May | 2010 | Team Fansurf\nPassion 3 ja Addiction 2\nPosted on May 30, 2010 by Margus\nEile saime Priiduga proovida Addictsion kahte ja Passion kolme. Kuna tuul oli suht kesine algul ainult 10 knoti ja hiljem veidi rohkem, siis sõitsime 16 m2 Addictsioni ja 15 m2 Passioniga. Nagu ma juba reedel mainisin näevad uued lohed välja ülimalt lahedad. Ma arvan, et RRD lohed tunneb mitme kilomeetri pealt juba ära. Kõik lohed on ülimalt vägevate disainidega. RRD logod on kaugele näha ja igasugune sodi on lohe pealt läinud. Algul sõitsin siis 16 m2 Addictioniga ja 10 knots lauaga. Addictsion on väga võimas, kuid siiski oma suuruse kohta suht kiire lohe ja loomulikult tohutu poweriga. Samuti töötas see 10 knots laud suurepäraselt ning ainult 4-5 m/s tuulega sain hoida kõrgust ja rahulikult surfata. Priit sõitis ka samade tingimustega ja talle väga meeldis. Siis tõime välja Passion 15m2 lohe ja kuna tuul oli tõusnud siis testisin Placebo laudu. Samuti oli lahe sõita ja isegi mingid trikke sai tehtud. Kuna eelmine neljapäev panin krossis õla maha, siis unhook hüpetel teeb hetkel õlg julmalt haiget. Passion meenutab oma iseloomult veidikene 2010 aasta obsessionit, ta on veidi kiirem ja veelgi rohkem stabiilsem. Täiesti kannatab trikke teha ja samas ka hea kruisimise lohe. Kokku sõitsime 4-5 tundi ja õhtul oli veel korralik rokka ka. Täna oli puhkepäev kuna bonyente keerab levanteks. Täna oli au näha uusi Poison Contest laudu, igal juhul lauad on ikka väga ilusad. Kahjuks ei saa ma teile mingit pilti veel näidata, kuna hetkel on keelatud piltide netti üles riputamine. Homme saadan vast mingi maili laiali sinna lisan siis esimesed pildid lohedest ja laudadest. Kuigi täna oli tuulevaikne päev, siis ikkagi 6 knoti ehk 3 m/s tuult oli ja Roberto ning Abelago käisid sõitmas 16 m2 Addictionite ja Kiterace laudadega. Ma ütlen et race on tuleviku teema tüübid sõitsid veepeal nagu jumalad alla ja vastu tuult ja väga kiire hooga. Suured kited tulevad tagasi ja täidavad koha 3-6 m/s tuule vahel ära, seega peaksime saama sõita ja koolitada iga päev, kas pole lahe\nKite Jam 2010\nPosted on May 30, 2010 by Risto\nLaupäeval toimus Haapsalus Vasikaholmi rannas Kite Jam võistlus, mille korraldajad olid swb.ee klubi. Võistluste disipliiniks low kite trikid ning kohale oli veetud ka kicker ja slider. Ma pole kordagi proovinud neid vigureid. Treeningul siis 3korda hypekat kasetasin ja tulemus selili vees nagu naksti. Tuul oli muidugi väga p…ses ja kasutasin 11, 9 ja 7 m2 lohet. Võistlejad olid jaotatud gruppideks ja igas sessioonis oli 4-5 võistlejat ja pikkus 15 min. Enne võistlust sain vaheldumisi sõita 9 m2 ja 11 rutsise kitega, kuna pagistas väga korralikult. Enne starti tõstis veel tuult ja kiirelt 7 m2 täis. Hmmm pole ju seitsmesega väga ammu freestyle proovinud, et ilgelt närviline lohe minu jaoks. Enne starti keerasin saapad ka laua pealt maha, kuna tavaliste klambritega ikka kodusem trikitada. Uimesid ei jõudnud alla keerata, et väike võimalus oli katsetada hypekat ja teist vigurit. Minu sessioon siis numbriliselt 4 ja algus oli palju tõotav, kuna viskasin kohe kõrge hp ja puhta maandumisega. Veel üks ädine f-16 ja frontroll, et aeg oli kiteloop hp juures. Seitsmene viskab nii kiirelt loopi ära, et käevahetuse ajal juba teine ring peale tehtud. Ühesõnaga kräss ja uskumatul kombel keeras parem juhtliin end 5 korda ümber veoliinide. Hmmm mingi 7 min läks aega, et liinid uuesti korda seada. Tuul ka kurivaim vaibus, et läks nahka see sessioon. Imekombel pääsesin edasi Sägaga poolfinaali koos lätlaste ja ühe venelasega. Poolfinaaliks vahetasin lohe 9 m2 vastu. Tuul muidugi päris raju ja üheksane tiris väga korralikult. Ega midagi erilist välja küll ei tulnud peale krässide. Lõpuks siis viskasin over poweris kiteloop hp, mis läks eriti kõrgeks. Kätevahetus tehtud, kuid maandumine oli räige speedy pealt, et käisin selili vette. Lohe muidugi hooga vette ja pooleks. Sinna see võistlus siis läks. Finaalis olid 3 lätlast ja venelane. Hmm ei teagi , kes ära võitis. Üritus muidugi superlux ja ilm oli ka suht ok, et vahepeal sadas natuke. Tuul muidugi täielik porrr, aga samas tingimused olid kõigile ühesugused, et võitsid jällegi tugevamad. Õhtul läksime Kesaga Hr Bountzi sünnale et rockisime ikka hommikuni nagu tavaliselt\nPosted on May 28, 2010 by Margus\nJõudsime siis täna Priiduga Tarifale. Kõik sujus ülihästi, lennuk, rendiauto, väike tiir Cosda de solis ja siis Tarifale. Puhus u 6-8 m/s bonyente tuul. Selgus et osad RRD tüübid olid juba kohale tulnud ja uued lohed kaasa haaranud. Sain ka kohe kiire ülevaate Vertelt ( RRD lohede disainer) , mis lohed tulevad siis 2011 ja veidi selgitas ka uute lohede iseloomu. Järgmine aasta on siis lohede järjestus Religion -wave, Obsession 3 – freestyle & freeride, Passion 3 – freeride ja Addiction 2 – race. Disainid on suht retrod, kõik lohed on nüüd õmmeldud nagu selle aasta Passion, et RRD logo on mõlemalt poolt näha. Värvi kombinatsioonid on suht lõbusad ja tagasi on igasugused ringi kujulised disaini elemendid. Uus Passion meenutas mulle kohe disainilt kunagist Type six lohet . Tuleb ka uus poom Glob 3. Väga palju uuendusi, mis kõik teevad poomi kasutamist ja lohet turvalisemaks. Lohesõit on varsti vist turvalisem kui malemäng, ei saa isegi näpu enam vigastada. Freestyle tegemiseks on ikka see Glob 2 poom kõige parem. Ma loodan et nad jätavad mõlemad poomid tootmisesse. No lõpuks siis jõudsin ka vette ja sõitsin mingi 1,5 tundi Obsession 3 – 10,5 m2 lohega. Nagu lohe disainer Verte’gi ütles et lohe on veel stabiilsem. Ma oskan ainult häid sõnu ütelda selle lohe kohta, igati mõnus ja hea käsitlusega, stabiilne ja töötab ka väga hästi un – hookis. Suurimad muudatused on lohe tagaliigi osas, kuhu on tehtud suuremad sisselõiked ja tugevdatud tagaliiki. Eks siis annan jälle uusi komentaare, kui veepale satun, täna ju reede, aitab lobast aeg on topsi tõstma minna.