CENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE - PDF\nDownload "CENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE"\n1 CENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE WORKING PAPER SERIES NETVÆRK MELLEM STYRING OG DEMOKRATI LOTTE JENSEN & EVA SØRENSEN WORKING PAPER 2003:3 CENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE ROSKILDE UNIVERSITY, BUILDING 25, P.O. BOX 260, DK-4000 ROSKILDE, DENMARK OCTOBER 2003\n2 Netværk mellem styring og demokrati Lotte Jensen og Eva Sørensen Indledning Netværk er efterhånden kommet på alles læber i diskussionerne om, hvorledes de politiske systemer i den vestlige verden kan gøres mere effektive og legitime. Før i tiden blev der ellers set lidt skævt til netværk, idet de blev opfattet som et illegitimt men uomgængeligt uformelt træk ved ethvert politisk system. Det, at netværk spiller en rolle i det politiske system, er altså på ingen måde noget nyt. Det nye er, at netværk i stigende grad opfattes som noget positivt, fordi de menes at bidrage til tilvejebringelsen af legitim og effektiv samfundsstyring. Begejstringen for netværk kommer til udtryk i mange af de reform- og policy-notater, der i disse år produceres i stat og kommuner. Således kan man f.eks. læse følgende i regeringens erhvervspolitiske strategi fra 2000: Regeringen vil i de kommende år tage initiativ til at danne netværk, der skal formulere visioner om fremtidens teknologier. Metoden kaldes teknologisk fremsyn. Forskere, teknologiske institutter, virksomheder og andre relevante partnere skal bidrage med viden og give bud på fremtidens nøgleteknologier og de muligheder og risici, de afføder (Regeringen, 2000: 51). Et andet eksempel på den stigende begejstring for netværk finder vi i Socialministeriets statusrapport om virksomhedernes sociale ansvar fra Grundantagelsen er her, at man gennem oprettelsen af netværk af forskellig art kan øge virksomhedernes sociale ansvarlighed. Derfor har man gennemført en række projekter med fokus på at danne netværk fx mellem virksomheder eller mellem virksomheder og kommuner ( ) Der er dannet mange forskellige netværk om virksomhedernes sociale medansvar. Et er dannet på regeringens initiativ, nogle er inspireret af Det Nationale Netværk af virksomhedsledere og andre er udsprunget i lokalområdet. Netværk er i dag en hyppigt anvendt samarbejdsform, der både kan være af formel og uformel karakter (Socialministeriet, 2000: 8, 21). Netværk opfattes altså ikke længere som et illegitimt uformelt træk ved politiske systemer, men som et legitimt og i nogle tilfælde ligefrem formaliseret politisk styringsredskab. Ikke bare staten, men også kommunerne og EU er begyndt at interessere sig for værdien af netværk. Således skriver en gruppe kommunale topchefer i et notat om ledelse, at: 1\n3 Topledelsesopgaven består ( ) i at danne strategiske samarbejder og netværk. ( ) Det er toplederens kompetence som procesleder og netværksskaber, der skal i centrum (Kommunernes Landsforening, 2000: 11, 17). I EU kommer interessen for netværk ikke mindst til udtryk i EU-kommissionens Hvidbog om European Governance (Kommissionen, 2001). Udgangspunktet for denne hvidbog er, at EU for tiden både oplever en integrations-, en effektivitets- og en legitimitetskrise. En af måderne af løse disse kriser på går jf. hvidbogen gennem at gøre de mange uformelle netværk, der sætter deres præg på policy processerne i EU til en integreret og institutionaliseret del af EU's politiske system: European integration, new technology, cultural changes and global interdependence have led to the creation of a tremendous variety of European and international networks, focused on specific objectives. Some have been supported by Commissions funding. These networks link businesses, communities, research centres, and regional and local authorities. They provide new foundations for integration within the Union and for building bridges to the applicant countries and to the world. They also act as multipliers spreading awareness of the EU and showing policies in action. Yet, many of these networks, whose roots reach down deep into society, feel disconnected from the EU policy process. By making them more open and structuring better their relation with the institutions, networks could make a more effective contribution to EU policies (Kommissionen, 2001: 18). Frem for at lægge afstand til de mange netværk taler Kommissionen således for en styrket institutionalisering af netværkene med henblik på at styrke samspillet mellem de formelle politiske institutioner og netværkene. Den aktuelle interesse for de kvaliteter som netværk har og kan have i relation til udøvelsen af samfundsstyring, kommer imidlertid ikke bare til udtryk i de mange reform- og strategipapirer, der produceres rundt om i det politiske system. Den har også sat sit præg på teoridannelsen indenfor den politologiske samfundsforskning. Op gennem 1990 erne har vi således været vidne til opblomstringen af en ny teoriretning governanceteorierne der sætter fokus på netværkenes rolle i samfundsstyringen. Det fælles udgangspunkt for disse i øvrigt ret 2\n4 forskelligartede teorier er antagelsen om, at netværk spiller en stadig større rolle i samfundsstyringen på grund af tiltagende kompleksitet, diversitet og dynamik i det politiske system. For nogle teoretikere ses denne udvikling som et resultat af en tiltagende funktionel differentiering (Kooiman, 1993: 35, Mayntz, 1991: 7-9) mens den for andre ses som et resultat af en New Public Managementinspireret modernisering af den offentlige sektor (Rhodes, 2000: 54; Milward og Provan, 1993, 2000: 241). Uanset begrundelsen herfor, så er der enighed om, at konsekvensen er, at de politiske systemer i den vestlige verden i stigende grad stilles overfor opgaver, som hverken kan løses ved hjælp af statslige styreformer eller ved hjælp af markedet (Jessop, 1998; Scharpf, 1994: 28-9). Mange governance-teoretikere er derfor begyndt at se netværk som en 3. styreform, der kan tages i anvendelse når stat og marked svigter. Formålet med denne artikel er dels at indkredse denne 3. styreforms karakteristika, og dels at diskutere i hvilken udstrækning og på hvilken måde netværk kan bidrage til produktionen af en både effektiv og demokratisk samfundsstyring. I det følgende beskriver vi indledningsvist udviklingen i den politologiske teoridannelses syn på netværk som element i samfundsstyringen. Derefter indholdsbestemmer vi netværksbegrebet med udgangspunkt i governanceteoriernes bud herpå, og opregner nogle af de kernetræk, der konstituerer et netværk. Så overvejes nogle af de styrker og svagheder, der knytter sig til anvendelsen af netværk i samfundsstyringen. Endelig sætter vi fokus først på spørgsmålet om, i hvilket omfang og på hvilken måde netværk kan bidrage til at øge det politiske systems styringseffektivitet, derefter på spørgsmålet om, hvordan netværk kan styres, og endelig på hvorvidt netværksstyring er foreneligt med demokrati. Udviklingen i den politologiske netværksdiskussion Den politologiske netværksdiskussion udspringer af udviklingen indenfor pluralisme- og korporatismeteorierne i 1980 erne (Kenis og Schneider, 1991; Jordan og Schubert, 1992). Skønt disse to teoriretninger var enige om, at en række private aktører spiller en central rolle i politiske processer i den vestlige verdens repræsentative demokratier, var linierne på flere punkter trukket hårdt op mellem dem. Det var de dels, hvad angår synet på statens styrkeposition i forhold til disse aktører og dels i vurderingen af konsekvenserne af de private aktørers centrale rolle for fordelingen af magt og indflydelse i samfundet. Pluralisterne vurderede generelt staten som relativt svag, idet den først og fremmest antoges at spille en 3\n5 medierende rolle mellem private aktører. Konsekvenserne heraf for fordelingen af magt og indflydelse ansås imidlertid for at være positive, idet man tog afsæt i group competition tesen: at vist var samfundet organiseret i grupper, men over en bred kam, havde disse grupper ligelig indflydelse. Hvis en gruppe ikke havde ret meget indflydelse på et område, så havde den det på et andet (Dahl, 1961). Korporatismeteorien opfattede i modsætning hertil staten som langt stærkere og mere udfarende end antaget af pluralisterne. Denne styrke kan bl.a. tilskrives, at det er staten der afgør, hvilke interessegrupper, der får adgang til magt og indflydelse. I forlængelse heraf vurderer korporatismeteorien, at konsekvenserne af inddragelsen af private aktører i det politiske liv er en øget ulighed i forskellige gruppers magt og indflydelse i forhold til det politiske liv. Antagelsen er således, at velorganiserede og integrerede interessegrupper får langt mere magt og indflydelse på den statslige politikudformning end andre grupper (Schmitter, 1970, 1979). Positionerne begyndte imidlertid at løsne op i deres respektive grundantagelser op gennem 1980 erne. Pluralisterne blev til neo-pluralister som nu erkendte at nogle er mere lige end andre (Lindblom, 1977), og korporatisterne blev til neo-korporatister, som dels nedtonede deres vurdering af statens styrkeposition, og dels opgav forestillingen om, at kun de allerstærkest organiserede interesser fortrinsvist erhvervs- og arbejderorganisationer kunne spille en rolle i politikudformningen (Cawson, 1985). Efterhånden som begge positioner blev anvendt som grundlag for empiriske studier, nåede de - fra hver deres vinkel frem til konklusionen: It depends. Heri lå især den observation, at der fra policyområde til policyområde kunne observeres meget store forskelle i hvordan samspillet mellem staten og private aktører var organiseret. Increasingly, the formation of policies has come to be explained by the functioning of institutions of interest mediation. In particular, the new concept of policy networks seen as the interaction of public administration and interest groups instead of older, more or less mechanical, perceptions of interest mediation has created its own empirical and theoretical concerns. Important questions concern the formation, structure, and functioning of efficacy of such networks (Schubert og Jordan, 1992: 1). 4\n6 Den analytiske opmærksomhed retter sig derfor i stigende grad mod organiseringen af interessenter knyttet til politiske sub-systemer mod det man begynder at omtale som policy netværkene - og mod at fremanalysere generelle karakteristika, ud fra hvilke netværkenes funktionsmåde kunne forklares på tværs af policyområder. Legendarisk var Frans van Waardens typologiseringsmatrix, som - fordelt under 7 hovedkategorier - gennemgik 37 forskellige karakteristika ved forskellige typer af policy-netværk (van Waarden, 1992: 39-41). Denne detaljeringsgrad blev ikke opretholdt i de senere studier, hvor især den såkaldte reviderede Rhodes-model vandt hævd. Den opererede med to typer af netværk issue networks og policy communities, som blev betragtet som enderne på et kontinuum (Marsh og Rhodes, 1992: 251). Placeringen af policy netværk på kontinuumet afhang af fire forhold: medlemskab, integration mellem medlemmer, medlemmernes ressourcer og magtfordelingen blandt medlemmer. Den netværksdefinition der lå til grundlag for konstruktionen af dette kontinuum var den som Kenneth Benson havde formuleret i 1982: A cluster or complex of organizations connected to each other by resource dependencies and distinguished from other clusters by breaks in the structure of resource dependencies (Benson, 1982: 148; Marsh og Rhodes, 1992: 13). Netværksanalyserne fra de tidligere 1990 ere fastholdt den dagsorden, som neokorporatismen havde sat, nemlig at netværkene var demokratisk problematiske dels fordi de forhindrede staten og dermed de demokratisk valgte politikere i at gennemføre den politik, de ønskede, og var valgt til, og dels fordi indflydelsen mellem netværkene var ulige fordelt. Især lagde analyserne vægt på, at netværksdannelser indenfor de enkelte policy-områder betød en stærk kontinuitetsbias (Marsh og Rhodes, 1992: 197). Med andre ord: når først et netværk havde konsolideret sig indenfor et politikområde, og havde fordelt fordele og omkostninger mellem sig ud fra afvejede styrkeforhold, var det vanskeligt for politikerne at opnå indflydelse, også selvom de havde et formelt demokratisk mandat til det. Netværkene blev altså opfattet som et problem, fordi de: destroy political responsibility by shutting out the public; create privileged oligarchies; and are conservative in their impact because, for example, the rules of the game and access favour established interests (Marsh og Rhodes, 1992: 200, parafrase af Theodore Lowi). Hvis vi sammenholder to evalueringskriterier for netværkene det styringsmæssige, hvor spørgsmålet er: giver netværk mere effektiv styring? og det demokratiske, hvor spørgsmålet er: 5\n7 giver netværk øget accountability og legitimitet, og folkelig indflydelse ville svaret i de tidlige 1990 eres netværksanalyser være nej og nej. Hvad angår styringseffektiviteten ville svaret være nej fordi netværkene antages at fremme en konservatisme, der blokerer for en fleksibel tilpasning til nye opgaver, og for udviklingen af nye og mere effektive metoder i samfundsstyringen. Hvad angår demokratiet ville svaret være negativt, fordi netværkene gør det vanskeligt at placere et politisk ansvar for de beslutninger der bliver truffet, fordi netværksaktørerne ikke er folkevalgt og dermed er uden demokratisk legitimitet, og endelig fordi netværkene giver nogle få velorganiserede, stærke eliter øget indflydelse, mens andre aktører får mindre. I de senere år har teoriudviklingen indenfor netværksteorien imidlertid lagt afstand til denne negative diagnosticering af netværksfænomenet. Kickert et al (1997: 171) skriver således at: We believe that the existence of networks cannot be denied. It is far better to face this fact and try to analyse how they work, looking for ways to improve them rather than trying to ignore them or abolish them. Networks are here to stay and policy science must face that challenge. It is possible that policy networks are dysfunctional, but they are not dysfunctional by definition. A lot depends on the way they function, that is to say, on the quality of the interaction processes within networks. Fra blot at være en diagnose på en tilstand som fra et samfundsstyringssynspunkt desværre måtte tages til efterretning, blev netværkene i stigende grad set som styringsmekanismer med specielle kvaliteter, som kunne udnyttes aktivt som instrumenter: Networks are a third governing structure. They are not better than either bureaucracies or markets. They have different characteristics and suit some policy areas some of the time (Rhodes, 1997: 57). En af hovedårsagerne til det nye positive syn på netværk som bl.a. kommer til udtryk i de såkaldte governanceteorier er, at vurderingen af statens muligheder for at styre netværkene er blevet revurderet. Således er neo-pluralismens, neo-korporatismens og policy netværksteoriens opfattelse af staten som svag blevet erstattet af et mere optimistisk syn på statens muligheder for at styre netværk gennem forskellige indirekte styreformer. Argumentet er, at netværk ikke nødvendigvis behøver at være en trussel mod statens position i samfundsstyringen. Rod Rhodes formulerer det således: Although the state does not occupy a sovereign position, it can 6\n8 indirectly and imperfectly steer networks (Rhodes, 1997: 53). Netværk skal altså bare styres på en anden og mere indirekte måde, end ved hjælp af traditionelle hierarkiske styreformer. Walter Kickert et al. mener også, at staten har gode muligheder for at styre netværkene, men at denne mulighed går gennem deltagelse i netværkene. For selvom det betyder, at statslige aktører må indordne sig under netværkenes funktionsbetingelser så er de langtfra like other actors. Governments have certain resources at their disposal and work to achieve certain goals, which means that they occupy a unique position that cannot be filled by others (Kickert, Klijn og Koppenjan, 1997: 177). Selvom staten må sige farvel til sin suveræne rolle så har den altså i kraft af sine ressourcer og sit specifikke perspektiv gode muligheder for at sætte sit præg på samfundsstyringen gennem netværksdeltagelse. En anden grund til det stadig mere positive syn på netværkene er, at de menes at have nogle kvaliteter som ingen andre styreformer har. Hvilke kvaliteter der peges på varierer efter synsvinkel. Som vi kan se nedenfor, kan der udskilles to forskellige tilgange: Den klart dominerende managementtilgang, som især har beskæftiget sig med netværkenes styringsmæssige kvaliteter og muligheder, og den mere marginale empowermenttilgang, som har været optaget af spørgsmålet om netværkenes inklusive, integrative og legitimitetsskabende potentialer. Hvor managementtilgangens svage punkt har været at forholde sig særligt eksplicit til demokratiproblematikken, har empowermenttilgangen kun marginalt forholdt sig til spørgsmålet om styringseffektivitet. Groft sagt har diskussionen udviklet sig fra de onde netværk til de gode netværk og fra netværk som vilkår til netværk som værktøj. Men denne udvikling dækker over forskelle i vurderingen af, hvad gode netværk er gode til, og hvad netværkene skal bruges til. På baggrund af ovenstående gennemgang af udviklingen i politologiske teorier om netværk vil vi konkludere følgende: Netværk ses i dag både som et vilkår for og et værktøj i det politiske systems virke. Det er accepteret at netværk uomgængeligt spiller en central rolle i samfundsstyringen, og at den mest konstruktive måde at forholde sig til dette faktum på, er ved at gøre dem til en integreret del heraf. Dermed også sagt, at det formelle politiske system nødvendigvis må spille sammen med netværkene. Om dette samspil gør staten og kommunerne stærk eller svag, afhænger, som det vil blive uddybet nedenfor, i høj grad af om de er i stand til at udvikle nye styreformer, der gør dem i stand til på en gang at styre og give plads til netværkene. 7\n9 Det er vigtigt at understrege, at netværk både påvirker output-siden og input-siden i det politiske system. Skal netværk udvikles som en 3. styreform, må den både vurderes ud fra en styrings- og en demokrativinkel. I forhold til disse kriterier, er netværk både et potentielt gode og et potentielt onde. Netværk kan i nogle sammenhænge bidrage til at effektivisere samfundsstyringen og styrke demokratiet, og i andre situationer være årsag til styringssvigt og magtfordrejning. Om resultatet bliver det ene eller det andet, afhænger af en lang række konkrete forhold, herunder ikke mindst, hvordan netværk institutionelt set kobles til det politiske system. Ambitionen med denne artikel er at bidrage til en afklaring af, hvordan netværk kan institutionaliseres i det politiske system på en sådan måde, at de kan bidrage til tilvejebringelsen af effektiv, demokratisk samfundsstyring. Første skridt i bestræbelserne på at identificere netværkenes potentialer som en 3. styreform, må bestå i en bestemmelse af, hvad der nærmere bestemt menes med et netværk. Hvad er netværk? Overordnet set kan man sige, at de ovenfor omtalte governanceteorier i det store og hele er enige om, at definere netværk som selvorganiserede, løst koblede, interorganisatoriske interaktionsenheder, der holdes sammen af tilstedeværelsen af gensidig afhængighed og tillid, og træffer beslutning på basis af forhandlinger (Scharpf, 1994: 40; Rhodes, 1997: 53; Klijn, 1997: 30; Jessop, 1998: 106, 112, 161; Mayntz, 1991: 11; Kooiman, 2000: 150). Netværkene er selvorganiserede i den forstand at de har en væsentlig grad af autonomi i forhold til omverdenen (Mayntz, 1991: 10; Rhodes, 1997: 52; Jessop, 1998: 36). Denne autonomi angår ikke bare de policy-beslutninger som netværket kan træffe, men også spørgsmålet om, hvad det er netværket skal beskæftige sig med, og hvem der skal være med i netværket og hvem, der ikke skal. Netværk er altså til en vis grad selvkonstituerende. Selv om denne autonomi selvfølgelig altid kun kan være relativ, så lægger governanceteorierne vægt på, at den har et betragteligt omfang. Endvidere er netværk løst koblede. De er koblede til hinanden, men på en relativt flygtig og ustabil måde. Mayntz beskriver denne løst koblede tilstand således: Generally speaking, a network is a multi-nodal structure, any whole consisting of connected, but not tightly coupled parts. As soon as we find that parts are tightly coupled in a machine-like fashion, whether technically or by chain of command, the network concept is no longer applicable (Mayntz, 8\n10 1991: 10). Netværk ligger altså et sted på midten af en skala mellem helt ustruktureret social interaktion og en maskinagtig institutionalisering af faste og stabile interaktionsmønstre. I governanceteorierne tænkes der først og fremmest på interorganisatoriske netværk. Ikke fordi der ikke findes andre typer af netværk, men fordi interessen i særlig grad er rettet mod styringsnetværk, dvs. netværk der bidrager til offentlig styring. De aktører der indgår i sådanne styringsnetværk, er som oftest offentlige institutioner og private organisationer og virksomheder. Dermed ikke sagt, at interpersonelle netværk ikke også kan spille en central rolle heri (Rhodes, 1997: 51-2; Jessop, 1998: 36). I praksis vil netværk mellem organisationer nemlig ofte tage form af inter-personelle relationer, hvor de enkelte aktører ikke bare kan siges at repræsentere deres organisationer, i og med at deres handlerum ofte er meget stort og deres identifikation ofte er delt mellem organisation og netværk. Samtidig er det ofte relationen mellem de individuelle aktører, der er udslagsgivende for, om netværket fungerer eller ej, idet tilliden mellem organiserede aktører ofte opbygges i de interpersonelle relationer, ligesom den kan ødelægges af, at personer misbruger tilliden eller undlader at følge de institutionaliserede spilleregler. Men samtidig indtræder de enkelte aktører sjældent blot og bart i netværkene som privatpersoner, idet en af de ressourcer der for alvor giver adgang til styringsnetværk, består i, at man kan aktivere nogle organisationsressourcer. Med betegnelsen interaktionsenheder peges der på, at netværk udgør et mere eller mindre stærkt og velafgrænset interaktionsmønster mellem nogle aktører. Mange netværksforskere identificerer netværkene gennem analyser af aktørers interaktionsmønstre, mens andre argumenterer for, at sådanne studier bør suppleres med studier af de De og Vi forestillinger som aktørerne har. (Rhodes, 2002; Sørensen og Torfing, 2000). Studierne af interaktionsmønstrene på et givet område fører i nogle tilfælde til afdækningen af klart afgrænsede netværk, mens de i andre tilfælde afdækker langt mere uklare netværksgrænser. Derfor taler man om, at netværk i mange tilfælde består af et center præget af hyppig interaktion og en stærk vi forestilling, og en periferi, hvor interaktionshyppigheden og netværksidentifikationen er mindre. De fleste governanceteoretikere er enige om at understrege, at interaktionsmønsteret i et netværk er horisontalt i den forstand, at ingen af aktørerne er underordnet andre. Det betyder imidlertid ikke, at der er tale om en ligelig relation mellem dem. Som Renate Mayntz formulerer det: The relative autonomy but not the equality - of the 9\n11 elements is thus a defining property of networks (Mayntz, 1991: 11). Det er forskelle i netværksaktørernes ressourcer, der skaber asymmetri mellem dem. Sammenholdskraften i et netværk tilskriver governanceteoretikerne primært tilstedeværelsen af et vist mål af gensidig afhængighed og tillid. Tilstedeværelsen af netværk mellem autonome aktører kan først og fremmest tilskrives tilstedeværelsen af gensidig afhængighed (Rhodes, 1997: 53; Jessop, 1998: 37-9; Mayntz, 1999: 13). Det antages nemlig, at de enkelte aktører vælger at blive en del af et netværk, fordi det er nødvendigt hvis de vil realisere deres respektive mål. I den forstand antages forudsætningen for et netværks etablering og overlevelse at være, at der kan konstrueres et plussumsspil mellem netværksaktørerne, hvor alle får noget ud af det (Kickert, Klijn og Koppenjan, 1997: 172; Klijn, 1997: 21). Rational choice orienterede netværksteorier antager, at spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om gensidig afhængighed kan udledes rationelt og er givet af en institutionel sammenhæng, mens konstruktivister ser den gensidige afhængighed som en forestilling, der løbende konstrueres af netværksaktørerne (Klijn, 1997: 17). En anden faktor der kan medvirke til at forklare sammenholdskraften i netværk er ifølge mange governanceteoretikere tilstedeværelsen af tillid (Scharpf, 1994: 46; Rhodes, 1997: 55; Jessop, 1998: 37). I og med at der ikke eksisterer et hierarki mellem netværksdeltagerne koordinerer netværksaktørerne deres aktiviteter gennem aftaler. Da ingen netværksaktører, grundet fraværet af hierarki, har mulighed for at tvinge andre aktører til at holde indgåede aftaler, er der en stadig risiko for, at en eller flere netværksaktører vælger at bryde en aftale for at opnå nogle fordele på de andre netværksaktørers bekostning. Derfor er tillid til, at alle andre holder sig til indgåede aftaler, en forudsætning for at den enkelte tør at gøre det i situationer, hvor det kan blive dyrt for dem, hvis andre bryder aftalen. Da det tager tid at opbygge en sådan tillid er stærke netværk ikke noget der opstår fra den ene dag til den anden. Netværk koordinerer altså deres aktiviteter gennem aftaler. Disse aftaler etableres gennem netværksforhandlinger (Mayntz, 1991: 13ff; Scharpf, 1994: 28, 36; Klijn, 1997). Sådanne netværksforhandlinger kan med Renarte Mayntz ord hverken beskrives som bargaining eller exchange. Hun hævder, at netværks dominerende logik er: negotiation. Whereas exchange and strategic interaction are guided by a calculus of individual interest and the result of the interaction is evaluated in the same selfish perspective, negotiations typically aim at a joint product (Mayntz, 1991: 14). Forhandlinger kan på den anden side heller ikke forstås som 10\n12 udtryk for konsensus. Der er altid et element af noget for noget, hvor man giver sig lidt, fordi man ser at andre også giver sig. Kernen i netværksforhandlingerne er altså en form for gensidighed, der gør forhandlingsresultatet til en kollektiv strategi. Forudsætningen for at nå et sådant forhandlingsresultat er tilstedeværelsen af gensidig afhængighed og tillid mellem netværksaktørerne og, som Renate Mayntz understreger, nogle selvetablerede regler, der regulerer bestræbelserne på at opnå et kompromis: Negotiation systems are stabilized if rules exist which can serve to define acceptable compromises (Mayntz, 1991: 16). Ovenstående gennemgang af governanceteoriernes syn på hvad et netværk er for noget viser, at netværk på mange måder kan ses som en 3. styreform, der er væsensforskellig fra styreformerne stat og marked. Spørgsmålet er i hvilken udstrækning denne styreform med fordel kan bringes i anvendelse i udøvelsen af offentlig styring? I bestræbelserne på at besvare dette spørgsmål skal vi i det følgende se på netværkenes kvaliteter og begrænsninger. Hvad er det netværk kan og ikke kan? I indledningen beskrev vi, hvordan netværk i stigende grad betragtes som et positivt bidrag til samfundsstyringen. Men hvad er det, netværk er så gode til og hvad er deres begrænsninger? Svaret på disse spørgsmål afhænger selvsagt af, hvilke succeskriterier der lægges til grund herfor. Kickert, Klijn og Koppenjan (1997: 186) sondrer mellem tre forskellige perspektiver på netværksstyring: det instrumentelle, det interaktive og det institutionelle. Forskellen på perspektiverne er for det første det udkigspunkt som netværksstyringen ses fra. Her fokuserer det instrumentelle perspektiv på den centrale styringsaktørs behov for at forbedre sine styringsbetingelser i en kompleks situation. Netværkene bliver dermed styringsobjekter, som er genstand for en mere avanceret og indirekte styring, men succeskriteriet for den gode styring er, at outcome ligger så tæt som muligt på det, styringsaktøren ønsker at opnå. Det indeholder den fare, at deltagerne i netværket kommer til at føle sig brugt af styringsaktøren, fordi deres egne interesser og problemdefinitioner bliver sat i anden række. Det interaktive perspektiv ser omvendt netværkene gennem de deltagende aktørers briller. Fokus ligger her på at forbedre samspillet mellem deltagerne, og styringsindsatsen retter sig derfor mod at befordre netværkssamarbejdet ved at fjerne hindringer herfor og identificere og udnytte muligheder for common ground og win-win situationer. Den gode styring opfattes her som styring, der tilfredsstiller de aktuelle deltagere. Problemet 11\n13 med netværk set ud fra det interaktive perspektiv, er den fare der er for at stærke og sammenspiste interesser finder hinanden og holder andre ude, som korporatismeteoretikerne allerede identificerede. Slutteligt ser det institutionelle perspektiv netværksstyringen som et middel til at skabe robuste institutioner indenfor forskellige policyområder, som kan sikre demokratisk set legitime procedurer for problemløsning, selvom det betyder, at hverken den overordnede styringsaktørs instrumentelle perspektiv eller de umiddelbare deltageres interessevaretagelse, tilgodeses. Derfor afhænger bedømmelsen af, hvad det er netværk kan og ikke kan af det perspektiv, der anlægges. Handler det om at fremme en central styringsaktørs evne til at nå definerede mål, blot under mere komplekse forhold, opfattes netværkene som et middel et instrument. Set fra dette perspektiv er fortrinet ved netværksstyring frem for klassisk hierarki, som påpeget af Fritz Scharpf (1994: 31), at den lokale problemløsning, som netværket kan levere, løser et informationsoverload- og flaskehalsproblem for den centrale styringsaktør. Denne kan nemlig umuligt selv overkomme at sætte sig tilstrækkeligt ind i alle de lokale forhold, der er af betydning for tilvejebringelsen af en effektiv og legitim styringsindsats. Succeskriteriet handler her om, hvorvidt netværkene bidrager til indfrielsen af den overordnede styringsindstans målsætning. Denne form for netværksstyring kalder Fritz Scharpf networking in the shadow of hierarchy (Scharpf, 1994: 37). Anlægger vi i stedet et interaktivt perspektiv på netværkene er succeskriteriet et andet. Her handler det om, hvorvidt netværk bidrager til at skabe en ramme for, at de involverede parter på et policyområde kan nå hinanden, opbygge fælles problemopfattelser og løsningsscenarier samt forbedre deres indbyrdes relationer, så give and take tolerancen mellem deltagerne øges. Det er netop til denne opbygning af gensidig tillid, at forventningerne til netværk som en tredje styringsform er stærke fordi tillid muliggør koordineret kollektiv handlen (Rhodes, 1997: 57). Det tredje institutionelle perspektiv er knapt så interesseret i at udvikle god substantiel styring, eller rettere: i dette perspektiv er der en villighed til at ofre en oplagt her og nu løsning for til gengæld at opbygge en procedural robusthed og beskytte de normer og regler, som institutionaliserede netværk er bygget op omkring. Vurderingen af netværks kvalitet som styreform, afhænger altså i høj grad af perspektivet, og man kan sige, at de tre perspektiver alle repræsenterer kriterier, som må lægges ned over 12\n14 styringen, hvis den skal være både effektiv og legitim. Efter vores opfattelse må en vurdering af netværks kvalitet som styreform omfatte alle de tre perspektiver: deres bidrag til realisering af en central styringsaktørs målsætninger, deres evne til at koordinere kollektiv adfærd blandt deltagerne, og deres bidrag til udvikling af normer og regler i selvregulerende processer. Som det også fremgår, vil disse kriterier ofte opfyldes på hinandens bekostning. Derfor er en vigtig dagsorden for diskussionen af netværks fordele og ulemper hele tiden at holde sig de undertrykte perspektiver for øje. I det følgende vælger vi at rette blikket mod to problemstillinger, der begge omhandler, hvordan netværk kan styres in the shadow of hierarchy uden at selvstyringsprincippet antastes. Først ser vi på hvordan netværk kan styres fra oven. Derefter diskuterer vi, hvorledes denne styring fra oven kan bidrage til at sikre demokratiet i netværksstyringen. Styring af netværk fra oven Set ud fra et styringsperspektiv opfattes netværk som en styreform på linje med hierarki og marked (Jessop, 1998: 36). Spørgsmålet om hvilken af disse styreformer, der skal tages i anvendelse, og hvordan dette skal ske, kan med governanceteoriernes begrebsapparat sammenfattes under betegnelsen meta-styring. Klijn skriver: network management is an activity that takes place at the meta level: it involves a steering effort aimed at promoting cooperative strategies within policy games in networks. Thus, network management may also be seen as promoting a mutual adjustment of the behaviour of actors with diverse objectives and ambitions with regard to tackling problems within a given framework of interorganizational relationships. (Klijn, 1997: 44). Meta-styring kan altså ses som en langt mere diskret og indirekte form for styring end den traditionelle hierarkiske styring. Metastyring sætter sig igennem indirekte som promotion, eller coordination som mange netværksteoretikere kalder det (Peters og Pierre, 2000: 23; Peters, 1998; Scharpf, 1994: 38). Meta-styringens udfordring består jo nemlig i på én gang at styre og give rum for selvstyre. Meta-styringen kan udøves gennem en række forskellige interventionsformer. Det kan overordnet set dels ske gennem institutionaliseringen af bestemte netværksstrukturer og dels gennem konstruktionen af konkrete netværksspil. Disse to former for intervention kan hver især udøves gennem menings- og idéskabelse og gennem udvikling af regler for interaktion i og imellem netværkene. 13\n15 Strukturinterventionen retter sig mod den helt overordnede styringsretning, og prøver at danne eller omdanne det idégrundlag, som hele styringen foregår på, og de institutionaliserede spilleregler som interaktionen foregår indenfor. Spil-interventionen retter sig imod konkrete policyspil, og prøver at danne eller påvirke de netværk, der knytter sig til dem. Det gør de ved at ændre på de konkrete opfattelser af, hvad aktørerne foretager sig, og hvem de er; på de normer som samspillet mellem aktører relaterer sig til; og på de samspilsformer, der indrammer aktørerne indenfor et konkret policyområde (Kickert, Klijn og Koppenjan, 1997: 170). Metastyringens interventionspunkter i forhold til netværksstyringen er sammenfattet i figur 1. Netværksstruktur Skabelse af mening og ideer påvirke fortolkningen af netværksstrukturen påvirke fortolkningen af den overordnede policy, herunder problemopfattelser og løsningsmuligheder Skabelse af regler påvirke hvilke netværk, som kommer i spil påvirke de samlede spilleregler sammen- eller dekoble forskellige spil påvirke aktørincitamenter ved introduktion af belønninger og straf påvirke aktørernes ressourcer Figur 1 Netværksspil påvirke spillernes opfattelse af sig selv og hinanden påvirke spillernes opfattelse af spillets formål udvikling af fælles sprog og begreber in/ekskludere bestemte ideer stimulere fælles refleksion påvirke hvilke aktører som in/eksluderes i konkrete spil organisere/styre konfrontationer udvikling af regler og procedurer facilitering af samarbejde Det er oplagt at interventionspunkterne ikke udelukker hinanden tværtimod. Men det er også oplagt, at nogle styringstiltag har en mere overordnet karakter end andre, ligesom nogle tiltag retter sig mere mod ideer og opfattelser, mens andre fokuserer på de mere hårde og håndgribelige spilleregler. Vi skal nedenfor kort komme ind på de enkelte interventionspunkter i meta-styringen og give nogle eksempler på dem. Menings- og idéinterventioner i netværksstrukturen 14\n16 Denne form for meta-styring er den mest overordnede af dem alle. Jan Kooiman kalder det for tredje ordens styring (2000: 159). Dette styringsniveau beskæftiger sig med det, Kooiman samme sted kalder governability : The governability of a system expresses not only how the system governs itself as a whole, but also how it wants to govern itself as a whole. Det, der er på spil, er altså de helt overordnede normative standarder, som styringen måler sig selv i forhold til. Det bedst kendte eksempel er hvad Nielsen og Pedersen (1989) kalder for den samfundsøkonomiske forestilling, som holdt sit indtog efter halvfjerdsernes lavkonjunktur. Efter at Knud Heinesen i 1979 havde udtalt, at vi var på vej mod afgrunden, og truslerne svirrede i luften om, at Danmark ville blive sat under økonomisk administration, blev den sunde økonomi det overordnede succeskriterium, som samfundsstyringen måtte relateres til (Jensen, 2003: kapitel 5). Et mere nutidigt eksempel kunne være den Kulturkamp som VK-regeringen har igangsat, hvor der bliver lagt op til en redefinition af en række af de normative standarder, som samfundsstyringen bygger på. Ved igangsættelsen af debatten kundgjorde statsministeren, at den nye evalueringsstandard, i modsætning til den forrige og teknokratiske, er, at der skal føres en politik i overensstemmelse med befolkningens flertal, baseret på de problemer, som almindelige mennesker opfatter som vigtige (Weekendavisen, ). Det betyder, at evalueringsstandarden for samfundsstyringen flytter sig fra god styring er styring, der er god for dansk økonomi til god styring er, hvad det løbende flertal i befolkningen synes, er god styring. Betydningen af så overordnede styringstiltag, er, at ideerne om den sunde økonomi hhv. den folkelige opbakning kommer til at indramme styringen i de interministerielle netværk fordi det er de ideer og værdier, som netværksaktørerne kan henvise til og hente legitimitet i. Intervention i netværksstrukturen Denne form for meta-styring drejer sig om at påvirke hvilke netværk som aktiveres og deaktiveres, og hvilke aktører og netværk der kobles sammen eller separeres fra hinanden. Interventionen kan både rette sig imod at regulere allerede eksisterende netværk og mod at skabe helt nye netværk på områder, hvor der hidtil ikke har været nogen, men hvor et policyproblem egner sig til at netværk anvendes som løsningsinstrument. De to interventionsformer har forskellig karakter. Hvis der er tale om allerede eksisterende netværk, 15\n17 er de mekanismer, der motiverer, organiserer og integrerer netværket allerede i sving, og netværkets grænser er trukket op. Udøveren af meta-styringen meta-guvernøren går her ind og påvirker allerede igangværende processer, og interagerer med allerede definerede netværksaktører, med veletablerede interesseperceptioner og rolleopfattelser. Er der derimod tale om etableringen af et nyt netværk, skal motivationen, organiseringen og integrationen først skabes. Her har meta-guvernøren mulighed for at skubbe bag på en sådan skabelsesproces. Her drejer det sig om at skabe incitamenter til, at netværksaktørerne tænker på tværs af de netværk, de er en del af, og om at klæde de aktører på, som man ønsker, skal deltage i netværkene, og opstille barrierer for at andre uønskede aktører får adgang til netværkene. Et godt eksempel på en sådan form for intervention finder vi indenfor den række af offentlige serviceområder, hvor der er oprettet brugerbestyrelser. Her har man fra centralt hold dels reguleret sammensætningen af de bestyrelser som kan ses som netværk knyttet til den konkrete policy på netop de pågældende institutioner og dels forsøgt at fremme samspillet mellem brugerbestyrelser på tværs og mellem brugerbestyrelser og kommunen. I Indenrigsministeriets evaluering af brugerbestyrelserne (Indenrigsministeriet, 1994) om fornyelse og effektivitet i den kommunale sektor er man gennemgående positive overfor brugerbestyrelserne som styreform fordi de bidrager til at sikre den bedst mulige opfyldelse af brugernes behov og ønsker. Der hældes dog også malurt i bægeret; dels fordi bestyrelserne ikke er repræsentative for forældrene og dels fordi brugerbestyrelserne ofte indgår alliance med institutionen for at fremme ressourcetilførselen fra kommunen. I de tre perspektiver, som blev introduceret ovenfor, fungerer interaktionen mellem de aktive brugere og institutionerne godt nok, mens det ikke er institutionelt sikret, at alle brugere bliver hørt. Endelig modarbejder brugerbestyrelserne ofte kommunens overordnede policy og ressourcefordeling. De scorer således højt på det interaktive succeskriterium, men lavt på det instrumentelle og det institutionelle kriterium. Udvalget, der står bag betænkningen, pointerer i forhold til det sidste, at For så vidt angår brugerbestyrelserne, er der efter udvalgets opfattelse behov for at sikre, at brugerbestyrelserne bliver medspillere og ikke modspillere til den kommunale opgaveløsning (Indenrigsministeriet, 1994: 34). Det anbefales, at der institutionaliseres en dialog mellem kommunen og de enkelte brugerbestyrelser for at fremme sidstnævntes forståelse for de 16\n18 økonomiske rammer, der afsættes til den enkelte institution. Finansministeriet (1999: 7-8) følger dette op ved at sige, at: I debatten om brugerbestyrelser, undersøgelser af borgernes tilfredshed og valgmuligheder er det afgørende at holde fast i, at tiltag og justeringer ikke alene kan tage udgangspunkt i den enkeltes præmisser. Initiativer, som vedrører den enkelte, har ofte konsekvenser for helheden. Der rejses spørgsmål om udgifter, sociale hensyn og muligheden for at foretage overordnede prioriteringer. I netværksteoriens terminologi handler det således om, at de aktører, der befolker netværkene omkring de enkelte institutioner, skal animeres til at handle som om, de er en del af en større helhed: den samlede kommune. Det skal, efter betænkningens udsagn (1994: 20), ske ved, at man i de enkelte kommuner udvikler klare spilleregler for samspillet mellem kommunen og brugerbestyrelserne. Styringen af netværksinteraktionen handler på denne måde om at ændre spillereglerne mellem de forskellige netværk fra at være en konkurrence om flere midler til vores institution til en orientering mod at leve op til den samlede politik for kommunen. De politiske ressourcer, som borgerne har fået i form af brugerbestyrelsens kompetencer, søger man således styringsmæssigt at kanalisere ind i den enkelte institutions virke, og samtidig forhindre, at denne ressource eventuelt med de professionelt ansattes mellemkomst i stedet bruges som middel til at modarbejde kommunens styringsbestræbelser. Menings- og idéintervention i konkrete netværksspil Denne form for meta-styring retter sig mere direkte mod påvirkninger af konkrete netværk, som relaterer sig til konkrete policyområder. Her går interventionen rettet mod at forme eller påvirke de konkrete spilleres opfattelse af netværkets formål og grænser, deres respektive placering heri og relationen mellem dem og de øvrige netværksaktører. Her er de mange kvarterløftsforsøg et godt eksempel. Kvarterløftsideen blev lanceret i 1996 som en policy der havde til formål at stoppe negative udviklingsspiraler i lokale byområder. Det gjaldt både socialt, fysisk, trafikalt og økonomisk. Tanken var, at man ved at inddrage forskellige lokale aktører kunne få dem til at løfte i fællesskab. I Integrationsministeriets nuværende præsentation hedder det: Kvarterløft inddrager de lokale kræfter i området. Herved tænkes der på borgerne, lokale institutioner og foreninger, virksomheder, kirkelige netværk m.v. Der lægges i den forbindelse betydelig vægt på dialogen mellem borgere og eksperter. 17\n19 Der eksperimenteres også med nye former for borgerinddragelse, herunder også med elektroniske innovationer. I mange områder spiller en folkeligt funderet økologisk indsats en betydelig rolle. Kvarterløft lægger op til indgåelse af partnerskaber, dvs. et forpligtende samarbejde mellem offentlige myndigheder og institutioner indbyrdes og mellem det offentlige og den private sektor. Det kan dreje sig om inddragelse af private foreninger (idrætsklubber, handelstandsforeninger mv.) eller helt nye veje i samarbejdet mellem den offentlige og private sektor (Integrationsministeriets hjemmeside, 2003). I udgangspunktet er der ikke noget netværk, eller måske kun et ufuldstændigt eller sporadisk samarbejde mellem langt færre aktører, end dem, der skønnes nødvendige for at løfte kvarteret ud af den negative spiral. Ofte føler de forskellige aktører måske slet ikke, at de er en del af et Kvarter, eller at de har noget til fælles med de øvrige aktører. Kvarterløftsprojekterne hviler på den idé, at netværk kan bidrage til at vende spiralen, fordi de kan få beboerne til i stigende grad at se deres egne afgrænsede problemer som en del af et langt større kvarterrelateret problem, og at de dermed bliver i stand til at formulere løsninger, der rækker ud over den enkeltes kapacitet. Ideen er, at parter der hidtil har set hinanden som modspillere, skal animeres til at se ressourcepotentialet i hinanden som medspillere og parter. Interaktionsintervention i konkrete netværksspil Meta-styringen retter sig her imod at fremme og forme samspillet mellem konkrete aktører indenfor et policyfelt. Indsatsen er rettet mod de konkrete netværk, og er derfor langt mere bundet til det enkelte policyområde, dets historie, og dets logik, problemfelter og aktører. I bestræbelserne på at udøve meta-styring er det her nødvendigt med en vis indsigt i substansen, herunder i hvilke aktører, det kunne tænkes at være relevante at inddrage. Jan Kooiman sondrer mellem tre aspekter af den sociale interaktion, som må tages i betragtning, når man intervenerer i konkrete sociale interaktionsprocesser: diversitet, kompleksitet og dynamik (Kooiman, 2000: 140). Diversiteten angiver forskelligheden blandt de aktører, man ønsker at inddrage. F.eks. kan man i de ovennævnte kvarterløft have forretningsdrivende, sportsklubber, svage misbrugere og garvede socialrådgivere med inde i problemstillingen. Kompleksiteten angiver relationerne mellem aktørerne eller relationsarkitekturen som Jan Kooiman kalder det. Det er bl.a. 18\n20 vigtigt at vide, hvordan og i hvilket omfang de relevante parter i forvejen relaterer sig til hinanden. Endelig er der dynamikken, som angiver hvilke spændinger og muligheder disse aktører og relationer tilsammen giver som grundlag for styringen. Et eksempel på interaktionsintervention i konkrete netværksspil er de lokale koordinationsudvalg indenfor beskæftigelsespolitikken. Der er i alt 147 lokale koordinationsudvalg i kommunerne. Medlemskredsen er fastsat i loven og omfatter repræsentanter for kommunen, arbejdsmarkedets parter, handicapforbundet, lægeforeningen og myndighederne. Formålet med de lokale koordinationsudvalg, der blev oprettet på forsøgsbasis i 1994 og lovfæstet i 1999, var fra Socialministeriets side, at få kommunerne til at inddrage de berørte aktører i iværksættelsen af den aktive arbejdsmarkedspolitik: Vi vil have kommunerne til at samarbejde med de lokale parter, forklarede en kontorchef i ministeriet: Vi vil have dem til at nedtone deres autoritetsrolle og blive en serviceinstitution, og vi vil have parterne til at levere varen. Og siden de ikke gør det selv i hvert fald kun ganske få steder og siden du ikke kan lovgive uden at det bliver alt for detaljeret på dette område, så prøver du at lave en parallel institution 1. Man ville altså have lokale netværk i gang med at stå for den aktive arbejdsmarkedspolitik. Gennem lovgivning udøves meta-styring i og med at loven fastsætter spillereglerne og det overordnede formål, der var at parterne sammen skal blive enige om tiltag, der kan fremme kommunens aktive socialpolitik for at få folk i arbejde. Det er klart, at der er modsatrettede interesser på spil eksempelvis mellem de lokale arbejdsmarkedsparter, så faren for at parterne ikke når til en fælles forståelse, er til stede. Derfor befordres enighed ved reglen om, at bevillingen til koordinationsudvalgets arbejde bortfalder i tilfælde af, at man ikke kan nå til en fælles forståelse. Dermed kan meta-guvernøren her Socialministeriet - indirekte animere netværksaktørerne til at strække sig langt i bestræbelserne på at nå til en fælles netværksbeslutning. Som vi nu har set kan netværk styres på mange måder uden at det antaster deres selvstyring. Meta-styring kan nemlig udøves indirekte både gennem tilrettelæggelse af de strukturelle mulighedsbetingelser for netværkenes virke, og gennem påvirkning af spillene mellem 1 Data indsamlet i forbindelse med projektet Styring i Socialministeriet, Intern rapport (Greve, Hoff og Jensen, 2002 og Jensen og Fjord Nielsen, 2002) 19\nCENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE WORKING PAPER SERIES OFFENTLIG LEDELSE SOM META-STYRING AF NETVÆRK EVA SØRENSEN WORKING PAPER 2004:3 CENTRE FOR DEMOCRATIC NETWORK GOVERNANCE ROSKILDE UNIVERSITY,


