M&A in L.A. (Ehk Massa ja Art Lõuna-Ameerikas): detsember 2009\nMeie puhkused ja puhad siin kah jatkuvad endiselt, tulime just tagasi Galapagose arhipelaagi suurimalt saarelt San Isabellalt, mis on idee poolest lihtsalt 5 lahestikku asuvat merest tousvat vulkaani, millest uks mida kulastasime ajas laavat viimati valja 2005 aastal. Isabella ja selle pisike naaber on ka tekkeliselt noorimad saared siin, kui vanad, jaan vastuse volgu :). Sinna ja tagasi liiklesime kiirpaadis, mis oli kull kohati marg aga samas meeli paitav elamus, vaadates kuidas 2 koda 200 hobust taga vett ules peksid. Vahemaa oli 2 tundi, ehk ma ise arvaks, et vast nii 60 kilta.\nIgatahes juba Saqn Isabellal olles, saime kondida laavaojadel ja naha vulkaanilist loodust oma karguses. Suht suureparane matk oli see mis kraatri (maailma suuruselt teine moodustis Goron Goro jarel) umbruses sai tehtud, saime uhtteist teada ka kohaliku taimestiku ja sisse tunginud "parasiit liikide" kohta. Sinna ratsutasime mingilt maalt hobestega, ma sain elus esimest korda vististi kui malu ei peta, isegi sellise eluka galoppi. Kuigi, vaesed vaiksed ja kondised loomad agasid mu ja Arti paksude kerede all peris hoolega. Siukest hasti ratsutatavat pinnast oli kull suht vahe, suur osa teest oli uks mudamulgas, sest ilm meid eriti ei soosinud. Tagasiteel maelt sai mingi osa teest jala tuldud ja isegi veelgi mudasemaks saadud. Toestust leidis ka fakt, et tasub olla eriti laisk ja unupea, mina kes ma olin eriti ontlikult kinnised jalanoud kaasa votnud olin uhes nendega uks suur mudakai, Art kellel olid ainult plahvid, sai aga enda kasutusse eriti seksikad kollased kummikud, mis kaitsesid teda kui issanda voluvits sel mudasel rajal. Reisikaaslasteks oli meil seekord uks vaga lahe viieliikmeline Quitost parinev Ekvadori perekond, lapsed olid vast mingi 16, 12 ja 10 (esimesed kaks poisid, viimane tudruk) ja vanematest ema looduskaitsja ja isa autokummi arikas. Nalja sai nendega kovasti ja jutuajamised olid samuti meelikoitvad. Art lubas samasugused lapsed kasvatada endale, aind kaks korda rohkem :). Paale vulkaani sai kaidud veel ka veits snorgeldamas ja mere aares. Snorgeldamine oli mage, mask lekkis ja nahtavus oli vihma totuu null, kalad samal póhjusel jalga lasknud. Kull aga onnestus snorgeldama minnes naha pingviine ja Blue footed boobiet (helesiniste jalgadega lind), hunnikust merilovidest, iguaanidest ja krabidest raakimata. See on uldse suht surreaalne siin, kuidas iga nurga peal void iguaanile otsa komistada, iga paadi peal vedeleb merilovi (jah nad huppavad paadi peale mis vee peal seisab) ja rannaarsed kivid on punaseid krabisid tais. Noh tana mingi tunni parast asume teele lounapoolsete saarte poole (Floreana, San Christobal, Espanola, Seymour), mis peaks elu poolest palju rikkamad olema, eks nais mis vark seal on.\nLisaks loodusvaatlustele, testisime ka uhes rannabaaris kookospahkli sisse tehtavat jooki ja teises Caiprihiniasid. No utleme nii, et see kookose vark mu sudant ei voitnud, kuigi polnd paha, aga see, et et me senini Eestis uskund oleme, et see jook mis meile tehti oli Caiprihinia, see on kull puhas puha lihtsameelsus. Siinne on hoopis teise maitsega, ja kuradi hea raisk, me vedelesime ja testisime kolm ringi (plaan oli testida, mitte labustada), enne jareldusele joudmist, et voimegi nii testima jaada. Muideks uldse tehakse siin kokse armastusega, jouluohtul tegin kah vaikse tiiru linnas (Art oli kustund ja pikutas hotellis) ja astusin paarist kohast labi (siin tahistatakse joule suuresti valjas koos imelike vilkuvate pakapiku mutsidega, mitte pereringis) ja proovisin uhes kohas Long Beachi (nagu Long island, aind Coca asemel johvikamahl). No kurat, kui jaa ja sidrunimahla kogus on oige, siis johvikamahla ei ole vajagi, kusjuures seda pannakse nagunii aind varviks. Igatahes, paar louna ameerika baarmeni Eestisse armastusega tood tegema importida oleks hea diil, ootad kull oma koksi tsiba kauem, aga asi on seda taiega vaart.\nNunii, meil nuud aeg siis Laevale Amigo I suunduda, jouame tagasi Puerto Ayorasse 31-sel, et uus aasta vaarikalt vasta votta. Siin pidi tulema viisakas pidu, koik ilusti tanavatel ja boonusena siis pannakse hulga inimeste nukke pólema, juba praegu on usinamatel nad valmis meisterdatud. Ootan ponevusega. Teile siis head vana loppu ja head uut kah, vast 1. Jaanuaril pajatame oma uutest nagemustest, et me oleme hetkel Eesti ajast 8 tundi maas, siis 1. Jaanuari hommikul kell 8 uut raportit otsima hakata vaga motet ei ole :))).\nPosted by Massa at 17:57 0 comments\nHeipsa. Nagu Art siin ennist seletas, ujusin ma tana haidega, onneks mitte maffiakeeli arvatuna. Kaisin sukeldumistripil ja see oli vaga tuus, nagin esmakordselt oma pisikeste punnis silmadega naiteks vasarhaid ja galapagose haid, vasarhaide puhul avaladas ilmselgelt peale nende lommi loodud nina sugavat muljet see, et nii suurt hunnikut haisid ma polnud korraga nainud - ma loendasin umbes 15 isendit uhes suures pundis. Kaisime sellises sukeldumiskohas, mil nimeks Gordons Rock, ja kuigi seal ei olnud mingit korallriffi nii suure hulga varviliste kaladega nagu voib naha indoneesias, tais voi punases meres, laheb teine sukeldumine raudselt mu isklikku top 3e. Esimene oli kah suht lahe ja silmatud sai moningaid vaiksemaid vasarhaide gruppe ning rifihaisid ja tapilist raid, mis justkui holjub labi vee, saba taga, aga teise ajal lisandusid siia veel merilovid, keda vilksti ules ja alla ujumas korda kaks nagin, kilpkonnad, kes vee all pole sugugi kohmakad loomad, eelpool mainitud suur vasarhaide grupp, rifihaid, moned vaga huvitavad meritahed, barracudad ja hunnikutes vaiksemaid kalu. Sain isegi teiste tehtud pildid ja paar videot sukeldumispoest kaasa, nii et kunagi vahest isegi naete mida ma siin seletan. Seltskond kellega kaisime oli suht rahvusvaheline ja vaga erineva kogemuste pagasiga, oli ule 1000 sukeldumise teinud taanlane ja teist korda veealla lainud jaapanlanna, paadis pesitsesid veel ka kaks hollandlast, kellele eraldi vaike sukeldumise A ja O tehti ja esimest korda vee all hingama pandi. Mina kaisin ara umbes 30 m sugavusel ja hiilgasin loomulikult sellega, et hingasin koige rohkem - ehk siis sain alati suht esimesena oma ohutagavaradest jagu, kurat, 6-7 liitrit kopsu, mis magedes ja maa peal uldse on igati kasulik kraam vee all vaga kaugele ei vii ja vaga kaua veealust ilma nautida ei lase (mingi 40- 45 minti sukeldusin umbes molemal korral vast). Jaapanlanna selle eest hiilgas loomulikult meil sellega, et liikus ules alla esimesel sukeldumisel nagu suuna kaotanud kosmosesustik, mis sukeldumisel, igaks juhuks mainin, on kuradi ohtlik. Ohutuspeatuse tegemisel (et tusistusi ei tekiks peale sugaval kaimist, tehakse ca 5m sugavusel 3 minti pausi tavaliselt), suutis ta koigepealt umbes meetrini pinnast jouda ja siis uuesti umbes 15 meetrini vajuda monekumne sekundi jooksul, aga eks tal oli veits liiga palju kaalupomme kah voo peal. Uldse selgus rahvaga raakides huvitavaid asju, naiteks taanlane oli siin jummalast juhuslikult, tahtis teine mehikkosse lennata, aga naed, maru jama, amsterdamis sadas lumi maha ja lennud ei lainud, uut pakuti lennufirm poolt peale joule. No nii kaua ei tahtnud aga oodata, seega, vaatas mis riikidesse saab lennata, mingi 5/ndal katsel mehhikost lounasse liikudes Ecuador, ja volia, siin ta on. Hoolandi paarist mees jallegi, oli mingi teletootaja, kes tegi umbermaailmareisi kolmemastilise purjekaga ja mingi rahvaga ja saadet sellest, kurat, ja talle makstakse selle eest. Ilmselgelt meil on elukutse valikuga miskit Artiga nihu lainud...\nIgatahes, olen rahul paevaga, sukeldumine just liiga odav lobu pole, nii et eks nais, kas veel siin veealla lahen. Panime lukku ka oma pikema kruiisi, pohimotteliselt teeme mingi 4 paevase tuuri lounapoolsetel saartel, lahkume puhapaeval, see raisk, nagu iga asi siin saartel maksis kah paris mitu kulli, aga noh, kui siin olla, siis alterntiivkulu mitte ringi vaatamisest oleks ikka oluliselt suurem, kui majandusterminitesse minna. Puhapaevani tsillime niisama, tana vahest vaike diskoteeka, homme vaatame siinsamas mida naeme, ma kain Darwini keskuses kus Art tana oli ja mis suht seks pidi olema ning voibolla kaime veel paeva kaks ara korval saarel, mis on saarestiku suurim, San Isabel oli nimi, kui miskit kuskil malusoppides sassi ei lainud. Igatahes, karta on et lootma peab ning senine kogemus naitab, et Galapagose fauna ongi nii kreisi kui raagitakse.\nJa otse loomulikult, koigile ilusaid joule, loodetavasti on ilusti lumi maas ja nad on valged, meil oli siin tana 27 kraadi, ohuniiskus 83%, vee temeperatuur 26 kraadi, ainsad valged kaljud mida nagin olid sellised linnusita koguse tottu, mingit joulutunnet seega ei ole ja kuupaeva sain teada arvuti taha istudes. Artile joulukingitus on kah ostmata, aga loodan, et ta on kuupaeva osas sama ignorantne kui mina :)\nPosted by Massa at 03:24 0 comments\nTere! Vaatamata vaikestele tagasilookidele joudsime eile parastlounal Galapagosele. Tagasilookide all motlen lennuki hilinemist 2,5 tunni vorra (statistikast niipalju, et 3-st Louna-Ameerikas tehtud lennust on 2 hilinenud, keskmisel 2,25 tundi; kui siin kunagi lennata kavatsete, siis soovitan heaga 5 tundi varuks jatta, kusjuures lahe on see, et check-in, boarding ja lennuki valjumine on siin antud minuti tapsusega, a la 13.38, mis tavaliselt paar korda 15 minuti vorra edasi lukkub), kuid kohale me joudsime. Esmalt soitsime bussiga sadamasse, sealt 0,8 USD eest praamiga ule ja seejarel taaskord bussiga Puerto Ayorasse, mis on siinne turismimeka. Esimese asjana lahendasime oobimisekusimuse ja seejarel hakkasime infot kruiiside kohta koguma. Infot on vaja, sest osad laevad on parajad peldikud (eile oleksime peaaegu votnud laeva, mille mootor 2 nadalat tagasi reisi ajal polema laks - seda saime loomulikult hiljem teada), kallid voi on kruiisid imelikud (tavaline teema on see, et 3 paevane kruiis tahandab ohtul laeva peale minemist, jargmisel paeval erinevate saarte vaatamist ja kolmanda paeva hommikuks taas sadamas olemist - sisuliselt ostad ujuva hotelli kaheks ooks). Mingi plaan on tanaseks paigas, parastlounal vormistame asja ara, soov on pikem kruiis teha (kuni 8 paeva).\nMassa ujub hetkel haidega (aka sukeldub) ja ise soovisin surfama minna, kuid kahjuks pean turismimeka vaatamisvaarsustega piirduma, kuna tana pole siin sobivat ilma. Kull jouab ka surfata.\nMinu poolt tegemist viimase sissekandega enne joulusid (Massa akki muljetab ka veel), nii et soovin koigile huva joulu!\nPosted by Ise at 17:48 0 comments\nPosted by Ise at 01:21 4 comments\nTervitused ka minu poolt ja huva peagi saabuvat jouluaega koigile! Lood siis sellised, et oleme omadega Guayaquili joudnud, eilsele lennukile mahtusime ilusasti ja kohti jai isegi ule. Suur ullatus ilmnes Guayaquili lennujaamas, kui Galapagosele lendava (Galapagosele saab ainult lennata Ecuadorist, Ecudori lennufirmadega) lennufirma Aerogal klienditeenindus meie piletid ca 5 minutiga umbervormistas ning seda ilma lisatasuta. Vabandanti veel, et tanasaeks ei saanud vahetada (mangisime natukene solvunut, kuid noustusime siiski) ja nii me homme Galapagose suunas teele asume. Vahepeal kaisid peast labi juba muud voimalused, mida ette voiks votta (moni teine riik ara vaadata, dzunglisse matk teha, koju varem soita jne), onneks neid enam vaja ei lahe. Vaike ullatus oli lennujaamas see, et mind riiki vormistanud piirivalvur ei leidnud Eestit infosusteemis, mistottu olen vist latlasena (krt see ei ole naljakas, naer jatta) Ecuadoris.\nLennujaamast liikusime taksoga hostelli, mis kull suhteliselt kirves, kuid paljudele valge inimese vajadustele (konditsioneer, ventilaatorid, duss jne) vastav. Ohtul kaisime linna peal, kuna tegemist oli puhapaeva ohtuga, siis melu just liiga palju ei olnud. Tana lahme vaatama linna suuremad turistiloksud ule ning plaanis on ka luuret Galapagose cruiside asjus teha. Guayaquilis olles tunnete kohe, et ekvaator ei ole kaugel ja ookean on lahedal. Ohuniiskus ca 60%, tana lubatakse 29 kraadi sooja. Esmamulje ok, tundub, et metalliarikad elavad siin linnas hasti, nimelt on enamik aknaid/uksi trellitatud.\nIgatahes tundub (loodame!!!), et oleme vist oige(ma) tee peale jalle tagasi saanud ning loodetavasti sarnaseid ullatusi rohkem ette ei tule.\nP.S Massa uritab varasemate postituste juurde pilte ules panna, nii et kui aega saate, vaadake blogi varasemad postitused ka ule.\nPosted by Ise at 17:51 0 comments\nTervisi ja veits paikest kulmale eestimaale. Meil siin eilne paev jatkus sama tahe all nagu ta oli kulgenud, ehk siis kui hakkasime ohtul Quito poole lendamiseks check in-i tegema, selgus, et mis asja, et te poisid ju olete ju meil stand by jarjekorras ja mitte lennuki peal, mis tipnes siis sellega, et loomulikult jalle lennukile ei mahtund, saime hoopis mingi supervisoriga maid jagada tukk aega ning nuud siis lahme uuele katsele - lend Guayaquili millele me nuud ikka vaidetavalt kindlasti peaksime saama lahkub kell 10.30, ehk Galapagosele lennust oleme maas mis maas, eks koha peal vast saame midagi tapsemalt teada, seni on koik katsed seda lennufirmat tabada loppenud kumnete minutite pikkuse muusika kuulamisega konejarjekorras ja emailile pole kah kippu ega koppu vastatud - arusaadav, ikkagi nadalavahetus ju :). Oo tudisime lennujaama hotellis, mille hea joppamise korral kindlustus vast katab, igatahes ilma tottu viibinud lendude puhul louna ameerika lennufirmad siukest asja ei voimalda (euroopas see tavaline praktika, et hotelli saad). Igatahes, Ecuador, here we come again...\nPosted by Massa at 14:57 1 comments\nHeia, tana on vahelduseks olnud selline paev, kus enam vahem koik, mis persse on saand minna sinna ka suundunud on... Hommikul hilines lend Cuscost Limasse, mistottu jaime ilmselgelt maha oma Guyaquili suunduvast lennust, paeva jooksul ja homme sinna minevad lennud ja Quitosse varasemad lennud olid viimseni tais, ning meile parimana leitud variant Quitosse sudaooks lennata ja sealt hommikul 9.30-ks edasi (voi noh, geograafiliselt isegi tagasi) Guayaquili liikuda, oli kull kena pingutus meid aidata uritanud Taca airline neiu poolt, kuid fakt et meie Galapagose lend valjub juba 8.40 muutis selle taitsa mottetuks. Asja tipuks on Galapagosele mineva Ecuadori lennufirma kattesaamine osutunud voimatuks ning netist vaadates lende sinna saada enne Jaanuari pole voimalik. Seetottu saigi siin veel umbes miljonit eri varianti uuritud, lopuks joudsime tegevuskavani Quitost auto rentida ja sellega Guayaquili minna, rahvusvahelised tegijad panevad laupaeval ilusti koik om aoffice aga kinni mingi 7, nii helistasingi umbes 20 firmasse enne, kui miskitki leidsin (no pooled muidugi olid hispaaniaumbkeelsed ja moni osutus restoraniks). Nuud siis tegevuskava selline, et keski Enrique, tuleb ilusa raha eest meile lennujaama vastu, ootab minu nimelise sildiga ja toimetab meid Galapagose lennu ajaks Guayaquili. Louna ameerika asjajamisest on tanaseks siiber ja juhe koos, aga noh, elu on seiklus, ning meid ainsama transama noustunud firma nimeks on kah adventure car rent, nii et eks nais, kas homme hommikul 8.40-ks lennule ara seikleme voi mitte, kui ei siis on igastahes Galapagosele minekuga sitasti. Vot nii, juhe koos, pohlamoos.\nPosted by Massa at 23:14 0 comments\nTervitused. Peab austlt tunnistama, et seekord reisi tempo sedavord kiire olnud, et blogimine on taitsa vaeslapse ossa jaanud, katsun tsiba seda asja siin parandada.\nJoudsime just asja tagasi Inka Traililt ja Macchu Picchust, utleme nii, et tana oli ikka ule moistuse hard core kultuuri paev, imesime endasse vaateid ja varemeid iga pooriga nii palju kui mahtus, tousime hommikul kell 4, et siis hommikusoogi peal peale kahetunnist kiirmatka paikse varavasse Macchu Picchul ilma soomata ja joomata kella 13 ringi trallida. Macchu Picchu on vagev, selline kombinatsioon magede ja vana arhitektuuriga, et sonadega seda kirjeldada on suht voimatu, mitte ilma asjata pole ta louna ameerika enim kulastatav vaatamisvaarsus. Sellest ka tema suurim norkus - no maa ala on kull suht viisakas, aga nii kuradi palju turiste trambib seal ringi et see pole isegi naljakas, ja praegu veel oli vihmaperioodi tottu (meil vedas ilmaga) low season...\nAga tegelt voiks asjadest ja Inka trailist raakida vist algusest peale. Kui suht ilma viperusteta Cuscosse olime joudnud traavisime sedamaid oma tuuri korraldaja firma officesse (Alltreck Cusco), maksime ulejaand balance ara ja kinnitasime seega et ikka joudsime ilusti koige naha ja akrvadega oigeks ajaks kohale. Selgus, et grupis on veel neli uus meremaalast, uks abielupaar ja kaks umbes meie vanust neiut ja kolm ca 20st austraalia neiut. Tundus suht OK, tagantjargi vaadates voiks oelda, et koik olid parajad memmekad, eriti mingit aktiivsust kuskilt poolt midagigi teha sealt ei tulnud, aga see vois ka sellest tulla, et neil lohv suht tuhi oli suurest matkamisest enamus aega. Meite jaoks oli peale Aconcaguat see matkamise pool seal rohkem nagu jalutuskaik pargis, uks paev pidi jalad kohu alt valja votma, kui teine paev ule Dead Womans Passi sibasime ja paeva jooksul tuli 1400 m tousta ja siis 700 laskuda, rada oli suht hea ja see tegi asja lihtsaks, astmed veits kaisid pinda vahepeal. Kronoloogiliselt vaadates, siis esimene paev oli puhta soojendus, lasime mingi 10 kilti (ehks siis vast 3 tundikondimist) mooda suht tasast maad (no nii tasane kui ta Andides olla saab :)), moned monusad vahepalad arheoloogilistes paikades ja ohtul keerasime mingi kohaliku majapidamise hoovis telkidesse kulili. Otse loomalikult oli meile kui valgetele inimestele kaasa pandud terve tagumikutais kandjaid, kokku 9 peale 9 (kaks olid sh kokad ka) lisaks kaks giidi, Edwin (pohigiid) ja Joel. Me Artiga kandsima oma nani ise, nagu ka usmeremaalased, aga noh, eks toit ja telgid ja toidutelgid ja pesukausid ja palju sellist motetut nanni tuli ikka meilegi uhes tarida. Toidukorrad 0lid ikka mitmekaigulised, asi oli kuninglik uhesonaga.\nTeine paev oli siis fuusiliselt asja nael, nagu pogusalt eelpool mainitud, andis ikka ronida, kuradi hull oli ikka vaadata kogu seda keel ripakil valgete turistide hordi, kellest 25 kilose kotiga porterid vups ja vups mooda lidusid. Ise liikusin kull porteritest kiiremini, aga no kott oli kah vast veits pealt 10 kilo. Uldiselt tekkis siuke tunne meil, et valge rass raisk sureb valja, no nii ei saa rallit soita kui iga siukse pisikese asja peale noored suured tugevad inimesed pillima tahavad hakata. No muidugi, eks meil oli vast korgusega kohanemise eelis kah (tousime 4200 peale seal korraks) aga see uldist pointi ei muuda. Samas muidugi, eks valge inimene pea ajudega puuduva vintskuse tasa tegema, porterite kontingendi kohta ei saa jalle kuidagi vaita, et nad ulearu geniaalsed oleks olnud oma vagagi muljetavaldava vintskuse juures - samade telkide ules panek eri kohtades oli alati uus puzzle ja katsumus. Uhesonaga, meie Artiga oleme, targad tublid ja ilusad, teised aga kas lollid voi la9isad :). Paeva lopetasime orupohjas, mis oli vagagi ilus, kui ainult jalle - neid va meiesuguseid avastajaid seal nii palju poleks olnud. Gruppe suuruses 3 kuni 20 oli samas laagris oma paarkummend. See oligi kogu selle treki juures koige hairivam, loodus on mega kena, ajalugu on olemas, aga asi on nii popp, et seda nautida ei saa. Seetottu voibki olla, et tasub lihtsalt mingi alternatiivne trekk teha, voi lihtsalt oo Aquas Calienteses veeta ja hommikul vara vara Macchu Picchut vaatama minna ja seal hoolega ringi rallida.\nKolmas paev oli siuke tsill prill, veist ules, veits alla, moned varemed ja ohtul taas suur uhine laagripaik, kus lisaks olemas ka restoran baaar, kus me Artiga giididega veits vennastusime. Giidid olid meil igati muhedad, oma mite paris filigraanse inglise keele oskuse tegid nad tasa suure puudlikkusega ja teadmised olid neil korralikud nii ajaloo kui taimestiku ja muu koha pealt, vaga viis.\nJa tana siis, vaike ronimine paikese varavasse, kust Macchu Picchu taitsa kenasti peo peal on,\nvoi noh, oli meile, kes me suht vara sinna joudsime, mingi hetk viskas sellise pilve sinna ette, et miskit polnd alla naha. Siis tehti meile tuur ja saime taitsa targaks inkade teemadel, kuda nad pooripaevi jalgisid, ohverdasid, kive loikasid ja lihvisid, maisi kardulaid kasvatasid, sidet pidasid ja kauplesid jne. Ja siis ronisime Artiga Wayna Picchu otsa, mis siis on mae otsas asuv (400 m korgemal) pisike inkade ehitis, kust signaliseeriti teistesse asulatesse Macchu Picchu uudiseid. Vot need olid vaated, mis sealt avanesid, kuradi kahju, et see arvuti siin keeldub mu malukaardi lugejaga suhtlemast monuga paneks siia vaikse pildi ules - no leidsin nuud Guayaquilis abivalmima arvuti:),\nOmamoodi huvitav oli ka, kuidas laamad mooda varemeid ringi tuterdasid ja eri poose votsid, omamoodi elukad.\nUks oli isegi Wayna Picchu tipus, no kurat kuda ta sinna sai ma ei tea, see tee ja trepp oli ikke ule moistuse jarsk mis sinna viis. Lisaks elas seal tipus uks koer, arvatavsti samuti pisikese magikitse vere lisandiga. Igatahes - kui Macchu Picchule minek, siis igathes, tasub ronida sinna otsa, inimeste arv kellele seda lobu lubatakse on kull piiratud 400 paevas, aga kui korghooaeg ei ole, siis kiirelt kohe sinna lipates ja end regades, peaks saama kull. Kaisme veel veits nurga taga vaatamas ka Inka silda, no kuradi hamastav, kuidas nad on tee rajanud pustloodis kalju seinale karniisi mida mooda liikuda saab, kuigi see oli enamasti ikka tsiba ule meetri lai, oli paarsada meetrit alla poole kukkumise voimllkkus kuradi suur ja norganarvilistel votaks see pilt seal tsiba vedelat raudset puksi. Aga vaade jallegi ulemoistuse paeluv. Nojaa peale seda siis, kui naha poorid mis 4 paeva dusi polnd nainud olid viimseni kultuuriga taidetud, tulime bussiga Aquas Calientesesse ja sealt rongiga ja bussiga siis tagasi Cuzcosse.\nKurat, kui ma siin juba nii kirjutamishoos olen, siis panen paar sona Boliivias tehtud Salar de Uyuni retkest kah, mis ajapuudusel taiesti ebaoiglaselt vahe kajastust leidis kogu omas hiilguses. Nagu Art poiss raakis, sellist asja pole varem nainud. Esimene paev porutasime Uyunist siis soolakorbe, hakkasime nii vaikselt otsast avastama, vaadates kuidas servast seal soola koguti, seda kirvega kuubikutesse raiudes, et loomadele anda. Aare aladel oli see 12000 ruut kildane korbelahmakas siuke kergelt helepruun , tolmust mis umberkaudsetelt magedelt sinna langenud oli, asja sudamesse joudes oli aga tunne nagu oleksime suurel lumevaljal, millele keegi on mesilaste karje joonistanud, uskumatu pilt. Asi selles, et iga aasta vihmaperioodil kattub korb veega, mis siis kuivab, nii jaab taitsa sile vali. Kui marja soolamassi seest omakorda vesi aurustuma asub, tekivad murdejooned, mis tekitabki karje illusiooni. Parima vaate sellest saime Kaktuse saarelt, mis oli kalasaare nime sand kuju jargi, vaatsime mokk tollakil, pildistasime ja tegime kunstfotosid ja siis jalle vaatasime mokk tollakil. Ohtuks laksime soolahotelli, taitsa soolaplokkidest tehtud, porand ilusti soolaga kaetud ja kogu sisustus soolast. Voibolla oli asi veits ebaseaduslik, voibolla mitte (mingi jutt on, et siukseid ei voi ehitada), lahe oli igastahes.