\nPosted on May 28, 2010 by Risto\nPüünsi mõõdik näitas 7.6 m/s ja puhanguti isegi 10.2 m , et tähtis oli möödas ja igav oli olla. KImasime kohale ja tõesti jänes oli merel ja nagu puhus. Kõhklesin veel, et kas 9 või 11 m2. Õnneks suurema kasuks langetasin otsuse ja jumal tänatud. Tuul oli olemas, aga nii hõre, et vaevu liikus suurloom. Eile keerasin Poison lauale saapad peale ja uimed alt läinud, et täna oli õige aeg proovida. Krt jeeli jeeli läksid saapad jalga, kuna mul ju soorok pasledni number. Hmm olime Kesaga päris esimest korda Püünsis surfamas. Edela tuulega päris vonks koht ja veetase oli ka suht ok, et pole yhti see koht nii kivine. Õhk muidugi külm ja vesi ka vga jahe. Varbad ja sõrmed külmusid kringliks peale tunni ajast sõitu. Ah jaa saabastega päris lahe sõita ja uimede puudumine ka ei takistanud krüssamist ja hyppamist. Harjutasin ikka blind judge , mis ei taha selgeks saada. Kesa märkis ära, et lohe ikka liigub hyppe ajal liiga kõrgele ja takistab poomi kätte saamist. Kesa ise harjutas reily to blindi ja never mindi Homme siis suundume Haapsalu võistlustele, et loodame parimat tuule suhtes\nKakumäe 11 m2 Passion 2010\nPosted on May 26, 2010 by Risto\nPool 3 kohal Kakumäel ja puhus 4-5 m/s. Ei viitsinud ootama jääda tuule tugevnemist ja 11 m2 passion üles. No veab see loom täiega 45 min sain rahulikult vabakava harjutada ja siis muidugi keeras kraanid lahti. Hmm käis üle see loom ja ei viitsinud 9 m2 enam võtta. Veel 45 min hangimist, et mõned ilusad boardoffid õnnestusid ja uue trikina siis onefooter jala üle toomisega ümber laua otsa. Kõlab küll naljakalt, kuid paremat kirjeldust ma selllele liigutusele ei oska anda. Igati hea sõidupäev ja küünaravarred jällegi piimhapet täis Täna siis mingi hetk lugesin ära lohed õhus ja maas kokku 38 tk…..ulme TeamRRD kenasti suurelt esindatud ja tykki 12 RRD lohet sõidus :) Homme vähe nõrgem prognoos, et ehk õnnestub üks koolitus ära teha.\nPuhus täna ja väga korralikult, et Vääna lained olid tagapool ligi 4 m kõrgused Üle pika aja sain jälle wave lauda proovida. Eelmine aasta suutsin 10 minutiga laua ära lõhkuda. Wave laud ikka täiesti teine maailm. Algul pusisin eespool väiksemates lainetes koos Mihkliga. Pärast katsusin rammu juba suuremate poistega koos Toomasega, kes on sellel alal juba vanakala Ühesõnaga emotsioonid olid täiega laes. Olin juba 2 tundi wave sõitnud, kui sattusin vastakuti ühe suurema lainega ja siis see juhtus. Jalad olid selleks ajaks juba parajad makaronid, aga tahtmine veelgi suurem. Plaan oli siis ületada see laine, kui viimasel hetkel otsustasin ümber ja keerasin ennast suurel kiirusel lainesse otse risti sisse. Laud andis tagumise jala juurest järgi ja purunes. Laud enam ei kandnud, aga õnneks olen bodydragi selgeks saanud..ehheeee Ujumist oli üksjagu ja kõige soojem see vesi nüüd ka polnud. Tuul ikka puhus ja 7 m2 obsession tiris korralikult, et lõpetuseks veel pooltundi fiii fiii fiii freestyler. Sellist väsimust pole juba ammu tundnud. Superlux päev!!!\nPWA Ulsan Wold Cup – Kolmas koht tuli RRD-le\nPosted on May 19, 2010 by Margus\nFollowing two days on standby, day five of competition began in a\nsimilar fashion. However, with signs of the weather clearing up, race\ndirector, Juan Antonio Aragon, made the call for the sailors to be\nready to race at a moment’s notice. By 14:30 there were promising\nsigns that racing would take place, and within the hour, the\ncompetition was in full swing.\nWhilst most of the world’s best were hitting the wall, Finian Maynard\n(RRD, Gaastra) was quietly plugging away, making amends for his\npremature start in the very first race of the contest. After winning\nall of his heats, he cruised into the final and sailed home in 3rd,\nputting him back on the radar and in the top 3 overall.\n“Today started with some rain and full clouds. It was looking unlikely\nthat we would race but at 3pm there was a break in the weather and the\nwind started very quickly to build. By 430pm we were fully powered and\nthe racing was on. I used my 10.0 and 135 combination, felt pretty\ngood as I have not had much time on this set-up before the event. I\nthink tomorrow looks good on the forecast and we are expecting good\nwinds. I hope to race well and I will try my best to get some good\nSalmistul 2 tundi\nPosted on May 19, 2010 by Risto\nEhheeee üle pika aja üks hea sõidukas. Kohal olin Salmistul enne lõunat ja 9 m2 obsession vedas väga korralikult. Salmistu on kirde tuulega üks müstiline koht. Kaldas puhub vähe, kuid esimesi hyppeid tehes saad tunda tuule tugevust. Ühesõnaga tuulel on mega jõud, mis sõites isegi silma ei paista. Ilm super soe ja täna olin vees ilma sussita. 2 tundi tõsist tööd ja harjutamist tasus kenasti ära Teretulemast suvi!!!!\nMändjala + Sõrve\nPosted on May 18, 2010 by Risto\nReedel tegime kõvasti tööd Väikse-Tommi juures ja laupäevaks lubas kena prognoosi, mis tähendas sõitma minekut. Mändjalas puhus pikki randa, et suunaks siis kirre. Hmmm 11 m2 passion vedas mind jeeli jeeli ja mõne parema puhanguga sain ka triki tehtud. Teised kaarutasid 10,5 m2 ja 9m2 lohedega allatuult . Sain tunnikese kirja ja asjad kokku ja Sõrve sõit. Seal puhus siis kenasti üle maa, kui lombis sõitsid. Tuul veidike parem, kuid ikka paras p…k. Õhtul väike grill ja chill Tänud Tom kena weekendi eest!\nPosted on May 14, 2010 by Imre\nEga sõiduplaane ei olnudki aga uued lohed jõudsid kohale ja siis muutusid ka plaanid..Uus 10,5 otse vaakumpakendist klaasikildude vahele. Tuult oli niipalju et kile ka ei laperdanud. Tagasi joostes sai ikka lohe püsti ja läks isegi sõiduks. Nädal tagasi oli katariinal 5 kraadi sooja, nüüd puhus üle Tallinna 25 kraadine tuul, hoopis teine tera. Ja nüüd saarde\nPosted on May 13, 2010 by Risto\nKagu tuul ja edasi mõelge ise Ilm väga soe ja mõnus, kuid koht s….t ja tuul veel hullem. Katariina beach on hetkel madala veega ja rohkete kividega, et 101 võimalust ennast ära lõhkuda. Tund väntamist ja kõndimist 9 m2 obsessioniga. Ei viitsinud 11 m2 võtta, kuna ega see olukorda eriti poleks päästnud. Vesi on veel natuke külm, kuid õues olles tundub, et kohe kohe peaks mõnusaks minema. Täna polnud minu päev, et 3 päevane kross annab ennast tunda Homme siis Saaremaale talgutele. Hmmm võiks ju surfata ka natuke…ehheeeeee


