Damvig 3D Print - Farver til 3D print\nDamvig kan levere alle farver til 3D printede emner og objekter.\nDe fleste af vores 3D printere kan printe i hvid, grå eller transparent. Men ligesom vi efterbehandler 3D printede emner og objekter, vil vi ligeledes kunne levere farver til 3D printede emner og objekter ud fra dine ønsker.\nNår vi maler emner, bruger vi enten normal spray eller airbrush. Valget afhænger af dine ønsker og hvad der derudover bedst kan betale sig for dig.\nNår vi spraymaler får det 3D printede emne et lag maling på CA 0,1mm. For mange emner er det en god løsning og giver et flot finish.\nNår vi maler med airbrush, giver vi det 3D printede emne et endnu tyndere lag maling. Airbrushen vil derfor i mindre grad komme til at påvirke meget komplekse emners funktionalitet.\nMaling er velegnet til high-end modeller.\nNår vi indfarver 3D printede emner, benytter vi os af Dye coloring. Vi fylder et kar, som er specialdesignet til indfarvning af 3D printede emner, med vand og farve. Derefter putter vi de emner, der ønskes farvet, ned i karet hvor det står i et par timer. I karet bliver farveblandingen varmet op til over 100 grader.\nNår vi tager emnerne ud af karet igen, skylder vi dem først for at fjerne overskydende farve. Derefter lader vi dem stå og tørre.\nIndfarvning adskiller sig ved, at farven trænger ind i emnet. Derfor er indfarvning en velegnet metode til farvning af komplekse geometriske emner.\nMed teknologien i PolyJet arbejder vi med den nyeste form for 3D print teknologi. Udover at teknologien i PolyJet kan printe i alt fra hård plast til blød gummi, kan PolyJet ligeledes printe 360.000 farvekombinationer direkte i emnet.\nPolyJet er velegnet til emner hvor du skal bruge mange farver og nuancer af farver på dit emne\nVi anbefaler dig at tage en snak med vores team om valg af farver på dine emner, inden vi sætter en produktion i gang.\nSe de specifikke farvemuligheder under hvert materiale og datablade.


Fakta Om Titanium - 2019 | Jorden\nUdgivet I: Jorden • Visninger: 22665\nEgenskaber, anvendelser og kilder til elementet titanium.\nEr der noget element, der minder om begrebet styrke som titanium? Navngivet efter Titanerne, Græskens Guds Guder, vises det 22. element i det Periodiske Tabel i flyvefly og lacrosse-pinde, body piercings og medicinsk udstyr og endog solcreme.\nTitanium modstår korrosion og er særlig stærk og letvægt. Det er så stærkt som stål, men kun 45 procent vægten, ifølge Los Alamos National Laboratory. Og det er dobbelt så stærkt som aluminium, men kun 60 procent tungere.\nAtomnummer (antal protoner i kernen): 22\nAtomisk symbol (på elementets periodiske tabel): Ti\nAtomvægt (gennemsnitsmasse af atom): 47.867\nTæthed: 4,5 gram pr. Kubikcentimeter\nSmeltepunkt: 3,034,4 grader Fahrenheit (1.668 grader Celsius)\nKogepunkt: 5,948,6 F (3,287 C)\nAntal isotoper: 18; fem er stabile\nMest almindelige isotoper: Titanium-46, Titanium-47, Titanium-48, Titanium-49 og Titanium-50\nFor et element med supermagter har titanium en passende oprindelseshistorie: Den er smedet i dybden af supernovaer eller sammenfaldende stjerner. En undersøgelse fra 2012 af en bestemt døende stjerne Supernova 1987A viste, at en enkelt supernova kan skabe 100 jordarter værd titanium-44, en radioaktiv isotop af titanium, efter masse.\nTitanium er det niende rigeste metal i jordskorpen, ifølge Chemicool, men det blev ikke opdaget før 1791. Engelsk amatørgeolog Rev. William Gregor opdagede noget sort metallisk sand i en bæk seng, analyserede det og opdagede det at være en blanding af magnetit, en fælles form for jernoxid og et nyt metal. Gregor kaldte det manaccanit til sognet, hvor han havde opdaget sandet.\nFire år senere studerede en tysk forsker ved navn Martin Heinrich Klaproth en malm fra Ungarn, da han indså, at det indeholdt et aldrig tidligere beskrevet kemisk element. Han kaldte det titanium og bekræftede senere at Gregor's manaccanite indeholdt titanium også.\nDen første person til at destillere titan i sin rene form var M.A. Hunter, en medarbejder hos General Electric, ifølge Royal Society of Chemistry (RSC). Det var først i 1930'erne, at William J. Kroll opfandt en proces, der gjorde det muligt at udvinde titanium i industriel skala. Den såkaldte Kroll-proces behandler først titanoxidmalm med klor, der producerer titanchlorid. Dernæst blandes magnesium eller natrium med titanchloridet i argongas (hvilket betyder at ilt i proceduren ville være ret eksplosivt, da titanium er yderst reaktivt over for oxygen ifølge RSC). Under temperaturer på 2.192 F (1200 C) reducerer magnesium eller natrium titanchloridet til ren titan. Denne proces er ca. 10.000 gange mindre effektiv, da processen bruges til at fremstille jern, ifølge RSC, som hjælper med at forklare, hvorfor titanium er det dyrere metal.\nTitanium er et overgangsmetal, hvilket betyder, at det kan danne bindinger ved hjælp af elektroner fra mere end et af dets skaller eller energiniveauer. Den deler denne funktion med andre overgangsmetaller, herunder guld, kobber og kviksølv.\nNæsten hver igennemgangssten - sten dannet af størkning af smeltet sten - indeholder titan ifølge RSC.\nEn Boeing 737 Dreamliner er lavet af 15 procent titanium, ifølge firmaet.\nTitanium kører rundt på planeten lige nu: Den Internationale Rumstation (ISS) har en række titandele, herunder rør, ifølge NASA. Rosetta-projektet, et forsknings- og arkiveringsfirma med det formål at bevare menneskelige sprog og tanke, har også fløjet et ætset stykke rent titanium uden for ISS for at se, hvordan det står op for stråling og det hårde miljø i rummet.\nJorden er ikke det eneste sted at finde titanium. I 2011 afslørede et satellitkort over månens overflade kluster af titanium-rige sten. Disse klipper indeholdt ofte op til 10 procent titanium sammenlignet med de 1 procent eller deraf, der typisk ses i jordens sten.\nTitanium kan bruges som råmateriale i 3D-udskrivning. I 2013 trykte forskere ved Australiens Commonwealth Scientific and Industrial Research Organization 3D et par letvægts titanium hestesko til raceheste. Skoene var en stilfuld hot pink.\nTitandioxid (TiO2), også kaldet titanium (IV) oxid eller titanoxid, er det naturligt forekommende oxid af titan. Et hvidt pigment, titandioxid anvendes i maling (som titanium hvid eller pigment hvid 6) og solcreme på grund af dets evne til at bryde lys og absorbere ultraviolette stråler. Ifølge den amerikanske geologiske undersøgelse omdannes 95 procent titaniumminer til titandioxidpigmenter, hvor de resterende 5 procent går ind i fremstillingskemikalier, metal, carbider og overtræk.\nTitandioxid anvendes også almindeligvis i medicin, kosmetik og tandpasta og bruges i stigende grad som et fødevaretilsætningsstof (som E171) til at blanke produkter eller gøre dem mere uigennemsigtige. Nogle af de mere almindelige fødevarer med tilsat E171 omfatter frosting, tyggegummi, marshmallows og kosttilskud.\nDer er ingen begrænsninger for brugen af titandioxid i fødevarer. En ny undersøgelse af mus, offentliggjort i tidsskriftet Gut, viser imidlertid, at titandioxidpartikler kan være meget skadelige for tarmene hos dem med visse inflammatoriske tarmsygdomme.\nForskere ved Zürichs universitet i Schweiz fandt, at når tarmceller absorberer titandioxidpartikler, blev tarmslimhinden hos mus, der havde kolitis, blevet betændt og beskadiget, ifølge undersøgelsens nyhedsfrigivelse.\nInflammatoriske tarmsygdomme som Crohns sygdom og ulcerøs colitis har været stigende i vestlige lande i mange år. Disse forhold karakteriseres af en ekstrem autoimmun reaktion på tarmfloraen. Flere faktorer spiller en rolle i udviklingen af sygdommen, herunder genetik og miljømæssige udløsere som livsstil og ernæring. Nu har de schweiziske forskere fundet ud af, at titandioxid nanopartikler, der ofte findes i tandpasta og mange fødevarer, kan forværre denne inflammatoriske reaktion i endnu større grad.\nDerudover kan højere koncentrationer af titandioxidpartikler findes i blodet hos patienter med ulcerøs colitis. Det betyder, at disse partikler kan absorberes fra fødevarer under visse sygdomsforhold, forklarer forskerne i pressemeddelelsen.\nSelv om resultaterne ikke er blevet bekræftet hos mennesker, foreslår forskerne, at patienter med colitis bør undgå at indtage titandioxidpartikler.\nTitanium er et let og stærkt metal, der ofte bruges i maskiner, redskaber, sportsudstyr og smykker.\nKredit: Christian Lagerek Shutterstock\nTitandioxid havde en svimlende række funktioner i tech verden fra solcelle applikationer til biokompatible sensorer, siger Jay Narayan, en materialforsker ved North Carolina State University.\nI 2012 rapporterede Narayan og hans kolleger en måde at "tune" titandioxid på og tilpasse det til bestemte applikationer. Dette materiale kommer i to krystallinske strukturer, kaldet "rutile" og "anatase", som hver har sine egne egenskaber og funktioner. Normalt synes titandioxid at være i anatasefasen under 932 F (500 C) og transformerer til rutilfasen ved varmere temperaturer.\nVed at dyrke titandioxid krystal-ved-krystal og forene dem på en skabelon lavet af titantrioxid, var Narayan og hans kolleger i stand til at indstille materialets fase som enten rutil eller anatase ved stuetemperatur, rapporterede de i juni 2012 i tidsskriftet Applied Fysik Letters. I et endnu større spring kunne forskerne integrere denne titandioxid i computerchips.\n"Titaniumoxid er også et meget godt sensormateriale, så hvis det er integreret med en computerchip, virker det som en smart sensor," fortæller Narayan til WordsSideKick.com. Da sensoren er en del af chippen, kan enheden reagere hurtigere og mere effektivt, end hvis sensoren var adskilt og skulle være fastforbundet til computerdelen af enheden.\nAt få produktet til markedet vil kræve produktionsomkostningerne at komme ned, sagde Narayan, men det "tunable" titandioxid har også andet løfte. Ved at zapping materialet med kraftige laserimpulser kan forskere oprette små defekter, der kaldes iltløsninger, hvor materialet mangler iltmolekyler. Materialet kan så bruges til at opdele vand (H2O) ved at stjæle iltet og efterlade hydrogen, der så kan bruges til at fremstille hydrogenbrændstof.\n"Dette er en billig energikilde - og ren," sagde Narayan. Nye fremstillings- og ingeniørmetoder udvider titanens anvendelser. Office of Naval Research meddelte i 2012, at en ny metode til svejsning titanium ville blive brugt til at producere en fuld størrelse skibskrog; konstruktionen er et gennembrud, ifølge marinen, fordi titanium typisk er for dyrt og vanskeligt at fremstille til skibsbygning. Den nye metode, kaldet friktionsrørssvejsning, anvender en roterende metalstift til dels at smelte kanterne af to stykker titanium sammen.\nI medicin bruges titaniumimplantater til at erstatte eller stabilisere brudt knogle. Små titaniumimplantater bruges til at forbedre hørelsen hos mennesker med nogle typer døvhed. En skruetignende titanium stang er boret i kraniet bag øret og fastgjort til en ekstern lydbehandlingsenhed. Den eksterne enhed opfanger lyde og overfører vibrationen gennem titaniumimplantatet til det indre øre og omgå eventuelle problemer i mellemøret.\nI 2010 annoncerede forskere udviklingen af "Tifoam" en struktur af polyurethanskum mættet med titaniumpulver. Den porøse struktur efterligner menneskelig knogle og gør det muligt for menneskelige knogleceller at trænge ind og meldes med implantatet, som personen helbreder, ifølge en 2013-undersøgelse af materialet i tidsskriftet Acta Biomaterialia.\nFølg Stephanie Pappas på TwitterGoogle+. Følg os @wordssidekick, Facebook & Google+.\nLær mere titanium fakta fra Thomas Jefferson National Accelerator Facility (Jefferson Lab).\nU.S. Geological Survey giver masser af statistik og information om titanium.\nFind flere fakta om titanium på Royal Society of Chemistry.\nVideo Supplement: WR 250f 09 with FMF megabomb, FMF 4.1 titanium.