456-2422 Rougsøvej 250, Holbæk - Velbeliggende ejendom - RealMæglerne\nRougsøvej 250, Holbæk 8950 Ørsted\nBrutto kr. 1.637\nNetto kr. 1.417\nEjerudgift kr. 1.055\nVelbeliggende ejendom, som trænger til renovering overalt. Vinduerne er skiftet i en del af ejendommen. Placeringen af ejendommen er fin og giver rigtig mange muligheder, for den aktive køber, som selv vil præge sin ejendom og selv bestemme, hvor meget man vil modernisere lige nu.\nForgang med.. Læs mere...\nForgang med indgang til køkken med spiseplads. Indgang til stue med kamin og varmepumpe. Badeværelse, hvor der er bruseniche. Entre´ og værelse. Bryggers, hvor der er vaskemaskine og gaskomfur. Herudover disponible rum, som trænger til renovering og klarhed over, hvordan man får bedst udnyttelse af dem.\nFra grunden på de 1.814 m2 er der flot udsigt over marker og natur. Der medfølger også udhus og drivhus.\nØrsted har meget at byde på. Skole, Ørsted Børneby, gode idrætsfaciliteter, godt foreningsliv, fitnesscenter med velbesøgte holdtræninger, biograf, bibliotek, indkøbsmuligheder, cykelsti til Allingåbro og meget mere. 10-12 km fra Nordkystens badestrande og rigtig dejlig natur.\nInden for 30 min. kørsel kan man være i Randers eller Grenaa. Kun ca. 15 min kørsel til motorvejshængsel E45. Et dejligt sted at bosætte sig.