\nTeine paev moodus Flamingode tahe all, no ikka lahedalt ja kaugelt ja igast asendist sai neid vaadeldud ja pildistatud, Art oma korraliku Zoomiga sai selliseid pilte kuidas nad endal tiiva alt kirpe otsivad et oi oi oi. Aga minu jaoks oli tipphetk ikkagi Laguna Colorado, ehk punane jarv, taiesti uskumatu mineraalide sisalduse tottu punane vesi valgete vaavli ja soola kallaste ja triipudega\nflamingod sees ujumas, kirjeldamatu. Ja siis veel vulkaanid viimasel paeva ja mudaaugud ja soojavee basseinis suplus valjas oleva kulma ilmaga ja asja juurde veel igati hea seltskond *ma sellest vist veits mingis kommentaaris kirjutasin juba). Kogu see vark oli tasemel, tuuri tegime siukse firmaga nagu Andes Salt Expeditions, juhuks kui keegi on minemas, ainus hada oli, et giid jonnis esimene paev ja ei taht inglist raakida, hiljem saime teada, et see asi vist oli selllest, et talle autojuhi palka pakuti. No aga kokkuvottes, tuus.\nNii, aga nuud on asjalood nii, et tarvis veits loogastuda, lahme porutame keresse uhe siinse kohaliku horgutise - Merisea :), teeme seda restos mis on meil trekil kaasas olnud koka oma ja paale seda lamme linna peale lallama (algul kohaliku salsateeki ja hiljem turistidele moeldud diskoteeki vast) koos uhega oma Macchu Picchu giididest, Joeliga. Kavas on testida ka kohalikku napsi Piscot. Homme puhkus ja siis ulehomme lendamegi juba Galapagosele, Guayaguili kaudu. Kaju on selle reisi juures sellest, et natuke kiirustades suuri vahemaid labides, ei jaa mingit aega kohalikku kultuuri suubida, vaita, et me Argentiina voi Boliivia voi Peruu inimeste kohta mingeid meeletuid avastusi voi uldistusi olme teinud voi oskaks teha, on puhas jura. Kull aga naeme me ilusti rahulikult ara 4 suuremat atraktsiooni mis siinsel mandril meie jaoks on: Aqoncaqua kogu oma voimsuses, taiesti hammasatav Salar De Uyuni soolakorb ja sealsed jarved ja vulkaanid, Inkade parand Macchu Picchu naol ja vaidetavalt ule moistuse suureparased Galapagose saared oma erilise faunaga. Muu jaoks tuleb kunagi tagasi tulla, pooleteise kuuga ei joua kahjuks lihtsalt rohkem.\nPosted by Massa at 02:41 1 comments\nTagasi Uyunis, luhike kokkuvote tehtust/nahtust. Kokku olime teel 3 paeva, kuigi viimane paev laks peamiselt Uyunisse tagasi soitmisele. Esimesel paeval oli paevakorras soolakorbe kulastamine/pildistamine erinevatest kohtadest, asenditest jne. Koht ise on ebareaalne, minu noor silm pole varem midagi sellist nainud. Kuhu ka ei vaataks, koikjal on valge soolakorb, taustaks vulkaanid. Teisel paeval sai erineva varvusega jarvesid vaadatud (kollane, punane, roheline, valge jne - soltuvalt, mis mineraalid jarves domineerivad). Tegemist kohaga, mida sonadega raske kirjeldada. Kui tekib voimalus pilte ules laadida, eks siis saate ise aru, millest raagin. Tana sai erinevaid vulkaane ja geisreid kaetud ning nagu juba oeldud, tagasi Uyunisse soidetud. Kahjuks/onneks (ega siin linnas miskit teha pole, umbruskonnas kull) liigume juba tana edasi. Hommikul peaksime Boliivia pealinnas La Pazis oleme ning sealt proovime asap Cuscosse soita. Nagu hetk tagasi teada saime, siis Inka Trail matka soojendusuritusele (matka tutvustus, varustuse soovitused jne) me ei joua. Hetkel veel ka lahtine, et kus Cuscos oobime, kuid need detailid loksuvad loodetavasti ise paika. Peale Inka Traili on Cuscos uks paev aega puhata/ostelda/kirju saata jne ning siis liigume edasi Galapagose suunas. Natukene reisivasimus mul vahemalt peal, kuid lahedad asjad ootavad ees, nii et pole aega eriti podeda. Jargmine sissekanne nahtavasti ca 18-19.12, kui Inka Traililt tagasi. Hoidke seniks lipp korgel!\nPosted by Ise at 00:42 2 comments\nHeipa, joudsime tana peale loogastavat 46 tunnist vahelduva eduga bussitrippi Uyunisse - homme lamme siinset soolakorbe avastama 3-ks paevaks Jeepi trippiga. Kui teepealsetest sundmustest raakida, siis oli reis nagu reis ikka, paar vaikest seiklustvahepeal. Asusime Mendozast bussiga Salta poole teele, asi algas kohe vaikse hilinemisega, ootasime pool tundi ule aja kaies narviliselt uhe oote posti juurest teise juurde, 4-5 korda kinnitust kusides, et meie buss pole jalga lasknud - ilmselgelt vahene hispaania keel annab tunda ja englishi hablamisega on asjad nagu nad on. Saime siiski ilusti paale ja 18 h voi nii suht mugavas bu8sssis nautida. Saltas oli meil oma tubli 6-7 tundi, kuna eelmise buss hilines. See oli igati kasuks, Salta linn jattis vagagai monusa mulje, meeleldi oleks sinna kauewmakski jaand, kaisime trossraudteega maepeal vaadet nautimas, nautisime linna keskplatsil vaga head liha ja kohalikku oltsi, kaisime vesirattaga soitmas jne. Oine 7 tundi La Quiaca suunal nii meeldivad ei olnud, aga hommiku enne 5 olime seal, et ule piiri Villazoni minna. See oli iseensest juba kerge seiklus, maa oli kull bussijaamast piiripunktini luhike (ca 1 km) ja meil oli ilmselgelt ka piisavalt oidu, et oma vaarisaasju veits hajutada, eelkoige kull piirivalvele moeldes, aga no kaks valget turisti veits enne kella 6 linna tanavail on ikka hea skammi voimalus. Suht kohe haakis mingi tuup meile end osavasti kulge, kes vaitis et laheb kah ule piiri. Alguses tundus asi enam vahem, ja jutt nii palju kui sest aru sai polnd kah koige hullem, aga kui tuup asus mingi pollu juures vaitma, et nae, tehtagu siin parem poord, piiripunkt on seal, oli asi enam kui kahtlane. Me siis mitte oma koige suuremas ganiaalsuses kull talle ei jargnend, aga sammusime veits otse, kull ilmselgelt piiri poole, aga mitte mooda suurimat teed edasi oma 15 m, enne kui kahtluse uss hinge narima hakkas. Suvendas seda oige kiirelt siis mingi boliivia lipu varvides mutsiga tondi ilmumine, kes vaitis end mingi asjamehe olema, seepeale oli selge, et mingi skamm on kasil ja taandusime rahulikult ilma neist valja tegemata ja oma passe valja votmata. Loll pea palju vaeva, piiripunkt ise oli muidugi aind 200m kaugusel, olime veits nihu oma orientatsioonis pannud paralleelskaalal. Seal saime oodata loomalikult paris hoolega, enne kui miskit tomimuma hakks, kuigi idee poolest tegu 24 h punktiga. Protseduurid ise olid kiired.\nUks asi mis kohe silma hakkas oli ASrgentiina ja Boliivia vaheline erinevus. Ilmselgelt on uks euroopaga sarnane ja teine on Ladina Ameerika, selle sona koige otsesemas tahenduses. Argentiinas on kull slumme ja varke, kuid infrastruktuuri ja muu poolest kuulub ta pigem arenenud maailmaosa, boliivias ei anna vaesus aga habeneda. No bussiliiklus oli esimene kus seda omal nahal tunda saime. Bussid ja teed olid molemad taiesti vorreldamatud (no samas, olgem ausad, teed ehitati ning lisaks argentiinas nii karuperses kaidud ei saanud busiiga) Samas on boliivia loodus vaga ilus ja voitis minu sudame juba vabalt, vaatamata sellele, et teed olid sellised et tagaistmel siruli kaies sai kohati nii 70 cm korgusel istme kohal lennus kaidud, kui suurem kraav tee peale ette jai. Bussiisoitu kuulusid loomulikult ka sellised asjad nagu kaduma lainud rattapolt mida umbes pooltesit tundi lahimast linnast toomas kaidi ja mil ajal muu rahvas lebotas umbruskonnas ning mokitav kitse poeg, kes sel ajal bussi ronis. Uldiselt oli buss siiski paremas seisukorras kui indoneesias ja ka elusfarmiloomi seal sees vahem (vaid kassid koerad). Kuigi, olgem ausdad, tegu oli ka suht kaugsoidu bussiga (9 h), mistottu sellega turule ei mindud.\nNujahh see siis selleks, igastahes, homme algavast tripist loodame palju, see siis enne seda kui 24 tundi peruusse Cuscosse minek ees seisab - Titicaca jaab esialgu vahele, avastasime siin mooda minnes, et peame 13 ohtal cuscos olema Inca traili jaoks, mitte 16 ohta, nagu kuskilt ekslikult mae peal ollles arvamus tekkis :))). Aga noh, see eest peale Inca traili hetk aega, enne kui Galapagosele lendame :). Tervitused koigile lugejatele, kelle arv siin viimastel paevadel tublisti tousnud on, ulatudes moni paev isegi pea 50-ni.\nPosted by Massa at 01:40 1 comments\nNii nii, ma naen et Art norib tuli jalle. Mitte et maelu lopuni eitaks, et peale eilset viisakat olemist ma oleks magava Rauno kaest talle olut pakkudes meie toas kusinud, miks Artjom ja naised teises telgis (ehk siis miks teise toa rahvas magab) on ja miks nad uldse siin telgivad, aga kui seda tuleb ette heitma Art, kellest saaks maailma parim sekretar, kui arvestada, kuidas ta bussifirmade nimesid peale kuuendat olut ja seistsmendat fernet colat otsingusse trukib, millest koomilisemat pilti pole olemas, siis I rest my case.\nKui nuud aga tosiseks minna ja otsad kokku tommata, siis tahaks paari asja oelda. Esiteks / meie magedes kaik on selleks korraks labi ja tuleb todeda, et tippu joudis eestalstest vaid uksikuritaja Tarmo Rika, ehk siis ainult masendav 13/st 1 - meioe grupist ei joudnud tippu keegi, raisk. Meie kaitseks tuleb oelda, et joudsime siia liiga vara, hooaeg hilines ja seetottu ei teinud tippu ka praktiliselt keegi teine / teame kindlalt veel 2 tegijat. Nagu hiljem selgus, ja Art ka utles oli meil oma sanss / sel samal paeval kui Tarmo asja ara tegi olime ka meie taisvarustuses ja mineku valmis, kuniks Alar utles, et asjast miskit valja ei tule ja ilm on liiga sitt. Kurat, pean ausalt tunnistama, et kannan selle vale otsuse parast talle veits vimma, kuigi olen kokkuvottes ekspeditsiooniga rahul / isiklik rekord 6000 m sai ju tehtud. Siinkohal tahakski veits konstruktiivset kriitikat teha, Alar, kui sa seda loed, siis loodetavasti aitab see tulevikus asju paremini ajada. Luhidalt kokkuvottes /ekspeditsiooni puudustest raakides tommaks nad kokku kahe suure punkti alla.\n1) Kurat votaks, me elame info ajastul / no kui Aconcaquat minna vallutama ilma ilmateateta, siis ei saagi ilma meeletu joppamiseta teisiti minna. Ilma Sat teklefonita, on Aqoncaqua tripi tegemine lihtsalt rumal, maksab see nats voi mitte, aga enne loobu Plaza de mulases paarist lunchist kui hadavajalikust infist. Vota oppust Rikast, voi monest valismaa ekspeditsioonist, milleks kobada pimeduses?\n2) Ekspeditsiooni juht, kuradi kurat, peab hoolitsema info liikumis ja konkreetsuse eest. No fukk, keegi ei taha purjetada nii, et kapten utleb paudiks klaar, ja siis veerand tunni parast kusib, et kuidas on poisid, laseme samal kursil edasi? No andke andeks mu roppu suud, aga nii ei saa rallit soita. Kui kellegil on halb, siis utled talle, et kulle tuup, nuud tommad alla ja koik, mitte ei aja mingit huina muinat. Kui lamme maele on sul plaan, et nuud teeme asja nii, meil on vaja 15 toidukorda ja need ostame uhiselt, voi igauks ostab endale 15 toidukorda, mitte et lamme poodi ja krabame mingit varki (ning ainus tahtis punkt on, et kas on piisavalt rummi). Kui on vaja teha 15 tundi poletil, siis votame kaasa 17 tunni jagu priimuse bentsu, mitte ei kanna ules nii palju gaasi, et voiks Talibani ohku lasta / no putka vaht kull, me toime Raunoga alla 7! ballooni gaasi, millega oleks saanud terve Argentiina maha poletada. See ei 0le normaalne, et selleks, et kell 4 oosel teada saada, et on voetud vastu otsus, mitte tippu minna, pean mina, peale seda, kui Raul on pool tundi vett keetnud, 3 meetri kaugusele korval telki putkast ronima, saamaks teada, et ei, tippu minek on teadamata ajaks edasi lukatud. Ei, nii ei saa rallit soita. Uhesonaga / konkreetsust ja plaani on nats vaja teha / ja jagada. On andeks antav, et iga otsus ei lahe takke, naiteks, et me otsustame tippu mitte minna, kui ilm on selleks sobiv, kuid on andestamatu, et algusest lopuni valitseb korralagedus, kui ei suuda tagada uksi seda, tuleb votta abiks kohalik giid (9 uks on ilmselgelt sitt suhe).\nEhk siis 2 punkti kokku / tahaks loota, et jargmine ekspeditsioon on olemas selgem kava ja infovahetus, ma saan aru, et eesti magironimismaastiku turism on konkurentsi mottes hore, aga kui neid kaht elementaarset viga ei paranda pole sel uldse tulevikku, eesti patrioodina tahaks, et seda oleks...\nNii, nuud kus olen koik normaalsed blogi lugejad oma sapipuhanguga kaameks ehmatand, kordan veelkord ule, et ise olen happy puppy ja asja vaga sudamesse ei votnud, aga lihtsalt, tuleviku ekspeditsioonide huvides, ei saand mitte vaiki olla.\nJargmine reportaaz Arti seiklustes klaviatuuri man peale tehnilist kogust alkoholi tuleb arvatavasti juba boliiviast.\nJa muideks, seksikamaid pilte ja videosid kui mjina mae peal tegin pole kellegil, aga nende nagemiseks peab Raunole, kes mu malukaardiga eestisse lippab, pugema. Ning lisaks, on mul veel kompromaat video Artist, mille ma eluga riskides tegin (postimajas on pildistamine keelatud), kuidas ta Argentiina tolliputka uksetaga pingil poonab.\nPosted by Massa at 23:11 2 comments\nMassa ja Rauno joudsid eile Mendozasse, ohtul tahistasime natukene nende saabumist. Natukene liha (lomo 280 grammi, chorizo 490 grammi), moni olu, moni vein, moni fernetcola (ei soovita kellegile, hommikul oli Massal ikka veel 2 promilli sees (Massa utleb, et tegelikult oli 1,52)). Hommikul olime tublid - kahe tunni jooksul onnestus pakk Eestisse saata (Massa oli muidugi nii ebaosav, et seisis kogu aeg vales jarjekorras, endal onnestus tolli ukse taga tukastama jaada). Lahe oli paki saatmise hinnakujundus - algselt mootis tadi valja 530 peesot, kui nagi, et mul veel raha katte jai, siis tegi paar korrektiivi ja hind tousis 650-ni, kui selgus, et mul on 635, siis timmis 631 peeso peale hinna. Lisaks viisime asjad pesemisse ja tegime 3 tunnise louna (lomo 280 grammi, chorizo 490 grammi), kus Aira, Artjomi ja Raunoga mael toimunut arutasime.\nViimased neli kanget (Krisli, Alar, Peep, Rauno) jouavad tana tagasi. Resultaat kahjuks usna tagasihoidlik (Massa ja Rauno kaisid ule 6000 meetri, 4 kanget joudsid kuni ca 6300 meetrini, kuid enne traaversit keerasid tagasi). Paris mitu (mina sealhulgas) on tahtmist tais kunagi veelkord proovida, kuid esmalt tahaks kuskil soojemas kliimas oma voimeid testida. See hooaeg on vist max 5 inimest tipu teinud (uks eestlane sealhulgas), kahjuks pole lihtsalt ilma olnud. Massa kirjutab oma viimastest paevadest mael ise, etteruttavalt voin oelda, et variant neil oli, kuid kahjuks seda ei kasutatud. Endal on kahju, et tervis vastu ei pidanud ja varakult loobuma pidin. Pean ka todema, et natukene panin varustusega puusse. Aconcaguat sain natukene tundma, kuid selle mae toelist palet ei nainud.\nOhtul liigume bussiga edasi, paari paevaga loodame Salar de Uyunisse valja jouda. Edasised plaanid veel osaliselt lahtised, 16.12 peame Cuscos olema. Voimalik, et blogimisse tuleb nuud vaike vahe sisse (Massa kirjutab veel oma sissekande, enne minekut), kuid katsume oma tegemistest siiski jatkuvalt ka uldsust informeerida.\nPosted by Ise at 22:03 0 comments\nHola! Tervitused `le pika aja ka moa poolt, nagu pealkirjast nahtub olen ka mina end tagasi alla vedanud. Tuleb ausalt tunnistada, et5 tipus kaimata, tana hommiku sai isegi veits uritatud, aga ilm ei olnud meie pòolt. Et homseks lubati peris taismahulist lumetormi ning edasiseks sobiva ilma osas kindlus puudus ja aja varud hakkasid otsa saama, ronisin koos Raunoga kel lennuki peale kiire alla ´ra. Kaine grupijuht Alar, Peep, Krisli ja Raul jaid veel ules ilma ootama, nad passivad kas Nidos voi Berlinis, viimane paev kui sobiva ilma korral tippu uritatakse on 8-s, vaadates asjaolusid (ebapadevat ilmaennustust) on 7-8 sanss olemas. Endal veits kahju oli otsa ringi poorata, sest tervis peale plastiksaapa jalapeale kaimisest tingitud pisikese luuumbrise poletiku vasaku jala saarekondi allosas oli igati vinks vonks, ja kui tana oleks ilm vahegi luband, tundsin endas voimu tippu ronida kull. Samas usun et aeg on edasi liikuda, endale pakkus rahuldust ka hommikul tehtud 6000 m ning ei tahtnud veel paari paeva ilma oodata, arvestades, et meil aega Cuzcosse jouda ja pulli teha tee peal niigi vaga napilt.\nPealegi, nuud kus mina, kelle parast koik need lumetormid siin olid, seltskonnast ara olen on teistel vahest sanssi :).\nAhjaa, mis lumetormidest ma raagin? No selelst et me Canada laagris `he oo lumega telgis veetsime Art poiss vast juba raakis, aga tookord, kui Art ara vasis ja alla keeras ronisime meiie Nido de Condoresisse, ja no utleme nii, et lopu pooole oli uksteise nagemisega juba raskusi 10 m pealt (ja no ma arvan, et see polnud udusest maskist ning vasimusest:)). Igatahes, telgi `les panek oli ka 8-kesi challenge (meile tulid eesti tudrukud korvaltellgist appi). Panime siis telgi `les, ja pooleks tunniks silma looja,ning siis tegime vea, et vaatsime eeskotta - kurat ksukilt serva alt oli 5 cm lund visand koigi me asjade peale. Vaga pissile voi hambaid pesema see oo ei kiskund. Hommik tuli see eest ilus. Ronisime Berliini ja tagasi, mul hakkas saabas niimoodi jalapeale kaima, et motsin umber poorata, kuid onneks oli Raulil kaasas polveside mis veits valu pehmendas. Siis puhkasime Nidos paeva, uuesti ules, uskumatult kulm oo, hyommikune tippuminku mote, vastik ilm, 6000 peal kaimine ja kogu see alguse vark. Aga nuud ma pean lippama, duss oli uskumatult monus, habemeajamine vaga keerukas, vabalt voinuksin juba `hele tookaaslasele jouluvana pakkumistes konkurentsi pakkuda:). Igatahes, varsti kui nett ei ole enam luksus, pikemalt.\nTanase oo magame Raunoga baaslaagris ara, homme lippame varavasse ja siis ootame ara sinna muuladega joudvad enda ja Arti ning Artjomi asjad ning tuloeme taksiga Mendozasse - nii et olgu veinid tanaseks Rauno sunnaks ostetud kella 21 ajal voi nii kui maabume, seda suuremad, et me teie pagasit tassima peame, laiskvorstid :).\nPosted by Massa at 22:00 2 comments\nKuna tegemist usna vaevalise tegevusega (arvuti on suht kiire), siis hetkel eriti palju pilte ei viitsi ules panna, katsun lahiajal veel miskit lisada\nTous teise korglaagrisse (Nido), all paistmas Canada laager, kus 3 unetut ood veetsime (Massa norskas nii johkralt)\nM&A Canada laagris (Massal jalas koige seksikamad plastiksaapad kogu laagris)\nAconcagua - laskudes baaslaagrist varavasse, sai tipp oma silmaga ara nahtud. Tuleb tagasi tulla.\nPosted by Ise at 18:29 0 comments\nKahjuks palju uudiseid edastada pole. Fakt on see, et bussi maele tellitud pole, s.t et tipp veel voetud pole. Loodan, et tana asuti teele (hommikul umbes kell 6 hakatakse 3 korglaagrist minema), et keskpaevaks tipus olla. Ohtuks laskutakse baaslaagrisse (Plaza de Mulas) ja sealt tellitakse jargmiseks paevaks muulad asjade transportimiseks ja buss jargmise paeva ohtuks varavasse. Kui tana voi homme planeeritakse tippu runnata (esialgne plaan oli, et 6.12 tehakse tipp), siis vahemalt ilmaennustuse osas haid uudiseid pole. Tuul on jatkuvalt 50 km/h, tunnetuslik temperatuur -40, homseks lubatakse lund ja pilvi. Esmaspaevast peaks olukord paranema, kuid see on mone jaoks juba hilja (peavad alla lennukile tulema).\nMuudest asjadest ka. Eile kaisime veepargis keha ja vaimu kosutamas, tana on veinituur plaanis. Aira, Triin ja Anu soitsid eile Tsiili puhkama. Ise tahaks veel raftingul kaia, alternatiivina on paragliding kaalumisel.\nPoidlad pihku, et mael olijatel koik korras ja tipp tehtud saab! Lisaks loodan, et siin liiga kuumaks ei lahe (hetkel siin monusad 28 kraadi, lubatakse 35+).\nPosted by Ise at 15:39 0 comments\nNii, kurbusega pean todema, et see aasta jaab minul Aconcagua vallutamata. Baaslaagris olles oksendasin pool ood ja kuigi hommikul pakkisin seljakoti, et olukorda uhe rahuliku tousuga hinnata, sai juba telgist valjudes selgeks, et minust minejat pole, joudu lihtsalt polnud. Enne minekut podetud kulmetus voi miski muu tobi, tegi nii norgaks, et alla varavasse tulemine vottis 7 tundi aega. Nuud olen tagasi Mendozas, ohtul on plaanis uhe ekspeditsioonikaaslasega kokku saada ja linnas kali voi lausa kaks votta. Kahju, et nii laks. Samas olen kindel, et teises korglaagris ei oleks kaua vastu pidanud. Hetkel on enesetunne nadi, keha on toeliselt vasinud, kuid kuuldavasti pidi Argentiina vein/kali selle vastu hasti aitama.\nKahjuks olen nuud infosulus mael toimuva osas. Eile oli nahtavasti esimene paev, kus tipu votmine oli voimalik. Nutune on see, et siinne ilmaennustus on umbes sama tapne kui Ohtulehe majandusprognoos. Alla tulles oli paras torm ja koik kuuldud ennustused lubasid selle jatkumist veel vahemalt 2 paeva vorra. Nagu oeldud, oli eile esimest korda ok ilm. Meie grupil on info, et 4. ja 5. on ilm halb, kuid tuul hakkab vaibuma ja tipu votmine on planeeritud 6.12. Hetkel erinevaid ennustusi vaadates tundub, et 4. sobib, 5. veel sobib ja 6. on taiesti mottetu ilm - krt nii ei saa rallit soita. Koik ennustused naitavad, et tana oli 3 laagris ja tipus normaalne ilm, nii et loodetavasti said nad tana varustuse ules viia ja kuigi homne paev voetakse nahtavasti puhkamiseks, siis loodetavasti on jarelejaanud 6 kanget juba ulehomme valmis tippu rundama. Aconcagua summit push on suht vastik, esmalt ca 40 kraadise tousuga osa (soltuvalt liikumiskiirusest laheb vaja 3-4 tundi), siis traavers (ca 2-3 tundi, vaga tuuline osa) ja lopetuseks ca 60 kraadine tous (4-6 tundi). Igatahes loodan, et jarelejaanud oige paeva suudavad tabada ning, et neil jatkub meelekindlust alustatu lopule viia.\nPosted by Ise at 21:31 0 comments\nLood pole liiga head. Ilm on usna nutune (baaslaagris sajab hetkel lund), lisaks pidin aklimati pooleli jatma. Olime kolm ood esimeses korglaagris (5000 meetrit), eile kaisime teises korglaagris asju viimas, tana oli hommikul kumm nii tuhi, et ilma kotitagi ei joudnud eriti kaia. Eilne matk (ca 3 tundi) teise laagrisse kurnas taiega labi. Ohtul votsin korgusehaiguse ja vererohu (baaslaagrisse saabudes oli koik ok, kuid jargmisel paeval oli vererohk 170/95) vastu diureetikumi ja katus laks taiega soitma, sellist karuselli ei maleta isegi lapsepolvest.\n10-st grupist on jarel veel 7 (mina olen baaslaagris ja 6 on teises korglaagris), uks inimene laks angiiniga maelt alla, kahel sai vaimujoud otsa. Ilma osas mingit kindlust pole, tiputegemine on planeeritud 6.12.2009. Kavatsen ise kaks paeva baaslaagris puhata ja kui peaksin taastuma, siis lahen 3-ndal otse teise korglaagrisse. Aklimat ei tundu probleemiks olevat, lihtsalt joud on kadunud (eks osaliselt seotud ka aklimatiga).\nMassa tundub tugev olevat, kui ilm lubab tippu teha, siis olen kindel, et tema on tiputegijate seas (voimalik, et tegemist esimese inimesega, kes see hooaeg tippu jouab). 6-ndaks on lubatud tuule vaibumist (40 km/h), samas on temperatuur jatkuvalt usna madal, eks kae.\nPosted by Ise at 22:19 2 comments