Ung kvinde ramt af brystkræft: Lægen sagde, at jeg var for ung til at få kræft - RADIO4\nUng kvinde ramt af brystkræft:…\nSkrevet den 25/05/2020\nDa 33-årige Christina Frederiksen i efteråret gik til lægen med symptomer på brystkræft, måtte hun insistere på at få en henvisning til videre undersøgelse. Lægen mente ikke, at det kunne være kræft, fordi hun er så ung. Formanden for Praktiserende Lægers Organisation erkender, at de praktiserende læger skal blive bedre til at udrede unge med kræft.\nChristina Frederiksen var lige flyttet til Aarhus, da hun i oktober 2019 bestilte en tid ved sin nye læge, fordi hun fandt en knude i brystet. Lægen mærkede på knuden og konstaterede, at hun ikke skulle bekymre sig. Hun var for ung til at have kræft. Det svar gav ikke Christina Frederiksen ro i maven. Knuden var på det tidspunkt to gange tre centimeter, så hun insisterede på at få en henvisning til videre undersøgelse.\nDet indvilligede lægen i. Men han henviste hende ikke til et kræftpakkeforløb, som lægerne skal gøre, hvis de har mistanke om kræft. I stedet blev hun henvist til mammografiundersøgelse, en røntgenundersøgelse af brystet. Efter en uge kom indkaldelsen. Christina Frederiksen kunne få en tid i september 2021. Altså små to år senere.\nDerfor kontaktede hun et privathospital for at få en hurtigere tid. Her kunne hun komme til få uger efter. Fem dage senere kom meldingen. Det var kræft, de havde fundet.\n”Min kræft havde spredt sig. Havde jeg ventet to år, så havde min fremtid nok set lidt anderledes ud, end den gør nu. Jeg synes ikke, at det kan være rigtigt, at man ikke får den udredning, man beder om, når man går til lægen. Jeg synes, at man har ret til at blive undersøgt grundigt gennem et kræftpakkeforløb.”\nI dag har Christina Frederiksen været igennem 12 kemobehandlinger og to operationer. Hun venter nu på de seneste svar på sine undersøgelser og håber på, at hun har fem ugers strålebehandling tilbage.\nHun har valgt at stå frem med sin historie, fordi hun har et indtryk af, at flere unge har oplevet at gå til lægen med kræftsymptomer uden at blive sendt til yderligere undersøgelser.\n”Jeg troede egentlig, at mit forløb var et enkeltstående tilfælde, men så begyndte jeg i kemo og mødte en masse mennesker på kemostuerne, og der var mange, der havde lignende historier,” siger hun til Radio4 Morgen.\nUnge kræftsyge må gå flere gange til lægen end ældre\nKræftens Bekæmpelse bekræfter, at der er en åbenlys problemstilling, når unge mennesker går til lægen med kræft. Ud af 38.000 årlige nye kræfttilfælde er kun 1.400 af patienterne mellem 15-39 år. Det svarer til en andel på 3-4 procent af den samlede patientgruppe.\nDerfor tænker lægerne ikke, at en ung patient har kræft, når vedkommende kommer ind med symptomer. Det siger chef for dokumentation og udvikling i Kræftens Bekæmpelse, Bo Andreassen Rix, til Radio4 Morgen.\nDer er ikke lavet de store videnskabelige undersøgelser på det her område, men interesseorganisationen har lavet spørgeskemaundersøgelser både blandt yngre og ældre kræftpatienter.\n”Det kunne godt tyde på, at der er flere unge, der må gå flere gange til lægen, før lægen reagerer og sender den unge til videre undersøgelse og diagnose,” siger chef for dokumentation og udvikling i Kræftens Bekæmpelse, Bo Andreassen Rix.\nPia Riis Olsen er klinisk sygeplejespecialist og ungekoordinator på kræftafdelingen på Aarhus Universitetshospital. Hun oplever jævnligt, at unge har lange forløb, før de får stillet en diagnose og kommer i behandling på kræftafdelingen.\n”Det er et velkendt fænomen. Den her gruppe af unge mennesker er i risiko for, at vi opdager det i sundhedsvæsenet for sent,” siger hun til Radio4 Morgen og peger på, at det kan få alvorlige konsekvenser for de unge.\n”Det har altid den konsekvens, når der er tale om kræftsygdom, at jo senere du kommer i behandling, jo større risiko er der for, at sygdommen er blevet mere udbredt. Og det bliver sværere at kurere, så det er en alvorlig situation.”\nHun mener, at de praktiserende læger skal blive bedre til at trykke på kræftpakkeknappen, hvis de har mistanke om, at et ungt menneske har kræft.\n”Helt klart. Har man mistanke, så skal man trykke på kræftpakkeforløbet. Men der er mange situationer, hvor man tænker, at det er mere sandsynligt, at det er noget andet, og så ser man lige tiden an.”\nDe praktiserende læger skal blive bedre\nDe praktiserende læger erkender, at der er et problem, og at man ved for lidt om kræft hos de unge patienter. Formand for Praktiserende Lægers Organisation, Christian Freitag, er ikke i tvivl om, at udredningsmønsteret er forskelligt, hvis man sammenligner unge med ældre kræftpatienter.\n”Det er for dårligt, at vi ved så meget om kræft, og hvordan det rammer, men at vi har fokuseret mest på dem, der får det hyppigst. Vi kommer ikke udenom, at vi er påvirkede af, at langt de fleste mennesker, der får kræft, er oppe i årene. Det påvirker lægen i lægens arbejde, når man sidder overfor et ungt menneske. Vi kan ikke komme udenom, at det spiller ind, når vi gør os tanker om, hvad årsagen er til sygdommen,” siger Christian Freitag til Radio4 Morgen.\nHan mener, at lægerne både bør og skal blive bedre til hurtigt at finde ud af, når unge er syge med kræft, så de kan komme i behandling tidligere i forløbet, end de gør i dag.\n”Vi skal i dialog med de speciallæger, der kan hjælpe os med nogle af de spørgsmål, vi sidder med. Så kan vi få andre øjne på sagen. Det, tror jeg faktisk, vil kunne hjælpe, så vi kan nedbringe den tid, der går, fra vi ser et ungt menneske og til, at nogen finder ud af, at det sørme var kræft,” siger Christian Freitag, formand for Praktiserende Lægers Organisation til Radio4.\nHør om problemstillingen i Radio4 Morgen her:


NISSAN BLUEBIRD - kvalitets motorolie | Landberg.dk\nNISSAN BLUEBIRD motorolie\nSådan finder du den rigtige motorolie til NISSAN BLUEBIRD:\nNår du skal købe motorolie til din NISSAN BLUEBIRD, så er det vigtigt at se på, hvilken motor bilen er udstyret med – der findes nemlig ikke én motorolie, som passer til alle slags motorer. Det står beskrevet i din bils instruktionsbog hvilke krav og specifikationer, som motorens olie skal leve op til.\nHos Landberg.dk anbefaler vi, at du anvender Castrol motorolie til din NISSAN BLUEBIRD. Castrol olie er høj kvalitet og forlænger din bils levetid betydeligt, da den giver op til fire gange mindre slid i motoren end andre tilsvarende motorolier. Hos Landberg.dk forhandler vi olie fra Castrol – og endda til markedets laveste priser.


Klarlund · Panerai\nPanerai – Italiensk design og schweizisk urmageri\nPanerai blev grundlagt i 1860 i Firenze. I mange årtier var Panerai leverandør af præcisionsinstrumenter til den italienske flådes dykkerkorps. Panerai-urene blev skabt til brug på store dybder og er kendt for det rene design, som er let at aflæse, også i dårlige lysforhold. Panerai værner om sine historiske rødder, og har samtidig kastet mange ressourcer i udviklingen af nye materialer, der kan forbedre de klassiske dykkerure.\nBMG-TECH er et unikt materiale fra Panerai som både er stærkt, lettere end stål, og har stor modstandsdygtighed overfor korrosion og magnetisme.\nAutoriseret af Panerai\nKlarlund er autoriseret forhandler af Panerai, og du finder et stort udvalg af lækre ure i begge vores forretninger. Vores urmagerværksted er certificeret af Panerai og vi har adgang til den nyeste viden. Når du køber dit Panerai hos Klarlund får du en udvidet garanti på i alt fire år.\nDu er altid velkommen til at besøge en af vores forretninger, så du kan opleve det store udvalg af ure fra Panerai og finde det perfekte ur for dig.\nHar du spørgsmål om Panerai, fx om priser og leveringstid, kan du også kontakte os på telefon 3311 5310 og på mail til info@klarlund.dk\nLuminor 44 MM


Afdelingslæge til sengeafsnit S10, AUH Psykiatrien i Skejby - Dagens Medicin\nAfdelingslæge til sengeafsnit S10, AUH Psykiatrien i Skejby En stilling som afdelingslæge ved sengeafsnit S10, Afdeling for Psykoser, AUH Psykiatrien i Skejby er ledig til besættelse pr. 1. september 2019 eller efter aftale. Til sengeafsnit S10 er knyttet en ambulant funktion for patienter med demens.\nAfdeling for Psykoser varetager udredning af voksne patienter inden for hele ICD-10 spektret. Afdelingen behandler særligt patienter inden for det skizofrene og psykotiske område samt patienter med demens, delir, mental retardering, ADHD, autisme og misbrugsudløste tilstande. Afdelingen har regionsfunktion.Afdelingen er placeret på AUH Psykiatrien i Skejby og hører organisatorisk under Psykiatri og Social i Region Midtjylland. Afdelingen har mere end 300 ansatte og ledes af en oversygeplejerske og en ledende overlæge.Afdelingen omfatter fire sengeafsnit med i alt 88 sengepladser, hvoraf tre sengepladser anvendes til patientstyrede indlæggelser. Sengeafsnit 7, 8 og 10 har hver 24 senge. Sengeafsnit 6 har 16 særlige pladser til patienter, som kan profitere af et rehabiliteringsforløb.\nOm sengeafsnit S10\nS10 er et skærmet afsnit med plads til 24 patienter. S10 har en særlig funktion i forhold til behandling af patienter med delir og demens, men hovedparten af patienterne har psykotiske lidelser. Der arbejdes tværfagligt. Plejen/behandlingen tilrettelægges individuelt med udgangspunkt i psykodynamiske, miljøterapeutiske og kognitive principper.\nTil S10 er knyttet en ambulant funktion vedrørende patienter med demens.\nYderligere oplysninger kan fås ved henvendelse til overlæge Peter Møller Andersen, tlf.91 16 82 72 eller ledende overlæge Merete Bysted, tlf. 2034 9293.\nSidste frist for ansøgninger er den 29. marts 2019 og ansættelsessamtaler forventes afholdt den 13. maj 2019.


Jeg er glad for det her Gourmet mad esbjerg - gode muligheder her\nDer er uden tvivl mange der kan bruge det her med noget smukt og lækkert Gourmet mad esbjerg til noget, få det her og nu. Herudover så kan jeg også sige dig, at det her er noget for jer alle derude. Det er nemlig fordi den her virksomhed er en af de bedste at have med at gøre. Fordi de bare kan deres ting, og det er noget som jeg ser på til. Og så smager deres mad bare super godt, og det er noget som jeg ikke kan modstå.\nJeg kan med det samme sige dig, at det her med Gourmet mad esbjerg, det er noget for dig. Og det er fordi der er utrolig mange gode muligheder at hente her. Herudover så syntes jeg altså også at det her er noget af det bedste mad derude. Det er fordi der er mange der kan lide det her i dag. Og her har jeg mange steder læst rigtig mange gode anmeldelser om den her restaurant, og det kan jeg godt forstå.\nHerudover så kan jeg også sige dig, at det her er mere end bare godt. Det er fordi der her er mange gode muligheder at hente i dag. Herudover så syntes jeg også at det her med en god omgang gourmet mad esbjerg, det er lækkert. Her er det her nemlig en af de mest unikke steder i denne by. Og det er noget som jeg bare er sikker på at du vil elske i dagens Danmark.\nDog kan jeg også sige dig, at sådan en carport er vigtig – læs mere om det her!\nJeg kan fortælle dig med det samme, at der er mange gode muligheder med den her forhandler. Og det er fordi den her forhandler har en af de bedste restauranter i esbjerg. Og her har jeg det med det samme sådan at det her med gourmet mad esbjerg, fra den her restaurant. Det er klart noget af det bedste jeg nogensinde har prøvet. Og derfor så vil jeg med det samme anbefale det her til jer alle der læser med i dag. Tak fordi i alle læste med og jeg håber skam at i alle har det godt derude.