Home Retsmidler for buksetrold tør hovedbund i vinteren - Mosolyorszag.com\nHome Retsmidler for buksetrold tør hovedbund i vinteren\nSmåbørn kan udvikle tør hovedbund i vintermånederne. Denne betingelse normalt kræver ikke nogen særlig behandling og vil typisk løse sig selv i gang. Pågældende pårørende kan konsultere en børnelæge, hvis betingelsen er særligt generende.\nVask toddler's hår mindre ofte. Dr. Sears anbefaler kun vask et barns hår hver 5 til 7 dage. Vaske hår mindre ofte gør det muligt for hovedbundens naturlige olier til at akkumulere og blødgøre hovedbund, reducere afskalning. Vask et barns hår hver dag kan faktisk forårsage tør hovedbund.\nPårørende kan være fristet til at bruge babyolie eller olivenolie i toddler's hår. Men Dr. Sears forklarer, at disse olier yderligere kan irritere hovedbunden. Hvis olier anvendes, bør de være grundigt vasket ud af toddler's hår efter et par minutter til at forhindre irritation.\nIfølge Baby Center er skæl sjælden hos småbørn. Men hvis pårørende har mistanke om deres barn har skæl, kan de prøve at hjem retsmidler. Det kan hjælpe for at børste toddler's hår før vask det. Det er også nyttigt at vaske hår dagligt med mild shampoo til at fjerne overskydende flager. Hvis tilstanden ikke forbedres, eller hvis det forværres, skal en børnelæge konsulteres. En receptpligtig shampoo salicylsyre kan være nødvendigt at rydde op betingelsen. Medicineret shampoo anvendes typisk kun to gange hver uge.\n• Hvordan man ansøger om handicap efter hjerteanfald\n• Californien Massage certificering\n• Sådan Treat naturligt højt blodtryk\n• Sådan skal du tage kinin piller