ville1's Content - Page 5 - Fitness.ee foorum\nEverything posted by ville1\nville1 replied to M.M.'s topic in Küsi ROtter'ilt\nMis see maksab? Ega sel mingit ulmehinda pole tänu 22 g valgusisaldusele?\nville1 replied to LiKe12's topic in Küsi Fred Antsonilt\nKoolitus: Kiire rasvapõletus\nville1 replied to Robert Nool's topic in Üritused, sündmused, koolitused, eksamid\nOpaa tegelikult 56 000? See teeks umbes 140 h aeroobset, oletame et 4xnädalas siis kuluks 35 nädalat st 9 kuud, mis teeb 1,3 kilo kuus, isegi tundub reaalne!\nville1 replied to Rainer Palm's topic in Kulturism & Fitness\nville1 replied to pipipikksokk's topic in Kaalust maha\nolen juba 3 kuud treenind ülakeha!\nville1 replied to youngman16's topic in Algajad\nTahad rämedalt kapiks saada siis on rämedalt mõtlemisvõimet ja analüüsivõimet ja kõige rämedamalt distsipliini vaja. Ja siis hakkab tulema aastatega.\nParim treeningu artikkel, mida olen lugenud\nville1 replied to Janika Aavamägi's topic in Uudiste ja artiklite järelkaja\nKas sii ekstsentrilise faasita sooritatud baasharjutused koormavad suhteliselt vähe kesknärvisüsteemi?\nKas viitsid näidiskava kribada siia, mis on 3x ülekeha treening nädalas, prooviks järgi?\nville1 replied to Ott Kiivikas's topic in Fast Team - Valmistu koos minuga\nTere Ott! Palju sa oma karjääri jooksul oled teinud trenni nii nagu seda teevad jõutõstjad, e siis arendanud eelkõige max jõudu ja kordused jäävad kuni 3-4. Et oled sa niimoodi periodiseerinud kus oled ainult nii lähenenud?\nville1 replied to kristen.'s topic in Jõusaal\nJust laia korduste vahemikuga treenides tuleks treenida kui peamine eesmärk lihast kasvatada. Samuti ütles hästi üks profi kulturist et kui sul ei ole kaasa antud korraliku rinnalihast siis ühe harjutusega ei kasvata kunagi endale korralikku rinnalihast. Minul hakkas rinnalihas siis arenema kui alustasin rinnatreeningu päeva kaldpingilt hantlitega surumisega, millele järgnes alles horisontaal pingilt surumine. Vahelduseks alustan ka horisontaal pingilt surumisega. See on hoopis vastupidi mida valdav enamus teeb, aga minul mõjus see süsteem kõige paremini. Esimesed kaks seeriat teen kergema raskusega kusagil 12-15 lööb lihase korralikult täis, siis võtan täpselt sellise raskuse millega suudan teha 6-8., ja teen 2 tööseeriat hästi kontsentreeritult ja suutlikuseni. Tegelikult sellise süsteemi puhul piisab täielikult 2 tööseeriast harjutuses, kui need on tehtud nö tehniliselt puhtalt ja korduse pikkus võiks kokku olla vähemalt 5 sek.\nOn see siis nüüd mingi peopäeva hommikusöök? Või oli see nali.\nville1 replied to Arnold's topic in Kulturism & Fitness\nNagu mina olen aru saanud siis igasugused lendamisharjutused nii õlale kui rinnale jne. on sobivad ainult kergemate raskustega ja kõrgemate kordustega 10+ isegi kuni 20. ei kujuta ette kuidas tehakse õlale lendamist 40 ste hantlitega nt 6 kordust. Sellist tehnikat oleks jube vaadata!\nville1 replied to vend vähk's topic in Blogid\nVägevad varud on sul ikka, mis muud öelda!\nKüsin lihtsalt et kas selline treeninglähenemine on selle 200 kg surumiseks parim? Ok sõnastan veidi ümber kas sellega on võimalik sinu puhul jõuda siis sinna 200 kg?\nville1 replied to Risto Uuk's topic in Uudiste ja artiklite järelkaja\nÜhiskonna suur väärtus on inimesed. Ja need kes loovad ühiskonnale lisaväärtust on olemuselt loovad inimesed. See tegelikult on tühine osa elanikkonnast. Eestiga on tänapäeval kahjuks nii need keda ühiskonnale loetakse väärtuse loojateks (lugege töökohtade loojateks) on liigkasuvõtjad ja äärmiselt madlalate töökohtade loojad valdav enamus. Ei soovi et keegi hakkab siin Skyipi või Playtech eeskuju tooma kuna need on erandid! Üleüldse ongi ühiskond üles ehitatud eestis nii nagu mul kadunud sugulasest majandusdoktor ütles et kapital liigub lollide käest tarkade kätte nii on ja nii see jääb.\nville1 replied to Marko0's topic in Algajad\nkui teed 95kg 4x4 siis see vähemalt 105kg max on küll tagasihoidlik tulemus!\nVõiks veel küsida nii ..kas kutseoskus=intelligentsus?\nproovisin seda tehnikat aga tundub et põhiidee on sellise liigutuse puhul siiski see et saab kasutada märkimisväärselt suuremat raskust. Prantsuse surumist nö puhtalt tehes nagu kellegi härra video pealt siit näha oli ei tea kas keegi teeks seda 100+ kg ?\nville1 replied to Alexander Andrusenko's topic in Jõumehed\nOot mis sa oled 11 aastat vana ? Ja sellised numbrid?\nville1 replied to rasmus08's topic in Jõusaal\näkki seletad mida see tabel eelkõige näitab?\nville1 replied to Ott Kiivikas's topic in Blogid\nPeas tekkis selline küsimus et põhimõtteline vahe peaks ikkagi olema jõutõstjate ja kehaehitajate vahel. Kui kaugele peab siis kulturist raskustes püüdlema või mis selle asja sügavam mõte on?\nville1 replied to Risto Uuk's topic in Algajad\nkas reaalselt on see võimalik et tehakse alakeha ja ülakeha ainult üks kord nädalas läbi. Mõlemal päeval siis nii et maht tuleks suurematele lihasgruppidele 16-20 seeriat väiksematele 6. Nädalas seega ainult kaks saali päeva.Kas selline asi töötaks isegi edasijõudnutega?