„… sest ämmaemandad pole linna heaks vähem vajalikud kui kaplan …“ Ämmaemandatest Eestis keskajal ja varauusaja algul (lk 19–32) — Tuna\n„… sest ämmaemandad pole linna heaks vähem vajalikud kui kaplan …“ Ämmaemandatest Eestis keskajal ja varauusaja algul (lk 19–32)\nÄmmaemand on üks vanimaid naisteameteid. Iga kogukond vajab üldjuhul kedagi, kes oma teadmiste ja oskustega suudaks abistada sünnitajat ja pakkuda esmast hoolt vastsündinule. Ämmaemanda töö on ajalooliselt olnud läbinisti naiselik ala, see rajanes naiste solidaarsusel ning vastastikusel abistamisel sünnituse juures. Platoni-aegses Ateenas näiteks eeldati, et ämmaemandal oleks endal sünnitamise kogemus,1Antike Medizin. Ein Lexikon. Hrsg. München: C. H. Beck Verlag, 2005, v. 383–384. see välistas mõistagi mehed selles ametis; viimased jäid ämmaemandusest eemale ka keskajal. Ala naiselikkus tuleb ilmsiks juba nimetusest, nii tunneb saksa keel sõna ämmaemand puhul ainult naissoost vormi Hebamme (või Wehmutter), sama kehtib inglise midwife kohta. Isegi eesti keeles osutab nimetus selgelt naisele, vanal ajal oli kasutusel sõna ämm, äm, mis läänemeresoome keeltes märgib läbivalt vana naist.2Eesti etümoloogiasõnaraamat. Koost. I. Metsmägi, M. Sedrik, S.-E. Soosaar. Tallinn, 2012, lk. 631. Hilisemad vormid on ämmaeit, ämmaemand, ämmanaene.3Vt. F. R. Kreutzwald. Teejuhhataja Ämma-kooliliste õppetuse jures. Riia, 1852, lk. VII; F. J. Wiedemann. Ehstnisch-deutsches Wörterbuch. St. Peterburg, 1869, v. 77–78. Ämmaemanda töö ei olnud siiski pelgalt naiste vastastikune abi, vaid see oli juba varakult ühiskonnas tunnustatud amet eriliste oskustega asjatundjale.\nEestis nagu mujalgi Euroopas ei olnud keskajal spetsiaalseid asutusi, kus oleks pakutud naistele sünnitusabi, sünnitus leidis aset kodustes oludes. Keskajast on üldiselt vähe säilinud inimelu privaatset sfääri valgustavat kirjalikku materjali, seetõttu on ka ämmaemandate töö ja tegemised üliharva dokumenteeritud. Olukord muutus Eestis alles 18.–19. sajandil. Vene keisrinna Katariina II valitsemise ajal hakati nimelt ellu viima üleriigilisi tervishoiuregulatsioone,4H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas. Tallinn, 1969, lk. 192. mis puudutasid ka ämmaemandust ja sünnitusabi. Valdkonna varasemast põhjalikuma reguleerimisega kaasnes rohkem bürokraatiat ning tekkis ajaloouurimise seisukohalt väärtuslikku dokumentatsiooni. Sünnitusabi areng Eestis jõudis uuele tasemele lihtrahva hulgast pärit ämmaemandaid koolitanud nn. ämmaemandate instituudi (Hebammen Institut) asutamisega Tallinnas 1809. aastal. Ettevõtmise taga seisis Eestimaa tsiviilkuberner parun Boris (Berend) von Üxküll (1762–1827), kes pidas ämmaemanduses välja õppinud talunaisi maal hädavajalikeks.5J. S. Walther. Lühhikenne Öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele. Tallinn, 1812, eessõna (pagineerimata). Eesti õppekeelega asutus tegutses aastani 1811. Kui saksakeelset erialakirjandust oli Eesti ämmaemandail võimalik hankida juba keskajal, siis esimene eestikeelne erialane käsiraamat „Lühhikenne Öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele“ ilmus alles 1812.6J. S. Walther. Lühhikenne Öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele. Selle koostas Eestimaa kubermangu arstivalitsuse inspektorina Tallinna nn. ämmaemandate instituudi üle järelevalvet teostanud Justus Samuel Walther ning tõlkis Otto Reinhold von Holtz. Hoolimata teosele osaks saanud kriitikast kulus uue ja moodsama ilmumiseni mitu aastakümmet. Liivimaa rüütelkonna kulul avaldas Friedrich Reinhold Kreutzwald 1852. aastal õpperaamatu „Teejuhhataja Ämma-kooliliste õppetuse jures“. Tegu oli tõlkega C. E. Brutzeri tööst.7Vt. viide 3. Ämmaemandatele mõeldud vanim eestikeelne õppekirjandus annab aimu nende tööülesannetest, neilt nõutud teadmistest ja oskusest, näidates, mis tasemele oli ämmaemandus (Kreutzwaldil ämma-kunst8F. R. Kreutzwald. Teejuhhataja, lk. 1; Ta kasutab ka mõistet ämma õigus, vt. samas.) Eestis 19. sajandiks jõudnud. Ühtlasi aitavad need näha sidet varasemate aegadega ehk muudavad hoomatavaks järjepidevuse „ämma-kunsti“ arengus.\nKui mujal Euroopas on ämmaemandust ja ämmaemandaid keskajal küllaltki palju ja põhjalikult uuritud,9Vt. nt. F. Harris-Stoertz. Midwives in the Middle Ages? Birth Attendants 600–1300. – Medicin and the Law in the Middle Ages. Ed. by W. J. Turner, S. M. Butler. Leiden, Boston, 2014, lk. 58–87; S. Flügge. Hebammen und Heilkundige Frauen. Recht und Rechtswirklichkeit im 15. und 16. Jahrhundert. Frankfurt am Main, Basel, 1998; B.