The Power (1D & HP) - Moment - Movellas\nJeg hoppede ned fra bordet og løb hen til ham i et kram, David var hurtig til at deltage og så stod vi der i en klump med mig inderst.\n"Drenge.... Luft!" Kvækkede jeg, de klemte mig virkelig meget.\nDe grinte af mig og gav slip," Eric skal jeg slette din hukommelse igen eller vil du beholde den?"\n"Jeg beholder den, så laver jeg jo aldrig den her fejl igen," jeg grinte af ham og trak dem med ind i stuen til de andre.\n"Hvad skulle i snakke om?" Spurgte Greg.\n"Drenge i har været med i trioen," glad hoppede jeg hen over sofaen og satte og i sækkestolen. "Hvad har vi?" Zack kiggede undrende på mig.\n"Eller i er med i trioen jeg har bare slettet jeres hukommelse om det."\n"Zoey det skal du sku da ikke fortælle dem!" Rasede David og Eric.\n"Jo jo de kan alligevel ikke huske en skid om hvem jeg er eller hvad der er sket," jeg smilte stort til dem og kiggede på dem til de satte sig i den ene sofa.\n"Hvad gjorde vi da?" Troy kiggede frastødt ned.\n"I jagtede bare mig og David og jeg stoppede jer, jeg slettede så jeres hukommelse og slæbt jer her ind," jeg klappede tilfreds i hænderne.\n"Det gider jeg ihvertfald ikke være med til mere," sagde Emmet.\n"Vil i så med mig og drengene tilbage til England?"\n"Jeg vil gerne," Enmet, Jasper og Zack rejste sig samtidig.\n"Jeg giver jer allesammen hukommelsen tilbage, men jeg vil først ud fra grunden," jeg førte dem ud af huset og stalde mig midt på vejen.\nEric og David stalde sig ved siden af mig og jeg tog deres hænder, drengene stalde sig allesammen foran os og kiggede forventningsfulde på mig.\nJeg gav dem hukommelsen tilbage og strammede mit greb om drengenes hænder," hvad er det jeg har gjort?!"\nZack kiggede med store øjne på os," jeg skal væk fra det her."\nHan gik hen og tog Eric i hånden, Emmet og Jasper fulgte efter og slog sig til vores flok.\n"Hvis ikke der er andre der vil med så er vi dem der er skredet," jeg lukkede øjne og skulle til at forstille mig huset.\n"Vent! Vi tager alle med," resten af drengene kom hen og stalde sig ved siden af os. Jeg koncentrerede mig fuldt ud og teleporterede os alle tilbage til lejligheden.\nJeg sørgede altid for at lande ud foran stederne hvis jeg ikke helt stolede på alle der var med mig," jeg går lige ind og fortæller drengene det først."\nJeg gav slip på Eric og trak David med mig ind," jeg er ikke sikker på om de taler sandt alle sammen," mumlede jeg da vi kom ind af døren.\n"Er der ikke den der sandheds besværgelse?"\nJeg kyssede ham på kinden," hvor er du genial!"\nJeg skyndte mig ud af døren og stalde mig foran dem," er i her fordi i vil være på vores hold eller er det her en fælde?"\nJeg brugte besværgelsen og kiggede på dem alle, Parker skulle til at sige noget, men jeg afbrød," jeg vil have Jasper til at svare for ham selv."\n"Jeg er her fordi jeg fortryder hvad jeg har gjort," svarede han, jeg brød øjenkontakten med ham sammen med besværgelsen til ham.\n"Okay du må smutte ind, Zack og Emmet hvad med jer?"\nJeg kiggede først på Emmet da jeg kunne se han svarede," samme grund som Jasper," jeg kiggede over på Zack og han i stemte hurtig.\nJeg sendte dem ind og ud spurgte Eric, han fik også lov til at gå og jeg kom til Greg, Troy, Luke, Poul, Parker og Kim. "Hvad så med jer seks?\n"Alle undtagen Greg og Troy er en fælde," sagde Luke.\nTilfreds sendte jeg de to sidste ind og kiggede på de fire andre," i kan selv vælge, vil i blive i London og jeg sletter jeres hukommelse om det her sted eller jeg sender jer tilbage med slettet hukommelse om det her sted?"\nDa de bare stod og kiggede på mig tog jeg beslutningen," bye bye boys."\nJeg vinkede til dem inden jeg sendte dem tilbage med slette hukommelse, tilfreds vendte jeg mig om og gik ind i huset.