IMF ennustab selleks aastaks Euroopale USAst kiiremat kasvu - Äripäev\nIMF ennustab selleks aastaks Euroopale USAst kiiremat kasvu\nSirje Rank 13. aprill 2007, 00:00\nFond tõstis eurot kasutavate riikide selle aasta majanduskasvu prognoosi 2,3%le, samas kui USA kasvuprognoosi on fond kuue kuu taguselt 2,9 protsendilt langetanud 2,2 protsendile. Põhjuseks oodatust kiirem jahtumine USA kinnisvaraturul. USAst kasvab tänavu kiiremini isegi pikalt mõõnanud Jaapani majandus.\nMaailmamajandus jätkab aga esimest korda mitme kümnendi jooksul kasvu ka ilma suurima majandusruumi vedamiseta. Kasv püsib IMFi prognoosi järgi neljandat aastat 5% piirimail.\nUSA veduri rolli võtavad enda kanda Euroopa, Jaapan ja Hiina.\nUSA kohta kirjutab IMF, et kuigi majanduskasv on viimasel aastal eluasemeturu langusest märkimisväärselt aeglustunud, on tõenäolisem stsenaarium siiski kasvu pidurdumine kui majanduslangus, seda eeldusel, et kinnisvarahindade langus ei kahjusta järsult eratarbimist. 2008. aastaks ennustab fond USA kasvu kiirenemist juba 2,8%le, samas kui Euroopa tempoks jääb jätkuvalt 2,3%.\nFond kiidab heaks eurotsooni laenuintresside tõusu ning manitseb liikmesriike kasutama häid aegu struktuurireformide jätkamiseks.\nRiskid on maailmamajanduses praegu siiski selles suunas, et kasv võib tulla prognoositust aeglasem.\nPeamised ohud johtuvad USA eluasemeturu riskide kõrval veel inflatsioonitempo kiirenemisest, nafta hinna võimalikust tõusust ning poliitikute seas pead tõstvast protektsionismist, mis kutsub kodumaise tööstuse kaitseks rahvusvahelisele kaubandusele tõkkeid seadma.