-J. Kruse. Verborgene Heilkünste. Geschichte der Frauenmedizin im Spätmittelalter. Berlin, New York, 1996. siis Eestis või laiemalt Liivimaal on nende tegevusest sellel ajaperioodil üsna vähe teada. Nad on leidnud äramärkimist meditsiiniajaloolistes või keskaja naistele pühendatud käsitlustes.10Vt. H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 135–140; I. Põltsam. Naine keskaja Liivimaa linnas. – Ajalooline Ajakiri 1998, nr. 1 (100), lk. 23–32; I. Põltsam. Nunnadest, posijatest, kaupmeheleskedest ning teistest õppinud ja õpetatud naistest keskaja Liivimaal. – Vita academica, vita feminea. Koost. S. Tamul, Tartu, 1999, lk. 21–45. Käesolev kirjatöö vaatleb ämmaemandaid Eestis keskajal ja varauusaja algul, peamine eesmärk on näidata, millised olid nende tööülesanded ja kohustused ning positsioon ühiskonnas.\nEesti keskaja kirjalikes allikates on ämmaemandaid mainitud äärmiselt harva, kuid sellegipoolest nad tegutsesid linnas ning usutavasti ka maal. Andmeid leidub peamiselt just linnas töötanud ämmaemandate kohta, külaämmaemandate kohta pole sellest ajast õigupoolest midagi konkreetset teada. 18. sajandi tuntud literaat August Wilhelm Hupel märgib, et eestlastel käib sünnituse juures abiks asjatundmatu vanaeit (das [– – –] unwissende alte Weib), õigeid ämmaemandaid neil pole.11A. W. Hupel. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Bd. II. Riga, 1777, lk. 151. Kirjeldatud olukorras ei olnud tegelikult midagi erakordset, ka Saksa külas sünnitasid naised veel kuni uusajani sageli ilma ämmaemandata, ainult mõne naissugulase, sõbranna või naabrinaise juuresolekul ja abiga.12H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung von 1452. – Verhandlungen des Historischen Vereins für Oberpfalz und Regensburg 1975, Bd. 115, lk. 256. Vaieldamatult tundis Hupel Eesti olusid, kindlasti toimuski märkimisväärne osa sünnitusi ilma professionaalse abita ning selge see, et külaämmaemanda teadmised sünnitusabist ei saanud olla oma aja moodsa meditsiini seisukohast tasemel. Samas, ämmaemandana tegutsenud naisi leidus Eesti külas küll juba enne 18. sajandit. Näiteks esines ühel 1665. aasta nõiaprotsessil tunnistajana Jergewer’i küla ämmaemand (Bademutter) Kaye, kellele ei käinud üle jõu ka rasked sünnitusjuhtumid.13Ponno Hansu naise, ämmaemand Kaye tunnistusest selgub, et kui ta oli viibinud ühe sünnitaja juures, siis hüpanud kass üles rehepealsele ja tulnud kohta, kus nurganaine lamas, selle peale oli too silmapilk teadvuse kaotanud ning kogu päeva ja öö kuni järgmise päevani teadvuseta lebanud ning ämmaemandal olnud küllalt tegemist, et naist üles turgutada, vt. RA, EAA.863.1, l. 917: Akte in Untersuchungssachen wider die Kastyschen Bäuerinnen Copso Maye und das Weib des Hoppi Hans Elle wegen Zauberei und Vergiftung, l. 17, 17p. Kahtlemata leidus varasematelgi sajanditel Eesti külas ämmaemandaid või teadjanaisi, kes oskasid sookaaslasi lapseootuse ajal ja sünnitusel toetada ja abistada.\nNurgavoodi jõukas majapidamises. Esiplaanil ämmaemand vannitatud ja mähitud vastsündinuga. Tundmatu meister, 15. sajandi teine pool.\nAjaloouurijate hinnangul võib arvestada 1000 elaniku kohta keskmiselt 40–50 sünnitust aastas.14B.-J. Kruse. Verborgene Heilkünste, lk. 135. Nii piisas Eesti väikelinnades ja külakogukondades keskajal ühest ämmaemandast, seevastu Tartus ja Tallinnas, kus elas koos maksimaalselt kuni 5000 ning 7000–8000 inimest, läks neid vaja rohkem. Näiteks Maini-äärses Frankfurdis oli 1479. aastal u. 8300 elaniku kohta ametis neli ämmaemandat.15B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“. Berlin, New York, 1999, lk. 118. 1540. aastate algusest on teada kahest ämmaemandast Tallinnas, samas rae teenistuses oli nendest ilmselt ainult üks. 17. sajandil pidasid linnaarstid soovitavaks kahe asjatundliku ja vannutatud ämmaemanda olemasolu Tallinnas.16H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 134–135. Külaämmaemandad olid kohalikku, s. o. eesti päritolu, linnas olid aga ametis ka saksa naised. Viimased seisid oma päritolu ja potentsiaalselt parema hariduse tõttu mittesaksa ämmaemandaist kõrgemal positsioonil. Puuduvad igasugused andmed otsustamaks, kas või kui ranget seisuslikke ja etnilisi piire arvestavat vahet tehti sünnitusabi andmisel. Näiteks Saksa linnades kohustati ämmaemandaid abistama kõiki sünnitajaid, olenemata sellest, kas naine oli rikas või vaene.17B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 117, 120; H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 254–255. Tõsi, erandiks olid juudid, kellele see printsiip ei laienenud. Pole andmeid väitmaks, et Eesti linnades teenindasid saksa ämmaemandad keskajal ainult saksa naisi. Kuid näiteks 1739. aastal oli Tartus eesti ämmaemandatel keelatud abistada kodanikunaisi, kes olid ju peaasjalikult sakslased,18H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 134. samas muidugi ei saa 18. sajandi olusid ilma pikemata üle kanda varasemate sajandite konteksti. On isegi võimalik, et keskajal kasutasid siinsed maa-aadlikud vajadusel kohaliku külaämmaemanda abi, sest professionaali linnast kohaletoimetamine ei pruukinud alati võimalik olla. Akadeemilise haridusega meesarstid olid sünnituse juures vaid juhul, kui tegu oli komplikatsioonidega. Sünnitajale ja vastsündinule võis kesk- ja varauusajal ühtviisi saatuslikuks saada nii professionaalse abi kättesaamatus kui ka selle madal tase. Samas, murrang sünnitusabi kvaliteedis toimus Eestis alles 19. sajandil koos arstiteaduse arenguga. Mitte vähem oluline oli selle juures riigivõimu kasvav huvi kujundada ja viia ellu tervishoiupoliitikat. Nimelt püüdlesid Euroopa riigid juba 18. sajandil „meditsiinilise politsei“ kehtestamise poole, eesmärgiga siduda inimene hällist hauani riiklikult kontrollitud meditsiiniliste institutsioonide võrguga.19W. Reinhard. Lebensformen Europas. Eine historische Kulturanthropologie. München, 2004, lk. 170 jj.; vrd. B. Wahrig. Globale Strategien und lokale Taktiken. Ärzte zwischen Macht und Wissenschaft 1750–1850. – Macht des Wissens. Entstehung der modernen Wissensgesellschaft. Hrsg. v. R. van Dülmen, S. Rauschenbach. Köln, Weimar, Wien, 2004, lk. 65–680. Saksa arsti Johann Peter Franki märgiline teos „Täieliku meditsiinilise politsei süsteem“ väljendab seisukohta, mille järgi tervisepoliitiline reguleerimine peaks hõlmama kogu privaatset ja avalikku elu, sealhulgas abielu, rasedust, lapsevoodiaega.20Vt. lähemalt J. P. Frank. System einer vollständigen medicinischen Policey. Bd. I. Mannheim, 1779. Riikliku järelevalve tugevnemisest Eesti ämmaemanduse ja sünnitusabi üle andis tunnistust 1763. aastal Peterburis asutatud meditsiinikolleegium, mis hakkas ämmaemandatelt nõudma registreerumist ja eksamit.21H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 192.