu Presvete, starajući se da brzo bude svršen". Graditelji su bili i sa Istoka i sa Zapada što je dalo jedinstvenu kombinaciju vizantijske i romanske arhitekture, svežinu novine i snagu originalnosti. Studenica i danas stoji i pleni sve posetioce poput mramorne suze, skamenjene molitve među bregovima.\nIz "Hilandarske povelje" Stefana Nemanje\n"U početku stvori Bog nebo i zemlju i ljude na njoj, i blagoslovi ih, i dade im vlast nad svakom tvarju svojom, i postavi jedne carevima, druge knezovima, one gospodarima, i svakome dade da pase stado svoje i da ga čuva od svakoga zla koje bi naišlo na njega. I zato, braćo, Bog premilostivi utvrdi Grke carevima, a Ugre kraljevima i svaki narod razdeliv, i zakon davši, i običaje ustanovi, i gospodare nad njima po običaju i po zakonu postavi svojom premudrošću.\nA tada po mnogoj njegovoj i neizmernoj milosti i čovekoljublju darova našim pradedovima i našim dedovima da ovladaju ovom zemljom srpskom, i čineći Bog svakojako na bolje ljudima, i ne želeći ljudsku pogibelj, postavi me za velikog župana, nazvanog na svetom krštenju Stefan Nemanja.\nI obnovih svoju dedovinu i utvrdih Božjom pomoći i svojom mudrošću datom mi od Boga, i uzdigoh svoju palu dedovinu-"\n(1198. godina) Nemanja podržava učvršćivanje i razvoj crkve koja, s druge strane, postaje njegov glavni oslonac za dalje učvršćivanje dinastije i države, kako spolja, tako možda još više kad se radi o unutrašnjim otporima u pojedinim oblastima ili župama. Stefan Prvovenčani pripoveda da se brojna jeres pojavila u Srbiji i da je Stefan Nemanja sazvao sabor na kome je doneo odluku da se pokrene borba protiv "babuna", kako su ih tada zvali u Srbiji. Veruje se da se radilo o bogumilima. Ova u suštini ideološka borba u ono doba podrazumevala je spaljivanje, oduzimanje zemlje, proterivanje i sečenje jezika. Kao i u svakom drugom poslu, i ovde se Nemanja pokazao kao uspešan vladar. Stefan beleži: "I sasvim iskoreni tu prokletu veru, da se ona ne pominje nikako u državi njegovoj-"\nPoslednje veliko ratovanje Stefana Nemanje bilo je u vreme Trećeg krstaškog rata kad je njegova vojska iskoristila ulazak nemačkih krstaša u vizantijske zemlje. Još prethodne godine, čim je saznao za pripreme pohoda, veliki župan poslao je svoje izaslanike na dvor nemačkog cara kako bi obezbedio savezništvo.\nU Nišu, 1189. godine, car Fridrih Barbarosa susreo se sa Stefanom Nemanjom i njegovom braćom koji su u to vreme ponovo rušili i palili po vizantijskim zemljama. Srbi su po zimi pratili krstaše sve do Trajanove kapije (današnja Bugarska).\nU nastavku pohoda, Nemanjina vojska razorila je gradove od Serdike do Prizrena. Zatim su Srbi zauzeli Skoplje, Prizren kao i krajeve Gornji i Donji Polog. Međutim, Vizantinci su u poslednjem trenutku uspeli da smire odnose s krstašima, da sklope mir i da, na kraju, bez borbe prebace veliku krstašku vojsku u Malu Aziju. Ovim su Nemanjini planovi dalje udružene borbe protiv Carigrada pali u vodu.\n"I iznenada ostavih vladavinu moju"\nSrbija se našla u sličnom položaju kao u vreme Drugog krstaškog rata, pola decenije ranije, kad je car Manojlo, čim je krstaška vojska nestala s vidika, krenuo da pokori pobunjenu Srbiju (1149. godine). Prvi korak cara Isaka II Anđela nakon odlaska vojske Fridriha Barbarose bio je da krene na Nemanjinu državu.\nU kasnu jesen 1190. godine došlo je do žestoke borbe na reci Moravi između srpske i vizantijske vojske, najvećeg otvorenog sukoba još od bitke na Tari 1150. godine. Ratnike su predvodili car Isak II i veliki župan Stefan Nemanja. nevični frontalnim sudarima, Srbi su, uz velike žrtve, bili poraženi. Nemanja je morao da sklopi mir s carem, kao i da vrati neke od poseda koje je prethodno osvojio.\nMeđutim, i pored poraza na Moravi, mirovni ugovor s Vizantijom pokazao je da su godine neumornih napora i borbe dale plodove. Jer, tim ugovorom izričito je priznata samostalnost Srbije. Od tog doba veliki župan postao je samodržac jer je njegova vlast postala nezavisna od cara, odnosno bila je Božija volja, kako su to kasnije Nemanja i njegov sin Stefan Prvovenčani s ponosom zabeležili u dve "Hilandarske povelje".\nNemanja je zadržao najveći deo poseda koje je ranije zauzeo, a, kao poseban dokaz međusobnog mira, priznanja i poštovanja, uspostavljene su rodbinske veze između dve vladarske porodice. Car Isak II dao je svoju nećaku Jevdokiju za ženu Nemanjinom srednjem sinu Stefanu koji je počašćen i visokom titulom sevastokratora. Bilo je to svojevrsno međunarodno priznanje ojačane uloge srpske države. Ugled Nemanjića time je znatno porastao u očima njihovih savremenika.\n"U ime Oca i Sina i Svetoga duha, amin. Godine Gospodnje hiljadu sto osamdeset i šeste- u gradu Dubrovniku, u dvoru gospodina preslavnog kralja Vilhelma-\nDošao je župan Neudalj- sin Vidošev od strane velikog župana Nemanje i njegovog brata kneza Stracimira i kneza Miroslava. Saslušavši njihov govor, nadbiskup, komornik, knez s plemićima i pukom sklopili su mir na ovaj način: to jest da se ostave u miru i da se više nikad ne spominju sva zla koja su u prošlo vreme bila obostrano počinjena između Dubrovčana i Slovena i tog spora za vinograde, galije, strelce, ljude, životinje i sve stvari do dana današnjeg, uz uslov da Dubrovčani sačuvaju baštinu koju su od starine posedovali od svojih dedova i pradedova. I da Dubrovčani slobodno prolaze po čitavoj njihovoj zemlji- Nadalje neka i Sloveni budu u Dubrovniku sigurni i neka im Dubrovčani ne nanose nikakvo zlo na kopnu ili na moru, i neka ih ne zarobljuju bez presude-\nJaz veli župan kunem se i podpisah\nJaz knez Miroslav, kunem se i podpisah"\nDobivši samostalnost, orodivši se s carem, utvrdivši proširene granice Srbije između Drine, Morave, Šar-planine, Bojane i Neretve, Nemanja je znao da se njegov zadatak na zemlji, u otačestvu, približio kraju.\nPredao je vlast sinu Stefanu (Prvovenčanom) 1196. godine i zamonašio se. "Razdavši sve svoje imanje ništima, iziđe od vladavine svoje i dece svoje i žene svoje i učini sebe udeoničarem neiskazanoga, i časnog, i svetoanđeoskog, i apostolskog obraza, maloga i velikog. I bi mu narečeno ime gospodin Simeon".\nMonah Simeon ostao je neko vreme u svom manastiru Studenici, a zatim je, na poziv sina Save, "meseca oktobra, osmi dan" 6706. godine po vizantijskom kalendaru, to jest 1197. godine, otišao u Svetu goru.\nNajznačajniji Simeonov čin kao i njegovog sina Save bilo je osnivanje manastira Hilandara koji nije bilo sasvim jednostavno sagraditi. Trebalo je obezbediti novac, savladati otpor monaha iz grčkog manastira Vatopeda zainteresovanih da Simeon i Sava ostanu kod njih. Trebalo je, najzad, dobiti podršku zajednice Svete gore, kao i carsku podršku.\nSava je stoga otišao u Carigrad kako bi obezbedio da Stefanov tast, car Aleksije III izda odgovarajuću povelju - hrisovulju.\nU njoj se kaže: "carstvo mi ne odbivši to traženje- dade prečasnim monasima, gospodinu Simeonu, pređašnjem velikom županu, i njegovom sinu, gospodinu Savi, ovo zlatopečatano slovo- i daruje im ovim dopuštenjem, da ih ukrase kako god hoće i da ih vaspostave u manastir nikom nepodložan- nego samostalan, svojevlastan i samoupravan-"\nSimeon je za prvog igumana manastira odredio kaluđera Mojsija.\nU srednjovekovnim srpskim hagiografijama posebno važan deo posvećen je prizorima smrti glavnog junaka. To je sasvim razumljivo imajući u vidu značaj koji je srednjovekovni čovek davao onozemaljskom životu.\nŽivot je samo priprema za drugi svet, a životi svetih koji su prikazani u hagiografijama treba da pokažu šta su uzori življenja i umiranja.\n"Onaj koga se svi bojahu ubog leži na zemlji, a kamen mu pod glavom"\nPrikaz smrti Simeona 1199. godine, koji je napisao sveti Sava, pun je uzvišene tuge koja se meša sa osećanjem ponosa zbog Božijeg puta na kome se našao njegov otac. Poslednjeg dana Simeon moli Savu da ga položi na rasu koja je spremljena za njegov pogreb i da ga "spremi potpuno na sveti način, kao što ću i u grobu ležati. I prostri rogozinu na zemlju, i položi me na nju, i položi kamen pod glavu moju, da tu ležim dok me ne poseti Gospod, da me uzme odavde."\nSava mu je ispunio sve želje naglašavajući da "onaj koga se svi bojahu i od koga treptahu sve zemlje, taj je izgledao kao jedan od tuđinaca, ubog, rasom obavijen, gde leži na zemlji, a kamen mu pod glavom, i svi mu se klanjaju, a on skrušeno moli od sviju proštenja i blagoslova".\nOsam godina kasnije Sava je dobio poslanicu od svoje braće koji ga mole da donese iz Hilandara časne mošti Simeona ne bi li se prosvetilo otačestvo srpsko. Sava im je odgovorio: "otvorih grob blaženoga starca i nađoh telo njegovo časno celo i nepovređeno, koje je bilo tu u grobu osam godina-"\nMošti svetog Simeona prenete su u njegovu zadužbinu Studenicu 1207. godine. Proglašenje monaha Simeona za sveca, prozvanog Mirotočivi (jer je iz njegovog groba u Studenici teklo miro), bio je jedan od ključnih trenutaka srednjovekovne srpske istorije, možda čak i značajniji od proglašavanja kraljevine ili arhiepiskopije.\nOno je imalo za cilj da uzdigne Srbiju i njenu dinastiju proglašenjem sopstvenog, nacionalnog vladara - svetitelja. Država Nemanjića time je dobila svetog pokrovitelja ispunivši jedan od uslova koji su, prema merilima vremena, bili potrebni za pristup u zajednicu istorijskih i prosvećenih naroda.\nOd Nemanjinog doba, kako je pomalo idealizovano napisao Miloš Crnjanski, "slika Srpstva na Balkanu puna je reda našeg divnog neimarstva, zelenih i modrih, nadzemaljskih svetlosti našeg crkvenog slikarstva, treptavih plamenova žižaka kraj kojih bdiju u noći pisci crnorisci, učenici belog Hilandara, veličanstvenih pojava srednjovekovnih ktitora, vladara prosvetitelja i svetitelja, čije ruke dopiru do Sirije i Sinaja dižući bolnice i ostavljajući trag jedne svetle, srednjovekovne srpske kulture".\nsrednji_vijek- 68480 - 11.04.2012 : Ratko Obrenovic Detroit, USA - (1)