Fritid Arkiv - Min Ungdom\n3 ideer til den perfekte konfirmationsgave\nKonfirmations sæsonen er ved at være i gang og mange har nok allerede fået en invitation ind ad døren. Uanset om det er et familiemedlem, en ven eller venners børn, der skal konfirmeres er det […]\nBlå bog til skoler\nSom så mange andre amerikaniserede ting, er årsbøger til både folkeskoler og efterskoler begyndt at vinde mere og mere frem. Mange vil gerne markere udgangen af 10 skoleår med en blå bog. MEN for de […]\nGode råd til jer, der skal på campingtur denne sommer\nOm sommeren er der rig mulighed for at gøre de ting, som man ikke normalt kan finde tid til i en travl og hektisk hverdag – såsom at tage på en hyggelig campingtur. Hvis du […]\nDet er sundt at være kreativ i fritiden\nNår skolen er ovre, og der er taget hånd om lektierne, kan det ofte være de mange forskellige skærme, der trækker. Det er nemlig her, der findes timevis af underholdning, og hvad der i dag […]\nDet er ret populært at gå til de traditionelle sportsgrene som f.eks. håndbold og fodbold, men af og til kan det være fedt at prøve noget nyt. Leder du efter en ny sportsgren at gå […]\nDerfor bliver du glad for en værktøjskasse, når du flytter hjemmefra\nNår du flytter hjemmefra, er der mange forskellige ting du skal ud og have fat i. En af dem er en værktøjskasse, der indeholder det vigtigste og mest basale værktøj. Du tror det måske ikke, […]\nStuderende og cyklist – hvad skal jeg huske?\nEr du udeboende studerende, har du sandsynligvis en cykel – mest fordi det er den billigste transportform. Desværre har cykler en tendens til at forsvinde. Vil du ikke risikere, at den skæbne overgår din cykel, […]\nAlt du skal huske til skolens skitur\nDet er altid en stor planlægningsopgave at skulle planlægge en skitur til skolens elever, om der så er tale om en enkelt folkeskoleklasse eller en hel efterskole med flere end 100 elever. Derfor er det […]\nPaddleboard til børn\nDer findes ikke noget bedre, end at se sine børn lege og være aktive i vandet. Det er en dejlig fornemmelse og det er rart, at se sine børn være aktive og vandglade. Aktiv vandsport […]\nHvorfor du bør overveje at tage på campingtur med familien\nElsker du at være i ét med naturen og vågne op til naturens mange dyrlyde og nyde en kop kaffe ude i det fri? Så kan det være, du skal overveje at tage på en […]


Cellar No 7, Oak aged Seppeltsfield – Ludvig Bjørns Vinhandel\nCellar No 7, Oak aged Seppeltsfield\nProdukt type: Hvidvin\nHistorien begynder med Joseph Ernst Seppelt, en købmand, der emigrerede til Australien med sin familie i 1849, fra Schlesien, i det nuværende Polen. Familien bosatte sig i Barossa Valley i 1851 og købte ejendommen nu kendt som Seppeltsfield. De\nførste årgange blev produceret i familiens køkken, men i 1867 begyndte Joseph opførelsen af en fuld skala vingård. Desværre nåede han ikke at opleve den færdige vingård, men hans pionerånd levede videre efter ham. Hans ældste søn, Oscar Benno Seppelt arbejdede hårdt for at sikre sin fars drøm i at gå i opfyldelse. Benno udvidede Seppeltsfield og ved begyndelsen af det 20. århundrede var det Australiens største vingård, der producerede 2 millioner liter årligt. Senere generationer fortsatte med at udvide både vingårde og vinmarker, og har på den måde været med til at sikre Seppeltsfield position, som Australien førende hedvinsproducent.\nSeppeltsfield ejer næsten 100 hektar vinmarker, som bl.a. er beplantet med Barossa’s traditionelle druesorter Shiraz og Grenache, samt de traditionelle europæiske druesorter til produktion af hedvin Touriga og Palomino. Muscat druerne, som stammer fra området Rutherglen, køber Seppeltsfield fra lokale vinbønder. Seppeltsfield står så for den videre forarbejdning.\nNo 7. har en flot dyb mahognifarve, med olivengrønne kanter. Den har en kraftig duft med en fremragende balance mellem frugt, nøddeagtig vanilje, eg, samt et strejf af chokolade. No 7. er fyldig, rig og saftig, med en koncentreret og kompleks smag.


Glasdør | Egerbyg Privat\nGlasdør med gennem-kig og ekstra lys\nEn glasdør giver lys og lethed i dit hjem. I mange tilfælde er det også en praktisk foranstaltning, der giver dig mulighed for at kunne lukke af uden at miste overblik og føling med, hvad børnene foretager sig i det tilstødende rum.\nÆrlige, troværdige og dygtige\n- Anette Jensen\nFørste oplevelse med Egerbyg i vores andelsforening som blev en god oplevelse. Super god oplevelse lige fra første kontakt til afslutning på opgaverne....\nKan kun anbefale Egerbyg...\n- Michael Jørgensen\nPrisen blev overholdt og kommunikationen med Egerbyg har været fantastisk hele vejen igennem.\nDe kontaktede mig et stykke tid bagefter for at høre om jeg stadig var tilfreds med deres arbejde, hvilket jeg må sige, at det er jeg.\nHvad er en glasdør?\nGlasdøre er en dørtype, hvor det meste eller dele af døren består af glas. Der kan fx være tale om en traditionel fyldningsdør, hvor fyldingerne er udskiftet med glas, men også mere moderne udgaver, hvor en ramme omslutter et større glasparti er udbredte – såkaldte helglasdøre, hvor hele dørbladet består af glas. Denne type forekommer ofte i bl.a. i kontormiljøer.\nEllers findes glasdøre i private hjem som franske døre eller en form for skydedøre, når der er tale om indvendige døre.\nMange hoveddøre har i dag også store eller små glaspartier.\nNy dør med glasparti\nNår du skal have en ny indvendig dør eller en ny hoveddør,er der i dag rige muligheder for at vælge et design med store eller små glaspartier.\nFordelen er, at du med glaspartier i dørene sikrer, at lyset trænger i gennem boligen og giver dig en let fornemmelse, som er med til øge komforten i hjemmet. Med den åbne boligindretning, som er meget brugt i dag, kan glasdøre være en funktionel løsning, der kan lukke af for støj og uro samtidig med, at du kan følge med i hvad resten af familien foretager sig.\nHvilken glastype skal jeg vælge?\nAlt efter hvilken type glasdør, du er på udkig efter, er det muligt at vælge glastyper med forskellige egenskaber.\nEr du i gang med at købe ny hoveddør, kunne det være en god ide med lavenergi-glas, der virker ekstra isolerende.\nDu kan selvfølgelig også vælge hærdede glastyper, der er mere brudsikker end det almindelige glas – faktisk leveres helglasdøre med hærdet glas; en løsning som er værd at overveje – også til fx skydedøre og franske døre.\nEgerbyg monterer glasdøre\nDet gælder både hos private og i kontormiljøer.\nOvervejer du at få en glasdør, så brug vores kontaktformular øverst på siden og lad os tage en dialog om, hvordan vi kan hjælpe dig med at få monteret en glasdør hjemme hos dig.Hvis du tager et billede af den eksisterende dør og supplerer med en skitse med mål, finder vi hurtigt frem til, hvad din nye dør skal koste.


Du er her: Forside / Garanti\nLæs mere om forudsætninger og omfang af 5 års totalgaranti under menupunktet:\nInfo – Spørgsmål? – Garanti.\nVi har et tæt samarbejde med vores forhandlere. I sidste ende betyder det garanti og tryghed for dig som forbruger.\nDet er ikke hvem som helst, der kan være forhandler og installatør af Fujitsu varmepumper i Danmark. Vi går ikke på kompromis med kvaliteten. Dette sikrer dig en langsigtet og god investering.\nDin nye Fujitsu varmepumpe er et gennemtestet produkt. Varmepumperne har desuden mange andre fordele, som både giver energibesparelser og høj komfort.\nFujitsu har hovedsæde i Japan. Derfra sendes varmepumperne videre til Tyskland, hvor fra vi får vores varer. Som kunde er du derfor garanteret, at produktet kommer til dig direkte gennem det officielle leverandørnetværk. Fujitsu står i dag stærkt med store markedsandele verden over. Fujitsu har kunder i det private såvel som i industrien.\nDet er kun Fujitsu varmepumper leveret fra os, den officielle danske importør, at du kan være sikker på, at varmepumpen er beregnet til drift i Danmark. Forhandlere der ikke får leveret varmepumper fra importøren har heller ikke adgang til det officielle reservedelsnetværk. Nogle forhandlere importerer desuden deres varmepumper fra Sverige. Det gør det svært at vide, hvor varmepumpen egentlig stammer fra eller om det er en forældet model.\nFujitsus Nordica-serie er udviklet til det nordiske klima. Gennem vores forhandlere leverer vi varmepumper, som sikrer dig stabil og billig varme under alle vind- og vejrforhold, samt et sundt og behageligt indeklima i mange år fremover. Sørg derfor altid for at tage kontakt til en af vores godkendte forhandlere, når du skal investere i en varmepumpe. Vi hjælper også altid gerne med at henvise dig til en af vores forhandlere.\nKlimalux’ godkendelse som officiel importør af Fujitsu varmepumper i Danmark:


Elbil i København: Hvad skal jeg vide? | Guide til elbil i København\nHvad er der egentlig af opladnings- og parkeringsmuligheder, hvis du kører elbil i København? Vi sætter fokus på et liv med elbil i Hovedstaden lige her.\nAf: Bilbasen Blog / d. 11. april 2020\nElbiler og storbyer passer som hånd i handske, eller som bacon og ja, hvad som helst. Elbilen støjer ikke og udleder intet under kørslen, og derfor er det ikke underligt, at storbyer gerne vil hjælpe elbilerne lidt på vej.\nDet gælder også København, som både tilbyder et stort netværk af ladestandere og særlige parkeringsfordele til elbilerne.\nElbiler og parkering i København\nHvis du ejer en elbil og bor i København eller planlægger en køretur til Hovedstaden, behøver du ikke bekymre dig om, hvilken parkeringszone du befinder dig i, hvad tid på dagen det er eller hvilken ugedag det er. Parkeringsreglerne er nemlig blevet meget enkle, hvis du kører elbil.\nDet er faktisk gratis at parkere din elbil i København, så længe du parkerer på en offentlig parkeringsplads i gadeplan. Elbiler er fritaget for at betale parkeringsafgift, fordi Københavns Kommune gerne vil fremme klimavenlige transportformer.\nParkerer du bilen i Københavns Kommunes underjordiske parkeringsanlæg, koster det normal takst. Det gælder også parkeringshusene, som er privatejede, og derfor ikke har et incitament til at give en rabat til elbilerne.\nKommer du til hovedstaden i bil, har du altså en klar fordel, hvis du kører elbil.\nElbiler og opladning i København\nDet tager stadigvæk væsentligt længere tid at lade en elbil op, end det tager at fylde tanken med benzin. Derfor er der brug for mange ladestandere i en by som København. Heldigvis er der flere end 500 standere i København, og det er selvfølgelig gratis at parkere bilen ved standeren.\nLÆS OGSÅ | Hvor lang levetid har en elbils batteri?\nDu kan finde et kort over København med samtlige ladestationer og en liste over antallet af udtag hvert sted, på Københavns Kommunes hjemmeside, som du finder ved at klikke her.\nKan jeg regne med at kunne lade min elbil op?\nDu kan godt regne med at kunne lade din elbil op i København, men ikke nødvendigvis lige ved den stander, der passer dig bedst. Antallet af elbiler stiger i København, og det betyder, der nogle steder kan opstå kø ved ladestanderne. En del af problemet skyldes, pladserne med opladning også bruges til parkering ud over opladningstiden.\nDerfor har Københavns Kommune startet et forsøg og indført en tidsbegrænsning på opladning ved ladestanderne på de offentlige parkeringspladser.\nLÆS OGSÅ | Hvad kræver opladning af elbil hjemme?\nTidsbegrænsningen er dog kun indført på 24 udvalgte parkeringspladser med ladestander, og du kan se et kort over de påvirkede ladestationer her. På de pågældende pladser, er opladningstiden begrænset til tre timer. Tidsbegrænsningen gælder dog kun på hverdage mellem klokken 8 og 19.\nDe udvalgte pladser er alle placeret i de mest trafikkerede områder af byen og formålet med tidsbegrænsningen er at sikre en hurtigere udskiftning ved ladestanderne, så flere kan komme til at lade deres elbil op.


Helhedsskole | Skole og Forældre\nForsøg med helhedsskolen har foregået i en del kommuner siden slutningen af 1990erne. De har typisk gået ud på at sammensmelte børnehaveklassen, 1. og 2. klasse med aktiviteterne i SFO'en, således at disse bliver oplevet som en helhed. I stedet for, at børnene først går 3 eller 4 timer i skole og derefter 3 eller 4 timer i SFO, blandes aktiviteterne i helhedsskolen, hvor lærere, børnehaveklasseledere og pædagoger arbejder tæt sammen.\nDette er et forsøg på at skabe en skole, der er en helhed i forhold til børns dannelse i hverdagen. Det er ønsket om at skabe en ny form for undervisning, hvor målet er at udvikle elevernes faglige, kulturelle, sociale og kulturelle kompetencer.\nSamtidig skal helhedsskolen tage udgangspunkt i, at eleverne har forskellige evner og derfor skal undervises forskelligt. Derfor skal de praktiske og musiske fag have samme prioritet som de boglige fag i planlægningen af undervisningen.\nKritikken af tankerne om helhedsskolen har gået på, at helhedsskolen blot er en opbevaring af eleverne, mens forældrene er på arbejde, og at man fratager børnene friheden til at lege frit. ”Verdens længste eftersidning”, har nogen kaldt helhedsskolen. Men ifølge fortalerne er det hensigten at skabe et trygt og sikkert miljø for børnene, hvor leg og læring smelter sammen.\nFortalerne argumenterer for, at helheden skal skabes i børnenes møde med lærere, pædagoger, kammerater og indholdet i undervisningen. I dette møde er det vigtigt, at det enkelte barn føler sig værdsat og får gode oplevelser og oplever et fællesskab, der rækker ud over selve situationen.\nDen store udfordring for de involverede lærere og pædagoger er at skabe en fælles forståelse af sammenhængen mellem leg og læring.\nMange af tankerne bag helhedsskolen er blevet realiseret med folkeskolereformen i 2014: Den længere skoledag, som også indeholder understøttende undervisning samt lektiehjælp og fordybelse, den højere grad af integration af pædagogerne i skolen, samt kravet om daglig motion og bevægelse.\nFolkeskolelovens § 13, stk. 2 foreskriver, at forældrene skal informeres om deres barns udbytte af undervisningen fra børnehaveklasse til 9. klasse i...\nI Danmark har vi undervisningspligt – ikke skolepligt. Dette betyder, at forældre kan vælge at undervise deres barn hjemme. I folkeskolelovens § 33...