mlazarevic - 64, Belgrade, Serbia :: Rate.ee\nmlazarevic 12. Jaanuar 1956 (64), Belgrade, Serbia Viimati saidil paar päeva tagasi\nHinda ise pilte ja lase hinnata enda omi. Rate.ee on sotsiaalne võrgustik, kus on juba 607,922 kasutajat ja 1,239,343 pilti. Liitu ja saa teada, mitmendal kohal edetabelis oled Sina!


Laagna tee avariis hukkunud mehe armastatu: „Olin šokis, hakkasin karjuma ja proovisin autoust avada.“ | Õhtuleht\nKhalilov: „Vabandan kannatanute ees, varem pole võimalust olnud.“\nKristjan Väli, 8. veebruar 2021 15:57\nSÜÜPINGIS: Kohtus istuvad süüpingis Isa Khalilov (paremal) ja Vjatšeslav Kalašnikov, kes suhtlevad oma kaitsjatega.Foto: Stanislav Moškov.\n„Khalilov sõitis meie sõidukisse sisse, misjärel hakkas see pöörlema. Kui ma avasin silmad, hakkasin alles aru saama, mis oli toimunud. Stass oli teadvuseta ja nõjatus minu poole,“ rääkis esmaspäeval kohtus naine, kes sattus läinud suvel ränka surmaavariisse Tallinnas Laagna teel. Tema kallim, Fordi roolis olnud 39aastane Stanislav sai kokkupõrkes raske peatrauma ja suri järgmisel päeval haiglas.\nEsmaspäeva hommikul algas Harju maakohtus kohtuprotsess Isa Khalilovi ja Vjatšeslav Kalašnikovi üle, keda süüdistatakse läinud aasta suvel Tallinnas Lasnamäel Laagna teel raske liiklusavarii põhjustamises. Istungile on ilmunud suur hulk ajakirjanikke. Saalis võtab istet ka süüpingis oleva Khalilovi isa. Istungile on tulnud ka Khalilovi sõber, kes on riietunud mustadesse dressidesse, millel ilutsevad kuldsed triibud. Tema dressipluusi seljal laiub kiri „Russia“.


Kodu: Outdoor Purskkaevude Valgustus - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Kodu > Outdoor Purskkaevude Valgustus\nÄrge laske päikel minna oma välklampi või oma õhtusöögile. Nautige välimööbli abil öösel ilusa veevarustuse. Strateegiliselt paigutatud valgustusega on lihtne saavutada suurepäraseid ja põnevaid efekte. Seal on mitu erinevat tüüpi valgustust, mis loovad...\nLisage oma purskkaevu draama ja huvi mitmesuguste välistingivalgustusega tuledega.\nÄrge laske päikel minna oma välklampi või oma õhtusöögile. Nautige välimööbli abil öösel ilusa veevarustuse. Strateegiliselt paigutatud valgustusega on lihtne saavutada suurepäraseid ja põnevaid efekte. Valgusti on mitu erinevat tüüpi, mis loovad selgeid efekte, sõltuvalt sellest, kus ja kuidas need paigutatakse purskkaevu suhtes. Kombineerige erinevaid valguse funktsioone integreeritud efekti jaoks. Välisvalgustuse paigaldamine ei ole keeruline ülesanne ja see, mis annab teie investeeringule suurepärase tulu.\nValgustusplaani loomine on hädavajaliku, et saavutada just teie purskkaevu õige õhkkond. Tehke joonistus vee omadustest ja ümbritsevast alast, kaasa arvatud valgustus, mida ala saab olemasolevast maastiku valgustusest. Üks võimalus määrata, mida teie purskkaev juba saab, on lühikese video saamine pärast pimedust. Mõelge igast nurkast, millelt vaadatakse vee funktsiooni, kaasa arvatud kõik läheduses olevad istekohad. Pange tähele asukohti, kus soovite valgustust, ja lisage kasutatava valguse tüüp.\nPõletavad tuled siirduvad otse vette. Kui teie purskkaev on piisavalt suur või suurema tiigi osa, on veealused tuled dramaatilise efektiga. Need tuled võivad olla värvilised või valged ning anda pehme mõju mitte ainult veele, vaid ka ümbritsevale maastikule.\nVälised välistingimustes paiknevad purskkaevutuled paigaldatakse purskkaevu ümber ja asetsevad valgusallikad, sõidutuled või isegi riputatud tuled. Mõelge tähelepanelikkusele, kui soovid oma purskkaevu kujundada või keskenduda vee eripärasele maastikule. Tee tuled on kasulikud, kui olete seotud turvalisusega, ja rippuvad tuled pakuvad pehmet ja peenet valgust, mis sobib romantiliselt õhtuseks. Välistemperatuurid töötavad 120-voldilises süsteemis ja vajavad paigaldamist GFIC-väljalaskeava jaoks. Peitke maastike taha elektrilised kaablid looduslikuma tunnetuse saamiseks.\nPäikese tuled on erakordselt kerge paigaldada ja ei vaja elektrivõrku. See sobib suurepäraselt piirkondadele, kus toiteallikas ei ole hõlpsasti kättesaadav. Päikese tuled kasutavad päikese käes vaba energiat ja ei mõjuta teie elektrilist arve. Saate päikese tuled paigutada kõikidesse kohtadesse, kus nad saavad küllalt päikest. Päeva sees, kui päike paistab, süttivad tuled päikeseenergiat nii, et need pääsevad pärast pimedust. Päikeseprontuurivalgustuse mõnede kõige lemmikumate seas on ujuvad tuled. Need ilusad, tihti värvilised tuled lisavad mõnevõrra veetõkkeid.\nVideo Juhend: Beautiful Fountain Water Show in Singapore..


VKG küsib riigiabi\nViru Keemia Grupp saatis keskkonnaminister Keit Pentus-Rosimannusele taotluse, et riik abistaks ligi 248 miljoni eurose jaotamata kasumiga ettevõtet väävlipüüdurite ostmisel.\nKuigi esialgu tundub, et suure käibe ja kasumiga firmale peaks 18,5 miljonit eurot maksvate täiendavate väävlipüüdurite ostmine olema jõukohane, siis tegelikult palub Eesti üks suuremaid tööandjaid riigilt 8 miljonit eurot abi kaasfinantseeringuks.\nVKG juhatuse esimehe Priit Rohumaa sõnul on ettevõte praegu üliagressiivses investeerimisfaasis, mistõttu ei saa jaotamata kasumit võrdsustada vaba rahaga, millega oleks võimalik näiteks katta uued ostud.\nSuured investeeringud ja raske laenukoormus. Rohumaa teatel tähendab jaotamata kasum, et ettevõtte omanikud ei ole eelmiste aastate kasumeid välja võtnud, aga on väga suurelt investeerinud. “Jah, nad tahavad kunagi raha saada, kui arendusfaas saab läbi. Kui ei tule tsemendi- ja rafineerimistehast, siis võibki öelda, et 2016. aastast on kompleks valmis ja siis tuleb pangalaenud tagasi maksta,” selgitas VKG juht.\nRohumaa ütles, et VKG-l on praegu suur laenukoormus. Nii suur, et näiteks tänavu peab ettevõte maksma laene tagasi 40 miljonit eurot, järgmisel aastal 50 miljonit eurot ja 2016. aastal 60 miljonit eurot. Seejärel peaksid tagasimaksed küll vähenema, kuid on ikkagi mahukad.\nJärgnevad aastad tulevad suurfirmale väga intensiivsed, sest Rohumaa teatel võib VKG võimekus tasuda riigile makse muutuda küsitavaks, kui naftahinnad langevad ja CO2-kvootide hinnad tõusevad. Sellest tulenevalt viskab juhatuse esimees ka kinda keskkonnaministeeriumile, kes soovib tõsta keskkonnamakse, analüüsimata ettevõtete võimet makse tasuda.\nKeskkonnatasude keeruline teekond. Rohumaa sõnul on tööstused korduvalt rõhutanud vajadust abi järele, kus riik ei suunaks saadud raha lihtsalt riigieelarvesse, sest sealt võib keskkonnaraha leida tee muude kulude katteks. Firmajuhi sõnul on selline olukord veidralt naljakas, sest ühelt poolt öeldakse, et ettevõtted ei korva keskkonnatasusid, aga samas ei suunata neid tagasi.\nVKG-l ei ole Rohumaa selgitusel võimalik väävlipüüdurite investeeringut ainult oma rahaga teha. “Eesti eripära on see, et mujal riikides pole sellisel kujul keskkonnatasud väga levinud. Ei Euroopas ega mujal maailmas pole ma seda märganud,” ütles ta. Rohumaa sõnul võetakse mujal näiteks kasumimaksu. “Rootsis on näiteks 25% kuninga oma – annad veerand kasumist riigile. Näiteks kui võtta kogu VKG tehased koos ressursiga maast välja ja tõsta Rootsi, siis meie maksukoormus oleks kuskil 30% väiksem kui Eestis.”\nKeskkonnaminister Keit Pentus-Rosimannus ütles, VKG taotlus on veel liiga värske, et sellele detailselt vastata. Ta tõi ka välja, et VKG saab riigiabi tasuta CO2-kvootide näol, seda 30 miljoni euro väärtuses.\nMaksumaksja toetus VKG-le on olnud märkimisväärne\nKeit Pentus-Rosimannus, keskkonnaministerTaotlus on liiga värske, et väga detailset vastust anda. VKG-le on iseenesest juba otsustatud tasuta kvoodi näol Euroopa riigiabi reeglitega kooskõlas olevat abi anda üle 30 miljoni euro väärtuses. Nii et maksumaksja toetus selleks, et puhtama tootmiseni jõutaks, on ka praegu olnud ikkagi väga märkimisväärne. Keskkonnatasudest jääb aastas suurusjärguna 4–6 miljonit eurot otse nende omavalitsuste kasutada, kus kaevandamine toimub. Kuidas omavalitsus seda raha täpselt kasutab, kuidas täpselt kohalike inimeste elukeskkonda parandab, on nende otsustada. Kuna Virumaal on olnud viimastel aastatel vajadus aga väga kulukate keskkonnainvesteeringute järele, siis oleme sealseid suuri investeeringuid rahastanud eurorahast. Näiteks viimase viie aasta jooksul on Virumaa keskkonda investeeritud kokku veidi üle 150 miljoni euro. Riigisisestest keskkonnatasudest poleks olnud sedavõrd suuri investeeringuid lihtsalt võimalik rahastada, see oleks võtnud aastakümneid aega. Nii et kui tahtakse numbritega manipuleerida, siis “unustatakse” tavaliselt euroraha ära ja see loob moonutatud pildi.


Karoli Noor | Arvamusfestival\n3. August 2019 Karoli NoorBlogi, Haridus\nOlemas on kõik võimalused, et Eesti kool saaks just need õpetajad, keda tänases ühiskonnas vaja. Nüüd on küsimus selles, millised koolid ja lasteaiad on valmis edasi liikuma, kirjutavad Tartu Ülikooli Pedagogicumi juhataja Margus Pedaste ja haridusteaduste instituudi juhataja Äli Leijen Arvamusfestivali ja Eesti rahvusülikool 100 artiklitesarjas «Teadlased Eesti tulevikust» Postimehes.\nÄsja lõppes vastuvõtt ülikoolidesse ja Tartu Ülikoolis võime koolide ning lasteaedade õpetajate, tugispetsialistide ja juhtide õppekavade puhul tulemustega rahul olla. Ligi kuuesajale bakalaureuse- ja magistriõppe kohale on oma õppima tulekut kinnitanud juba üle kuuesaja vastuvõetu. Seega on hea hetk peatuda sellel, millist muutust ootame haridusteadlastena Eestikoolilt ja milliseid õpetajaid on selleks vaja.\nEsiteks on õpetajaid koolitavate ülikoolide vastutusel oma õppekavade täiendamine. Tartu Ülikoolis hakatakse juba käesoleva aasta sügisest õpetama kõigile õpetajaks õppijatele eraldi ainekursust kaasava hariduse ideede mõistmiseks ja rakendamiseks. Tehnoloogia tähendusliku ja tõhusa kasutamise õppimine on juba integreeritud erinevatesse ainukursustesse. Seega uuedõpetajad peaks suutma senisest paremini õpetada tehnoloogiarikkas kaasavas kooliruumis ja lasteaias.