\nKeskaja Liivimaa kirjalikes allikates märgitseb ämmaemandat alamsaksa bademoder, bademodersche, bademuttersche, varauusajal asendus see ülemsaksa sõnaga Hebamme ning selle sünonüümiga Wehmutter. Tallinnast pärineb varaseim teade ämmaemandast aastast 1334, kui allikais mainitakse ämmaemanda tütart (filia obstitricis) Geset.22Liv-, Esth- und Curländisches Urkundenbuch (lüh. LUB), Bd. 2: 1301–1367. Hrsg. v. F. G. v. Bunge. Reval, 1855, nr. CMXXVI. Regulaarseks kujunesid kirjalikud teated ämmaemandatest alles 16. sajandist alates – Grote Anneke (1529), Birriete (1542), 1575. ja 1578. aasta kriminaalprotokollides esinevad mittesaksa ämmaemandad (undudische bademöme).23P. Johansen, H. v. zur Mühlen. Deutsch und Undeutsch im mittelalterlichen und frühneuzeitlichen Reval. Köln, Wien, 1973, lk. 274; Tallinna Linnaarhiiv (lüh. TLA), f. 230, n. 1, s. Bj 6/I: Kriminalsachen und Gerichtsprotokoll-Bruchstücke 1500–1612, l. 329; TLA, f. 230, n. 1, s. Aa39 Niedergerichts-Protokolle 1549–1578: l. 87p. Ei ole teada, millal hakati keskaja Liivimaal ametisse nimetama linnaämmaemandat. Mitmest Euroopa linnast (Pariis, Rouen, Konstanz jne.) on juba 14. sajandist andmeid nn. vannutatud ämmaemandatest.24B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 117. Riiast pärineb varaseim teade linnaämmaemandast, kes sai raelt palka ja oli kindlustatud tasuta elamispinnaga aastast 1467.25J. W. Dehio. Mitteilungen über die Medicinalverhältnisse Alt-Revals. – Beiträge zur Kunde Ehst-, Liv- und Kurlands 1894. Bd IV, lk. 248. Tallinnas oli linnaämmaemand ametis hiljemalt 1530. aastatel, kui allikad annavad teada Josine Papenbuschist, kes oli ühtlasi Oleviste kiriku jutlustaja Simon Wanradti abikaasa.26P. Johansen, H. v. zur Mühlen. Deutsch und Undeutsch, lk. 274. Tallinna rae arveraamatu 1545. aasta sissekande järgi saadeti ämmaemandale nagu teistelegi linnaametnikele pühadeks hani ja kaks toopi veini.27H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 134. Tartus on ämmaemandat mainitud 1550. aasta raeprotokollis.28RA, EAA.995.1.235: Protokolle 1547–1555, l. 89–89p. Tegu pidi olema linnaämmaemandaga, kuivõrd protokollis on juttu majast, kus „tavatsesid elada ämmaemandad“ (dar die bademoderschen plegen inthowanen), osutades rae antud elamispinnale ning ühtlasi ka asjaolule, et selline ametipost eksisteeris linnas juba aastaid.29RA, EAA.995.1.235, l. 89: [– – –] dat in sollikem huise ie und allenwege eine bademoder gewanet [– – –].\nKeskaja allikad ei paku üldiselt lähemat informatsiooni ämmaemandate isiku kohta, parimal juhul on teada nimi. Josine Papenbusch on selles osas tänuväärne erand, nimelt leidub tema kohta, osalt skandaalse abikaasa tõttu, mitmeid kirjalikke teateid. Millal Simon Wanradt Josinega abiellus, pole teada, ilmselt 1530. aastate algul. Iseenesest oli ämmaemanda ja pastori abielu, pidades silmas mõlema ametikohustusi, lausa ideaalne kooslus, kuid Josine ja Simoni kooselu õnnestumiseks sellest ei piisanud. Šokeerides kogu linna, lasi Oleviste pastor Wanradt 1537. aastal ühe prostituudiga oma naise ja alaealiste laste juurest jalga. Sama aasta novembris maksis raad Wanradti palga – 50 marka – välja tema naisele.30K. Altof-Telschow. Wanradt-Koelli katekismus ja tema aeg. – Eesti vanimad raamatud Tallinnas. Die ältesten estnischen Bücher in Tallinn (Reval). Koost. L. Kõiv etc. Tallinn, 2000, lk. 70–71. Ent juba 1542. aastal kostis Viljandi komtuur Johann van der Recke Tallinna raes ees, et Wanradtile tema raamatud välja antaks.31TLA, f. 230, n. 1, s. B.B 52/VI: Briefe von Komtur zu Fellin 1390–1558, l. 109. Tallinna raad keeldus seda lubamast ning avaldas samal aastal avaliku kirja, millega kuulutas, et Wanradt on purustanud oma abielutruuduse ja -kohustuse. Osutusega Matteuse evangeeliumile 5:19 teatas raad, et Josinel ei lasu mingit süüd ning kui ta peaks tahtma Jumala ja ilma ees uuesti abielluda, ei tohi seda keegi takistada.32TLA, f. 230, n. 1, s. Bo1: Pastoren 1525-1687, l. 19; vrd. K. Altof-Telschow. Wanradt-Koelli katekismus, lk. 71. Sisuliselt kuulutas raad abielu lahutatuks. Hoolimata keerulisest eraelust, oli ämmaemand Josine edukas ja silmapaistvalt jõukas naine, surres jäi temast järele märkimisväärne varandus – üle 15 000 Riia marga, nagu näitab sellekohane infosedel Tallinna raearhiivis.33TLA, f. 230, n. 1, s. Bt 1: Inventarien 1406–1600, pagineerimata: [– – –] Her Johan van Werne gifft over he upt radthuß gebrocht heft van Josinen milder godechtnisse orem geldhes is 1 1/2M 31 mr 13 ß. Huvipakkuv on pärast Josine surma koostatud varainventar (zeligen Josynen der bademoderschen nhalat), mis pärineb 1544. aasta juunist.34Vt. TLA, f. 230, n. 1, s. Ae2: Nachlassinventarien 1540–1548, l. 74p–76. Heal järjel majapidamine paistab välja juba köögi- ja lauanõudest: 5 vaskkatelt (suuri ja väikseid), 4 grapenit, rauast praepann, 2 röstimisresti, 2 praevarrast, 21 tinakannu, 9 tinakaussi, 7 tinavaagnat ja 7 tinataldrikut, 3 (soola)toosi, hõbedast soolavaat, 4 hõbelusikat, hõbepeeker jne.35TLA, f. 230, n. 1, s. Ae2, l. 74p, 75. Väärikas oli naise garderoob, kui mainida kas või ainult mustast, punasest ja sinisest kalevist, sametiga ääristatud rõivaid või ametüsti, rubiini, karneooli ja safiiriga kaunistatud ehteid. Josine vara hulka kuulus hulk eri päritolu münte, sh. kuldmünte (38 korsaten, 5 engelloten, 1 ungersch gulde, 3 gold gulden, 5 empter gulden, 6 horne gulden, 1 philips gulde, 6 Schreckenberger jne.). Peale selle leidus tema majapidamises 250 marka killingites. Oletatavasti olid need killingid ning ilmselt ka võõrast päritolu kuldmündid antud Josinele tasuks tema töö eest. Ämmaemanda ametile ei viita naise vara hulgast otseselt miski, ehk ainult märkimisväärne kogus eri sorti lõuendit ja linast kangast, seevastu arstiriistu või erialast kirjandust loendis ei esine. Josine varainventar ei reeda, mil viisil naine nii märkimisväärse vara omandas – isegi kui osa sellest oli saadud näiteks pärandusena, pidi ta ka ämmaemandana hästi teenima. Korralik sissetulek annab ühtlasi tunnistust, et tegu oli heal tasemel professionaaliga. Simon Wanradt üritas veel mitu aastat pärast Josine surma naisest jäänud pärandust kätte saada. Kas see tal ka lõpuks õnnestus, jääb teadmata.\nKuidas ämmaemandaks saadi ja välja õpiti, selle kohta pole Eesti vanemast ajast mingit infot säilinud. Keskaja Euroopas toimus väljaõpe üldiselt praktiseeriva ämmaemanda juures, kohati panustas õpetusse ka mõni akadeemilise haridusega meesarst, niisamuti võis ämmaemandast ema anda oma teadmised edasi tütrele. Peamiselt kogusid naised vajalikke oskusi ja teadmisi empiiriliselt, tähtsad olid isiklikud, omaenda sünnitustel saadud kogemused. Pole kahtlust, et samasugune olukord valitses ämmaemandate „väljaõppes“ keskajal ka Eestis resp. Liivimaal. Saksa linnades pöörati hiliskeskajal ämmaemandate järelkasvu koolitamisele juba suurt tähelepanu. Ämmaemandad, kes õpetasid teisi välja, said selle eest eraldi tasu.36H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 265. Ämmaemandaks saada tahtja pidi olema selleks kõlbulik nii füüsiliselt, vaimselt kui ka kommetelt. Pärast 3–5 aastat õppimist tuli sooritada eksam kirikuõpetaja, auväärsete prouade ning linnaarsti ees, õnnestunud sooritusele järgnes veel terve aasta töötamist ämmaemanda abilisena, alles seejärel oldi valmis ämmaemanda ametisse vannutamiseks.37H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 265. Keskaja Eestist ei ole ämmaemandate koolitamise ja väljaõpetamise kohta vähimatki infot säilinud. Tallinnast on alles 17. sajandi teisest poolest teada, et ämmaemanda ametisse vannutamise eelduseks oli eksami tegemine linnaarstile, kuid vastavasse komisjoni võis kuuluda lisaks veel linnaämmaemand ja rüütelkondlik maa-arst.38J. W. Dehio. Mitteilungen über die Medicinalverhältnisse Alt-Revals, lk. 249 Niisamuti nõuti ämmaemanda kandidaadilt, et too oleks virk, valmis minema väljakutsele päeval ja ööl, samuti tuli olla viisakas, sobimatuks peeti rumalate naljade tegemist ja vandesõnade kasutamist.39H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 135. Samasuguseid nõudmisi ämmaemandatele kohtab juba Saksa linnade keskaegsetes määrustes,40Vrd. H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 254, 265. mille mõjud ulatusid kahtlemata Eestisse. Alates 16. sajandist, kui Saksa ämmaemandatemäärusi ilmus ka trükis,41Vt. nt. A. Lonicer. Reformation oder Ordnung für die Hebammen. Allen guten Policeyen dienstlich. Frankfurt a/M, 1573. muutusid need laialt ja mugavalt kättesaadavaks. Konfessionaliseerumisajastul sai lisaks professionaalsetele oskustele tähtsaks, et ämmaemand oleks õiget usku, Tallinnas pidi ta 17. sajandil olema luteri usku ning kirikus vannutatud. Just sel põhjusel lükkas 1692. aastal Tallinna raad tagasi ühe Hollandi päritolu naise sooviavalduse saada linnaämmaemanda kohta – hollandlannal oli küll vastav kvalifikatsioon, kuid ta polnud „õiget“ usku.42J. W. Dehio. Mitteilungen über die Medicinalverhältnisse Alt-Revals, lk. 249.\nSünnitusabi arengus Eestis andis, nagu muudeski valdkondades, tunda kohaliku ühiskonna jagunemine saksa ja nn. mittesaksa segmendiks. Moodsad meditsiinilised arusaamad ja põhimõtted jõudsid siiamaile Saksa kultuuriruumist saksa keele vahendusel. Saksa ämmaemandad Eestis said keskajast peale kasutada oma töös erialast kirjandust. Euroopas ringles juba 12.–13. sajandil käsikirjalisi ladinakeelseid naiste tervisehädasid, rasedust ja sünnitust käsitlevaid teoseid. Nendest üks tuntumaid oli günekoloogilisi ja sünnitusabi puudutavaid teadmisi koondanud nn. Trotula (Passionibus Mulierum Curandorum), mida omistatakse Salerno meditsiiniteaduskonnas õppinud Trota-nimelisele naisarstile. Kuni keskaja lõpuni oli Trotula Euroopas omalaadne standardteos, mis tõlgiti ka rahvakeeltesse, sh. 15. sajandil saksa keelde.43B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 16–17. Laialt tuntud oli veel Albertus Magnusele omistatud, kuid ilmselgelt mitte tema kirjutatud „Secreta mulierum“, mida muu hulgas kasutati õppevahendina ülikoolides ning mis alates 14. sajandist oli kättesaadav saksakeelsete tõlgetena.44B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 18. Väärib märkimist, et ka Tallinna Oleviste kiriku vaimuliku Reinhold Gristi raamatupärandi hulgas leidus 1551. aasta inventari järgi „Alberti Magni Secreta mulierum“.45Vt. lähemalt J. Kreem. Reinhold Grist ja tema raamatukogu. Pilk 16. sajandi esimese poole Tallinna vaimsetele võimalustele. – Lugemise kunst. Raamat ja aeg. Kd. 2. Koost. P. Lotman. Tallinn, 2011, lk. 161. 