Sammenstød i Jerusalem tog dødelig drejning - sn.dk - Verden\nRaketter blev affyret fra Gazastriben mod Israel mandag aften. Hamas-bevægelsen, der kontrollerer den palæstinensiske enklave, tog skyld for angrebet.\nArtiklen: Sammenstød i Jerusalem tog dødelig drejning\nSammenstød i Jerusalem tog dødelig drejning\nMandag blev der affyret mange raketter fra Gazastriben mod Israel. Kort efter svarede Israel igen med luftangreb, der har kostet flere palæstinensere livet.\nVerden - 11. maj 2021 kl. 12:00\nDe seneste dages spændinger i Jerusalem tog en dødelig drejning mandag, da adskillige raketter haglede ned over Gazastriben.\nFørst affyrede militante i Gaza mindst 30 raketter mod Israel, der svarede igen med et dræbende gengældelsesangreb.\nMindst 20 palæstinensere blev dræbt i angrebet, heriblandt ni børn, mens yderligere 65 blev såret.\nDet oplyste sundhedsministeriet i den palæstinensiske enklave mandag aften ifølge den israelske avis Haaretz.\nSiden fredag er over 300 palæstinensere blevet såret i sammenstød med israelsk politi, der har brugt gummikugler og tåregas mod dem.\nDen islamistiske Hamas-bevægelse havde udstedt et ultimatum mandag, der beordrede Israel til at trække bosættere og politi tilbage fra det hellige distrikt inden klokken 17.\nMen det ignorerede Israel, og kort tid efter kom de første meldinger om raketangreb ind.\nDe 30 raketter fik sirenerne til at gå i gang i Jerusalem og andre byer i området samt i grænseregionen tæt ved Gaza.\nHamas-bevægelsen, der kontrollerer Gaza, tog efterfølgende skylden for angrebet.\nIsraels premierminister, Benjamin Netanyahu, meddelte, at Israel ville gøre gengæld.\n- Vi er i en kamp på mange fronter. Terrororganisationerne i Gaza krydsede en rød linje, sagde Netanyahu ifølge nyhedsbureauet AFP.\nDen israelske hær oplyste mandag aften på Twitter, at mindst tre fra Hamas-bevægelsen mistede livet i det israelske angreb.\nRaketudvekslingen mellem parterne fortsatte langt ud på natten til tirsdag, og palæstinenserne meldte om kraftige eksplosioner ved Gaza.\nKort før midnat lokal tid sagde Israels militær ifølge nyhedsbureauet Reuters, at det palæstinensiske militær havde affyret omkring 150 raketter mod Israel. Flere af dem blev opsnappet af Israels forsvar.\nRaketangrebene fra begge parter mødte mandag omfattende international fordømmelse.\nBåde USA's udenrigsminister, Antony Blinken, Tysklands udenrigsminister, Heiko Maas, og den britiske udenrigsminister, Dominic Raab, opfordrede parterne til at nedtrappe situationen hurtigt.\nAntony Blinken tilføjede dog, at USA støtter Israels ret til at forsvare sig.\nTyrkiets præsident, Recep Tayyip Erdogan, sagde mandag til palæstinensiske ledere, at han "vil mobilisere hele verden for at stoppe Israels terror og belejringer" på Vestbredden.\n6. Italien drukner i vand\n14:29 Bossernes boss fra italiensk mafia er anholdt i Madrid\n11:55 Frankrig vil tilbyde ekstra vaccinestik til ældre og sårbare\n11:15 Græske brande nærmer sig de olympiske leges fødested\n6. En blev kvæstet, da bil endte på taget i ulykke\n7. Tavshed fra kirke efter præstedom