Erindringer (II) – Spring ud\nJeg ved ikke hvordan det begyndte, men folk i gummistøvler var altid noget der omgående fangede min interesse. Min far brugte ikke ret tit sine gummistøvler. De stod ude i hestestalden og de stod under seletøjet til hestene. Hvis han havde brugt dem, så vaskede eller fejede han aldrig det værste skidt og møg af dem. De blev faktisk bare sparket af og lå så der til næste gang han havde brug for dem. Jeg husker tydeligt at de var brune og med et spænde øverst på skafterne. Når jeg så havde et eller andet at gøre ude i hestestalden, og ingen så mig, så trak jeg dem på, og selv om de var flere numre for store, så skulle jeg lige gå lidt frem og tilbage i dem. Jeg husker også at jeg syntes det var en skam for støvlerne, at de altid var møgbeskidte, så jeg vaskede den så nogenlunde rene inden jeg satte dem pænt på plads langt inde under seletøjet. Der kunne gå ret lang tid imellem at jeg “prøvede dem”, så de kunne godt være noget støvede når jeg fandt dem frem. Jeg tror nok jeg følte mig godt tilpas i dem selv om skafterne gik helt op over mine knæ. Dengang gik vi knægte altid i korte bukser hele sommeren og selvfølgelig i bare tæer. Hvis vi faldt og slog knæene så var det kun os selv der gik hul på og ikke bukserne! Vi kunne gro sammen uden udgifter, hvorimod et hul i bukserne var intet mindre end lidt af en katastrofe. Så skulle mor jo til at lappe dem. Og hun havde såmænd rigeligt at gøre foruden at sidde og lappe mine bukser, da hun altid var med i marken og i stalden.\nMen om vinteren brugte vi lange bukser, nogle gange var det nogen af fars bukser hvor benene bare var klippet af til den rigtige længde, sådan omtrent da. De bukser var jo godt vide i benene og blev holdt oppe med seler. Vi kaldte dem for “brændeseler”, spørg ikke hvorfor de kaldtes sådan, for jeg ved det ikke. Jeg ville så gerne have lov til at bruge livrem, men det sagde mor var usundt, for vi kunne nemt få ondt i maven af at bruge den slags! Men de her vide bukseben kunne nemt gå udenpå støvlerne, så i vintertiden var de altid trukket udenpå, for så kom der ikke sne i støvlerne. Vi gik som sagt mest i træskostøvler, læderskafter syet på træbunde og beslået med metalringe, så det skramlede godt når vi gik på brostenene ude på gårdspladsen. Læderskafterne kunne holde adskillige bunde ud, og min bedstefar var ganske god til at sætte nye bunde i når de gamle var slidt op. I det hele taget blev der ikke gjort ret meget ud af børns påklædning i de tider, vi lignede små voksne i jakkesæt når vi en sjælden gang fik lov til at komme med i byen. I skolen brugte vi såkaldt matrostøj med hvide striber påsyet en mægtig krave der hang ned ad ryggen, hvad den egentlig gjorde gavn for der, aner jeg ikke. Sko brugtes næsten ikke. Da mine forældre skulle have guldbryllup brugte min far stadig de sko han havde haft på til sit bryllup!\nDa jeg blev omkring de 10 år, var der rigtig krisetider i lille Danmark. Udgangsforbud efter kl. halv otte om aftenen, alt lys skulle mørkelægges så ingen kunne se noget udenfor. Vi havde i den første tid aldrig trukket for vinduerne om aftenen, men tyskerne påbød os at det skulle vi have, så vi fik fat i noget sort papir som blev hængt op på nogle kroge øverst i vinduerne. Også ude i staldene skulle der mørkelægges, men her var der godt med spindelvæv og kun en lille petroleumslygte til at lyse så meget op at vi lige kunne skimte dyrene og hvad vi lavede. Men ret hurtigt efter krigsafslutningen kunne vi igen købe gummistøvler. Men tro nu ikke at vi bare lige løb hen og købte nogle. Næh, næh, de gamle træskostøvler skulle skam slides op først! Jeg husker ganske tydeligt da far kom hjem med et par nye gummistøvler til mig. De var sorte og hed Codan. Det må have været i 1946, for jeg ville absolut have dem på i skole den næste dag. Det fik jeg allernådigst lov til, og var sikkert dagens mand i skysovs i skolen den dag. Men mødrene fortalte os jo at de var usunde at bruge, vi ville komme til at fryse tæerne i det tynde skidt, og at den slags støvler nok bare var en modedille til børn! Vi var børn indtil den dag hvor vi blev konfirmeret, så efter den tid var vi at regne for voksne, og skulle kunne klare en voksen mands arbejde uden at pibe!\nMælkekusken kom hver morgen og kørte mælken til mejeriet, kom så et par timer eller tre senere tilbage med skummetmælken. Hvis jeg ikke var i skole den dag, så skulle jeg ud og give de små kalve mælk. Og derefter når spandene var tømt og skyllet af, vaskede mor dem, så de var rene og klare til aftenmalkningen. Afregningen kom mælkekusken så med hver anden fredag, og han lagde altid de to nærmeste naboers penge af hos os, da de selv skulle sørge for at få spandene kørt til fast vej, og der var ingen til at tage imod pengene. Så når mælkemanden, som vi sagde, kom med pengene, lavede mor kaffe og satte lidt brød og pålæg frem til ham. Det var som regel en af karlene fra den gård der lå længst ude, der kørte med mælken. Selvfølgelig gik han ikke ind i køkkenet med støvler på, så de blev taget af og sat bag døren. Vi unger skulle ikke have kaffe sammen med mælkemanden. Hans heste stod pænt ude i gården og ventede til han kom ud og kørte videre på sin runde. Når han så havde givet mor pengene og sad og drak kaffe, så kunne jeg meget let få et ærinde in i bryggerset hvor hans støvler stod. Jeg skulle da lige mærke på skafterne, snuse lidt til dem, og helst have næsen ned i skafterne og lugte lidt også. Åh hvor de lugtede dejligt af karl eller mand. Hvis jeg nåede at komme ind lige når han havde sat sig til rette ved bordet, så kunne der måske også lige blive tid til at tage dem på og prøve dem! Mærkeligt nok blev jeg aldrig opdaget når jeg prøvede karlens støvler. Der var specielt en karl, der var meget høj og tynd. Han brugte nogle brune gummistøvler og havde altid bukket skafterne ned, og de støvler var virkelig lækre at prøve. Han kom fra Fyn og han havde sådan en sjov stemme når han snakkede. Så jeg drømte om at rejse til Fyn og se om det var rigtigt, at de derovre brugte brune gummistøvler! Han var lidt af et ideal for mig. Han skiftede plads et par gange mens han var på egnen, men kørte kun mælk for os en sæson. Nogle år senere havde han fundet sig en kone og giftet sig, flyttede ind i et lille stråtækket hus og havde fået arbejde som gift mand på en større gård ikke så langt fra hvor vi boede. Han kom cyklende forbi hver morgen og hver aften, og jeg skulle da lige se ham når han kørte forbi. Han brugte sorte eller grågrønne spidsbukser og havde altid gummistøvler med nedbukkede skafter når han kom forbi. En rigtig flot fyr.\nMen jeg følte mig som lidt mislykket, når jeg var så fokuseret på alt det her med arbejdstøj og gummistøvler. Jeg turde i alle fald ikke nævne det med et eneste ord hverken hjemme eller i skolen. Der var jo ingen andre jeg kendte, som havde den dille. Heller ikke blandede jeg mig idet der med at de andre drenge i skolen af og til snakkede om piger, eller tøser som de sagde. Det var især de store drenge, altså dem der snart skulle konfirmeres, der af og til pralede lidt af hvad de havde foretaget sig, eller tænkte på at gøre, når de nu snart kunne kalde sig voksne. Her stod jeg så og så sikkert godt dum ud, for tøserne interesserede mig ikke en brik. Det der med at gå lidt og holde i hånd når vi gik hjem fra skole, forstod jeg mig ikke på, selv om der var en enkelt af tøserne, der prøvede at få mig til det. Allerede da jeg var omkring de 13, syntes jeg, at de drenge der var nogle år ældre, havde fået lidt skæg og noget hår på brystet, var meget mere spændende at kigge på, og eventuelt snakke med. De regnede bare ikke med mig, jeg var jo stadig det de kaldte for en “hvalp”. Rasmus kom så lidt senere ind i billedet, men ham turde jeg heller ikke snakke fortroligt med om mine synspunkter. Det vi lavede sammen var jo kun pubertetens opdagelse af hvad vi nu var i stand til, og for at tilfredsstille os selv. Da jeg så endelig langt om længe nåede den tid, hvor skolen ikke mere var noget der skulle passes, blev jeg så karl hjemme hos mine forældre, og tog så noget løst arbejde på de andre gårde når der var særlig meget at lave, for eksempel når der skulle hakkes roer, køres hø eller i høstens tid. Så kom gårdmanden hjem til far og spurgte, om han kunne “låne” mig i nogle dage imens de fik det værste til side. Der blev aldrig snakket om hvad jeg skulle have for mit arbejde, når det var færdig, så kom manden bare og sagde, at nu havde han ikke brug for mig mere, og stak mig nogle få kroner, for nu var jeg slet ikke voksen, men skulle bare have sådan en lille erkendtlighed for min indsats. Når jeg så kom hjem og fortalte, at i morgen skulle jeg ikke komme derover, for der var ikke mere arbejde til mig, blev der så spurgt, om jeg havde fået nogle penge for den eller de dage, jeg havde arbejdet der. Det var ikke ret store beløb jeg kunne komme hjem med. Jeg husker at jeg havde hakket roer i mere end en uge hos en gårdmand, og vidste så nogenlunde hvad akkordprisen var pr. løbende favn, vi brugte stadig de gamle danske måleenheder som alen, favne, tønder land o.s.v.\nJeg havde sådan gået og regnet lidt ud efter den tarif, og så skulle der kunne blive så mange penge at jeg kunne tillade mig at købe et par nye gummistøvler, og alligevel aflevere en pæn slat penge hjemme for kost, vask af tøj og logi. Hvor var jeg skuffet, for manden sagde til mig: “Ja, a har aldrig brugt at betale den store dagløn, men da du har været flink og hjulpet godt til, så vil a da li’godt gi’ dig 25 kroner!” Selv om 25 kr. var ret mange penge dengang for en knægt som mig, så var det under en fjerdedel af hvad jeg havde tjent ifølge tariffen. Og de 25 kr. var lige netop det mor ville have for at have mig boende hjemme! Så der blev ingen nye støvler til mig. Jeg måtte hen og finde lappegrejet til cyklen og sætte lap på de huller, der var i mine gummistøvler! Mor syntes også at han var sluppet lidt for billigt om ved at betale mig. Vi snakkede lidt om det, men den eneste trøst var, at når jeg blev 16 år, så kunne jeg tage en plads som anden eller tredjekarl på en gård, så blev lønnen aftalt inden jeg skulle begynde. Og dengang boede og spiste karlene på gårdene. Hvis det var en såkaldt “god plads” var der rift om at komme til at tjene der. Men der var et helt år til endnu, og så måtte jeg bide i det sure æble og fortsætte som om intet var gået mig imod. Jeg gik så og hjalp til hjemme og havde nogle enkelte dage hvor jeg hjalp med at tærske korn en gang imellem. Føj, hvor var det et støvet arbejde, og koldt tillige. Kornet skulle så bæres op på stuehusloftet efterhånden som sækkene blev fyldte og de blev vejet på en vægt. Der skulle være 100 kg i hver sæk. Det var forkarlens arbejde at tage sække fra og veje dem, og når der så var tid til det, bære sækken op på loftet og tømme den af. Manden lagde selv i tærskeværket, det var jo et betroet arbejde og kunne være farligt. Sluget på tærskeværket, hvor neget blev stukket ind med toppen først, kunne nemt snuppe hånden med. Der gik adskillige historier om, hvordan en karl var blevet invalid ved at miste hånden i et tærskeværk. Jeg skulle nu bare lægge negene op til manden, så de lå parate i samme øjeblik han var klar til at stoppe det i maskinen. En anden karl eller mand stod oppe i ladet og smed negene ned til mig. Somme tider skulle jeg bære hvert ned en tre- fire meter, så jeg kunne godt holde varmen. Også selv om det frøs mange grader i loen. Dengang var der nok tempo på arbejdet, men der var også pauser. Vi fik både frokost, middagsmad og eftermiddagskaffe i pauserne. Der blev lagt gamle aviser på stolesæderne, så vi ikke fyldte konens stuer med avner eller bygpigge. Det værste jeg vidste, når vi tærskede, var hvis manden oppe i ladet smed negene lige ned i hovedet på mig og der var levende mus i dem, for så skete det af og til at en mus kravlede rundt inde under tøjet. Den blev så fanget under stor ståhej inden arbejdet fortsatte. Når det endelig blev aften eller det blev for mørkt til at kunne se noget som helst, kunne jeg så gå hjem, rigtig godt beskidt og støvet, fingrene skulle grave næseborene fri for de værste støvskorper så jeg igen kunne trække vejret nogenlunde frit.\nPå denne gård havde de to karle, en ældre på omkring de 40, og så en der var lidt ældre end mig. Den ældste var lidt af familien, så han sad altid inde i stuen sammen med dem om aftenen. Lars, som den anden hed, var omkring de 17, og når han ikke havde andre ting for, var han selvfølgelig også inde i stuen om aftenen. Der var ingen varme på karlekamrene dengang. Den slags var vild luksus. Jeg smuttede somme tider ud til Lars om aftenen, og så gik vi ud på hans værelse eller kammer for at snakke. Der var selvfølgelig bitterligt koldt derude på kammeret, så vi kravlede i hans seng og tog dynen over os, så frøs vi da i det mindste ikke. Og hvad snakker så sådan et par banditter om? Alt muligt, også om de mere intime ting. Lars var uhyre flink og rar, han var fra en anden egn, derfor havde han langt hjem og kom der ikke ret tit. Hvordan og hvorledes ved jeg ikke, men vi pillede da lidt ved hinanden, og så var spillet gående. Vi spillede pik af sammen eller gjorde det på hinanden. En aften hvor vi lå under Lars’ dyne, fortalte han mig, at man godt kunne bruge røvhullet til at kneppe i. Om han måtte prøve det på mig? Han sagde, der skulle lidt smørelse til for at pikken kunne komme igennem, men det havde han forudset, så han havde hentet smørekanden med olie ude i maskinhuset. “Skal vi ikke prøve om det er sjovt eller bare dejligt?” spurgte Lars mig. Jeg var vist lidt tilbageholdende, men han hev resolut bukserne ned om mine hæle og sagde jeg skulle bukke mig ned på knæene så han bedre kunne komme til. Et par ordentlige sprøjt med smørekanden i mit røvhul og så var han klar til at prøve om hans pik kunne komme ind i mig. Det gjorde lidt ondt indtil hans pikhovede var kommet indenfor, og så stødte han ellers sin pik i bund lige så lang den var. Der lå vi så med dynen over os, heldigvis var den til en dobbeltseng, så den dækkede godt. Og Lars sagde, at det her var endnu dejligere end bare at spille den af, så han lavede kneppebevægelser, først ganske langsomt ud og ind, så lidt mere fart på. Spurgte om det gjorde ondt på mig? Nej, ikke ondt, men ganske dejligt, især når han gik helt i bund. Så fortsatte han og øgede tempoet, stønnede højt og sagde: “Nu får du hele snottet oppe i din røv!” Og jeg kunne mærke det varme snot komme inde i mig. Nej hvor var det dejligt. Han havde ganske ret i, at det var endnu bedre end at spille pik af, for her gjorde det så enormt dejligt på os begge to samtidig. Da Lars var færdig med at sprøjte snot, lagde vi os tæt sammen og kyssede hinanden! Han betroede mig at det var det dejligste han endnu havde prøvet. “Men næste gang skal vi være helt nøgne begge to, jeg vil så gerne se dig uden tøj på!” Vi lå lidt og hyggede os imens vi fik pusten. Så sagde Lars: “Jeg vil prøve det igen. Nu!” Og så fik mit røvhul igen et par skud olie, og denne gang var det jo udvidet, så Lars’ pik gik lige ind uden at det gjorde ondt. Og denne gang var det endnu dejligere, for nu skulle han jo først have lavet nyt snot inden han igen kunne sprøjte inde i mig. Så han kneppede løs, jeg foreslog at jeg satte mig op på hans mave, så måske kunne hans pik nå højere op i mig, og jeg kunne jo også bedre hjælpe med at støde til. Jeg satte mig overskrævs på hans mave, ledte hans pik frem til røvhullet, og satte mig ned over den. Når Lars så stødte opad, trykkede jeg nedad, og aldrig havde jeg prøvet noget der var så pragtfuldt før. Efter nogle minutters forløb kunne Lars så skyde snot igen, og denne gang bad jeg ham om, at han ikke nok ville lade sin pik blive inde i mig indtil den blev slap! Det gjorde han, og vi havde det skønt sammen. Da Lars endelig trak sin pik ud, var der jo lidt lort på den. Det blev tørret af med en gammel klud. Jeg kunne mærke at hans snot løb ud af mit røvhul, og det blev også tørret af. Jeg følte det som om at mit røvhul stadig stod vidåbent, men Lars sagde, der var klemt godt sammen. Igen kyssede vi hinanden, jeg tog mit tøj på, og tog så hjem. Lars og jeg kom tit sammen det efterår, men det var altid ham, der brugte mig, han ville ikke have nogen pik op i sig. Også selv om jeg sagde at jeg skulle nok være sød og rar ved ham, og passe på at det ikke gjorde ondt på ham.\nVi prøvede flere forskellige ting. Han foreslog at jeg prøvede at sutte hans pik af, for så kunne vi ligge ned begge to. Lars’ pik var ret stor, jeg vidste ikke om jeg kunne gabe over den. “Vi prøver sgu’ da bare!” var hans kommentar. Og så stak han sin store flotte pik lige ind i min mund. Og jeg kunne da sagtens gabe over den, men ikke sige noget når den var inde. Jeg trak hans forhud tilbage med fingrene, og kørte så min tunge rundt om hans store pikhoved. Der gik ligesom et elektrisk stød igennem ham, og han jog sin pik så langt ned i min hals at jeg var ved at kvæles. “Hvad gjorde du? Det var rigtig godt, prøv en gang til!” Igen lod jeg tungen løbe rundt om hans pikhoved. Jeg suttede op og ned ad hans pikskaft og nulrede hans nosser, og gjorde ham helt ekstatisk. “Sut mig! Sut mig!” og jeg gjorde mit bedste, skiftevis havde jeg hans pik i munden og skiftevis slikkede jeg op og ned ad skaftet på ham. Mens jeg allerbedst havde hans pik i munden, skød han en ordentlig ladning snot i halsen på mig, han holdt mit hoved så jeg ikke kunne trække det tilbage, og måtte derfor sluge hele snottet. Det smagte lidt salt, men slet ikke grimt. Så jeg suttede så meget som muligt op af det, det skulle i hvert fald ikke gå til spilde. Lars var temmelig ked af det: “Det må du undskylde, men jeg kunne ikke holde snottet tilbage! Hvad skal vi nu gøre? Du kan jo blive syg af det. Det har jeg hørt at karlene hjemme sagde, at hvis man åd snottet, så blev man rigtig syg af det!” “Jamen, det smagte da rigtig godt, så det må du ikke være ked af at du ikke kunne holde dig. Og hvis jeg nu bliver syg, hvad så?” Lars kiggede så underligt på mig. “Nå, men det får vi altså at se om det kommer til at passe. Men du må ikke kysse mig godnat i aften, for jeg vil ikke være syg. Jeg skal hjem til min mor på nogle dages ferie. Far er syg og ligger på sygehuset i Kolding. Men lov mig, at du ikke fortæller lægen hvad vi har lavet, hvis du nu bliver syg alligevel!”\nVi skiltes med at give hinanden et knus. Og jeg tænkte meget over hvad Lars havde sagt. Af og til syntes jeg, at jeg ikke havde det så godt, men glemte det igen. Og jeg blev ikke syg af at sluge hans snot. Da der var gået nogle dage, gik jeg over og spurgte til Lars hos gårdmanden. Jo, Lars kom igen, men ikke den første uge, hans far var død, så de havde ringet og spurgt om han måtte blive hjemme til begravelsen var overstået. Og så ville Lars’ mor gerne have at han kom hjem og hjælpe hende med gården så snart som de kunne finde en afløser til Lars. Gårdmanden spurgte mig, om jeg kunne tænke mig pladsen, hvad jeg da godt kunne. Men jeg var jo ikke så gammel og kunne sikkert ikke lave det samme som Lars havde gjort. “Prøv at sige det hjemme, så kan du komme ud med beskeden en anden dag, for du er så vidt jeg har hørt om dig, en rigtig flink dreng. Og når du kunne komme sammen med Lars, er du ikke helt ringe. Resten skal jeg nok lære dig. Vi tæsker ikke vores drenge her, men snakker med dem!”\nJeg nærmest fløj hjem på cyklen og fortalte nyheden, at Lars var nødt til at komme hjem og hjælpe sin mor, og at Karl ude på “Kærgården” ville have mig som karl indtil foråret. Det var jo en nyhed der ville noget. Far ville cykle derud allerede den næste dag for at høre om det var rigtigt. Karl ude på “Kærgården” var kendt som en dygtig landmand og for at behandle sine folk ordentligt. Der var kun det men ved det hele, at den halvgamle karl jo stadig var der, og sikkert ville fortælle Karl alt hvad jeg gjorde og ikke gjorde. Men enden på det hele blev, at jeg blev medhjælper på “Kærgården” i de tre måneder der var tilbage indtil den 1 maj!\nLars så jeg ikke mere. Hans tøj blev sendt hjem til ham, og jeg fik aldrig hans adresse. Mange år senere var jeg til ungskue i Herning, og jeg er 100 % sikker på at det var Lars jeg så der. Han havde en stor kone og nogle børn i konfirmationsalderen med sig. Han så mig ikke, og jeg vovede ikke at gå hen og præsentere mig. Gad vide hvordan han havde haft det siden den aften vi skiltes for sidste gang, uden at vide at det var den sidste. Lars vil altid stå for mig som min “ungdoms første kærlighed”, hvis man som bøsse kan snakke om kærlighed.\nPrevious PostMin livshistorie: Hverdag – og ikke mindst Jimmy\nNext Post Erindringer (III)