Nakon Kosova, na redu je BiH – Magazin Plus\nHome/Nakon Kosova, na redu je BiH\nNakon Kosova, na redu je BiH\nMidhat Send an email 2013-04-24\nAnalitičari vjeruju da bi posjeta članova Predsjedništva BiH Beogradu mogla označiti početak nove epohe u odnosima BiH i Srbije te da će, nakon Kosova, pažnja međunarodne zajednice biti usmjerena ka BiH.\nDirektor Centra za regionalizam iz Novog Sada Aleksandar Popov smatra da je veoma važno to što je do ponovne uspostave dijaloga između BiH i Srbije na najvišem nivou došlo u trenutku parafiranja sporazuma između Beograda i Prištine o sjeveru Kosova.\nSa jučerašnjeg sastanka u Beogradu: Izetbegović, Radmanović i Nikolić (s lijeva)\n„Model po kojem je zatvoreno kosovsko pitanje mogao bi biti model na osnovu kojeg će se pažnja sada fokusirati na zatvaranje bosanskohercegovačkog pitanja. Preuzimajući veliki rizik da bude proglašena izdajničkom, aktuelna vlast u Srbiji je pokazala da ozbiljno namjerava krenuti putem stabilizacije stanja u regiji“, kaže Popov.\n„Sporazum Beograda i Prištine bi mogao biti dobar signal da bi se neke pozitivne stvari mogle dogoditi i u odnosu Srbije prema BiH, odnosno da bi Srbija mogla preuzeti daleko značajniju ulogu u stabilizaciji stanja u BiH i stvaranju funkcionalnije države BiH“, ističe Aleksandar Popov za Deutsche Welle.\nLijepe riječi trebaju biti praćene konkretnim političkim akcijama\nPolitički analitičar iz Sarajeva Enver Kazaz, međutim, nije optimista u pogledu budućih odnosa između BiH i Srbije. On nije siguran da će „lijepe riječi iz Beograda biti praćene lijepim političkim akcijama“. Kazaz, također, podsjeća da je BiH „zemlja nezavršenog rata“.\n„Sa završavanjem kosovskog pitanja otvara se pitanje BiH i mi ćemo se, htjeli to ili ne, suočiti sa otvaranjem nacionalnog pitanja u BiH, između ostalog i tog srpskog pitanja. Ne treba biti naivan i na Balkanu ne očekivati i najgore moguće scenarije kad se takva pitanja pokrenu“, kaže Kazaz.\nI direktor Međunarodnog Instituta za bliskoistočne i balkanske studije (IFIMES) iz Ljubljane Zijad Bećirović vjeruje da je sada na redu „sređivanje prilika u BiH“. „Tada će se pokazati pravo lice svih aktera jučerašnjih (utorak 23.4.) razgovora u Beogradu i sigurno neće biti tako pomirljivih tonova kave smo tom prilikom čuli“, kaže Bećirović.\nMeđunarodna zajednica ima scenarije za rješenje bh. krize?\nDemonstracije jednog dijela srpske javnosti nakon odluke Srbije da potpiše sporazum s Kosovom\n„Sigurno je da će pažnja Sjedinjenih Američkih Država i Evropske unije sada biti usmjerena prema BiH. Postoje različiti scenariji za rješavanje pitanja u BiH koje je predvidjela međunarodna zajednica, ali to neće biti isti scenarij kao u slučaju rješavanja kosovskog pitanja.\nBećirović nije htio otkriti o kakvim je scenarijima riječ, ali je kazao da „samo korjenito uplitanje međunarodne zajednice može stabilizirati stanje u BiH i ovu zemlju urediti kao normalnu državu“. Bećirović tvrdi da „iz pouzdanih izvora“ zna da se ozbiljno priprema rješavanje višegodišnje krize u BiH te da su „nakon Kosova i Srbije, na redu BiH i njeni politički lideri“.\nKud svi nemoj i ti jer ko izda biće prokleta pizda\nAfere i presude u BiH: Političari kao "bijeli medvjedi"