1513. aastal ilmus trükis spetsiaalne ämmaemandate õpperaamat „Der schwangeren Frauen und Hebammen Rosengarten“ Maini-äärses Frankfurdis töötanud linnaarsti Eucharius Rößlini sulest.46Vt. digiväljaannet https://gdz.sub.uni-goettingen.de/id/PPN559069138 (vaadatud 04.09.2018) Seni puuduvad kindlad tõendid Rößlini raamatu jõudmisest Eestisse, samas on see äärmiselt tõenäoline. Ämmaemandatele olid abiks veel mitmesugused meditsiini- ja taimeraamatud, mis sisaldasid muu hulgas retsepte ja nõuandeid sünnitusabiks ning naistehaiguste raviks. Sellistest meditsiiniteostest 13.–16. sajandi Liivimaal puudust ei olnud,47Vt. nt. Mittelalterliche Handschriften in den Sammlungen des Stadtarchivs Tallinn und des Estnischen Historischen Museums. Katalog. Hrsg. v. T. Kala, Tallinn, 2007, lk. 190–209. kuid kui palju oli nendes sünnitusabi ja günekoloogiat puudutavaid nõuandeid, alles vajab lähemat uurimist. Igatahes Tallinna kodanikule Hans Kampferbekele48H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 140. kuulunud alamsaksakeelses inkunaablis aastast 1484 leidub raseda tervishoidu puudutavat infot. Näiteks keelatakse rasedal aadrit lasta, ka „hoidku ta end tugeva hüppamise ja löökide eest vastu keha“, samuti soovitatakse vältida liialdamast töötamise ja ravimite tarvitamisega. Küll aga pidi naine lapseootel „head veini jooma ja norutunde eemale peletama“.49M. Schrick. Kraft und doghede der branden watere. Lübeck, 1484, lk. 7. Vanimas Tallinnast säilinud nn. taimeraamatus leidub mitmeid sünnitusabi puudutavaid nõuandeid. Näiteks soovitatakse suitsutada küüslauku, kui sünnitegevus on peatunud, üldse olevat küüslaugu lõhn Hippokratese järgi sünnituse juures hea. Kui naine hakkab maha saama, siis võib suitsutada ka aed-piprarohtu, nurisünnituse puhul sobib kasutada vesikressi; sünnitegevuse ergutamiseks soovitatakse määrida võhumõõga seemnetest või vartest saadud keedise ja veini seguga.50Vt. M. Tammet. Materia medica ja keskaegsed käsikirjad natuurfilosoofia kontekstis. (Bakalaureusetöö, Eesti Humanitaarinstituut, käsikiri). Tallinn, 1999, lk. 22, 29, 36, 39; vrd. M. Tammet. Some Aspects of Herbal Medieval Treatment on the Example of Medieval Reval. – Quotidianum Estonicum (Medium Aevum Quotidianum V). Ed. by J. Kivimäe, J. Kreem. Krems, 1996, lk. 111–117.\nÄmmaemand võtab vastu sünnitust naiselt sünnitustoolil. Illustratsioon Eucharius Rößlini nn Rosengarten’i\nOn rohkem kui keeruline hinnata, mil määral selletaolised nõuanded Eestis resp. Liivimaal laiemalt levisid ning kas kohalikud ämmaemandad rakendasid neid õpetusi oma igapäevatöös. Tõenäoliselt leidus meditsiinialast kirjandust vaid üksikutel saksa soost ämmaemandatel, eesti ämmaemandatel aga üldse mitte. Samas ei pidanud ämmaemand tingimata ise raamatuid lugema, vaid erialakirjanduses leiduvad nõuanded, oskusteave võis temani jõuda ka mõne akadeemilise haridusega arsti vahendusel. Usutavasti omasid saksa ämmaemandad linnas mingil määral kontrolli nn. mittesaksa ämmaemandate, sealhulgas nende ametiks ettevalmistuse üle. Just selle suhtluskanali kaudu said raamatuteadmised jõuda eesti ämmaemandateni linnas ning ulatusid ehk isegi linnapiiridest kaugemale. Mis tasemele küündis Eesti ämmaemandate professionaalsete oskuste ning erialaste teadmiste tase keskajal ja varauusaja algul, on andmete puudusel võimatu öelda. Üldiselt tuleb arvestada, et meditsiiniteadmiste levikul võisid komistuskiviks saada niihästi visalt püsivad traditsioonilised arusaamad kui ka ajastule iseloomulikud eelarvamused ja religioossed põhimõtted. Näiteks veel 19. sajandi algul on ämmaemandaks õppijatele pandud südamele, et nad ei usuks jutte rasestumisest meesterahva osaluseta ehk unnenäggemisse läbbi.51Vt. J. S. Walther. Lühhikenne Öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele, lk 28: §74. Ei ükski naesterahwas woi käima peäle sada, kui ta ei olle meesterahwaga alland, ja se on selge walle kui kegi ütleb, et ta unnenäggemisse läbbi käima peäle sanud, ilma selleta, et temmal meesterahwaga olleks teggemist olnud. Kirjalikud teated osutavad, et Tallinna linnaämmaemandad suutsid 16. sajandil välise vaatluse abil kindlaks teha, kas sündinud laps oli täielikult välja arenenud (lõpuni kantud?) (ein vollenkommen kindt) või mitte (kein vollenkomen kind).52TLA, f. 230, n. 1, s. Bj 6/I, l. 329; samas f. 230, n. 1, s. Aa39, l. 87p. Paraku on pelgalt nende nappide väljendite põhjal võimatu hinnata ämmaemandate tegelikke teadmisi, kõnelemata sellest, kui põhjendamatu oleks keskaja erialateadmiste taset mõõta nüüdisaja mõõdupuuga. Näiteks lapse eventuaalse sünniaja kindlaksmääramine kuulus vaieldamatult ämmaemanda põhiliste kutseoskuste hulka, samas ei saa unustada, et keskaja meditsiinis puudus veel üksmeel küsimuses, kui kaua rasedus tegelikult kestab.53W. Reinhard. Lebensformen Europas, lk. 234.\nÄmmaemandate tööülesanded olid keskaja Euroopas, sh. Liivimaal igal pool sarnased, hõlmates naiste nõustamist ja abistamist lapseootuse ja sünnituse ajal, samuti vastsündinu esmast hooldust. Hiliskeskajal hakati Euroopa linnades välja andma spetsiaalseid ämmaemandatemäärusi. Saksa linnadest pärineb vanim taoline 1452. aastast Regensburgist.54H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 253–266. Tavaliselt olid need eeskirjad linnaarsti koostatud ja rae kinnitatud.55B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 119. Eesti linnadest keskajast selliseid määrusi teada ei ole, alles 17. sajandist on Tallinnast säilinud mõningaid nõudeid ja ettekirjutusi ämmaemandale. Näiteks nõudis linnaämmaemanda ametivanne aborditegemisest hoidumist, samuti keelas linnaarsti loata linnast lahkumast.56H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 134–135. Tallinna 1695. aasta apteegimäärustik määras ämmaemandate ja linnaarstide töö vahekorra, nii ei olnud ämmaemandal luba tegeleda sisehaigustega ning kui sünnitaja või vastsündinu haigestusid, siis ei tohtinud ta neile ise ravi määrata.57H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 135. Vrd. Tallinna ajaloo lugemik. Dokumente 13.