Camping Adriatische kust Italië | 99 campingpladser i :region_navn | Campingnavigator\nCamping på campingpladser i Adriaterhavskysten Italien\nCampingpladser ved Italiens Adriaterhavskyst\n• Brede sandstrande\n• Livlige boulevarder med bagnos, restauranter og butikker\n• Ideel til en aktiv eller doven badeferie\n• Trieste, Venedig, Rimini, Republikken San Marino, Ancona, Bari, Brindisi\n• Naturpark Delta del Po, Gargano\n• Fremragende turistfaciliteter, italiensk gæstfrihed\nItaliens Adriaterhavskyst er bedst kendt for de brede sandstrande, de små landsbyer med deres livlige boulevarder, bagno's, gelate ...\nItaliens Adriaterhavskyst er bedst kendt for de brede sandstrande, de små landsbyer med deres livlige boulevarder, bagno's, gelateria's, restauranter og frem for alt deres livlige befolkning i en blanding af udenlandske og italienske gæster. Du finder kendte byer som Trieste, Venedig, Ravenna, Rimini, Ancona og længere mod syd i den smukke natur i Gargano og videre, via Bari og Brindisi helt til spidsen af hælen i den italienske støvle, hvor Adriaterhavet Havet går over i Det Ioniske Hav.\nMed sådan et enormt udvalg af regioner byder Italiens østkyst på et væld af strandsjov, underholdning og naturlig skønhed. De nærmeste strande ved Cavallino og Jesolo, og længere sydpå fra Venedig til Rimini, ligger et pænt stykke fra Holland. Tip: tag det roligt, bare kør dertil om 2 dage og nyd rejsen...\nProvinserne længere mod syd, Le Marche, Abruzzo og Puglia er bestemt den lidt længere rejse værd. Fordel: en endnu mindre kendt side af Italien, mindre betrædende stier, men også dér smukke byer og landsbyer, der ligger som perler i det grønne af de overvældende Apenniner, bjergkæden, der strækker sig som rygraden i Italien fra nord til syd langs Adriaterhavet.\nVigtige byer ved Italiens Adriaterhavskyst\nEn simpel liste over byer, der absolut er et besøg værd på en eller flere dage er faktisk ikke nok... Et absolut højdepunkt er naturligvis Venedig, engang den mest magtfulde bystat i Italien og nærmest et frilandsmuseum, hvor Canal Grande , Rialtobroen, Piazza San Marco og gondolerne er velkendte og er blevet et nationalt symbol. Men hver by har en historie og et væld af kulturarv, som kan beundres, mens man slentrer, mens man nyder en gelato eller en rigtig piadina... Trieste, der falder som et vandfald fra bjergene direkte ind i Adriaterhavet (som italienerne kalder Adriaterhavet). Ancona, populær havn for afgange med båd til Grækenland, Ravenna, med sine smukke mosaikker, Bari med den berømte Saint Nicholas kirke. Åh, alt for mange til at nævne. Byerne længere inde i landet er også smukke. Ofte stadig ukendt og derfor måske uelsket, men det er uberettiget. Uanset hvor du tager på camping, finder du de mest vidunderlige byer langs hele Adriaterhavskysten. Stadig en personlig anbefaling? ferrara! Ah, che bella, Ferrara...\nAktiv cykling, gåture og badeferie\nDet er skønt at cykle og gå langs hele Adriaterhavskysten. I syd lidt mere ru, mindre dyrket, men altid velplejet. Og med deres velkendte entusiasme og hjælpsomhed er italienerne altid klar til at vise dig vejen! I hver region er der et omfattende netværk af såkaldte 'sentieri', vandrestier, også til bjergene, for hvilke der også findes gode kort. Sørg for at spørge om det på den campingplads efter eget valg ved Adriaterhavskysten!\nDer er både travle og mindre overfyldte strande ved Adriaterhavskysten. Altid behageligt og parasollerne med liggestole på stranden, som du kan leje på en bagno, giver en behagelig fortolkning af din badeferie. Før du ved af det, vil du være bedste venner med nabofamilien... Men hvis du foretrækker at nyde mere privat, er det bestemt muligt. Muligheder overalt for strandfodbold, fin beachvolley på bagno eller... en dejlig omgang 'boccia', strand jeu-des-boules med træbolde og masser af italiensk teater... ;-)\nCamping ved Adriaterhavskysten i Italien\nTurismen ved Adriaterhavskysten er veludviklet, med fremragende faciliteter på campingpladserne, som varierer fra ekstrem luksus til parker, der er endnu mere gearet til autentisk camping. Fra små, men hyggelige til glampende landsbyer, er der masser af valg til alles campingferie for at vække rejseurolighederne.\nI vores oversigt finder du et omfattende udvalg af campingpladser med en klar beskrivelse af kvalitetsniveau og miljø.\nEn anden vigtig ting at vide: i den nordlige del af Adriaterhavskysten finder du de fleste udenlandske gæster, især omkring Venedig. Mere mod syd finder du flere campingpladser, hvor italienerne selv tager på ferie. Temperaturen er ofte lidt højere der. Men langs hele Adriaterhavets kyst vil du nyde italienernes varme, gæstfrihed og kulinariske lækkerier!\n99 anbefalede campingpladser i Adriaterhavskysten Italien\nItalien | Friuli-Venedig Giulia | Lignano Sabbiadoro\nCamping Sabbiadoro ved kysten i Lignano Sabbiadoro Den hyggelige Camping Sabbiadoro er smukt beliggende i en ca. 13 hektar fyrreskov kun 250 meter fra stranden. Campingpladsen er opdelt i to dele med en bred vifte af campingpladser. Smukke skyggefulde pladser under træerne, store solrige campingpladser og smukke ple ... LÆS MERE\nResidence Punta Spin, Grado. overordnet: Residence Punta Spin har mange faciliteter og forskellige typer campingpladser og udlejningsejendomme. Campingpladsen ligger direkte på stranden inden for cykelafstand (4km.) Fra den smukke by Grado, som kan nås via en smuk cykelsti. funktioner: Residence Punta Spin har e ... LÆS MERE