Molitveni protesti i litije u više crnogorskih gradova | PCNEN\nMolitveni protesti i litije u više crnogorskih gradova\nObjavljeno: 31.12.2019, 20:47h\nNema informacija da je bilo incidenata.\nU više crnogorskih gradova večeras su održane protestne molitvene šetnje građana nakon službi u pravoslavnim hramovima. Ovo je nastavak otpora politici crnogorskih vlasti prema pitanju slobode vjeroispovije i odnosa vjerskih zajednica i države, koje je regulisano kontroverznim zakonom koji je prije nekoliko dana usvojila parlamentarna većina u dva i po sata iza ponoći.\nLitije su organizovane u Podgorici, Nikšiću, Pljevljima.\nViše hiljada građana, predvođeni sveštenstvom Mitropolije crnogorsko primorske, prošetali su ulicama Podgorice od Hrama Hristovog Vaskrsenja ka manastiru Svetog Simeona Mirotočivog.\nNakon govora ispred manastira, sveštenici i građani su se istim putem vratili do Hrama, gdje je sveštenik Mirčeta Šljivančanin pozvo okupljene da se mirno raziđu, prenosi portal Vijesti.\nBroj građana koji dolaze na proteste u Beranama, jedinoj opozicionoj opštini na sjeveru Crne Gore, iz dana u dan sve je veći, javlja Radio Berane.


Miljana laže o udaji, plaća onom momku da se slika s njom!- Aloonline.me\nKOMŠIJE TVRDE DA VJENČANJA NIJE BILO! „Miljana i Marija su tom Nenadu platile da joj glumi muža!“\nALOONLINE.ME/Blic/A.B. | Jet set ∙ 14.01.22 12:12 ∙ 0\n"Siniša nije dobro, sigurno to sve izmišljaju zbog njega da se ne bi sekirao!"\nOČAJNA! Biljana Dragojević: „Plašim se da će se Dejan ubiti!“\nEMINA MUJIĆ BRANI ZETA! „Oni se vole, a dušmani im ne daju!“\nMiljana Kulić izbačena je iz rijalitija zbog nasilničkog ponašanja, a nakon mjesec dana van „Zadruge“, promjenila je život iz korjena.\nNaime, Kulićeva je rešila da okrene drugi list, pa se udala, kupila hotel na Zlatibotu, a roditelje je počastila novim skupocenim automobilom, a sada je Miljanin komšiluk iz Niša konačno progovorio o čitavoj situaciji bivše učesnice rijalitija.\n– Ma, ne bi me čudilo da su mu dale koji dinar da glumi muža, još su trošak oko prstena imale! Kakvi avioni, kamioni, ko bi nju oženio da je pri sebi? Pa, ta dete nije vidjela mjesecima, a otišla na Zlatibor da se provodi – kaže komšinica Kulićevih i dodaje:\n– Majka i sestre se brinu o Željku. Ja mislim da su sve izmislile, a odakle im pare za nova kola, ko to zna, Marija je sigurno uštedela neke pare od rijalitija ranije – ističe komšinica, a komšija koji tvrdi da zna Miljaninog oca Sinišu kaže da je on jako lošeg zdravstvenog stanja.\n– Siniša je loše, vidjeli ste koliko je smršao. Ne bi me čudilo da neke priče smišljaju kako bi Siniši bilo lakše i da se ne bi sekirao oko Miljane. Marija i druge dve ćerke mu pomažu i nadaju se da će biti bolje, a oko Miljane se stalno sekira – ističe komšija.\nPodsjetimo, pre neki dan je u Nišu Siniša uslikan kako vozi novog crnog džipa koji košta blizu 15.000 evra. Pored svih nekretnina i automobila, Miljana je kupila i hotel, a Kulići su odlučili da ipak jedan deo novca potroše na obrazovanje ćerke Ane koja planira da studira u Americi, pa se sad mnogi pitaju odakle toliki novac!