Erinevus Nifty ja Sensexi vahel\n10 parimat CPU jahutit, mida saate soojuse vältimiseks osta\nPõhiline / mängimine / Batman: Arkham Studio Rocksteady teases Uue mängu arendamine\nRocksteady Studios, Batmani looja: Arkhami triloogia on olnud madal alates oma viimasest versioonist PlayStation VR-s tagasi oktoobris 2016. Kuid viimane stuudio ametlikust käepide pihta on uue mängu arendamise algusest kipunud. See on jaganud mitmeid pilte stseenide arengust, ilma et see oleks selgelt müstilise projekti üksikasjadele viitanud.\nRocksteady Mocapi stuudio. Rahulik enne tormi… pic.twitter.com/creAOFtsBW\n- Rocksteady Studios (@RocksteadyGames) 30. jaanuar 2018\nIn intrigeeriv piiksuma, Rocksteady jagas, et töö tempo mocap (motion capture) stuudio on kiirenemist. Stuudios jagati panoraamkujutist tühjast mocap stuudios, nimetades seda " rahulikuks enne tormi ", ja jah, isegi meie meeled läksid tagasi DC Comics 'animeeritud seeriale Batman v. Joker, mis sisaldas ka Justice League'i ja millel oli episood selle nime järgi.\nRocksteady mitteametlik mocapi tugimeeskond, mis on värsked testimisest. pic.twitter.com/fXrUkbDFmR\n- Rocksteady Studios (@RocksteadyGames) 16. jaanuar 2018\nVeel paar nädalat tagasi postitas Rocksteady teise pildi oma „ mitteametlikust mocap tugimeeskonnast ”, kus kaheksat inimest vaadeldakse mocap-riietuses, et „ testida “. See on järjekordne aimugi, et kohtus, mis tõuseb õigusriigile, et aidata Batmanil võidelda Arkhami linna kurjuse jõudude vastu. Üks asi, mida me kindlasti teame, on see, et stuudio ei tööta Superman mängul, vähemalt mitte ükski Superman on keskne näitaja - kuulujutt on stuudios juba prügikasti.\nTroy Baker, kunstnik, kes andis oma hääle mitmetele tegelastele üle Batmani frantsiisi - eriti Batman: Arkham'i mängud, sealhulgas Robin, Two-Face, Joker ja isegi Batman, jagasid ka oma innukust vastates geniaalse popkorniga gif.\n- Troy Baker (@TroyBakerVA) 30. jaanuaril 2018\nMida täpselt stuudio töötab, on raske teada. Kuid on võimalik, et teadaanne saabub E3 2018 ajal või enne seda, mis on kavandatud juunis. Samal ajal töötab WB Games välja ka DC Comics'il põhinev mäng, kuid on raske kindlaks teha, kas kaks stuudiot koos töötavad. Sellegipoolest võite spekuleerida ja isegi lüüa meid sellega, mida te arvate allpool toodud kommentaarides.


admin | Konverents Muinasjutuvägi 1. juunil 2017 Haapsalus\nPRESSITEADE 10.05.2011 20.- 21. mail 2011 leiab Haapsalus aset Muinasjutufestival „Muinasjutuvägi“, kuhu on oodatud nii väikesed kui ka suured. Aastal 2009 toimus esmakordselt Haapsalu Linnavalitsuse ja Lääne Maakonna Keskraamatukogu koostöös rahvusvaheline konverents “Muinasjutuvägi”. Selle õnnestumine ja saadud positiivne tagasiside andis … Continue reading →\nPosted in Uncategorized\t| Comments Off on Haapsalu muutub kaheks päevaks muinasjutumaailmaks!\nMuinasjutufestival „Muinasjutuvägi“ 20.-21. mai 2011 REEDE, 20.05, Haapsalu Kultuurikeskuse teatrisaalis 9.30- 16.30 Rahvusvaheline muinasjutukonverents, mille alateemaks on “Loovus läbi muinasjuttude”. Konverentsile registreerimise vormi leiad menüüst! Registreerimine Konverentsi päevakava: 9.30 – 10.00 Registreerimine, hommikukohv 10.00 – 11.30 Avasessioon Muusikaline tervitus noortelt … Continue reading →\nPosted in Uncategorized\t| Comments Off on Muinasjutufestivali programm\nMuinasjutuliste ürituste algus – HAAKNÕEL!\n16. aprillil toimus Haapsalu Kultuurikeskuses Muinasjutufestivali partneri, noorte moekonkursi Haaknõel juubeliüritus, mille selle aasta teemaks oli “Tänapäeva muinasjutt.” Tänavu täitus moekonkursil juba 10. sünnipäev ja osalejaid oli palju – kokku 12 kollektsiooni. Juubeli puhul avati ka näitus “X MUHA ehk … Continue reading →\nPosted in Uncategorized\t| Comments Off on Muinasjutuliste ürituste algus – HAAKNÕEL!\nAlguslugu Aastal 2009 toimus esmakordselt Haapsalu Linnavalitsuse ja Lääne Maakonna Keskraamatukogu koostöös rahvusvaheline konverents “Muinasjutuvägi”. Selle õnnestumine ja saadud positiivne tagasiside andis mõtte korraldada 2011. aaastal uus konverents – veelgi enam, kasvatada konverentsist suurem sündmus ja muuta ettevõtmine festivaliks. Tänavu … Continue reading →\nPosted in Uncategorized\t| Comments Off on Festival “Muinasjutuvägi” 20.- 21. mail, 2011 Haapsalus


Pelgulinna Selts : Pelgulinna seltsidaamid\nSeltsidaamide tegevuse eesmärk\nSeltsidaamide tegevusega alustati Pelgulinna Seltsis 2004.aastal. Selle eesmärk on aidata üksi elavatel eakatel ja puuetega inimestel iseseisvalt toime tulla ja püüda neil säilitada kontakti ühiskonnaga. Samas on tegevuse üks oluline eesmärk säilitada ka seltsidaamidena tegutsevate vanemaealiste ühiskondlikku aktiivsust, luues suhtlemisvõimalusi ja huvitegevust.\nVanemaealiste (s.h erinevate terviseprobleemidega) osalus seltsidaamide tegevuses\nSeltsidaamide tegevus on suunatud vanemaealistele, samas ei ole olnud eraldiseisvaks eesmärgiks see, et seltsidaamid ise peavad olema vanemaealised. Praktika käigus on see samas just nii kujunenud ning nii on hetkel Pelgulinna Seltsis toimivas seltsidaamide võrgustikus kõik pigem vabatahtlikud, kelle keskmine vanus on ca 70 aastat. Seltsidaamide seas on olnud ka mõningaid nooremaid aga nendele pole see töö sobinud. Aktiivselt tegutsevate seltsidaamide arv .on 12 ja 20 vahel , olenevalt momendist.\nSeltsidaamid on üldjuhul inimesed, kes on juba varasemalt (nooremas eas) olnud aktiivse eluhoiaku ja suhtlemislaadiga.\nSeltsidaamide tegevuse kirjeldus\nSeltsidaamide tegevus on õhinapõhine ,vabatahtlik , otseselt tasustamata. See on koos ajaveetmine, vestlemine ning kogemusnõustamine . Otseselt sotsiaalhooldusega seltsidaamid ei tegele, samas lepivad nad ise vanuritega kokku, kui tihti külastamas käiakse ja mida täpsemalt tehakse. Seega praktikas on see rohkem vastastikuse kokkuleppe küsimus. Probleem võib tekkida (ja on ka tekkinud), kui vanuril tekivad teenuse suhtes valed ootused ja hakatakse nõudma midagi, mida seltsidaami tegevus ei peaks sisaldama ja mida lubatud ei ole.\nOsad tegevused on suunatud ka seltsidaamidele endile. Näiteks on ilmnenud vajadus toetada neid psühholoogiliselt - toimub supervisioon, psühholoogiline nõustamine ja käiakse teraapias. Sellist tegevussuunda algselt ette ei nähtud aga tegevuse käigus ilmnes selle järgi suur vajadus (nt osad seltsidaamid inimesed n.ö põlesid läbi ja pidid selle töö seetõttu lõpetama).\nPeamised osapooled, kellega koostööd tehakse\nÜsna hea koostöö toimib Põhja-Tallinna LOViga (sotsiaalhoolekande osakond), kes seltsidaamide tööd tunnustab ja vahendab abivajajate kontakte. Samuti tehakse koostööd MTÜ Tehisuurisega Isikute Ühingu, Eesti Vähiliidu ja Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühinguga. . Rahvusvahelisi kontakte ja koostööd tänasel päeval seltsidaaminduse osas ei toimu, kuigi vajadus selle järgi oleks olemas.\nSeltsidaamide tegevuse peamised väljakutsed\nSeltsidaamide tegevuse organiseerimisel tekib mitmeid väljakutseid. Nende seas on olulisemad järgmised:\nInimesi, kes oleksid valmis seltsidaamiks olema ja kes selleks tööks ka sobivad, on üsna keeruline leida. Eriti puudutab see vene keelt kõnelevaid seltsidaame. Veenduda tuleb ka selles, et võimalik seltsidaam omaks ise piisavalt tasakaalukat maailmanägemust, s.t ei hakkaks oma ideoloogilisi ja religioosseid tõekspidamisi inimestele peale suruma.\nSeltsidaamide tegevuse jaoks on raske leida jätkusuutlikku rahastust. Teatud määral abistab Tallinna LV aga see ei ole piisav, et võimaldada teenuse arendamist ja pikemaajalist planeerimist. Samuti ei võimalda see pakkuda seltsidaamidele vajalikku (psühholoogilist) nõustamist ja motivatsiooni.\nPsühholoogilised probleemid, mis seonduvad sellega, et seltsidaamid võtavad hooldatava probleemid endasse põhjustades läbipõlemist (mida on praktikas ka mitu korda juba juhtunud). Probleemi süvendab see, et seltsidaamid ei taha probleemidest (eriti grupis) väga ka rääkida. Seega on seltsidaamidele taolise töö jaoks väga vajalik tugi, kuidas taoliste psühholoogiliselt raskete olukordadega toime tulla.\nSobivate hooldatavate/ vanurite leidmine, keda seltsidaamid võiksid külastada. Sageli ei soovita abi vastu võtta ja/või ollakse väga kibestunud. Seltsidaamid võivad seeläbi kergesti muutuda „piksevardaks“, kellele kogu oma kibestumus soovitakse välja valada. Olukordi, kus vanur ei sobi selleks, et seltsidaamiga suhelda, mõningaid seega on.\nErinevad ootused seltsidaamide tegevuse ja rolli osas. Sageli on ette tulnud olukordi, kus seltsidaamide tegevuse osas on ootused hoopis teistsugused, nt eeldatakse, et seltsidaamid on isiklikud hooldajad, kes aitavad ka füüsiliste toimingute osas, samuti on arvatud, et seltsidaamid otsivad meespartnereid. Oluline on seega ootuste juhtimine, mida seltsidaamindus üldse tähendab.\nEi ole kellegi käest õppida ega nõu küsida, kuidas oma tegevust paremini korraldada ja millised on vead, mida vältida. Seega tuleb palju asju katse-eksitus meetodi abil selgeks teha. Ideaalne oleks .üle Eestilise seltsidaamide võrgu loomine ja siis kogemuste vahetamine.\nTegurid, mis aitavad seltsidaamide tegevusel edukas olla:\nEeltöö seltsidaami isiku ja nende vanainimeste osas, kellele seltsidaami teenust soovitakse pakkuda. Et seltsidaamide hulka ei satuks inimesi, kes on pahatahtlike kavatsustega ja kes isiksuseomadustelt sobiks selliseks suhtlustööks. Samas tuleb katsuda ka veenduda, et eakad, keda külastatakse oleksid isiksusena sellised, kelle juures seltsidaamid käia saaks ja kes ei valaks kogu oma kibestumust seltsidaami peale välja.\nOotusi tuleb selgelt juhtida, mida seltsidaami töö endast kujutab, et ei esitataks nõudmisi, mida seltsidaami töö ei sisalda.\nHead koostöösuhted kohaliku omavalitsusega, kes vahendab abivajajate kontakte.\nStabiilne rahastus – olgugi, et seltsidaamide töö on vabatahtlik vajab igasugune pikemaajalisem tegevus (antud juhul sisuliselt teenuse pakkumine) rahastamisallikaid. Projektipõhine, mittestabiilne rahastus vähendavad võimalusi arendada tegevust, motiveerida vabatahtlikke ning tasuda tegevusega kaasnevaid muid kulusid.\nPsühholoogilise toe pakkumine seltsidaamidele – nt teraapia, supervisioon, et seltsidaamid tuleks toime erinevate ootuste, murede ja nõudmistega, mida suhtus vanuritega kaasa toob.\nMotivatsioon ja tunnustus – ükski seltsidaam oma tegevuse eest raha ei saa, seetõttu on oluline, et neid oleks võimalik muul moel motiveerida ja tunnustada. Pelgulinna selts korraldab m.h eakate teeõhtuid, kus ka seltsidaamid osalevad.\nTegurid, mis aitavad seltsidaamil endal edukas olla:\nNagu eelnevalt kirjeldatud, siis seltsidaamiks ei sobi igaüks. Oluline on\n- Aktiivne eluhoiak, s.t pigem saavad seltsidaamiks need, kel on eelsoodumus suhtlemiseks, samuti sellised isiksuseomadused nagu abivalmidus ja empaatiavõime. Samas, nagu praktika on näidanud on oluline kas oskus võõraid muresid mitte liigselt südamesse võtta, oskus distantseerida ennast võõrastest muredest ja suurenevatest nõudmistest (nt füüsilise abi osutamine), mis võivad vanuril tekkida.\n- Lisaks on oluline piisavalt neutraalne maailmavaade, et inimene ei hakkaks enda vaateid või uskumusi külastatavale peale suruma.\nSeltsidaamide tegevuse muutmis-, arendusplaanid\nOlulist muutust seltsidaamide tegevuse korralduses ei plaanita, kuivõrd üldjoontes kõik hetkel toimib. Üks konkreetsemaid arendusplaane on tegevuse laiendamine venekeelse elanikkonna hulka. See aga tähendab, et leida tuleb vene keelt kõnelevaid seltsidaame.\n KOGEMUS: Vabatahtlikud seltsidaamid jagavad kogemusi ja tuge, http://www.vedur.ee/puutepunkt/?op=body&id=89&cid=966\nIslandilt saabunud idee läks Pelgulinnas idanema (viide: https://www.google.ee/url?sa=t&rct=j&q=&esrc=s&source=web&cd=2&cad=rja&uact=8&ved=0ahU\nPelgulinna seltsidaamide ettevõtmisele on selle sünnist saati olnud suureks toeks Põhja-Tallinna linnaosa. Koostöös vabatahtlikega suudetakse oma inimesi palju rohkem toetada-abistada, kui seda saaksid teha ametnikud üksi. Oma kommentaari annab Kai Keller linnaosa sotsiaalosakonnast.\nSeltsidaamide ettevõtmine sai alguse 2004. aastal, kui meie linnaosa külastasid Islandi seltsidaamid. Sotsiaalhoolekande osakonna juhataja Mart-Peeter Erss viis külalised kokku Pelgulinna seltsi juhatuse liikme Pille-Maris Arroga ja sestsaadik ongi ka meil seltsidaamid liikvel.\nSee pole iseenesest midagi ennekuulmatut. Maakohtades on ju tavaline, et naaber astub läbi, kui pole mitmel päeval näinud su korstnast suitsu kerkimas. Ühised käsitöö- või toidutegemised kellegi juures, klubi ettevõtmised – see kõik on omal moel seltsidaamindus. Asi pole ju mitte nimetuses. Linnades-asulates on inimesed suuremas eraldatuses. Seal ei pruugi naaber teadagi, kes tema kõrval elab, veel vähem, mis tal mureks on.\nAnname seltsidaamidele teavet inimeste kohta, kes vajaksid tuge ja oleksid nõus seda vastu võtma. Vahel kuulevad nad abivajajatest oma suhtevõrgustiku kaudu. Nii nagu abivajajad on väga erinevad inimesed, on ka igal seltsidaamil oma ainulaadne elukäik, millest ta ammutab abistaja tööks vajalikke kogemusi. On küüditatuid, endisi skaute, kõrgema ja vähem kõrgema haridusega inimesi. See võimaldab leida igale abivajajale sobiva tugiisiku. Mõnega suheldakse igapäevaselt, teisega käiakse läbi kord kuus.\nInimese tervisest ja soovidest lähtudes kohtutakse kas tema kodus või siis käiakse koos väljas jalutamas, kultuuriüritustel ja teeõhtutel Pelgulinna rahvamajas. . Mitu tugiisikut on öelnud, et seltsidaamiks olemine on neile eneseteostus.\nEga omavalitsus pole vabatahtliku tegevuse juures üldse kõige tähtsam. Saame pisut aidata rahaliselt, ka nõu ja korraldusega. Seltsidaamide ettevõtmine on ju projektipõhine, igaks aastaks tuleb taotleda uusi toetusi jne. Mõnede klientide, aga ka toetajate jaoks on usalduse moment suurem, kui asja on kaasatud avalik sektor. Kirjutame koos europrojekte, seltsidaamide liikumist on kõik need aastad toetanud hasartmängumaksu nõukogu jne.\nViimasel ajal on väga populaarsed “Teeme ära!” ettevõtmised. Aga ka üksildaseks jäänud naabritädi abistamine on ju ühe väga tähtsa asja “ära tegemine”.\nUuringu „Aktiivsena vananemise potentsiaali ärakasutamine Euroopas“ (MoPAct) raames uurib Praxis koostöös teiste rahvusvaheliste uurimisasutustega aktiivse vananemise ja sotsiaalse innovatsiooni võimalusi pikaajalises hoolduses. Uuringu käigus kogutakse muuhulgas häid praktikanäiteid erinevatest riikidest ning hinnatakse, millised on nende praktikate arengut soodustavad ja takistavad tegurid. Vt. ka http://www.praxis.ee/tood/aktiivsena-vananemise-potentsiaali-arakasutamine-euroopas/.\nSeltsidaamide tegevus kui üks headest praktikanäidetest Eestis, mis soodustab vanemaealiste aktiivsust ja iseseisvust.\nViib ellu: Pelgulinna Selts, kontakt: Pille-Maris Arro