Jagt på kragefugle | jagtmagasinet\nJagt på kragefugle\nAf Hans-Jørgen Kirstein, kragejagt.dk\nI Damark har vi fastsat jagttid på krage og husskade. Jagten eller reguleringen efter kragefugle stiller store krav til jægeren hvis man vil efterstræbe fuglene i større grad. Men er der overhovdet nogen idé i at jage kragefuglene?\nUndersøgelser viser, at landskabet har betydning for kragefuglenes prædation. I en svensk undersøgelse fra 1992 blev det påvist, at kragefugle havde den størte prædation i landskabstyper præget af 90% åbne arealer og 10% skov.\nFigur er egen tilvirkning efter Andrén 1992\nDa forsøgene blev foretaget med kunstige reder kan resultaterne ikke direkte overføres til naturlige redeprædation men undersøgelsen giver et godt billede af kragefuglenes effektivitet som prædatorer.\nI en rapport fra DMU[i] anføres det også, at både krager og hussakder har en negativ effekt på efterårsbestanden af agerhøns og fasaner. For harens vedkommende viser en undersøgelse fra Kalø, at killingetabet grundet krager var mindst 13,3%.\nOverstående viser altså, at det kan betale sig at gøre noget ved både krager og skader på reviret.\nI Danmark kan krage og husskade jages fra 1. september til 31. januar og herfter reguleres fra 1. februar til 15. april med skydevåben. Dette giver os som jægere mulighed for at gøre noget effektivt ved bestandene og samtidigt få nogle gode oplevelser.\nKragebestanden kan groft opdeles i to typer: Hjemmekrager og trækkrager.\nBestanden af hjemmekragerne opholder sig i landet hele deres liv og er derfor på hjemmebane. Ifølge "Dansk Trækfugleatlas", der er baseret på 100 års ringmærkning i Danmark, blev den længstlevende af de danskmærkede krager 17 år og 8 måneder. Den blev mærket som redeunge på Saltholm 1959 og fundet død samme sted i 1976. Dette er måske unikt men tænk på sådan et kragepar der har det samme revir år efter år og hvor godt, de må kende jægeren og ikke mindst andre fugles redesteder.\nDerfor kan de ældre hjemmekrager være meget vansklige at jage. Her kan det derfor betale sig at variere sine jagtmetoder. Et meget effektivt våben mod disse hjemmekrager som har etableret ynglerevir er med krageugle de sidste dage i april. Krageparret er meget aggresive og ofte kan man få ram på dem her. Undersøgelser har iøvrigt påvist, at kan man nedlægge hunnen i sådan et kragepar, vil hannen forsvare territoriet mod andre krager. Får hannen en ny mage, har de ikke held til større ynglesucces[ii].\nTrækkragerne ankommer til Danmark omkring midt/slut oktober. Disse trækkrager er gæster fra andre nordiske lande og Rusland.\nI en svensk undersøgelse blev der ringmærket 20.960 krager hvoraf der blev genmeldt 2.529. Af disse blev 747 genmeldt fra udlandet. De ældste krager fra dette forsøg blev henholdsvis godt 17 år og 16 år gamle. Fra Danmark blev der genmeldt 99 krager og fra både England, Finland, Norge, Tyskland, Holland og Belgien, blev der genmeldt krager.\nDer er ikke mange undersøgelser omkring husskader. Det er dog helt sikkert, at husskaden ikke som kragerne, har et egentligt trækmønster. Der er derfor for størstedelen af husskadernes vedkommende tale om hjemmehusskader.\nDet vigtigste ved jagt på kragefugle er skjulet. Alt for ofte ser man sjusket fremstillede skjul, hvor jægeren er alt for udækket.\nSkjulet bør placeres på nordsiden af bevoksninger som remiser eller levende hegn. På den måde undgår man at solen lyser ned i skjulet og kragefuglene ser bevægelserne. Derudover er det meget vigtigt, at jægeren er godt camoufleret. Ansigt og hænder bør altid være helt tildækket.\nDerudover bør man altid have langsomme bevægelser. Dette er især vigtigt ved skudafgivelse da kragefuglene ellers har en tendens til at slå meget hurtigt af. Lad derfor altid fuglene komme tæt på skjulet inden man bevæger sig.\nFor både krager og husskaders vedkommende kan man jage dem med forskellige lokkemidler. Lokkefugle, hareskind, ræveskid eller ugle er alle kendte remedier.\nMan må vælge sine metoder efter mulighederne og hvad der er naturligt. På marker eller andre pladser hvor kragefugle søger føde er det mest naturligt at anvende lokkefugle. Kan man supplere med en eller to lokkefugle i et træ, er dette at foretrække.\nDet er som om, at et par lokkefugle i et træ giver de indflyvne fugle lidt mere ro.\nNår der er tale om egentlige trækruter, anbefales at anvende en krageugle med en krage placeret i kloen. Kragerne kan næsten ikke lade være med lige at komme en tur over uglen. Placeret på gode efterårs og forårsruter kan opnåes endog rigtige gode udbytter. Det hænder også ofte, at man får et par husskader ved denne metode.\nSe mere om den spændende jagt på www.kragejagt.dk


Euro Youth Hotel - Sammenlign Hotelpriser München\nBillige Hoteller > Hoteller efter land > Hoteller i Tyskland > Hoteller i München > Euro Youth Hotel\nEuro Youth HotelSenefelderstr 5, München, Tyskland Vis kort\nEuro Youth Hotel: Find foto, anmeldelser, information, udstyr og sammenlign priser for 3 stjerner i München, Tyskland.\nMed en beliggenhed i München byder Euro Youth Hotel på indkvartering til fordelagtige priser. Dette hotel er beliggende 5 minutters gang fra München Hauptbahnhof.Derudover er der en række faciliteter, som er tilgængelig, til dem der bor på Euro Youth Hotel, som indkluderer parkering, renseri og trådløst internet.Samtlige værelser på hotellet er udstyrede med trådløst internet på værelset, siddeområde på værelset og varme.Gæster kan starte dagen ud med morgenmad hver dag på Euro Youth Hotel. Gæsterne kan slappe af med en drink på hotellets bar. Der er et stort udvalg af spisesteder i området.Euro Youth Hotel er 20 minutters gang fra Sendlinger Tor, Oktoberfest og Bavarian State Collection of Antiques. Kvarteret er berømt for de gode shopping muligheder der findes.\nBrugere, som kiggede på Euro Youth Hotel kiggede også på disse 3 stjerner München hoteller:\nGenerel vurdering: 9/10Rengøring: 8.73/10Service: 9.27/10Udstyr: 8.8/10Beliggenhed: 9.34/10Mad: 9/10Værelser: 8.67/10baseret på 2120 anmeldelser\nNærmeste hotellerJaeger's Hostel Munich


Engtech.dk - Nikkel\n1771G og NiMac Solo Glansnikkelbade\nAlle vore badtyper er med simple og robuste glanstilsætninger, ikke desto mindre er de højtydende med meget høj glansgrad og fremragende nivellering. Badene udfælder nikkellag der er meget duktile og indslagsevnen og metalfordeling er også i top.\nAlle badtyper føres: lav, mellem og højfosfor. Selvfølgelig kan badene også leveres i versioner uden tungmetaller. Alle bade kan leveres som enten en 3-komponent version eller en 4-komponentversion. Badene er kendetegnet ved stor stabilitet og driftssikkerhed, der sikrer mange metalturnovers.\nTil særlige tekniske formål. Badene kan leveres med varierende nikkelindhold, alt efter kundens ønsker og anvendelsesformål.\nTil dekorativt brug. Udfælder den meget dekorative satin/perleglansnikkel overflade, der er ønsket af mange forskellige industrier, blandt andet bilindustrien.\nE-11 badet er specielt udviklet for printkortindustrien. Badet er meget duktilt. Det indeholder kun 1 glanstilsætning og er således meget tolerant overfor forureninger, metalliske såvel som organiske.