Čelnicima Pevaca prekipelo: Totenhem otpustio Poketina - SPORTSKI ŽURNAL\nFudbalski klub Totenhem otpustio je trenera Maurisija Poketina, prenose ostrvski mediji\nPoketino je prethodnih pet godina predvodio premijerligaški klub, najveći uspeh ostvario je prošle sezone kada su stigli do finala Lige šampiona.\n– Oklevali smo da napravimo ovu promenu i to nije odluka koju je Odbor doneo olako, niti je žurio. Na žalost, domaći rezultati na kraju prošle i početkom ove sezone bili su izuzetno razočaravajući – rekao je vlasnik Totenhema Danijel Levi.\nTotenhem posle 12 kola u engleskoj Premijer ligi zauzima 14. mesto sa 14 bodova. Klub još uvek nije objavio ko će naslediti Maurisija Poketina na trenerskom mestu.


##### Srebro tiffany sterling srebro – Srebrene nausnice Tiffany & Co 925 sterling - OLX.ba.\nRyan Sheckler sada izlazi\nKvalitet posrebrenog nakita 925 sterling silver plate. KM. Srebro _25KM_Lanac _Uracunata postarina u cijenu. Sterling silver ( srebro).Duzina ogrlice je oko 38.5cm. Product/Service. Nakit Srebro · ·. ARTIKAL: TIFFANY NARUKVICA 925 Sterling Srebro ispunjena *Žig 925*.\nVeliki izbor. HARWOOD Automatik Lim. Beograd Srebro Doramax264 agencija za upoznavanje mindjuse Lokacija: Beograd - ostalo (Srbija. KM. Lancic privjesak i naušnice srebro tiffany sterling srebro sterling. TIFFANY SREBRO 925. Vintage original Srebro tiffany sterling srebro alke od 925 srebra. Otkrijte Srebrni satovi satove na portalu Chrono24 – globalnom prodajnom mjestu luksuznih satova.\nNarukvica Tiffany srebro 925 teska povoljnoplacena 120 e. NARUKVICA TIFFANY, SREBRO 925,NOVO! SREBRNE TIFFANY MINDJUSE,NOVO! STA JE NAKIT SA 925 SREBROM *925 STERLING SILVER* Ovaj nakit je sacinjen od debelog sloja 925 srebra koji ima.\nTiffany & Co 925 sterling srebrena narukvica. Y & co, imaju natpis sa jedne strane, nove srebro 925. PANDORA MINDJUSE, SREBRO 925,NOVO! Tiffany Prsten - Burma ** 925 srebrena **. TIFFANY MINDJUSE,SREBRO 925,NOVO! Skeniranje datiranja mjerenje & Co *Rolex* srebro tiffany sterling srebro ** 925 Srebreni. Prelijepa narukvica iz kolekcije Tiffany sa logotip privjeskom i.\nARTIKAL: Prsten Tiffany &Co 925 sterling srebrena oplata.\nDružim se s bliskim gay čovjekom\nGorham Silver Martelé. 1882 Par Tiffany srebra srebra sa linerima. Obavestavamo sve nase fanove da nam je stranica Srebro Opal - Tiffany nakit od 80000 fanova hakovana. ARTIKAL: TIFFANY NARUKVICA 925 sterling srebrena oplata T-O kopca * 925 zig* Prelijepa, narukvica sa bijelim Agatha kamenom (biserne. Cijena. 11 KM. Stanje. Novo. Lokacija.\nINFORMACIJE PITANJA 0. Slika artikla. Srebro ogrlica TIFFANY sa žigom 925-Novo. Prsten Tiffany & co replica dizajn, Sarajevo - Centar, 15 KM, Prsten Tiffany 925 sterling srebro. Tiffany naušnice, usnjaci. srebro. MINDJUSE ALKE SREBRO 925,NOVO! STA JE NAKIT SA 925 SREBROM *925 STERLING SILVER* Ovaj nakit.\nNinaQueen 925 Sterling Silver with 5A Cubic Zirconia. Kubanska. Ogrlica i Narukvica Tiffany & Co replica - KUPLJENO. NARUKVICA SREBRO 925,NOVO! STA JE NAKIT SA 925 SREBROM *925 STERLING SILVER* Ovaj nakit je sacinjen od debelog sloja 925 srebra koji ima. Srebrene nausnice Tiffany & Co 925 sterling srebro, Sarajevo - Centar, 11 KM, **pogledajte ostale artikle.\nSTA JE NAKIT SA 925 SREBROM *925 STERLING SILVER* Ovaj nakit je sacinjen od debelog sloja 925 srebra koji ima. Narukvica 925 srebro Tiffany & Co, Trebinje, 35 KM, Glamour narukvica. Provjereni trgovac. 108. US · Tiffany Atlas rabljen 31mm Srebro Koza. Materijal. Srebro. Spol. Ženski.\nSmiješni internetski naslovi za upoznavanje\nsrebro tiffany sterling srebro7\nOnline upoznavanje baltimore\nTiffany Atlas Mens Midsize Unisex Watch - Sterling Silver. Prodajem autenticnu Tiffany & Co. PRELEP PRSTEN, SREBRO SA SWAROWSKI KRISTALOM,NOVO! Veliki izbor satova Tiffany Srebro na portalu Chrono24 – globalnom prodajnom mjestu luksuznih satova.\nSREBRNE TIFFANY MINDJUSE,NOVO! STA JE NAKIT SA 925 SREBROM *925 STERLING SILVER* Ovaj nakit. KM. Jučer, 14:43. NOVO. Trebinje. Usporedite rabljene satove Tiffany na portalu Chrono24 – globalnom prodajnom mjestu luksuznih satova.\nArtikal: Narukvica *Kaiš* iz Tiffany kolekcije 925 Sterling Srebro *žig 925*. Standard za sterling srebro popularizirali su Tiffany and Zrebro u Americi, srebro tiffany sterling srebro su to. Srebro na veliko. 3,80 KM. 05.01.2020 u 12:39. Mini Naušnice SREBRO. Par 2KM. 2 KM.\nNajbolje mjesto za upoznavanje puno ribe\nMatch.com mejlovi za upoznavanje\nWeb stranice za tetoviranje Australija\nUpoznavanje besplatno online upoznavanje\nNajbolje web stranice za upoznavanje u svijetu\nDruženje wot pl\nEkskluzivne recenzije o povezivanju\nMoj bivši se izlazi s nekim toplijim od mene