Julesex Sexet Røv / Nøgne Kvinder Faaborg-Midtfyn\nRøv bruges ofte som betegnelse for en persons bagdel, baller eller numse. Røven er Analsex er en betegnelse for disse typer af sex, der involverer røven og. grundformen “rend mig i røven” eller i forskellige variationer som “gider du ikke lige rende mig i røven?” eller “gå hjem og rend din mor i røven.” “Rend mig i. 9. maj Sex i hendes røv - gratis amatør pornofilm i kategorien Anal Porno...\nNye orgasmer med analsex At blive stimuleret i numsen kan også hjælpe andre orgasmer på vej. Amatör Cuckold Porr Mega Film Porno Unge kone Sucking en Negerpik 6m: Kone gør et fremragende oralsex 3m: Endetarmens slimhinde er ekstra sårbar, fordi den er meget tynd, og der let kan komme små rifter i den. Legetøj til begynderen Kom godt i gang - med hjælp Der findes buttplugs designet specielt til dem, der skal i gang med analsex for første gang. Tag dig god tid og lad numsen vænne sig til følelsen.\n9. jun Sex i hendes røv og ejakulation i hendes røv - gratis amatør pornofilm i kategorien Anal Porno. apr Bagdelen har været Majas fordel, og hun har heldigvis ikke noget imod at vise den. Se det frække klip fra aftenens udsendelse. Her hygger fire piger sig i sofaen og det går ikke stille for sig. Her giver de hinanden finger, slikker hinandens fisse og skiftes til at komme. Det ser super lækkert....\nKone gør et fremragende oralsex 3m: Den klassiske er doggy style hvor manden har nemt ved at styre og se hvad der sker. Hanrej Kone Sex Se det frække klip fra aftenens udsendelse. Anal porno med kone og sperm på hendes ansigt 0m: Porno med Swinger Kone\nfisse og røv sex flensburg\nporno lebbe moden luder