Få et scholarship for dit talent og en universitetsuddannelse, mens du spiller sport på højt plan under bedre faciliteter i USA. Der er ingen bedre sted i verden af gøre dette end i USA\nKvalificerer du dig til et sport scholarship på et universitet i USA? Udfyld vores Gratis Evaluering og vi vil bedømme dine muligheder!\nAt spille college hockey på et scholarship i USA er en af de bedste måder at jagte en fuldtidsprofessionel hockey karriere, hvor du samtidig får en universitetsuddannelse. Størstedelen af NHL består af tidligere college spillere er der er også masser af tidligere college spillere i andre ligaer rundt om I verden.\nKonkurrencen i college hockey er stor. En af grundene til dette, er at der er færre skoler med hockey (ca. 170 skoler i alt), det er kun i den højeste college række, NCAA Division 1, som kan tilbyde hockey scholarships. Det er dog muligt at få akademisk scholarship i rækkerne NCAA Divison 3 og ACHA som kan hjælpe med at finansiere en uddannelse.\nLivsstilen for en college hockey spiller i USA er meget lig med livsstilen som en fuldtidsprofessionel spiller. Du vil træne under de bedste faciliteter, og have adgang til sportsmassør, fysioterapeuter, kostvejledere og en stor trænerstab. Du vil rejse, bo på hoteller, spise på restauranter og få muligheden for at spille mod de absolut bedste hocke spillere i USA, når du representere din skole.\nFor at have en chance for at komme på en af disse skoler skal du spille på det højest mulige amatør niveau herhjemme i Danmark.\nHvis du vil være en god basketballspiller er der ingen tvivl om at college i USA er det bedste sted for dig. Der er over 2,000 colleges i USA med baskethold. Niveauet går fra det højeste niveau hvor de bedste ryger direkte til NBA og WNBA efter college, og kan gå ned til at lavere niveau og alt derimellem. Konkurrencen er selvfølgelig kæmpe stor, så alle international spillere der vil spille basket på college i USA skal spille på højeste niveau i Danmark for at komme i betragtning.\nDe bedste NCAA D1 skoler har over 20,000 fans til deres kampe og March Madness (NCAA play offs) er en af de mest sete sportsbegivenheder i USA. Hvis du får chancen for at spille på college som basketspiller – grib den!\nLigesom med basketball, er der ikke et bedre sted i verden at spille football end i USA. Stort set alle spillere i NFL kommer fra college, så der er ingen tvivl om at du skal på college hvis dine forventninger er at blive professionel footballspiller.\nFor mange er det en drøm der går i opfyldelse at spille foran 100,000 imens man får sig en universitetsuddannelse.\nDer er over 900 colleges med Amerikanske fodboldhold i USA! Et amerikansk fodboldhold har i gennemsnit 103 spillere. Men selvom der er meget end 92,000 spillere, er der ekstrem hård konkurrence, hvilket betyder at du skal spille på det højest mulige niveau i Danmark for overhoved at komme i betragtning til et scholarship.\nSe om du har hvad der skal til for at spille hockey, basketball eller amerikansk fodbold på college i USA med scholarship! Udfyld vores Gratis Evaluering så vi kan bedømme dine chancer. Det tager kun 2 minutter og der er ingen forpligtelser.\nSiden 2007 har vores erfarne Sports Konsulenter hjulpet mere end 2000 gymnasieelever fra rundt om i verden med at blive student-athletes på college i USA, fra hobby niveau til top elite niveau. Læs mere om nogle af vores student-athletes her.


Midtfyns Bryghus, Belgisk Sommer Wit – Allbeer\nMidtfyns Bryghus, Belgisk Sommer Wit\nBelgisk inspireret Wit Beer….. meeen der skal altså mere finesse til hvis man læner sig op ad stolte belgiske brygtraditioner og endda namer outputtet derefter.\nØllet er lysgyldent og skummet snehvidt, dog minimalt, utæt og særdeles kortvarigt.\nWit skal jo helst være sådan sommerfriskt, men i dette tilfælde kører noter af appelsinskal, korianderfrø og peber i finalen nærmere i retning af det sommersure – dertil er kroppen flad og doven. Er ligetil, forudsigelig og noget uinspirerende.\nMidtfyns Bryghus blev kåret til årets nyhed af ølentutiasterne i 2007, med deres Imperial Stout som tungen på vægtskålen. Den har da også en helt anden tyngde og midtjyderne plejer da heller ikke at være bange for at fortolke øltyperne.\nMen denne fortolkning bryder jeg mig altså ikke om, den er dog let og letdrikkelig i sommervarmen trods relativt høje 6,2% vol.\n25. juli 2008 9. september 2008 Skriv en kommentarMidtfyns Bryghus, [##] Hæderlig\nForrige Previous post: Mikkeller, Stateside IPA\nNæste Next post: Midtfyns Bryghus, Double India Pale Ale


Efterårsbuket med dild og solsikker fra køkkenhaven My title\nSmuk efterårsbuket med krydderurter\nSkrevet 6. september 2019 af Martin - Nymolle1900\nKøkkenhaven bugner med krydderurter. Dild har vi især meget af i år – og har netop lavet denne skønne efterårsbuket med dild og solsikke fra køkkenhaven.\n“Det er spildt at give dig en buket…”\nOverskriften lyder måske lidt hård. Ikke desto mindre, sagt kærligt – og modtaget, som et kæmpe kompliment.\nDet var desuden min mor, som forrige uge – da hun lige var på besøg – sagde ordene: “det er spildt at give dig en buket”. Hun havde istedet taget friske rødspætter med. Skøn værtsgave – trods det nu ikke var nødvendigt. (Kan tilføje fiskene smagte skønt!)\nPointen med kommentaren – og hvorfor jeg kan sige, at den var ment kærligt – var at komplimentet fulgte, at Rune og min have bugner med smukke blomster.\nVi er da også helt stoppet med at købe blomster til indendøre. Haven forsyner os mere end rigeligt med blomster – i hvert fald fra tidlig forår og indtil langt ud på efteråret.\nFortiden har vi konstant en buket georginer. Georginer er virkelig en skøn plante at have i haven – virkelig en given lille knold. Der kommer kun flere og flere blomster, des flere buketter man henter ind.\nIdag har jeg dog ikke lavet en buket af georginer, men en buket fra køkkenhaven. Netop lige kommet ind fra haven. Kun lige fået anrettet buketten, vasket fingre og sidder nu og skriver dette lille blogindlæg, før jeg vil igang med aftensmaden – og nyde starten på en skøn weekend.\nEfterårsbuket til spisebordet\nInspiration til en efterårsbuket behøver man kun gå en tur i skoven for – eller bare kigge på havens buske og træer. I hvert fald, hvis man vil ramme efterårsfarverne. Trods vi kun er i begyndelsen af september, så er bladene allerede ved at forvandles til røde, rødbrune, gule og orange.\nKan selvfølgelig også bare høste de blomster, som blomstrer netop nu – de har selvfølgelig efterårets farver. Og det er præcis hvad jeg har gjort.\nFor mig skal en efterårsbuket naturligvs forsøge af afspejle efteråretsfarver. Jeg har dog ikke været i haven – i sin bogstavelige forstand. Jeg har været en tur i køkkenhaven. Her har jeg plukket dild og solsikke.\nDild fungerer fantastisk godt i en buket. Giver en virkelig god fylde. Og i forhold til efterårsfarver, så har dild allerede den her grøn-gule farve – og visner i løbet af nogle dage i en vase til at antage sådan rust- og bronzefarve.\nSolsikkerne – her i en miniature udgave – giver buketten en god farve. Efteråret er måske – i manges øjne – gråt og kedeligt. I naturen er efteråret dog også kraftige farver og solrige dage. Tænker solsikke passer rigtig godt.\nKæmpe solsikke passer sjældent – efter min mening – i en buket. Kæmpe solsikke er dog fantastisk i køkkenhaven. Specielt gode til at give lå og skygge. Fulgene er desuden vilde med at høste frø fra kæmpesolsikke. Læs om dyrkning af kæmpe solsikke her\nJeg er i hvert fald ganske godt tilfreds med denne efterårsbuket. Nu skal den på spisebordet, hvor vi kan nyde den hele weekenden.\nForrige indlæg Sensommeren er tid til bønner\nNæste Indlæg Efteråret er æbletid…


Stjernerne blegnede i Sønderjylland\nTeemu Sepänen spillede atter en stor kamp ude mod SønderjyskE, men måtte desværre sammen med resten af Stars-holdet se sig overmandet på straffeslag. Arkivfoto: Ole Tradsborg\nTidlig føring blev hentet, og så tabte Stars i overtiden\nStars tog fredag turen til Vojens, hvor SønderjyskE var modstanderen. Turen var med Stars som tidligt tophold, og optimismen havde Stars i den grad også med i bagagen. Det sås, da først Ville Järvinen scorede til 1-0 for Stars.\nOg det blev bedre endnu for Gentoftes stjerner, da Stars slog tilbage på et længerevarende pres fra hjemmeholdet. Luis Blak Olsen var kvik på en pludselig chance efter faceoff, og så klaskede han ellers pucken i mål ind bag Myllykoski til en tomåls-føring til gæsterne. Føringen holdt perioden ud.\nI anden periode var det den tidligere Stars-spiller, Anders Førster, der bragte spændingen tilbage i opgøret. Han scorede til 1-2 straks i anden periode.\nForventningen hos hjemmepublikummet var givet, at SønderjyskE ville opnå fuld kontakt, men der skulle gå yderligere halvanden periode, for først i slutningen af tredje periode fik værterne udlignet.\nDer kom ikke flere scoringer, og opgøret gik ud i overtid. I denne var begge hold nærgående, særligt hjemmeholdet, men Stars-keeper Teemu Sepänen viste klassen, og så blev opgøret afgjort i straffeslag. Her viste hjemmeholdet sig skarpest og fik derfor et enkelt bonuspoint på den konto.\nStars må – overtidsnederlaget til trods – glæde sig over en fantastisk start på turneringen, og allerede tirsdag aften kan de sætte yderligere point ind på kontoen.\nDet sker, hvis de besejrer Frederikshavn White Hawks. Opgør i Gentofte Skøjtehal plejer desværre ikke at være en publikumssællert, uanset hvem der møder op, men som et led i at få lokket flere folk af huse, har klubben for nylig lavet en ny hjemmeside, www.gentoftestarselite.dk, hvor man bl.a. kan købe sæsonkort.\nPubliceret 18 September 2017 19:00


Ukrainsk Eurovision-sejr er kontroversiel og spændende - MX.dk\nAf Ritzau - 15/05-16 08:43\nUkrainsk Eurovision-sejr er kontroversiel og spændende\nAt Ukraine natten til søndag vandt det europæiske grandprix, er en stor overraskelse.\nJamala fra Ukraine vandt Eurovision lørdag aften. (Billede: Scanpix/Jonathan Nackstrand)\nRusland og Australien. Favoritfeltet ved dette års Eurovision stod inden årets show klart.\nI periferien lå Ukraine som en usandsynlig dark horse, der først begyndte at dæmre som en mulig vinder, efter at fagjuryerne havde delt point ud og tv-seernes stemmer blev talt op lørdag aften i den internationale konkurrence.\nDa alle point var uddelt, stod det klart, at landet stik mod alle forventninger løb med sejren.\n- Det var en overraskelse. Nu har jeg kommenteret Eurovision i seks år, og det er første gang, jeg ikke har været forberedt på, hvad jeg skulle sige, da vinderen blev udråbt, siger den danske kommentator og melodigrandprix-ekspert Ole Tøpholm.\n- Jeg havde forberedt, hvad jeg skulle sige, hvis det var Rusland eller Australien. Det var en stor overraskelse, og det tror jeg, det var for de fleste, siger han.\nMen den ukrainske triumf, som landet sikrede sig ved hjælp af sangerinden Jamala og nummeret "1944", der handler om Sovjetunionens deportering af krimtatarerne til Centralasien i 1944, er ikke bare en overraskelse.\nDet er også en sejr for landet i mere end én forstand.\nSangen måtte kigges efter i sømmene af EBU (European Broadcasting Union, der står bag showet, red.), inden Ukraine fik lov at stille op med den, fordi den blev mistænkt for at være politisk. Og det er fy-fy i Eurovision.\n"1944" blev godkendt. Men den har stadig været årsag til flere løftede øjenbryn.\n- Det er et spændende forløb, der kommer nu, for det er første gang, vi har en vinder, som opfattes kontroversielt. Det er vi ikke vant til, siger Ole Tøpholm og uddyber:\n- Normalt er det en uskyldig kærlighedssang eller noget, der bare skal rime. Så det er spændende, hvad der kommer til at ske, for jeg tror bestemt, ukrainerne opfatter det som en anerkendelse af deres situation, siger han med hentydning til det politiske slagsmål, der også finder sted i dag mellem Ukraine og Rusland.\n- For selv om det er en historisk beskrivelse af en begivenhed i 1944, så er der heller ikke blevet lagt skjul på, at denne her sang meget godt beskriver, hvordan ukrainerne har det med russerne, siger han.\nIfølge Ole Tøpholm er det umuligt at holde politik 100 procent ude af Eurovision, selv om EBU kæmper en kamp.\n- Jeg ser nu ingen risiko ved, at det er sådan. Der er jo stadig regler, der siger, at det ikke må være provokerende politisk, og de er nødt til at være der, siger han og tilføjer:\n- Men vi kan godt se en tendens til, at nogle lande gerne vil gøre det politisk, og det handler jo om, at de ikke har den samme grandprixtradition, som vi har.\n- De har noget at kæmpe for, for eksempel deres frihed, og så ser de det som en mulighed for at blive hørt i især de vesteuropæiske lande, forklarer han.\nHan mener dog ikke, at Ukraines sejr kun er en slags europæisk plaster på landets blødende sår.\n- Jeg tror, de vinder på grund af de følelser, Jamala formidler i sangen. Men at det så oven i det opfattes som et lille hak over tuden til Rusland, det tror jeg ikke, der er nogen, der har noget i mod, siger han.\nDet er anden gang, Ukraine vinder Eurovision. Første gang var i 2004.