Klimatska kriza: Voda na Aljasci toliko topla da lososi umiru | Original\n17/08/2019 17/08/2019 Budi aktuelan Budi odgovoran by editor\nKlimatska kriza: Voda na Aljasci toliko topla da lososi umiru\nToplotni talas ovog leta nije zaobišao ni Aljasku, a zbog zagrevanja vode posebno su ugroženi lososi koji u velikom broju umiru zbog pregrevanja vode.\nNaučnici su uočili da je ozbiljna klimatska kriza dovela do uginuća nekoliko vrsta aljaskih lososa.\nStefani Kin-Dejvidson, direktorka Jukon međuplemenske komisije za ribu, rekla je za CNN da je krajem jula povela grupu naučnika u ekspediciju po Aljasci, pošto je od lokalnog stanovništva dobila informacije o uginuću ribe.\nTokom ekspedicije izbrojali su 850 primeraka uginule ribe, mada se procenjuje da je pravi broj deset puta veći. Na uginuloj ribi su tražili znake povreda, parazita ili infekcija, ali nisu pronašli ništa. Umesto toga, skoro svi uginuli lososi u sebi su imali ikru.\nNaučnici su zaključili da je stres zbog pregrevanja najverovatnije uzrok pomora ribe. Kin-Dejvidson kaže da kao naučnik radi osam godina i da do sada nikada nije čula ili videla išta slično.\n“Nisam sigurna da su ljudi očekivali koliko veliki pomor ćemo zateći u ovim rekama”, kazala je Kin-Dejvidson.\nTemperatura vode obara rekorde istovremeno sa rekordno visokim temperaturama vazduh, pokazuju podaci Kuk Intelkipera, neprofitne organizacije sa Aljaske koja se bavi ekologijom i zaštitom vode.\n“Klimatska kriza – rekordno toplo leto na Aljasci izazvalo je pomor lososa u reci Kojokuk. Mnogo je toga što moramo da razmotrimo”, napisao je Erik Sorensen, slavni TV meteorolog, na svom nalogu na Tviteru.\nPročitaj i: Fotografija koja o globalnom zagrevanju govori više od 1.000 reči\nNaučnici koji prate temperaturu vode na Aljasci nikada do sada nisu zabeležili preko 24 stepena Celzijusa. Međutim, 7. jula temperatura u najvećem toku kojim se kreću lososi je iznosila 27,6 stepeni Celzijusa. Su Moger, direktorka Intelkipera, kaže da su ona i njen tim 2016. godine objavili studiju u kojoj su objavili umerene i pesimistične projekcije uticaja klimatskih promena na vodotokove na Aljasci.\n“Ova 2019. godina je prevazišla vrednosti koje smo očekivali u najgorem scenariju tek 2069. godine”, ukazala je Moger.\nPrema njenim rečima temperatura vode utiče na losose na različite načine, zavisno od toka do toka.\n“Postoje psihološke posledice jer lososi ne dobijaju dovoljno kiseonika koji im ostaje u stomacima. U drugim slučajevima, nisu imali dovoljno snage za mrešćenje, pa su umirali sa utrobom punom ikre”, objašnjava aktivistkinja sa Aljaske, a prenosi N1.\nVisoka temperatura vazduha i vode je još jedna opasnost za losose, čiji broj se smanjuje i zbog preteranog ulova. Smanjenjem broja lososa smanjuje se i broj orki, koje se pre svega hrane ovom ribim.\nTagovi: aljaska klimatska kriza\nBudi aktuelanIzložba o rokenrolu u Metropoliten dovela pola miliona ljudi\nBudi aktuelan, Upoznaj svet, Urednički izborSubotica - najbolje čuvana tajna na svetu


Navijači Zvezde vrijeđali Omića - Bhbasket\nRegionalni basket ABA liga Navijači Zvezde vrijeđali Omića\nNavijači Zvezde vrijeđali Omića\nCrvena zvezda je savladala Cedevitu 93:82, ali je pobjeda ostala u sjenci poteza navijača tima sa Malog Kalemegdana. Naime, tokom susreta u više navrata su se mogle čuti uvrede za igrača Cedevita Olimpije, Alena Omića.\nOmić je za Zvezdu igrao 2018. godine, i bio jedan od najzaslužnijih za osvojenu titulu u Srbiji, zbog čega je i proglašen za najboljeg igrača finalne serije Superlige Srbije u seriji protiv FMP Železnika.\nTe sezone crveno-beli su ostali bez plasmana u Euroligu, pošto je Budućnost u finalu ABA lige bila bolja u seriji sa 3-1, a tenzije između Omića i najvatrenijih pristalica tima sa Malog Kalemegdana traju još od njegovog dolaska, kada su navijači na debiju sjajnog centra u crveno-belom gotovo čitavu utakmicu protiv Olimpijakosa u okviru Evrolige skandirali “Alene odlazi”, nakon čega je uslijedio i bojkot Zvezdinih utakmica.\nAlen Omić za BHbasket o uvredama u Pioniru\nAlen Omić kaže: KOŠ (VIDEO)\nAlen Omić MVP 22. kola ABA lige (VIDEO)


Ljiljana M. (54) pokušala je jutros da uđe u zgradu Vlade Srbije u nameri da dođe do potpredsednika Aleksandra Vučića i ukoliko joj on ne pomogne izvrši samoubistvo, saznaje "Blic" od izvora bliskih Vladi.\nNakon toga, šef obezbeđenja odveo je u svoju kancelariju Ljiljanu M, gde je izvesno vreme s njom razgovarao. U međuvremenu, došli su policajci policijske stanice Savski Venac i preuzeli je.\nProtv nje će biti podneta krivična prijava zbog ilegalnog nošenja oružja, a tužilaštvo će odlučiti da li će je teretiti i za još neko drugo delo.\nOna će, kako saznajemo, biti upućena i na lekarski pregled.\nLjiljani M. je pre tri godine ubijen sin, a očajna žena nezadovoljna radom nadležnih organa želela je da uđe u zgradu u Nemanjinoj ulici i dođe do Aleksandra Vučića. Ukoliko ne uspe u nameri, rešila je da se ubije.


Blokirani pregovori o prijemu Turske u EU - Sputnjik Srbija\n16:13 03 Mart 2021\n12:38 24.11.2016 (osveženo 14:56 24.11.2016) Preuzmite kraći link\nEvropski parlament izglasao je danas rezoluciju o zamrzavanju pregovora sa Turskom o članstvu u EU, zbog „nesrazmerne“ reakcije Ankare na neuspeo pokušaj državnog udara u julu ove godine, prenose agencije.\nRezolucija je neobavezujuća, a njome se pozivaju Evropska komisija i zemlje-članice da iniciraju „privremeno zamrzavanje pristupnih pregovara“ sa Turskom.\nRezolucija je usvojena sa 479 glasova za i 37 protiv, dok je 107 poslanika bilo uzdržano.\nTurska i njen predsednik Redžep Tajip Erdogan više puta su kritikovani od strane evropskih zvaničnika zbog ponašanja posle neuspelog puča 15. jula i obračuna sa protivnicima režima.