Tekstiilist ja nahast sõidupüksid - RR Motö OÜ\nPüksid Siin on 21 toodet.\nSonic Racewear Camo püksid Sonic Racewear Camo püksid\nKõrgkvaliteedilised püksid.Eemaldatav vooder, tuule ja veekindel Reissa sisemus.CE nõuetele vastavad kaitsmed põlvedel.CE poolt heaks kiidetud puusa kaitsmete taskud.Ventilatsioon esiküljel.Tõmblukk pükste tagaküljel ühendamaks püksid jopega maksimaalseks sõidumugavuseks.Enne tellimist küsi kas soovitud number kindlalt olemas! Kõrgkvaliteedilised püksid.Eemaldatav...\nFurygan mototeksad Jean One naistele Furygan mototeksad Jean One naistele\nTrekker Evo tekstiilpüksid naistele Trekker Evo tekstiilpüksid naistele\nFurygan püksid Shield Furygan püksid Shield\nMara Lady sõidupüksid Mara Lady sõidupüksid\nNahkpüksid Mikser Nahkpüksid Mikser\nLoomanahast võidusõidu nahkpüksid.Eemaldatavad põlve kaitsed, kaitsev polster küljel, tõmblukk ühendamaks sõidujopega.Elastne kangas sääre siseküljel ja jalgevahel.Eemaldatav liugur, selja alaosa valmistatud elastsest nahast andmaks maksimaalse sõidumugavuse. Loomanahast võidusõidu...\nNahkpüksid Donna, naistele Nahkpüksid Donna, naistele\nLoomanahast sport nahkpüksid.Eemaldatavad põlve kaitsmed, kaitsev polster küljel, tõmblukk ühendamaks sõidujopega.Seljaosa valmistatud elastsest nahast, tagamaks üli mugav istuvus. Loomanahast sport...\nSõidupüksid Hydro, naiste Sõidupüksid Hydro, naiste\nVastupidavad tekstiilpüksid reguleeritavate ning eemaldatavate põlvekaitsmetega.Eespool lukuga taskud.Eemaldatav sisemine termovooder.Hingav ning veekindel sisemus. Teibitud ventilatsiooniavad.Tõmblukk tagaosas ühendamiseks sõidujopega. Vastupidavad tekstiilpüksid...\nNahkpüksid Sonic Accelator Nahkpüksid Sonic Accelator\nNahk püksid loomanahast 1,2 mm paksusega.CE poolt heaks kiidetud põlve ja puusa kaitsmed.Tõmblukk tagaosas ühendamaks sõidujopega.100 % kvaliteedi garantii. Nahk püksid loomanahast 1,2 mm...\nNahkpüksid Moto Nahkpüksid Moto\nNahk püksid loomanahast 1,2 mm paksusega. CE poolt heaks kiidetud põlve ja puusa kaitsmed.Tõmblukk tagaosas ühendamaks sõidujopega. 100 % kvaliteedi garantii. Nahk püksid loomanahast 1,2 mm...\nSõidupüksid Hydro, meeste Sõidupüksid Hydro, meeste\nSonic Guser Sonic Guser\nVäline materjal valmistatud vastupidavast Cordura 500D-st , tuule ja veekindel Reissa sisemus.CE nõuetele vastavad kaitsmed põlvedel ning võimalik lisada puusakaitsmed.Eemaldatav vooder.Õhutusavad külgedel.Tõmblukk tagaosas, ühendamaks sõidujopega. Väline materjal valmistatud...\nSonic Highin Sonic Highin\nNahkpüksid Royal Nahkpüksid Royal\nKvaliteetsed nahast püksid, mis valmistatud premium 1.2mm loomanahast.Võimsad kolmekordsed ja kahekordsed nailon-õmblused.Püksid on varustatud CE nõuetele vastavate põlvekaitsmetega.CE kinnitatud puusakaitsmeid on võimalik eraldi lisada.Tõmblukk selja alaosas ühendamaks jopega, mis annab maksimaalse sõidumugavuse. Kvaliteetsed nahast püksid, mis...\nAdventure kõrgkvaliteedilised püksid.Eemaldatav vooder, tuule ja veekindel Reissa sisemus.CE nõuetele vastavad kaitsmed põlvedel.CE poolt heaks kiidetud puusa kaitsmete taskud.Ventilatsioon esiküljel.Tõmblukk pükste tagaküljel ühendamaks püksid jopega maksimaalseks sõidumugavuseks. Adventure kõrgkvaliteedilised...\nDark Street Dark Street\nStiilsed mustad püksid sõitmiseks iga ilmaga. Väga mugavavad ja turvalised püksid veekindla Reissa® sisemusega,eemaldatav vooder.Scotchlite®-heluriribad.Väimine kiht üli vastupidavast materjalist-Cordura 500D. CE nõuetele vastavad kaitsmed põlvedel ning võimalik lisada puusakaitsmed.Võimalik tõmblukuga ühendada sõidujopega. Stiilsed mustad püksid sõitmiseks iga...


https://www.weekendshoes.ee/laste-nike-sandaalid-santiam-31859.html?___store=et 5121 Laste Nike sandaalid Santiam https://www.weekendshoes.ee/media/catalog/product/cache/1/image/370x/9df78eab33525d08d6e5fb8d27136e95/i/m/img_7488.jpg 23.24 EUR OutOfStock /Lapsed /Lapsed/Plätud ja sandaalid /Brändid/Nike Nike Santiam sandaalid on kerged, mugavad ja vastupidavad. Sünteetilisest materjalist pealsed on hästi hingavad ning kiiresti kuivavad. Rihmade äärtes on pehme tekstiilriba vältimaks jala hõõrumist. Sisetallal pehmendus ning vahetallas õhkvedrustus. Kummist välistallal reljeefne muster paremaks haardumiseks maapinnaga. Non marking ehk mitte määriv välistald. Peal kaks reguleeritavad takjakinnist. 30.99 2012-05-07


Budget Jordaania: autorent & arvustused – Rentalcars.com\nBudget – Jordaania\nLeia hea hinnaga rendifirma Budget pakkumised kohas Jordaania, vaata klientide antud hindeid ja broneeri otse veebis, kiirelt ja mugavalt\nAuto tagastamine Budget juurde asukohas Jordaania on kiire ja lihtne\nBudget töötajad asukohas Jordaania on tuntud oma efektiivse töö poolest\nAnname endast kõik, et leida Teile parimad hinnapakkumised – broneerige meie juures ja me garanteerime Teile firmalt Budget asukohas Jordaania parima hinna.\nFirma Budget hinnangud kohas Jordaania\nParimad ettevõtted kohas Jordaania\n1 7.9 Antud hinded: 354\n2 7.5 Antud hinded: 1,480\n3 7.4 Antud hinded: 597\n4 7.3 Antud hinded: 398\n5 7.3 Antud hinded: 1,061\nVaata kõiki firmasid kohas Jordaania\nRentalcars.com on Inglismaal ja Walesis registreeritud piiratud vastutusega ettevõtte TravelJigsaw Limited ärinimi (äriregistri number: 05179829), mille juriidiline aadress on 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. Registrikood: GB 855349007. ID: 1ECF4


koeratoit.com — Platinum treeningmaiused 300 gr.\nPlatinum treeningmaiused 300 gr.\nVärskest kana- ja lambalihast tehtud maiustesse on valitud üksnes parimad tükid, mida on keedetud koos riisiga omas mahlas, ilma vett lisamata. Küpsetusprotsessi järel toimub toidu aeglane ja hoolikas kuivatamine, misjärel vormitakse maius väikesteks paladeks.\nKonserveeritud naturaalse kaaliumsorbaadiga. Vitamiinipõhiste antioksüdantidega: kõrge tokoferoolisisaldusega looduslikud ekstraktid\nOle esimene, kes hindab toodet “Platinum treeningmaiused 300 gr.” Tühista vastus\nZiwipeak maius koertele hirvelihaga 85 gr.\nMaiused lõhega 100 gr.\nSams Field Natural lõhemaius 200 g.\nHirvelihamaius 100 gr.\nZiwipeak maius koertele lambalihaga 85 gr.\nZiwipeak maius koertele veiselihaga 85 gr.\nVeise kopsust maius 60 gr.\nTreeningmaius – tuunikala ampsud 50 g\nPardilihamaiused koertele 100 gr.\nHobuselihamaius 100 gr.\nAcana pardilihamaiused koertele 35 gr.


Inimvajaduste hierarhia - leiti 47 faili - Annaabi.ee\nOtsingule "inimvajaduste hierarhia" leiti 47 faili\ninimvajaduste hierarhia on inimesele omaste vajaduste kategoriseerimise ja väärtustamise süsteem. Selle kohaselt on inimvajaduste hierarhia järgmine:\n1.2. Ühiskonnaliikmed Bioloogiline erinevus (kaasasündinud)- sugu, vanus, rassiline kuuluvus, seksuaalne orientatsioon, füüsilised ja vaimsed võimed. Sotsiaalne erinevus (omandatud)- haridustase, elukoht, majanduslik jõukus, kodakondsus, maailmavaade ja väärtushinnangud Inimvajaduste hierarhia : Abraham Maslow: „Kõrgema taseme vajaduste rahuldamine eeldab madalama taseme vajaduste rahuldatust. 1.3. Ühiskonnamudelid Põllumajandusühiskond (agraarne)- hõimud jäid paikseks, hakati tegelema karjakasvatuse ja põlluharimisega, kujunesid esmased riigid. Inimesed valmistasid elatusvahendeid, millest suurem osa tarbiti ise. Ajapikku arenesid ka käsitöö ja kaubandus. Linnad on agr...\nNatuke enne seda, kui McGregor suri, arendas ta midagi, mida ta ise kutsus Z teooriaks. Vastuseks kikidele kes tema X ja Y teooriat kritiseerisid. Kuid neid mtteid ei avalikustatud laialdaselt. Abraham Maslow elulugu: Maslow elas aastatel 1908-1970. Ta oli ameerika pshholoog, kes on tuntud kui inimvajaduste hierarhia kontseptsiooni looja. Ta ppis New Yorkis juurat, abiellus Bertha Goodmaniga, kes oli tema nbu. Vanemad olid nende abielu vastu, kuid Abraham sellest ei hoolinud. Neil sndis kaks ttart. Koos koliti Wisconsinisse, kus Maslow hakkas huvituma pshholoogiast. Sealses likoolis sai Maslow nii bakalaureuse, magistri kui ka doktori kraadi. Peale lpetamist naasis ta New Yorki. Seal hakkas teda huvitama inimeste seksuaalsus. Ta hakkas pet...\nLäbi selle saime teada, et juhtide suhtumine oma töötajatesse peaks muutuma Y teooria suunas. Et inimesed ei ole ainult laisad vaid neile meeldib töö ja tegevus ning see on loomulik tegevus, inimeses on potentsiaali, kujutlusvõimet, leidlikkust, loovust jne. MASLOWI VAJADUSTE HIERARHIA TEOORIA Abraham Maslow (On Ameerika psühholoog.) (1908-1970.a.) (Lõi inimvajaduste viieastmelise mudeli, püramiidi või trepi põhimõttel.) Ta on püüdnud süstematiseerida just inimese primaarseid ja sekundaarseid vajadusi, mis on ka üks enamtuntud teooria motivatsioonist. Maslow eristas viit vajaduste taset: (Vajadus on puudusetunne, mida inimene saab rahuldada hüviste tarbimisega, mida väidavad majandusteadlased) Esmajärgulised vajadused: Füsioloogilised vajadused ehk esmased vajadused tulenevad inimese ku...\nMaslow´püramiid- Inimvajaduste hierarhia , mis on inimesele omaste vajaduste kategoriseerimise ja väärtustamise süsteem (füsioloogilised vajadused , turvalisusvajadus, armastus- ja kuuluvusevajadus, tunnustusvajadus, eneseteostusvajadus) Lapse väärkohtlemine- Lapse väärkohtlemine on igasugune kahju...