Danskerne positive over for konkurrence på velfærd\nEr det i orden at bruge private leverandører til velfærdsydelser? Det har tidligere været et ideologisk spørgsmål, som delte danskerne. Men i de senere år har befolkningen og politikerne fået et mere pragmatisk syn på emnet.\nEt af kommunernes kerneområder er at tilbyde borgerne gode velfærdsydelser. Traditionelt har kommuner derfor varetaget omfattende opgaver indenfor eksempelvis børnepasning, skoler og hjemmepleje, men mange steder er disse opgavetyper i stigende grad blevet sendt i udbud og varetaget af private aktører i stedet. Dansk Erhverv har i august 2013 fået gennemført en befolkningsundersøgelse om danskernes syn på det at lade offentlige og private konkurrere om at tage sig af velfærdsydelser. Resultatet viser klart, at danskerne støtter konkurrenceudsættelse som en måde at sikre bedre velfærd igennem brug af private.\nPersonerne i undersøgelsen er blevet bedt om at angive, hvordan deres generelle holdning er til at anvende private leverandører til velfærdsydelser. Tidligere var det et ideologisk spørgsmål, som delte danskerne, men de senere år har befolkningen og politikerne generelt fået et mere pragmatisk syn på emnet. Som figuren nedenfor viser, er det kun omkring hver fjerde, 26 procent, der har en negativ eller meget negativ holdning til at inddrage private leverandører på velfærdsområdet, mens lidt under halvdelen, 43 procent, er positive eller meget positive.\nDer er sket en mindre forskydning over tid i befolkningens holdning til spørgsmålet. I en identisk undersøgelse gennemført af Capacent for Dansk Erhverv i 2009 var det omtrent samme andel, 40 procent, der var positive eller meget positive overfor at bruge private leverandører til velfærdsydelser, men andelen der er negativ eller meget negativ er faldet, fra 36 procent i 2009 til 26 procent i 2013. Det tyder på, at den stadigt voksende brug af forskellige offentlig-private samarbejdsformer i den offentlige sektor har demonstreret for borgerne, at det ikke fører til en omkalfatring af velfærdsydelserne, og oftest fungerer langt bedre end de tidligere ordninger.\nOverordnet set er der således støtte i befolkningen til at gøre brug af private på velfærdsområdet. Erfaringsmæssigt er det en tilgang, der både kan udløse effektiviseringsgevinster og forbedre det oplevede serviceniveau igennem konkurrence. På baggrund af den markante opbakning i befolkningen er det Dansk Erhvervs klare anbefaling til de kommunalbestyrelser, der bliver indvalgt ved det forestående kommunalvalg, at have øjnene op for potentialet ved en større anvendelse af private på kommunens kerneområder.\nEn forudsætning for at indhente disse gevinster er konkurrence om at varetage de offentlige opgaver, da konkurrencepresset tvinger såvel offentlige som private til at stramme sig an og levere bedst mulig velfærd på den mest effektive måde. Samtidig kan det for den enkelte dansker være forbundet med en gevinst at kunne vælge et bestemt tilbud, for eksempel en bestemt type skole eller daginstitution, som passer til ens behov, interesser og situation i øvrigt.\nI alt 44 procent af danskerne opfatter det som vigtigt eller meget vigtigt, mens sammenlagt 35 procent finder det mindre vigtigt eller slet ikke vigtigt, at kunne vælge mellem forskellige typer indenfor velfærdsområderne, jf. figuren nedenfor. Samlet set er det altså ikke det at have valgmuligheden der som sådan interesserer danskerne. Det afgørende er snarere, at der er gode og relevante velfærdstilbud der passer til familiens behov, som vist i figuren ovenfor, mens det at lade flere forskellige aktører konkurrere om det mest af alt er et redskab snarere end en gevinst i sig selv.\nBefolkningen som helhed støtter således ikke ideologisk set konkurrenceudsættelse, men er alene og ud fra pragmatiske hensyn interesseret i gode velfærdsydelser. I det omfang inddragelse af private aktører kan føre til dette mål – hvad erfaringerne tydeligt indikerer – støtter flertallet af danskerne sådanne tiltag.\nUndersøgelsen er gennemført i august 2013 af Norstat for Dansk Erhverv. Der er i alt gennemført 1.000 online interviews med et repræsentativt udsnit af den voksne danske befolkning. Data er vægtet på køn, alder og uddannelse for at sikre repræsentativitet. Ved offentliggørelse skal der ske en tydelig kildeangivelse, for eksempel ”Norstat for Dansk Erhverv”.\nSe analysen på Dansk Erhvervs hjemmeside


KILDE - Danmarks Statistik\nAngiver hvilke kilder data stammer fra\nVariablen angiver kilden eller delsystemet, som data stammer fra.\nVariablen angiver kilden eller delsystemet, som data stammer fra, fx om det er indberettet fra virksomheder eller beregnet (opregninger).\nFølgende kilder anvendes i udenrigshandel med varer:\nEU-import eller - eksport, indberettet via Intrastat-angivelse.\nÆldre Extrastat importsystem, udfaset i 2005.\nÆldre Extrastat system, udfaset i 2005/2006.\nHandel med skibe og fly, indsamlet via særlig tælling.\nDanske fiskefartøjers landinger i udlandet, indberettet til danske myndigheder.\nNyt Extrastat eksportsystem, indført i 2005.\nExtrastat eksport til tredjeland med eksportstøtte for landbrugsvarer under EU's landbrugsordninger.\nNyt Extrastat importsystem, indført i 2006.\n11 TÆRSKEL INTRA\nHandel indberettet under forenklingstærsklen i Intrastat.\n12 TÆRSKEL EXTRA\nHandel indberettet under forenklingstærsklen i Extrastat.\n13 NONRESPONSE TOTAL\nEstimation for manglende handel fra virksomheder pligtig til indberetning til Intrastat.\n14 NONRESPONSE PARTIEL\nEstimation for både manglende handel fra virksomheder pligtig til indberetning til Intrastat samt for handel fra virksomheder fritaget for indberetning til Intrastat (handel under fritagelsestærsklen). Kilde 14 svarer til summen af kilde 13 og 15.\n15 BELOW THRESHOLD\nEstimation for handel fra virksomheder fritaget for indberetning til Intrastat (handel under fritagelsestærsklen).\nUdenrigshandel med elektrisk strøm baseret på målinger ved grænsen af fysisk passage samt prisoplysninger fra spotpriser fra det nordiske elmarked.\nVarer i Extrastat import, som returnerer efter aktiv forædling (lønforarbejdning) i udlandet, og hvor kun lønforarbejdningsværdien er rapporteret. På disse poster foretages der en korrektion, så værdien repræsenterer hele varens værdi.\nPoster indlagt manuelt i forbindelse med statistikproduktionen.\nUdenrigshandel med naturgas i rørledning baseret på målinger ved grænsen af fysisk passage samt prisoplysninger fra virksomhedernes indberetning til Intrastat og Extrastat.\n12-06-2006 31-12-9999 00 : UKENDT\n01-06-2005 31-12-9999 01 : INTRA\n01-06-2005 31-12-9999 02 : EXTRADOK\n01-06-2005 31-12-9999 03 : DSEXTRA\n01-06-2005 31-12-9999 04 : SOF\n01-06-2005 31-12-9999 05 : FISK\n01-01-2005 31-12-9999 06 : E-EKSPORT\n01-01-2005 31-12-9999 07 : YM\n01-01-2006 31-12-9999 08 : Ny-Import\n19-08-2016 31-12-9999 09 : Tjenestehandel\n01-06-2005 31-12-9999 11 : TÆRSKEL INTRA\n01-06-2005 31-12-9999 12 : TÆRSKEL EXTRA\n01-06-2005 31-12-9999 13 : NONRESPONSE TOTAL\n01-06-2005 31-12-9999 14 : NONRESPONSE PARTIEL\n01-06-2005 31-12-9999 15 : BELOW THRESHOLD\n01-06-2005 31-12-9999 16 : EL\n01-09-2007 31-12-9999 17 : FORÆDLINGSVÆRDI\n15-12-2005 31-12-9999 19 : MANUEL\n01-01-2005 31-12-9999 20 : NaturGas\n11-11-2008 31-12-9999 33 : MOMS\n03-02-2009 31-12-9999 34 : KoKsBegreber\n09-02-2017 31-12-9999 39 : TjenesteMoms


Køb Sage Kinetix Control blender BBL605UK - Tilbud: 2.399,00,-\nDenne blender fra Sage har avanceret Kinetix knivesystem, der sikrer, at alle ingredienser bliver blendet til mindste detalje. 1200 watt 5 hastigheder + pulse-funktion 1,5 liter plastikkande\nModel/varenr.: Sage Kinetix Control bl\nKinetix Control fra Sage er en kraftfuld blender, der er i stand til at blende enhver type ingrediens. Det geniale knivesystem og den tragtformet kande blender perfekt og jævnt uden at efterlade klumper.\nHøj ydelse: Denne blender har en motor på 1200 watt. Vælg mellem 5 hastigheder og tilpas ydelsen til ingredienserne.\nKinetix knivesystem: Den unikke form på knivene og kanden gør, at du kan blende supper og saucer uden at få klumper. Knivenes centrale placering skaber en effektiv hvirvel, der trækker maden ned, mens kandens form forstærker knivenes effekt og hjælper med at holde maden i bevægelse.\nOne-touch-indstillinger: Kinetix Control-blenderen har programmer til smoothies, knusning af isterninger samt pulse-funktion. Brug de automatiske programmer til at blende uden gætterier og undgå at blende ingredienserne for meget. Med andre ord kan du få perfekte resultater hver gang.\nKande: Med den BPA-fri plastikkande på 1,5 liter kan du blende større mængder ingredienser på samme tid.