Rad sa decom i omladinom sa invaliditetom\nNapisao/la Super User. Objavljeno u Aktivnosti\nCilj nam je dopreti do svakog deteta, mlade i odrasle osobe, a sa knjigama je to i moguće.\nIzdajemo knjige i štampamo flajere pomoću kojih osoba moze duhovno da raste.\nImamo programe kao što su sto osnovnih, esecijalnih, poruka iz biblije (E100) za decu (Velika Biblijska Ekspedicija) i odrasle (Vodič kroz Sveto Pismo u saradnji sa Biblijskim društvom Srbije), program čitanja celog Svetog Pisma za tri godine (Klas). MOLITE se za nas.\nRad sa tinejdžerim\nPeriod adolescencije je specifična faza u telesnom i psihičkom razvoju svake individue, praćena izrazito burnim psihičkim promenama, previranjima i lutanjima. Naša velika želja je da na različite načine pomognemo tinejdžerima da razumeju i prevaziđu, koliko je to moguće, emocionalne i moralne krize koje oni doživljavaju u ovom periodu. To ostvarujemo organizovanjem:\n• Tinejdžerskih konferencija\n• Kampova za tinejdžere\n• Jednodnevnih susreta tinejdžera\nMladi ljudi žele da se druže. Želimo da konferencije služe za inspiraciju, za pouku, za izgrađivanje ali i da motivišu i daju nove ideje za ono čime kod kuće mogu biti blagoslov u njihovoj sredini. Konferencija im omogućava da upoznaju tinejdžere iz drugih gradova, razmene svoja iskustva i doživljaje, pa i da nauče nešto novo. Konferencije organizujemo jedanput godišnje u Vršcu. Zahvalni smo Baptističkoj Crkvi koja nam ukazuje divno gostoprimstvo iz godine u godinu.\nZajednički život je odlična prilika za izgrađivanje i usklađivanje interesa i potreba učesnika u grupi, kao i usklađivanja i razvoja dobre saradnje tima koji organizuje kamp. Ceo program je prilagođen uzrastu dece. U opuštenoj i neformalnoj atmosferi aktivnosti koje su prisutne na kampu su:\n• Vreme za proučavanje Božije reči\n• Prilika za druženja, igru, sport i odmor\n• Vežba verovanja u živoj sredini (kako primenjivati naučeno)\nJEDNODNEVNI SUSRETI TINEJDŽERA\nOrganizujemo jednodnevne susrete tinejdžera i mladih u saradnji sa crkvama iz Novog Sada. Ti susreti su lokalnog karaktera i održavaju se u Novom Sadu. Jedanput nedeljno imaju priliku da se druže i čuju predavanja na osnovu aktuelnih tema.\nJednom nedeljno organizujemo susrete tinejdžera i mladih u Beogradu. Mladi i tinejdžeri imaju priliku da jednom nedeljno zajedno proučavaju Bibliju i uživaju u zajednišvu jedni sa drugima. Zajedno se udubljujemo u biblijski tekst i pokušavamo da shvatimo o čemu tekst govori i kako možemo primeniti te biblijske tekstove u svom životu.\nPridružite nam se i MOLITE se za nas.\n„Uči dete prema putu kojim će ići, pa neće odstupiti od njega ni kad ostari.“\nPriče Solomonove 22,6\nBiblija nam govori o važnosti podučavanja dece o Bogu i zato želimo da se svim srcem posvetimo tom bitnom zadatku. Da bismo ostvarili taj cilj, služimo se edukativno-kreativnim metodama koje omogućavaju deci da saznaju i razumeju istine o Bogu.\n• dečije susrete\n• klubove za decu\n• kampove za decu\nDečiji susreti su izvanredna prilika da se deca sastaju jedanput mesečno (za sada u Novom Sadu, Beogradu i Kragujevcu). Ovo je mogućnost da: upoznaju druge drugare i da se druže, da čuju Biblijsku priču i nauče nešto novo. Zabavne igre im pomažu u druženju i upoznavanju, ali i kako da sarađuju. Biblijsku poruku imaju priliku da čuju na različite načine: kroz dramski prikaz, lutkarsku predstavu… Kroz kreativane radionice uče i razvijaju svoju kreativnost. Dva puta godišnje organizujemo Dečiji susret u Beogradu gde se deca iz različitih mesta okupljaju.\nUdruženje „Izazov“ organizuje mnoge aktivnosti koje pomažu i ujedno edukuju decu i mlade sa invaliditetom. Sastajemo se jednom nedeljno i oraganizujemo kreativne i edukativne radionice primenjene uzrastu, potrebama i mogućnostima dece i mladih. Pored toga, tokom vikenda i školskih raspusta organizujemo izlete i posete kulturno-istorijskim ustanovama.\nImamo za cilj, učestvujući u zajedničkim aktivnostima prema svojim sposobnostima, da kod dece i mladih podstaknemo razvijanje radnih sposobnosti, zatim osećaj pripadnosti grupi u kojoj se radi i stvara, te osećaj tolerancije i razumevanja. Sva deca se podstiču u zavisnosti od svojih mogućnosti da uzmu učešća u izvođenju zajedničkih aktivnosti.\nUčitelji na kampovima i kratkim susretima u organizaciji SU Srbije su edukovani volonteri koji svojim znanjem, sposobnostima i veštinama pomažu i vode susrete dece i mladih. Učitelji ne treba da se zadovolje znanjem i iskustvom koje poseduju. Potrebno je da stalno uče, napreduju, pružaju i prime nove ideje kao i ohrabrenje koje je svakom učitelju neophodno.\nSeminar je prilika i za osobe koje imaju malo iskustva ili ga uopšte nemaju. Zato kroz seminare želimo pružiti pomoć učiteljima.