Peeter Koppel: ma ei taha raha deposiiti panna. Eriti kui vorst kallimaks läheb! – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nPeeter Koppel 14. apr. 2021 Eksklusiiv, Majandus\nHetkel tasub eelistada varasid rahale, sest juhul, kui satumegi inflatsioonilisse keskkonda, on raha see ventiil, millega pinge süsteemist eemaldub. Foto: Shutterstock.\nVaatamata sellele, et “kõik on kinni”, teevad inimesed massiliselt neid pikaajaliselt mõjutavaid suuri majanduslikke otsuseid. Pealinnas käib kinnisvara ümber aktiivne siblimine ning viimaste uudiste kohaselt on isegi kasutatud autode puhul näha sellist nõudluse kasvu, mis nende üldist hinnataset ülespoole tõukab. On see põhjendatud?\nNõudlus varade järele näib kasvavat mujalgi, mitte ainult meil. Euroopas on mitmeid kohti, kus tõmbekeskuste kinnisvarahinnad on liikunud viimastel aastatel ainult ühes suunas. Rootsi puhul võib kinnisvara hinnatrendi visualiseerida joonlaua abil, tõmmates viimase kümne aasta kohta lihtsalt 45-kraadise sirge joone. Hea küll – viimane oli väike liialdus, kuid ainult väike.\nAktiivsuse tõusu saab seletada esmalt muidugi kergelt kättesaadava ja odava rahaga (trükkimisfestival!). See ei tohiks enam kedagi üllatada. Nüüd on aga lisandunud veel üks oluline faktor, mis ähvardab hinnatõusuga nakatada majandust väljaspool varade hindu.\nPosted in Eksklusiiv, Majandus and tagged deposiit, Edasi, hinnatõus, inflatsioon, investeerimine, majandus, Peeter Koppel, rahatarkus, võlg. Bookmark the permalink.


mis iganes pähe tuleb ja ette jääb: 2009\nTuleval aastal katsun kah selle aja kusagil doitslandis või österraihis olla.\nEi istu mulle see jõuludieet.\n(Mitte, et sealkandis nüüd sauerkrauti saada poleks, aga nohh)\nEi saa mitte viitamata jätta: jõulu valem\nKirjutas kiilakas kell 13:47 1 arvamust\nLabels: elu või asi, juhannus, Meeleolu\nMiks ma jälle siin olen\nNagu mu arvukas lugejaskond ehk aru on saanud, olen ma jälle Soomes tööl.\nNagu ikka, on mitmeid põhjuseid ja ajendeid.\nEsiteks mürgitati mind suvel päris korralikult (teadmatusest-lollusest muidugi). Nimelt selle ollusega, mida betooni pealispinnale lisatakse tugevuse saavutamiseks. Pole ju ette nähtud, et sealsamas kõrval inimesed päev otsa tööd teevad. Esimesel päeval võttis pildi eest, järgnevatel sõime kolleegiga pool purki ibumaxi nahka. Ühtlasi kergitas see värk vererõhu kosmilisse kõrgusesse.\nTeine nüanss, mille pärast ma aasta tagasi kodumaale tagasi läksin, langes kah ära. Naine vahetas nimelt hullumaja (endise nimega ...kolledž), mis ta närvid krussi keeras, normaalse kooli vastu. Suhtumine neis kahes koolis on nagu öö ja päev.\nJa noh, eks pinsilisa peale peab kah mõtlema.\nKülm saabus ootamatult\nNii madalal on päike kell 2 päeval\nTal on loomulikult pealkiri olemas, aga ühes teises süsteemis on see "1530".\nPärit ansamblilt Bee Gees.\n/ igatsugu totakaid mõtteid tuleb pähe autoroolis istudes\nsiia tuleb homme või ülehomme vastus\nKirjutas kiilakas kell 18:22 0 arvamust\nFotojaht - autportree\nNagu pildi pealkiri ütleb: autoportree konjaki ja lihapirukaga.\nPoseeritud, ohvkoors; temaatikat mõned inimesed teavad.\nKirjutas kiilakas kell 21:34 5 arvamust\nMiks on selle saate nimi "Luuletus"?\nSelle noh, mis on peale AK-d?\nVahel on tõesti luule, vahel proosa, vahel $itt proosa.\nKirjutas kiilakas kell 21:52 2 arvamust\nLugesin Indrek Sauli kirjutise kommentaarist kiitust Voipstunt'i aadrerssil. Vaatasin kodukalt - tundus mugavam & odavam, kui Skype.\nInstallisin Voipstunt'i (nagu hiljem selgus, koristati installi käigus Skype mu masinast). Plaan oli kasutada kohalikku (Soome) access numbrit, et helistada kohaliku kõne hinnaga pea piiramatult Eesti lauatelefonidele (120 päeva) ning ülejäänud 10 EURi kasutada Eesti mobladele helistamiseks. Järgmise 120 päeva jaoks tuleb uus 10 eurikut krediiti osta + km + miski teenustasu.\nMis aga ei tööta, on seesama kohaliku numbri kaudu helistamine. Lauatelefonile: "olete ära kasutanud oma tasuta kõned", mobladele: "teil pole piisavalt krediiti või helistate teiselt numbrilt, kui registreeritud". Ise oled!\nMuidu arvuti kaudu helistamine toimib ning SMSid on odavamad kui skaibil.\nProovisin ka helistada access numbrile oma numbrit näitamata - ajab sama lolli juttu. Seega - veel toores teenus.\nPöördusin tagasi vana teenuse ehk Skype to Go + Unlimited Country juurde.\nKirjutas kiilakas kell 20:10 0 arvamust\nLabels: biznessi imeline maailm, kibernemaatika, urin\nLugu algab sellest, et eelmise kuu alguses põrutas mu tuttaval mudelhelikopter minema (aku lahkus aparaadist).\nNüüd leidsid jahimehed ta üles mitu kilti arvatust kaugemal. Täiesti tervena kusjuures - oli ilusti raielangile maandunud.\nOsa jahiseltskonnast oli tahtnud kohe saagi maksa praadima hakata, aga mõned tüübid teadsid siiski, kellele see loom kuulub.\nPaste = kleebi\nSiinkohas mõeldakse ilmselt otsetõlget ehk oma foto kleepimist ekraanile.\nMiks muidu siis selline soovitus?\nKirjutas kiilakas kell 20:02 0 arvamust\nOpsysteem, mai äss.\nEi tunne antiikse HP nx6125 kumbagi võrguseadet ära.\nMis tolku sellisest opsüsteemist on?\nKirjutas kiilakas kell 15:09 7 arvamust\nÕhtul kell 7\nPiirdun (nagu pea alati) arvuti kõvakettal olevaga.\nTuhlamise peale leidsin ainult 2 udupilti, mille võtte kellaaeg oli 19:00. Kusjuures - mõlemad tehtud novembris. Esimene 4 aastat tagasi, teine möödunud aastal.\nEsimesel pildil uduselt näha oleva kohalike sõnul Kesk-Euroopa kauneima linna äraarvamise jätan vaatajate hooleks.\nTeine pilt on lõigatud tükike nats suuremast. Sellel on näha üks pannoo, mille kohalikud juba nõukaajal ristisid "Inimesi aetakse Siberisse".\nKa selle asukoha pakkumisi võib teha.\nKirjutas kiilakas kell 17:55 5 arvamust\nLabels: blogimine kui asi iseeneses, fotojaht, udupilt\nNimetatu on üks mitmekülgne nähtus. Ühest poolest leiab lugemist Tõnu Samueli blogist.\nTeine pool on see, et näiteks Elioni meilserver ei tundu rõõmusõmumeid spämmiks pidavat. Küll on aga nende meelest kahtlane masina genereeritud .pdf faili nimi. Tee sa kükke või kätekõverdusi - selline meil Elioni serveris asuvasse postkasti ei lähe.\nSamas - pane sellele failile mingi teine nimi, ja kõik toimib. No kurat, kas tõesti võib failinimi viirust sisaldada. Tahaks mingeid fakte selle kohta.\nPane või oma meilserver püsti. Jama selles, et ühenduse UL on vaid 7xx kbps ja raamatupidamise server selle taga juba tiksub.\nNii et: kes pakub meilserveri teenust, kus MA ISE saaks koostada reegleid sissetuleva postiga ringi käimiseks?\n/ läheks kuradile kõik undisclosed recipients, roomusonum.ee, kampaaniad, .ru, .ua jne.\n/tegelt, saadaks ühe ööpäeva jooksul iga tund reply\n*pilt - Internet\nLeia pildilt Giorgio Napolitano ja Tarja Halonen\nKirjutas kiilakas kell 08:51 3 arvamust\nLabels: fotojaht, joke, udupilt, väljamaa värk\nÖö on alles poisike : mõõtja järgi oleme igaüks endale alles kannu õlut jõudnud kallata.\nTaoline õllerestoran, kus laudade keskel õllekraanid koos mõõtjaga (ning ka kannuloputamise koht olemas), asub Prahas.\nJärgmise pildi allkiri võiks ju olla ka "Huligaanid painutasid öösel lambiposte"\nÕigete ööpiltide juurde saab siit\nKirjutas kiilakas kell 21:09 2 arvamust\nNo täieline suvi jätkub. Õhtul on õues soe, ainult pimedaks läheb varem.\nIdeaalsed ilmad (vähemalt siinkandis).\nPildidl täna külastatud mutionu koobas.\nLabels: blogimine kui asi iseeneses, elu, Soome\nMul on pemmil uued kummid\nTuttav tellis Saksast oma pemmile uued kummid. Eesti odavaim pakkumine oli 26000, Saksast koos transaga 11000.\nPildil üks teine pemm.\nKirjutas kiilakas kell 07:15 0 arvamust\nOodake natike, pilt tuleb varsti ...\nKirjutas kiilakas kell 19:02 3 arvamust\nVt. eelmist posti - seal on vastav asjandus ülemöödunud sajandist\nKirjutas kiilakas kell 16:40 1 arvamust\nFotojaht - Puust osa 2\nSee on ühtlasi ka mõistatus:\nMis otstarve sellel puust esemel (see seal pildi keskmes) küll olla võis:\nLisatud (et mitte 3-ndat osa teha):\nvaatasin YksikHundi viimast puujahipilti ja meenus oma sarnane leid\nKirjutas kiilakas kell 15:14 4 arvamust\n/ See on muide roheline postitus - osa pilte on mu blogis juba olnud.\n(olen jah laisk)\nTegelikult on väga palju meie (vähemalt minu) ümber puust asju. Jänkidel vist on isegi sihuke ütlemine, et plasti märkad ainult siis, kui on vaja puud koputada (maarjamaa rahval on sel puhul lihtsam - sülitavad üle õla).\nSiin need recycled taaskasutatud pildid on:\nÕisu mõisa tagatrepp\nAit mingis Soome muuseumis\nAjalooraamat Ähtäri loomapargis\nJa seniavaldamata (aga see-eest vanemad) pildid\nPorvoo - väike puust linn\n(miks blogger uusi pilte tikutopsisuurustena tahab demoda, ei viitsi praegu uurida)\nTeiste puust asjade pildid\nKirjutas kiilakas kell 20:25 3 arvamust\nHei, teie spämmijatest\n... tainapead, kes te omaarust olete leiutanud uue nipi, märkides oma "tähtsa" teadaande tag-iga ToDo: need lähevad nüüdsest otsekohe kustutamisele.\nÜleeile oli esimene, täna juba mitu.\nKirjutas kiilakas kell 07:55 0 arvamust\nLabels: kenjaalsed reklaamid, kibernemaatika\nTänapäev oleks tühi sõna, kui talle poleks kõrvale panna minevik(k)u(mälestusi).\nKunagi oli auto tänavapildis eksootika, nüüd:\nTeised jahtijad on siin\nKirjutas kiilakas kell 20:38 1 arvamust\nEile topiti mu postkasti Kesknädal. Kuna kütteperiood pole veel alanud, ei oska temaga midagi peale hakata.\nJah, mul on postkastile kleepimata silt "Ainult nimelised saadetised, palun", samuti ei ole ma postkontoris vastavat avaldust teinud. Nii vist kunagi keegi Posti töötaja meedias väitis, et ilma sellise avalduse olemasoluta ei tohi postiljon jätta saasta su postkasti panemata.\nMis keelab postiljonil hoiatussilti lugeda ja aru saada, seda ei selgitatud.\nNii, nüüd siis Kesknädala juurde tagasi.\nMeite linnast kadusid mingil ajal vanapaberi konteinerid. Jäid vaid papp- ja paberpakendi omad, kuhu ei tohtivat ajalehti panna.\nAnaloogia põhjal sooviks ma, et MTÜ Pakendiringlus või kes seda värki majandabki, tooks mulle koju kirjaliku avalduse selle kohta, et ma ei või Kesknädalat nende kasti panna.\nKirjutas kiilakas kell 19:36 1 arvamust\n$#€!ß€, ma ütlen.\nSiiamaani ajab peast lolliks, kuigi lausa valutama enam ei aja. Midagi tarka teha pole mõtet - mingis pooluimases olekus olemine. Kaua see raibe kuivab-haihtub - ei tea.\nKirjutas kiilakas kell 20:23 0 arvamust\nLabels: madhouse buffet, urin\nKirjutas kiilakas kell 11:25 0 arvamust\nLabels: joke, muusika\nEksole - lähen mina üks kord spetsiaalselt linde fotojahtima, teen pildid ja mis siis selgub:\n- fotoka juhe on koju jäänud\n- USB mälukaardilugeja on koju jäänud\n- töökoha arvuti sisseehitatud mälukaartide lugeja on peetis\nAga kuna vaev sai nähtud - sõit Vantaalt Helsinki sadamasse - siis saagu pilt tagantjärgi postitatud\nHmm - kas 2 on juba palju? Linnul 2 pead peaks küll palju olema juu!?\nNägid siis, kui kavalalt sai ka seekordne fotojaht "tehtud".\nKirjutas kiilakas kell 13:37 2 arvamust\nLabels: fotojaht, parem hilja kui ei kunagi


Pesumasin Electrolux (4kg), EWM1044NDU\nPesumasin Electrolux (4kg)\nHea riidehoolduse jaoks ei ole vaja palju ruumi. See õhuke pesumasin katab kõik teie pesupesemise vajadused ka väikses kestas, ilma et tulemus oleks sellest kehvem. See pesumasin võtab kuni 43% vähem ruumi, kui tavaline masin, pestes siiski 4 kg - see on umbes 16 triiksärki.\nkardinate pesu, kiirpesu, siid, tekk, teksad\nõrnpesu, villased esemed pluss, väljapumpamine, lisaloputus