04/15. OK 15: En god tusse ekstra i lommen //side 06. Flere tillidsvalgte bliver ledere. Transfer trives i tredje læringsrum. //side 10 //INDSTIK - PDF\n04/15. OK 15: En god tusse ekstra i lommen //side 06. Flere tillidsvalgte bliver ledere. Transfer trives i tredje læringsrum. //side 10 //INDSTIK\nDownload "04/15. OK 15: En god tusse ekstra i lommen //side 06. Flere tillidsvalgte bliver ledere. Transfer trives i tredje læringsrum. //side 10 //INDSTIK"\n1 04/15 OK 15: En god tusse ekstra i lommen //side 06 Flere tillidsvalgte bliver ledere //side 10 Transfer trives i tredje læringsrum //INDSTIK\n2 Microtomy at the touch of a button Building on the success and principles of SMART Automation, Sakura Finetek proudly introduces the next step in Total Laboratory Automation. It is called Tissue-Tek AutoSection. The first of its kind, this fully-automated and programmable microtome aligns and trims blocks with optimal precision, section after section. AutoAlign, the core technology behind AutoSection, automatically orients blocks and dramatically reduces the risk of losing tissue; revolutionary for re-cuts. In addition, with the Autotrim technology, blocks are faced and trimmed in seconds, and ready for sectioning. Optimized for use with Tissue-Tek Paraform Cassettes, as well as all other conventional tissue cassettes. AutoSection sets the standard ensuring: Consistent high-quality sectioning Preservation of valuable tissue Improved productivity Minimal repetitive motions Sakura Finetek Denmark ApS autosection.sakura.eu\n3 APRIL 2015 Endelig stiger lønnen efter to magre forlig Det er et godt resultat ; dbio s formand opfordrer til et ja til OK15 forliget // side OK15: En ekstra tusse i lommen Det er et godt resultat ; dbio s formand opfordrer til et ja til OK15 forliget 09 Det betyder overenskomsten for dig Løn, pension, orlov til fædre, lønskala for kandidater m.m. Ny karrierevej Tillidsvalgte ser det som naturligt at skifte til lederjob // side 10 Mød to der har taget springet Transfer Sådan bygger de bro mellem teori og praktik i bioanalytikeruddannelsen // INDSTIK 10 Flere tillidsvalgte bliver ledere I 2014 havde næsten dobbelt så mange ledere en baggrund som tillidsvalgt end i // INDSTIK Transfer trives i det trygge tredje læringsrum Lessons learned fra bioanalytikeruddannelsen 18 FAGLIG: Resistensbestemmelse af gærsvampe på Sensititre YeastOne og E-test 22 En arbejdsmiljøets Oscar Skriv om arbejdsmiljø og vind kroner 23 Mobile bioanalytikere Nu også på Bornholm 24 Korte nyheder Riv ud og gem! 26 TV-serie om bioanalytikere Bioanalytikerstuderende Jannik Johansen er med i Drømmejobbet på TV Øst. 27 Spørg dbio 28 Nyt fra HB 30 Anmeldelser 31 Lokalnyt og aktiviteter dbio NR marts 2015 udgiver Danske Bioanalytikere Skindergade København K. Tlf.: REDAKTION Jytte Kristensen, ansvarshavende redaktør tlf STILLINGSANNONCER Pia Vinther Christensen, tlf FORSIDE Datagraf TEKSTSIDEANNONCER Dansk Mediaforsyning tlf DESIGN, PRODUKTION OG TRYK Datagraf Communications Trykt på Miljøpapir OPLAG Udkommer 11 gange årligt Tilsluttet Dansk Fagpresse forening og Fagpressens Medie Kontrol. Artikler i danske bio analytikere dækker ikke nødvendigvis redaktionens/ Danske Bioanalytikeres synspunkter. Eftertryk kun tilladt med kildeangivelse, dog ikke i erhvervsmæssig sammenhæng. AFLEVERINGSFRISTER Sidste frist for aflevering af redaktionelt stof og annoncer er klokken på dagen for deadline. Denne frist kan ikke overskrides. Nr. 5 udkommer 2. maj 2015 frist: 14. april 2015 Nr. 6 & 7 udkommer 29. maj 2015 frist: 7. maj 2015 Nr. 8 udkommer 31. juli 2015 frist: 14. juli 2015\n4 FOCUS ON THE PATHOLOGY BUDGET OR ADD VALUE ACROSS THE WHOLE HEALTHCARE ECOSYSTEM ADD With just a provider, your diagnostics may never deliver more than test results. At Abbott Diagnostics, we help you deliver on the clinical and financial commitments you ve made to your whole institution. We analyse the entire hospital system from sample intake to patient outcomes driving smarter medical and economic decision-making across the continuum of care. And that s why this is one choice that can transform the decisions you make for every physician and patient in your institution. CHOOSE TRANSFORMATION TM See where it will take you at AbbottDiagnostics.com/Transform CORE LAB TRANSFUSION MOLECULAR POINT OF CARE INFORMATICS Untitled /03/ :04:24 Abbott_Ad_A.indd 1 16/02/ :10\n5 OK nu er det jeres omgang! // LEDER Først en varm tak til alle, der afgav stemme ved urafstemningen i marts. Vi synes selv, at vi fik et anstændigt resultat denne gang. Både den rare ekstra tusse i lommen hver måned, men også nok så meget aftalerne om særligt fire udvalgte indsatsområder, der skal gives fokus de kommende tre år. Der bliver tale om en række afklarings- og dokumentationsprojekter, der reelt er en forberedelse til OK18. Her får vi endnu mere brug for alle vores dygtige tillidsrepræsentanter, arbejdsmiljørepræsentanterne og engagerede medlemmer i øvrigt. Den del af OK15-aftalen vil nemlig i høj grad foregå med lokal inddragelse. Det gælder fx lokallønnen, som arbejdsgiverne omsider udtrykker anerkendelse af og interesse for at udvikle. Den tilkendegivelse betragter vi som lidt af et gennembrud, og det skal vi satse benhårdt på at få det bedste ud af. Vi ved alle, at det psykiske arbejdsmiljø efter mange år med fusioner og rationaliseringer lider slemt mange steder. Nu bliver der oprettet et forskningsprojekt på området samt et ekspertteam, der kan rykke ud med rådgivning og inspiration til arbejdspladser, hvor arbejdsmiljøet er udfordret. Og så skal vi finde ud af, hvordan vi får en mere fleksibel arbejdstidstilrettelæggelse. En formel, som BÅDE medarbejdere og arbejdsgiverne finder fair og afbalanceret. Her vil afklaringsarbejdet fokusere på at finde og beskrive de gode eksempler, hvor den øvelse allerede er lykkedes. Det fjerde er så til gengæld dbio s eget hjertebarn: I nogle regioner har TR- og MED-systemet de seneste 4-5 år været under et urimeligt pres, når sygehusledelserne har ønsket at begrænse antallet af tillidsvalgte og MED-udvalg i forbindelse med sammenlægninger og nye strukturer. Samtidigt opfattes inddragelse flere steder som en besværlig klods om benet. Det vi skal arbejde med er, at TR- og MED-systemet anerkendes og har reel indflydelse. Det vil bl.a. ske i form af evaluering af rammer, praksis og forventninger til samarbejdet mellem ledelse og medarbejdere. Dertil kommer virksomhedsbesøg og lokale forsøg, der afprøver nye samarbejdsmetoder. Som I kan se, er der masser af konkrete initiativer at gribe fat i. Det er vores forventning, at vi således kan tilvejebringe et vidensgrundlag, som begge sider af forhandlingsbordet anerkender, når vi når til OK18. Alt andet lige, så er det altså mere konstruktivt at forhandle ud fra den samme virkelighedsopfattelse. Velkommen i kampen! Af Bert Asbild, formand for Danske Bioanalytikere DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 5\n6 Tekst // Jytte Kristensen, redaktør Foto // Torben Jensen Fagbladets journalist fangede fem dbio-tillidsrepræsentanter på Sundhedskartellets stormøde om OK15 resultatet den 9. marts: ja Hvad siger I til resultatet? OK15: De siger Det bedste ved OK15 resultater er, at vi får en lønstigning. Det er det mange medlemmer ønsker sig, og resultatet lyder lovende, sammenlignet med de seneste magre år. Resultatet på pension kunne være bedre, men ellers er jeg tilfreds. Jeg vil anbefale et ja. Karina Berendtsen, dbio-syddanmark Jeg er tilfreds med, at vi får en fornuftig lønfremgang, og jeg vil selvfølgelig anbefale mine kolleger at stemme ja. Men jeg synes, at reguleringsordningen er problematisk og jeg er ked af, at der heller ikke denne gang er afsat penge til lokalløn. Vores unge kolleger ligger otte år på samme løntrin, dem burde vi kunne give en lønfremgang med lokal løn. Bo Christensen, dbio-sjælland Den ekstra øremærkede barsel til fædre er rigtigt godt. Jeg er også glad for, at vi får en lønstigning og mere i pension. Om det er nok? Det kan man jo altid diskutere, men stigningen er først skridt. Jeg vil helt sikkert anbefale et ja. Dorthe Hansen, dbio-hovedstaden Anna Larsen: Det er især godt, at vi har fået en generel lønstigning og ekstra på pensionen. Tove Rasmussen: Ja, det er også det, vores kolleger derhjemme lægger vægt på. Anna Larsen: Til gengæld er det svært at overskue, om der kommer noget ud af de projekter, der er aftalt med arbejdsgiverne. Anna Larsen og Tove Rasmussen dbio-midtjylland vil anbefale deres kolleger at stemme ja til overenskomstresultatet. 6 DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15\n7 Gå hjem og anbefal jeres kolleger at stemme ja, sagde formand Bert Asbild på OK-mødet for dbio s tillidsrepræsentanter den 9. marts Tekst // Jytte Kristensen, redaktør Foto // Simon Klein Knudsen GODT RESULTAT, SOM VI HAR FORTJENT Vi har ikke fået noget forærende. Vi har kæmpet for resultatet. Det er et godt resultat, og vi har fortjent det, indledte formand Bert Asbild dbio s eget møde om OK15 forliget med 90 fremmødte tillidsrepræsentanter. Bert Asbild fremlagde forliget, som indeholder en stigning i reallønnen, ekstra på pensionen, en særlig kandidatskala, ekstra barsel til fædre, en række projekter m.v. Stemningen i salen var præget af lettelse, og flere gav åbenlyst udtryk for, at de var glade for resultatet efter de senere års magre OK-forlig. Og så var de diskussionslystne. For selv med et godt resultat, er der jo altid noget, der godt kunne være bedre endnu og som kollegerne derhjemme nok vil spørge ind til. Så da mødet sluttede, og tillidsrepræsentanterne fik udleveret grønne sedler og besked på at skrive ned, hvad de gerne ville vide mere om, blev der griflet lystigt løs. En god tusse om måneden Da formandens gennemgang af resultatet nåede til den slide, hvor det i kroner og øre er gjort op, hvor meget ekstra forliget giver i lønposen pr. måned, når stigningerne for de tre år lægges sammen, blev der stille i salen. De indre regnemaskiner var tydeligvis gået i gang, for her var noget, som tillidsrepræsentanterne ved, at kollegerne derhjemme lægger vægt på ekstra kroner om måneden til bioanalytikerne på basis-løntrinnet og mere til dem med ekstra anciennitet og lederjob. Ikke så ringe endda, som nordjyderne, der ikke var mødt op på grund af flystrejken, måske ville have udtrykt det. De ekstra procent på pensionen blev også modtaget med tilfredshed. Med visse modifikationer. Mere i pension Tillidsrepræsentanterne var tilfredse med, at forliget har givet 0,22 procent mere på pensionen, så den nu for laboranter, basis og undervisere er kommet op på 13,59. Til sammenligning ligger sygeplejersker og radiografer på 13,51 procent. Ergo- og fysioterapeuterne m.fl. har imidlertid en pensionsprocent på 16,65, så her halter bioanalytikerne bagud. Et» DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 7\n8 faktum der ikke undgik kommentarer fra tillidsrepræsentanterne. Men forskellen er der en historisk forklaring på, forklarede Bert Asbild. Bioanalytikerne ligger lavere, fordi vi tilbage i tiden valgte løn frem for pension. Valget af pension har siden vist sig som en god forretning for terapeuterne. Men vi ligger pænt, konstaterede Bert Asbild. Hvilket prompte affødte protester: Du kan da ikke sige, at vi ligger pænt Bert! Nej måske ikke. Vi ligger, sagde dbio formanden og forklarede, at et større løft af alle vil kræve rigtig mange overenskomstkroner, men at målet stadig er en pensionsprocent for alle på 18. Den aktuelle stigning er et skridt mod målet. 7,5% tillæg blev reddet Bert Asbild fortalte med stolthed, at det er lykkedes at bevare det tillæg på 7,5 procent, som bioanalytikere, der arbejder på flere geografisk adskilte arbejdspladser har krav på. Jeg er simpelt hen nødt til at prale lidt. Arbejdsgiverne ville have, at det alene er arbejdsplanen, der skal angive, hvor en medarbejder skal arbejde. Og det med et varsel på kun fire uger. Desuden ville de fjerne det særlige tillæg på 7,5% til bioanalytikere. Det var deres væsentligste krav, men de opgav. Det er en kanon sejr, sagde Bert Asbild. Pt er der kun omkring 20 bioanalytikere, som får tillægget på 7,5 procent, men forhandlingschef Joy Strunck understregede, at tillægget fungerer som et værn mod, at arbejdsgiverne kan koste rundt med medarbejderne. Vivian Caspersen, tillidsrepræsentant fra RHEL konstaterede, at med de mange sammenlægninger og flytninger som den hendes egen arbejdsplads står over for, kan tillægget hurtigt blive relevant for flere. Ny lønskala til kandidater Nyt er en lønskala til de bioanalytikere, som har taget en kandidatuddannelse, som matcher det, som Akademikerne kan tilbyde. dbio er glad for, at bioanalytikere med kandidatgrad nu kan blive i foreningen og få samme løn og vilkår som hos Akademikerne. Lønskalaen gælder ikke dem, der har taget en master eller en ph.d., og den forskel fik en tillidsrepræsentant til at ærgre sig: Det er ærgerligt, at man ikke anerkender dem, der tager en master, som jo tager to år akkurat som en kandidatuddannelse. Det er svært at forklare kollegerne der hjemme. Bert Asbild gav hende helt ret: Ja, tingene er ikke på plads endnu, og det er rigtigt irriterende, men det handler også om et slagsmål med universiteterne. Projekter om de ømme tæer Arbejdsgiverne og Forhandlingsfællesskabet har desuden aftalt en række projekter frem mod næste OK-forhandlinger i Bert Asbild understregede, at projekterne ikke er syltekrukker. Vi har aftalt projekter på nogle af de områder, som er svære at løse direkte ved forhandlingsbordet, fordi vi ser meget forskelligt på tingene. Vi gik bevidst efter projekter, så vi har mere tid til at gå i dybden og få belyst problematikkerne, så vi har noget konkret at forhandle ud fra ved OK18, forklarede han. Et af projekterne handler om lokalløn, hvor arbejdsgiverne og organisationerne mildest talt ser forskelligt på sagen. Bert Asbild ser det som en sejr, alene at arbejdsgiverne nu også peger på et projekt om lokal løn. Det er første gang nogensinde, at vi har opnået en anerkendelse fra arbejdsgiverne på, at der er et problem, sagde Bert Asbild Det er også ved at være sidste udkald, lød det fra salen. I forhold til nye kolleger er det et problem, at de skal stå otte år på samme løntrin uden mulighed for løft via lokalløn. De dygtige gider ikke være et sted i otte år uden at stige i løn. Så går de i stedet til de private. 8 DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15\n9 LØN OG PENSION BØRNEFAMILIER Lønstigninger 2015: 1,55 % 2016: 1,50 % 2017: 2,34 % INKLUSIV SKØN FOR REGULERINGSORDNINGEN En ekstra uges barsel til mænd/ medmødre (fra 6 til 7 uger) Stigning pr. måned når alle lønstigninger er udmøntet for hele perioden ( ) Laboranter (trin 2) Bioanalytikere under 8 år (trin 4) Bioanalytikere med mere end 8 år (trin 6) Undervisere med diplom (trin 8) Afdelingsbioanalytiker (L3) Ledende bioanalytiker (L6) kr kr kr kr kr kr. ALENE TRINLØN, EKSL. TILLÆG OG PENSION. LØNSTIGNINGERNE ER FORDELT PR , , , , , Pensionsløft GÆLDER FOR BØRN, DER ER FØDT/MODTAGES FRA 1. APRIL 2015 OG FREM. En øget ret til frihed med løn, hvis ens barn indlægges på hospitalet fra 5 til 10 dage pr. år. _14% _16% _13,5% _5% GÆLDER FOR BØRN, DER INDLÆGGES 1. APRIL 2015 ELLER SENERE. Basis-overenskomsten: Basis, undervisere og laboranter løftes med 0,22% til 13,59%. PENSIONEN LØFTES PR. 1. APRIL 2016 VIFTE AF GODER Lederoverenskomsten: Ledere med en pension under 16,59 procent løftes med 3,2 procent. Fx løftes afdelingsbioanalytikere fra 13,39% til 16,59%. 14 millioner til forskning og udvikling pulje på 14 millioner kroner til projekter om tilrettelæggelse af forløb på tværs af sektorer Lønskala til kandidater en særlig lønskala og pension for professionsuddannede, der tager en kandidatuddannelse, som fx cand.scient.san. Fokus på psykisk arbejdsmiljø forskningsprojekt skal afdække elementer i det psykiske arbejdsmiljø og supplere den øvrige indsats Danske Bioanalytikere informerer på så snart vi ved mere. FREM MOD OK18 Projekter og politiske drøftelser Parterne ser meget forskelligt på bl.a. arbejdstid, TR/MED og lokal løn, hvilket også afspejles i kravene til OK15. dbio gik bevidst efter projekter på disse områder, for at få et fælles billede af virkeligheden og derved sammen se løsninger og muligheder frem til OK18. Der er nedsat en række projekter. AKUT Lokal løn Drøftelse af brug af tidsbegrænset ansættelse Bedre mulighed for fuldtidsbeskæftigelse Arbejdstid Dialog om aftalesystemet MED/TR Sociale kapitel vejledning om bl.a. fleksjob DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 9\n10 FLERE TILLIDSVALGTE BLIVER LEDERE I 2014 havde næsten dobbelt så mange ledere som i 2005 en baggrund som tillidsvalgt. Springet fra tillids- eller arbejdsmiljørepræsentant til leder ligger ligefor, mener Danske Bioanalytikeres organisationskonsulent 2005 ca. 15 ud af ca. 28 ud af 100 Så mange ud af 100 ledere har en baggrund som tillidsvalgt. Flere tillids- og arbejdsmiljørepræsentanter bliver ledere. I 2014 var der næsten dobbelt så mange tidligere tillidsvalgte blandt lederne som i Det svarer til, at mere end hver 4. leder havde en baggrund som enten tillidsrepræsentant (TR) eller arbejdsmiljørepræsentant (AMiR) i Det viser Danske Bioanalytikeres egen undersøgelse blandt medlemmerne. For de tillidsvalgte, som gerne vil have indflydelse, er gode til at have visioner og Konsulent hos dbio Anders Clemensen er ikke overrasket over, at flere tillidsvalgte bliver ledere. gå ind i samarbejdet med ledelsen, kan det ligge lige til højrebenet at blive leder, siger Anders Clemensen, konsulent i dbio s organisatoriske afdeling. Men er der ikke umiddelbart et dilemma i at skifte fra medarbejdernes til ledelsens side? Jo, det kunne man måske godt synes. Men som tillidsvalgt kender man systemet godt og er også blevet involveret i nogle af ledelsens overvejelser. Samtidig ved man, hvordan det ser ud fra medarbejdernes side. Så man er jo rigtig godt rustet til at blive leder, fordi man har begge vinkler på tingene, siger Anders Clemensen. Selvvalgt eller prikket Han oplever, at der er forskellige årsager til, at tillidsvalgte bliver ledere. Nogle vælger det bevidst, mens andre bliver spurgt. Jeg har hørt, at hvis en leder pludselig smutter, sker det nogle gange, at man konstituerer tillidsrepræsentanten. Det er naturligt, hvis ledelsen har oplevet en TR, der går positivt ind i forhandlinger og samtaler, og som kender til driften. Skiftet tilbage igen kan dog være problematisk, tror han. Jeg er et par gange her på det sidste blevet spurgt, om man kan tage orlov fra sin TR-stilling for at blive leder og så vende tilbage og blive TR. Jeg råder til, at man tænker rigtig godt over, hvad man vil. Som TR er det vigtigt at have kollegernes tillid, og har man én gang været leder, skal man grundigt overveje, om man kan vende tilbage og have den nødvendige tillid fra kollegerne, man skal være tillidsrepræsentant for, siger han. Strategisk samarbejde De tillidsvalgtes nye karrierevej som le- 10 DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15\n11 Tekst // Kirsten Gregers Jørgensen, journalist Foto // Helle Arensbak Fremtidens tillidsvalgte For nogle år siden lavede dbio en ny uddannelse for tillids- og arbejdsmiljørepræsentanter. Rollerne er hele tiden i forandring og udvikling, og derfor er der nedsat en arbejdsgruppe om fremtidens repræsentantrolle. På dbio s kongres i oktober 2015 skal der også arbejdes med projektet. Andelen af ledere, der har været TR eller AMiR * År , , , ,2 Procent , , , , , ,7 * Tal er baseret på medlemmer af Danske Bioanalytikere. der falder også naturligt i forhold til dbio s uddannelse af TR er og AMiR er. I uddannelsen er der meget fokus på samarbejde og forhandling med ledelsen og at kunne sætte sig i deres sted. Fordi det er den bedste måde at få indflydelse på. I stedet for at have en masse konflikter, forklarer Anders Clemensen. Fremtidens uddannelse som tillidsvalgt vil have endnu mere fokus på relationen til ledelsen. Så måske vil man fortsat se flere tillidsvalgte, der vælger at blive ledere. Vi taler allerede om, at de tillidsvalgte fremover skal tænke og arbejde mere strategisk. De skal kunne gå ind i et samarbejde med ledelsen på længere sigt og være endnu mere en sparringspartner end en modpart. Rollen som regelvogter vil fylde relativt mindre, og andre dele af TR-rollen vil fylde mere. Antal ledere i alt (alle på lederoverenskomst) Antallet af bioanalytikere i lederstillinger er faldende, og faldet er særligt markant i perioden 2010 til Udviklingen ses også i andre sundhedsprofessioner. En forklaring kan være, at flere hospitaler og afdelinger er blevet sammenlagt eller lukket, hvilket har skabt større enheder. Det er samtidigt en generel samfundstendens, at der er færre ledere til flere medarbejdere (Kora, 2011). Antal ledere med baggrund som TR Antal ledere med baggrund som AMiR DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 11»\n12 43-årige Marianne Pedersen skiftede TR-hvervet ud med rollen som leder i 2008, hvilket hun har været lige siden. Marianne Pedersens karriere 1995 Uddannet bioanalytiker Diverse vikariater på Kl. Immunologisk Afd., Skejby Sygehus Arbejdede med Sundhedsprojekt Ebeltoft i 8 mdr Kl. Immunologisk Afd. på henholdsvis Vejle, Viborg og Herning Sygehus Odder Sygehus, basisbioanalytiker, men fungerede i praksis som leder. VI SKULLE GERNE HAVE PATIENTEN SOM SAMME MÅL Der er flere redskaber fra tillidsrepræsentanthvervet, man kan bruge i skiftet til leder, fortæller ledende bioanalytiker Marianne Pedersen. Men man er også nødt til at tilegne sig ny viden. I sidste ende har leder, medarbejder og TR dog samme mål: Patienten Kl. Biokemisk Afd., daværende Aarhus Sygehus. Bl.a. ansvarlig for ambulatorium. TR på Viborg og Herning Sygehus og igen på Aarhus Sygehus Afdelingsbioanalytiker, Aarhus Sygehus, samme afdeling. Ansvarlig for blodbank, ambulatorium og mobiltjeneste Ledende bioanalytiker, Klinisk Genetisk Afdeling, AUH Leder for 55 medarbejdere Diplom i ledelse. 12 DANSKE BIOANALYTIKERE 03//15 04//15\n13 Tekst // Kirsten Gregers Jørgensen, journalist Foto // Helle Arensbak CV et viser, at 43-årige Marianne Pedersen har været vidt omkring i sin karriere som basisbioanalytiker. Og ovenikøbet har hun taget skridtet fra tillidsrepræsentant (TR) til afdelingsbioanalytiker og nu ledende bioanalytiker. I bund og grund har jeg nok altid gerne villet ledelse. Men det har ikke været et bevidst valg, at jeg først blev TR. Jeg har ikke sat mig ned og tegnet min karriere, siger Marianne Pedersen, ledende bioanalytiker, Klinisk Genetisk Afdeling, Aarhus Universitetshospital (AUH). Alligevel falder det naturligt, at nogle får smag for ledelse, når man først har prøvet at være tillidsrepræsentant, mener hun. At blive TR kan være et skridt på vejen til at få medindflydelse. Og det er måske noget af det, man også higer efter, når man gerne vil være leder. Man bliver dog ikke bare leder, fordi man gerne vil. Men jeg er sikker på, at en af vejene dertil kan være gennem sit hverv som TR, siger hun og uddyber, hvad det mere kræver at blive leder: Man skal også have evner for det. Og have lyst til at træffe beslutninger, arbejde med mennesker, udøve forandrings- og strategisk ledelse og meget andet. Det var det, der tiltrak mig. TR-viden kan bruges Tiden som TR har givet Marianne Pedersen nogle værdifulde redskaber i lederjobbet. Man har viden om for eksempel overenskomster og arbejdstidsregler eller ved, hvor man skal finde den. Så man får nogle HR-redskaber som tillidsrepræsentant. Omvendt er det oftest ikke nok, hvad man har med i bagagen som TR. Det kommer an på lederniveauet. Som afdelingsbioanalytiker er man meget mere inde i arbejdstidsregler, hvis du skal planlægge vagter. Som ledende bioanalytiker skal man bruge den viden i nogle sammenhænge, men det er mere strategisk ledelse, man har behov for at kende til. Så de redskaber mangler man, siger Marianne Pedersen, der tog en lederuddannelse i Når der er viden, man kan bruge fra sin TR-tid, så er et nærliggende spørgsmål også, om noget viden kan misbruges fx om kollegaerne. Nej, det synes jeg ikke. For man får ikke noget godt samarbejde ud af sin organisation, hvis man misbruger noget, man ved. Man skal jo udøve ledelse ordentligt, svarer Marianne Pedersen prompte. Overvej konsekvenser nøje Når man går fra TR-rollen til leder, skal man nøje overveje, hvad ændringen indebærer, forklarer Marianne Pedersen. Der er da helt klart nogle dilemmaer. For det kan være svært at blive leder for dem, man var bedste venner med. Og der tror jeg, det er vigtigt, at man gør op med sig selv, hvad man gerne vil. For man kan ikke være veninde med sine medarbejdere. Hun har både prøvet at være leder for samme afdeling, hvor hun var TR, og for en helt ny afdeling, hvor hun er i dag. Ingen af delene har Marianne Pedersen fundet svært; måske fordi hun allerede stod for arbejdstilrettelæggelsen i ambulatoriet som basisbioanalytiker. Jeg tror ikke, at jeg har haft udfordringer, som ikke ellers ville have været der, hvis jeg kom udefra. Det har også noget at gøre med, hvordan man får defineret den rolle selv, tror jeg. Og at få lavet en forventningsafstemning med sine medarbejdere. Det skal man jo altid gøre som ny leder. Man bliver ikke bare leder, fordi man gerne vil. Men jeg er sikker på, at en af vejene dertil kan være gennem sit hverv som TR Marianne Pedersen, ledende bioanalytiker Ledende bioanalytiker Marianne Pedersen i samtale med en af sine medarbejdere, Kate Elling (t.v.). Men når alt kommer til alt, så har begge parter samme mål, mener hun: Uanset om man er medarbejder eller leder, skulle vi gerne have patienten som samme mål. Hvis patienten ikke var her, så var vi her heller ikke. Start på en frisk Selv om turen fra TR til leder har været uproblematisk for Marianne Pedersen, tror hun, at den modsatte vej kan skabe problemer. Hvis man har været leder på en afdeling og ikke vil være det mere, så skal man nøje overveje, om man bør blive basisbioanalytiker i samme afdeling. Jeg tror, at man giver sig selv et meget bedre udgangspunkt ved at søge et andet sted hen. For når man har været leder, vil man altid hige efter at være med til at træffe beslutninger. Så er det nemmere at sige: Nu starter jeg på en frisk; et sted, hvor ingen kender mig. Og der kunne det måske godt være muligt, at man var TR.» DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 13\n14 Pia Margrethe Linds karriere 2009 Uddannet bioanalytiker. Siden ansat på Klinisk Biokemisk og Immunologisk Afdeling, Sygehus Lillebælt; først som basisbioanalytiker. I en periode også medansvarlig for vagtplan Arbejdsmiljørepræsentant januar 2012 i samme afdeling Lederaspirantforløb over 8 mdr. i 2012, udbudt af Region Syddanmark Afdelingsbioanalytiker i samme afdeling 1. april Er primært på Fredericia Sygehus, men også på Kolding Sygehus en dag om ugen. Er i gang med en diplomuddannelse i ledelse og er p.t. ved at læse de sidste fag. Mangler herefter afgangsprojekt. Forventer at være færdig ultimo 2015/primo 2016 Skiftet fra arbejdsmiljørepræsentant til leder har været let for afdelingsbioanalytiker Pia Margrethe Lind. Der er mange ligheder, synes hun. 14 DANSKE BIOANALYTIKERE 03//15 04//15\n15 Tekst // Kirsten Gregers Jørgensen, journalist Foto // Helle Arensbak DET ER SAMME SAG, MAN ARBEJDER FOR Pia Margrethe Lind ser skiftet fra arbejdsmiljørepræsentant til leder som et naturligt spring. Der er mange ligheder, synes hun, der har gået hele vejen i samme afdeling fra studerende til AMiR og nu leder At flere tillidsvalgte vælger karrieren som leder, kommer ikke bag på afdelingsbioanalytiker Pia Margrethe Lind. Hun skiftede selv fra rollen som arbejdsmiljørepræsentant (AMiR) til leder 1. april Jeg synes ikke, at det er overraskende, for som arbejdsmiljø- og tillidsrepræsentant får man smagt på, hvad der sker højere oppe i organisationen. Man får indblik i, hvad der sker bag kulisserne. Og så kan jeg sagtens se, at hvis man synes, at det er interessant og spændende, så får man måske blod på tanden og vil gerne mere af det, siger 34-årige Pia Margrethe Lind, afdelingsbioanalytiker på Klinisk Biokemisk og Immunologisk Afdeling, Sygehus Lillebælt. Sådan var det også for hende selv. Det har tidligt ligget i baghovedet, at hun ikke skulle være basisbioanalytiker for altid, fortæller hun. Så efter lidt over to år som AMiR lokkede lederrollen. Jeg syntes, at det var interessant at have indflydelse og være med i beslutningerne. Og så kan jeg godt lide at have med mennesker at gøre. At skabe en god arbejdsplads og nogle gode betingelser for medarbejderne. Mange ligheder Selv om taburetskiftet måske kan forekomme spøjst for nogen, ser hun mange ligheder mellem at være AMiR og leder. Som AMiR syntes jeg, at især det psykiske arbejdsmiljø var rigtig interessant. Og det arbejder man også meget med som leder, både de fysiske og psykiske rammer. Det, jeg syntes var vigtigt som AMiR, er stadig vigtigt for mig som leder. Så det er samme sag, man arbejder for. Men man har lidt mere at skulle have sagt som leder. Pia Margrethe Lind kan også bruge redskaberne fra AMiR-uddannelsen i sit nuværende lederjob. Jeg synes, at den uddannelse, dbio tilbyder som AMiR, er rigtig god. Den er» DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15 15\n16 Afdelingsbioanalytiker Pia Margrethe Lind (t.v.) og en kollega er ledere for 30 medarbejdere, deriblandt bioanalytiker Kamilla Bech Mikkelsen. Det, jeg syntes var vigtigt som AMiR, er stadig vigtigt for mig som leder. Så det er samme sag, man arbejder for Pia Margrethe Lind, afdelingsbioanalytiker praktisk orienteret, men lægger også meget vægt på at kunne se tingene fra flere forskellige synspunkter, og at man skal være en rollemodel. Og det skal man jo også som leder. Man er nødt til at holde sin sti ren, og medarbejderne skal kunne stole på en. Trygt med samme afdeling Pia Margrethe Lind valgte at blive leder i samme afdeling, som hun var AMiR og i sin tid havde sommerjob som studerende. For nogle ville det måske skabe problemer, men for hende var det lige modsat. Jeg havde selvfølgelig nogle overvejelser om at gå fra medarbejder til leder. Hvordan ville jeg blive taget imod af mine tidligere kollegaer? Men for mig har der været en stor tryghed i at skulle lede nogle, som kender mig, og som jeg kender. Hun har aldrig oplevet gnidninger ved at tage det valg. Måske fordi hun var åben omkring sine lederdrømme, fortæller hun. Jeg har ikke lagt skjul på, at jeg godt kunne tænke mig at blive leder engang. Derfor tror jeg heller ikke, at det kom som et chok for mine kollegaer, da jeg søgte lederstillingen. Modsatte vej er svær Hun er også blevet ledernes repræsentant i arbejdsmiljøgruppen på Fredericia Sygehus, og her kan hun selvfølgelig trække på sine tidligere erfaringer, når der er møder med arbejdsmiljørepræsentanterne. Det gør i hvert fald tingene nemmere. At jeg nemmere kan sætte mig ind i, hvilke opgaver de står over for, og bedre guide dem. Men spørgsmålet er så, om det er lige så nemt at gå den anden vej fra leder til AMiR? Jeg tror, at det vil være svært at gøre i sin egen afdeling. Men det er selvfølgelig også et spørgsmål om, hvordan ens kollegaer reagerer. Jeg tror bare, at det vil være sværere, for det kunne nemt komme ud i at, nå ja, hun er også på ledelsens side. 16 DANSKE BIOANALYTIKERE 04//15