Imenovan novi generalni direktor hotela Radisson Collection, Old Mill Belgrade - Novosti - Turistički svet\nPočetna »\tVesti »\tKo je gde?\nImenovan novi generalni direktor hotela Radisson Collection, Old Mill Belgrade\n07. Oktobar 2019\nRadisson Collection Hotel, Old Mill Belgrade dobio je novog generalnog direktora poslovanja od 01. oktobra 2019 godine. Reč je Michael-u Caspar-u, poreklom iz Nemačke i na čelu beogradskog hotela zameniće Gabrielu Ditetovu.\nMichael je kroz dugi tok karijere u hotelskoj industriji i pre preuzimanja pozicije u Beogradu radio na vodećim pozicijama u brojnim hotelima širom sveta: generalni direktor - Radisson Blu Resort Split (Hrvatska), generalni direktor - InterContinental Resort Berchtesgaden (Nemačka), generalni direktor - One & Only Resort Maldives, generalni direktor - Maritim Hotel Frankfurt (Nemačka), generalni direktor - Seehotel Überfahrt (Rottach Egern, Nemačka), generalni direktor - Schlosshotel Buehlerhoehe Resort Baden Baden (Nemačka), generalni direktor - NH Hotels Duesseldorf and Frankfurt (Nemačka), EAM - Arabella Sheraton Grand Hotel Frankfurt (Nemačka), generalni direktor - Golf Resort Schloss Luedersburg (Nemačka), direktor hotelskih operacija - RIO All -Suite Hotel & Casino Las Vegas, Nevada (SAD).\nMichael Caspar će na novoj poziciji biti odgovoran za operaciju hotela sa fokusom na rast, razvoj i primenu jasne strategije kojom će odgovoriti na predstojeće izazove i budućnost kompanije u Beogradu - navodi se u saopštenju hotela.\nRadisson Collection Hotel, Old Mill Belgrade poseduje 236 soba sa unikatnim nameštajem, umetničke detalje poput oslikanih zidova, delo studija Strauss & Hillegaart, kao i nove pogodnosti Radisson Collection Sleep & Wellbeing Experiences.\nMilica Nešković novi menadžer hotela Heritage u Beogradu\nNakon reorganizacije poslovanja, beogradski hotel Heritage, u vlasništvu firme ITG iz...\n18. Novembar 2020\nMichael Shannon - novi generalni direktor hotela Hyatt Regency Beograd\nU godini kada hotel Hyatt Regency Beograd puni 30 godina kako je ovaj hotelski brend ušao...\nPromene u vrhu beogradskog hotela Falkensteiner\nNa poziciji GM-a beogradskog hotela Falkensteiner početkom juna ove godine Aleksandra...\nNovi direktor na čelu Hotela Radisson Collection, Old Mill Belgrade\nAleksandar Vasilijević, dugogodišnji GM beogradskog hotela Falkensteiner, od 1. juna...\n» Budva dobija kompleks sa 20 apartmana i bazenom


EMIR SULJAGIĆ: 'Moćni' Dodik moli strance za pomoć, i to je dobar znak | Poskok.info\nEMIR SULJAGIĆ: 'Moćni' Dodik moli strance za pomoć, i to je dobar znak\nIznenađuje da ‘moćni’ Milorad Dodik, koji želi otjerati strance iz Bosne i Hercegovine, ovako moli Evropsku komisiju za pomoć, izjavio je jedan od čelnika koordinacije nevladinih organizacija ‘Prvi mart’ Emir Suljagić, osvrćući se na najnovije izjave predsjednika entiteta Republika Srpska.\nDodik je u izjavi za medije iz ovog bosanskohercegovačkog en\ntiteta ponovio stav da su izbori u Srebrenici provedeni “spekulativno, uz pomoć značajnog dijela međunarodnog faktora koji je manipulisao zakonskom mogućnošću u vezi sa registracijom birača, za koju je i sama Evropska komisija rekla da pravi veliki problem u BiH”.\n– Na taj način možete da ‘kružite’ i da se shodno potrebama izbornog procesa danas prijavljujete u Srebrenici, sutra u Mostaru, prekosutra ne znam gdje, i u tom pogledu manipulišete zakonski otvorenom mogućnošću da to činite, naveo je Dodik koji je podršku lidera Socijaldemokratske partije BiH Zlatka Lagumdžije koalicije civilnog društva “1. mart” prokomentirao riječima:\n– Mogu da podržavaju šta hoće, Srpska će promijeniti zakon o prebivalištu koji će uskoro doći u parlamentarnu proceduru.\nEmir Suljagić je rekao kako ne očekuje da je “bilo ko dovoljno lud da udovolji Dodikovim željama, jer je jasno da nema drugog načina da spriječi da se prvi put od Daytona provede većinska volja u Bosni i Hercegovini”.\n– A to se inače zove demokratija. Ovo je naša zemlja, zemlja građana Bosne i Hercegovine, što je Dodik očito zaboravio umišljajući da ćemo dovijeka biti pasivni i trpiti njegov primitivizam, rekao je koodinator Građanske inicijative “Glasaću za Srebrenicu” i jedan od lidera koalicije nevladinih organizacija “Prvi mart” Emir Suljagić.


GlavnaMarketingKontakt\tGlavnaO namaPokrivenostPregled programaMarketingVijestiRS-BiHRegionSvijetHronikaDruštvoEkonomijaKulturaVrijemeSportFudbalKošarkaTenisOstali sportoviMagazinFilmMuzikaStilSvijet poznatihZdravljeZanimljivostiTelevizijaFilmEmisijeDogađajiOstaloEmisijeNovostiStavPotezPanorama regijeHronika DobojTV OrdinacijaZemlja izvod životaNedeljno popodneIzvornjaciRodni krajKontaktDirektorMarketingRedakcija\tSport\nHokejaši Švedske prvaci svijeta\tponedeljak, 20 maj 2013 10:59\tHokejaši Švedske osvojili su naslov prvaka svijeta.\nOpširnije... Dodaj novi komentar Uhapšen navijač koji je iskopao grob na stadionu\tsreda, 15 maj 2013 11:36\tŠabačka policija privela je istražnom sudiji Žarka T. (31) zbog sumnje da je proizvodio i prodavao drogu, ali i da je 28. aprila na stadionu Fudbalskog kluba "Mačva" iskopao grob na terenu.\nOpširnije... Dodaj novi komentar Đoković: Mislim da sam na pravom putu\tsreda, 15 maj 2013 11:32\tTeniser Novak Đoković rekao je danas da mora da bude psihički i fizički maksimalno spreman kako bi ostvario što bolji rezultat na turniru u Rimu.\nBolt do pobjede nakon fotofiniša\nFerguson u penziji, postaje direktor!\nSuspendovan američki član izvršnog odbora FIFA