Folk og røvere i valgmenighedskirken\n12. april 2018 - 17:28 Skriv kommentar \nKOR På onsdag 18. april er det tid for MidtVest Børnekors årligt tilbagevendende forårskoncert med band i Herning Valgmenighedskirke.\nDet er blevet en tradition, at Børnekoret skyder foråret i gang med en vitaminindsprøjtning af festlig, rytmisk musik.\nI år er valget faldet på »Folk og røvere i Kardemommeby«, som kan samle hele familien på tværs af generationer. Det er første gang, at Thorbjørn Egners skønne børnefortælling opføres i en koncertversion - og altså ikke som teater, som der er tradition for.\nHistorien om beboerne i Kardemommeby er for længst blevet en klassiker i den danske børnelitteratur, så tag roligt både børn, forældre og bedsteforældre med - de kender sikkert alle sammen sangene om blandt andet tante Sofie, røverne, løven og papegøjen.\nMusikken er også skrevet af Thorbjørn Egner, og der er lagt op til et brag af en koncert med et udpluk af de mange iørefaldende melodier, der kombineret med den fine børnekorklang fra de 35 piger skaber et helt særligt musisk univers.\nMidtVest Børnekor akkompagneres af et band under ledelse af den rytmiske pianist Ronnie Flyvbjerg Olesen. Kvartetten består desuden af John Skou på kontrabas, Michael Bladt på klarinet og fløjte samt Søren Pedersen på trommer og percussion.\nBente Bliksted dirigerer løjerne med sikker hånd.


Julekalender i Vendsyssel - Business Class\nTV2s landsdækkende julekalender optages i år i Vendsyssel. Børglum Kloster i Vrå, danner rammen om historien, der er skrevet af en amerikansk manuskriptforfatter med en fortid hos Disney, nu bosiddende i Danmark. Udviklingen af julekalenderen har fået støtte af, blandt andet, Den Vestdanske Filmpulje, Region Nordjylland og de tre kommuner Hjørring, Frederikshavn og Brønderslev. Julekalenderen vil give landsdelen massiv omtale og allerede nu spekuleres der rundt omkring i, hvordan man turistmæssigt kan drage fordel af den PR-værdi julekalenderen repræsenterer.\nAlene produktionen af julekalenderen vil bidrage økonomisk til landsdelen i form af hotelovernatninger, flybilletter, forplejning og leje af diverse udstyr i forbindelse med optagelserne.\nI BLIP Systems stræben for at være verdens[…]\nTidligereNy nordjysk forskerpark\nSådan får dine medarbejdere nye kompetencerNæste


Psykologi og psykoterapi – Borderline\nBorderline, Følelser og Biologi Følelser spiller en central og afgørende rolle for borderline symptomer. Emotionel ustabil personlighedsforstyrrelse er defineret bla.a. som præget af mangelfuld emotionel\nBorderline og robusthed Borderline sårbarhed og robusthed Boderline lidelsen forstås idag ud fra Dialektisk Adfærds Terapi eller DAT. Men det betyder ikke, at man har\nNarcissist og alkoholiker Narcissister vil ikke altid fremstå som narcissister. Ofte er deres liv bygget op omkring strategier, der kan gøre det vanskeligt\nBorderline og Empati Empati viser sig at være en mulig forklaring på borderline problemer i forhold til venner, kærester. Så kan manglende empati forklare mistillid,