POČELA MANIFESTACIJA “DANI ŠLJIVA” - NA KRAJU SVETA\npetak, 23 avgust 2019 02:00\nBlace, 23. Avgusta. 2019 - Privredno turistička manifestacija Dani šljive u Blacu, 17. po redu,u organizaciji Opštine i Turističke organizacije Blace, počela je SINOĆ uz zvuke pesme “Znaš li draga onu šljivu ranku”.\nPrve večeri,na ovoj, jednoj od najvećih manifestacija u ovom delu Srbije, na sceni u centru grada nastupio je RTS-ov “Karavan 60 najlepših narodnih pesama”. Uz orkestar Miše Mijatovića, brojna publika uživala je u pesmama Miroslava Ilića, Izvorinke Milošević, Nataše Djordjević, Bobana Zdravkovića, Nenada Milevskog, Dunje Vujadinović i Blačanke Katarine Maksić Kozić.\nIste večeri do kasno u noć trajala je žurka na otvorenom u centru grada.\nOve godine manifestacija “Dani šljive 2019” počela je dan ranije, i trajaće do 25. avgusta. U okviru manifestacije predvidjen su, izmedju ostalog, Sajam poljoprivredne tehnike i mehanizacije, stručni skupovi i Sajam suvenira i proizvoda domaće radinosti.\nRead 67 times\tLast modified on subota, 28 decembar 2019 00:26\nPublished in SELO VESELO\nMore in this category: « Kako je protekla šljivijada u Blacu\tMisterije »


Megan je ovim postupkom razbesnela sve i osramotila Harija pred porodicom\nA. J. 2. jula 2020. 21:43\nMegan Markl je, kako je nedavno otkriveno, dovela princa Harija u vrlo neprijatnu poziciju i osramotila ga pred celom porodicom na venčanju princeze Eugenije kada je otkrila pred svima da je trudna.\nTako je izvela ogromni društveni gaf i razbesnela nevestu i njenu majku Saru Ferguson, navodi se u novoj knjizi o životima članova kraljevske porodice. Istraživački novinari Dilan Hauard i Andi Tillet u svojoj knjizi „Royals At War“ otkrivaju nove tajne kraljevske porodice za koje javnost nije znala.\n„Megan je požurila, odlučivši da je to idealan trenutak da objavi da Hari i ona očekuju svoje prvo dete. To je bila velika greška, bila bi čak i u slučaju da nisu članovi kraljevske porodice. Ukrali su svu pažnju s mlade Eugenije. Ona je bila besna, baš kao i njena majka Sara Ferguson“, tvrde autori i dodaju da je Hariju zbog toga bilo jako neprijatno.\nVest o trudnoći s ostatkom sveta podelili su uoči svoje prve kraljevske turneje po Australiji i Novom Zelandu, a tada su naišli i na kritike obožavalaca upravo zbog termina koji su odabrali za objavu.\nMegan i Hari postali su roditelji dečaka Arčija u maju prošle godine, a porodica danas živi u Los Anđelesu nakon što su se potpuno odvojili od kraljevske porodice u aprilu.


O Euromelanomu | Euromelanoma\nVijesti i izvori\nNaučni projekti Publikacije\nEuromelanoma kampanja postoji da bi promovisala i dijelila informacije o prevenciji raka kože, rane dijagnostike - ranog otkrivanja i liječenja. Vodi je mreža evropskih dermatologa koji velikodušno daju svoje vrijeme da bi služili ovom cilju.\nNaše aktivnosti su usmjerene na publiku tri ključne oblasti; javnost; naučnu zajednicu; i na kreatore evropske i nacionalne politike.\nZa javnost, preko Euromelanoma sajta (koji je posjetilo više od milion ljudi) i putem godišnje marketinške kampanje, promovišemo razumijevanje raka kože, prevenciju raka kože, ranog otkrivanja i liječenja. Ova aktivnost kulminira javnim skriningom za vrijeme "Euromelanoma skrining Dana" koji se odvija jednom godišnje. Do danas, obavljeni su besplatni pregledi više od 450.000 osoba.\nZa dermatologe i šire zdravstvene zajednice, mi redovno razmjenjujemo znanje i najbolju praksu kroz naučne publikacije u cilju poboljšanja brige za oboljele od raka kože.\nZa vlade, mi smo domaćini posebnih događaja koji imaju svrhu da se u potpunosti prepozna tretman raka kože i podrži u oblasti politike i sistema zdravstvene zaštite.\nOd kada je osnovan 1999. godine od strane šest belgijskih dermatologa (T. Maselis, M. Van Daele, C Pirard, V. Del Marmol, B. Richert, i K. de BOULLE), Euromelanoma se brzo proširio širom kontinenta i sada je aktivan u 33 zemlje.\nEuromelanom promoviše i širi informacije o prevenciji ranoj dijagnozi i liječenju raka kože. Kampanju vode dermatolozi voljni da posvete svoje vrijeme ovom cilju. Naše aktivnosti su usmjerene na javnost; naučnu zajednicu i političke strukture koje mogu da promijene zakonsku regulativu koja može da dovede do bolje prevencije, dijagnostike i liječenja raka kože.\nZa javnost je kreirana ova veb stranica, koju je posjetilo do sada preko million ljudi. Na njoj se nalaze brojne informacije o tome kako da spriječite nastanak raka kože, kako da se štitite od sunca, ali i kako da prepoznate melanom i druge oblike raka kože. Euromelanom preporučuje da svako pregleda cijelu kožu na svakih 3 mjeseca i identifikuje sumnjive promjene, nove lezije ili one koje se mijenjaju. U slučaju sumnje, prva stanica za pacijente bi trebalo da bude ljekar opšte prakse ili dermatolog. U velikom broju slučajeva rak kože može da se proširi na druge organe stvarajući ozbiljne zdravstvene probleme. Zbog toga je rano liječenje ključno. U okviru kampanje organizuju se besplatni pregledi stanovništva u okviru kojih je do sada u Evropi pregledano 450 000 ljudi..\nZa dermatologe i druge zdravstvene radnike, kroz ovu veb stranicu razmjenjujemo najznačajnija saznanja iz naučnih publikacija u cilju poboljšanja brige o oboljelima od raka kože.\nZa političke strukture, Euromelanom kampanja je domaćin specijalnih kampanja u Evropskom parlamentu i lokalnim parlamentima, kojima se obezbjeđuje da se problem raka kože prepozna u zdravstvenim sistemima i zakonskoj regulativi.\nOd 1999. godine kada je kampanja osnovana od strane šest belgijskih dermatologa (T. Maselis, M. van Daele, C. Pirard, V. del Marmol, B. Richert, and K. de Boulle), do danas se proširila na 33 zemlje.