–20. sajandini. Koost. L. Kõiv etc. Tallinn, 2014, lk. 253: §3. „Sellega on ka kõikidel meie apteekritel, kirurgidel, saunameestel, ämmaemandatel ja põetajatel tõsiselt keelatud määrata mõningaid sisemisi ravikuure mis on üksnes härrade arstide ja meditsiinidoktorite asi.“\nKeskaegsed ämmaemandatemäärused panid muu hulgas paika patsiendiga ümberkäimise põhireeglid. Osa nendest põhimõtetest sai mitmeks sajandiks regioonideüleselt mõõtuandvaks. Näiteks manitses Regensburgi 1452. aasta määrus ämmaemandaid pidama karskust, hoiduma töö ajal alkoholist.58H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 255. Sedasama õpetab vanim eestikeelne ämmaemandate õpperaamat 19. sajandist.59J. S. Walther. Lühhikenne Öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele, lk. 2. Mõningate keskaegsete printsiipide vastupidavust ajale demonstreerib hästi Peterburi 1789. aasta apteegimäärustikus leiduv punkt, mis on sisult sarnane Regensburgi ämmaemandatemääruses leiduvaga, veelgi enam – Vene seaduste kogu ja selle järgede kaudu sai see maksvaks ka Eestis esimesel iseseisvusajal: „Kui ämmaemand on kutsutud vaese sünnitaja juurde, kellel varsti sünnitus või kellel sünnitus juba tegelikult algas, siis ei või ämmaemand, kuigi teda samal ajal kutsutakse rikka, silmapaistva või oma tuttava sünnitaja juurde, mingil juhul esimese juurest lahkuda, välja arvatud kui sünnitaja nõus on tema juurde teise ämmaemanda jätmisega.“60H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 136. 1452. aasta määrus keelas ämmaemandal lahkuda sünnitaja juurest, kelle juurde ta oli kutsutud, mõne teise juurde, kes maksaks paremini või keda ta meelsamini teenindaks, ämmaemand pidi teda esimesena välja kutsunud sünnitaja juurde kohale jääma, kuni on oma tööga lõpuni valmis saanud.61H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 255.\nHiljemalt 16. sajandil kasutati Saksa linnades enamasti sünnitustooli, mille tõi kaasa ämmaemand, 18. sajandist kasutati seda ka Saksa külades.62P. Münch. Lebensformen in der frühen Neuzeit. Berlin, 1998, lk. 207. Pole teada, kas Liivimaa linnades olid sünnitustoolid hiliskeskajal levinud, Tallinna ämmaemanda Josine Papenbuschi inventari hulgas sellist igatahes ei leidu, samas hilisematel sajanditel väidetakse olevat sünnitustool kasutusel olnud.63H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 139. A. W. Hupeli teatel sünnitasid eesti naised rasketel juhtudel oma mehe süles istudes, sünnitustooli kasutamist ta ei maini, tõenäoliselt seda eesti külas ka ei tuntud. Kõige tavalisemalt sünnitasid eesti naised Hupeli sõnul harkisseisus kahe käega kindlast toest kinni hoides, ämmaemanda ülesandeks oli kinni püüda põrandale puistatud heina või õlgede sisse emaihust „pudenev“ laps.64A. W. Hupel. Topographische Nachrichten, lk. 151. Seistes, kükkasendis või mehe süles istudes sünnitamine oli tol ajal tavaline mujalgi Euroopas.65P. Münch. Lebensformen in der frühen Neuzeit, lk. 207. Sünnitusvalude kergendamiseks polnud keskajal erilisi vahendeid, sünnitajat pidid aitama palved, pöörduti Neitsi Maarja, samuti Püha Margareta jt. pühakute poole. Eestlased tavatsesid kasutada loitse, regivärsilisi sünnitussõnu,66M. Kõiva. Eesti loitsud. Tallinn, 2011, lk. 257–259. mida ämmaemandad pidid iseäranis hästi tundma. Kuressaare gümnaasiumi ülemõpetaja Jean Baptiste Holzmayer (1839–1890) kirjeldab, kuidas Eesti ämmaemandail oli kombeks, juhul kui sünnitegevus oli liiga aeglane, ärgitada sünnitajat pihtima, kõiki saladusi oma südamelt ära rääkima. Nagu autor irooniliselt nendib, kasutasid seda „ravivahendit“ iseäranis meelsasti vanad klatšihimulised naised ning alles pärast kõigi saladuste väljapressimist hakati kasutama mõjusamaid abivahendeid.67J. B. Holzmayer. Osiliania. – Verhandlungen der gelehrten Estnischen Gesellschaft zu Dorpat. Bd. 7, Heft 2, Dorpat, 1872, lk. 99–100. Pihtimise maagilisele toimele panustamine võiks traditsioonina ulatuda tagasi katoliku aega. Igatahes näitab see ämmaemandat kui inimese kõige privaatsema, avalikkuse eest varjatud delikaatse informatsiooni valdajat. Sünnitegevuse esilekutsumiseks ja kiirendamiseks on eestlased 18.–19. sajandi kirjasõna andmeil tavatsenud kasutada küllaltki drastilisi meetmeid. Näiteks püüti laps emaihust välja raputada, selleks võtsid kaks tugevat naist sünnitaja käed enda õlgadele ja hüppasid koos nende vahel rippuva sünnitajaga.68H. Gustavson. Meditsiinist vanas Tallinnas, lk. 139. Taolised ponnistused toimusid reeglina ämmaemanda taktikepi all. Samas kirjeldavad 18. sajandi õpetatud arstid ka Saksa ämmaemandate mõningaid meetodeid mitte kuidagi teisiti kui õõvastavatena.69Nt. Göttingeni naistearsti F. B. Osianderi kirjeldus, vt. P. Münch. Lebensformen in der frühen Neuzeit, lk. 208. Ämmaemanda traditsiooniliste kohustuste hulka kuulus veel vastsündinu esmane läbivaatus, ta puhastas nabanööri lõikekoha, pesi lapse soojas vees ja mähkis. Vajadusel vaatas ämmaemand üle ja hindas ammede sobivust.\nSellele kõigele lisaks oli ämmaemandal võimude poolt peale pandud kohustusi. Ämmaemanda ekspertarvamust võis tarvis minna pärimisõiguse üle otsustamisel, näiteks kui laps sündis pärast isa surma. Ämmaemand andis teada sündinud vallaslastest, toimetas hädaristimist ning omas seetõttu lähedast sidet kirikuõpetajaga. Saksa-Rooma keisri Karl V 1532. aasta kaelakohtuseadus Constitutio Criminalis Carolina kaasas ämmaemanda sõnaselgelt kriminaalmenetlusse. Ta oli ekspert lapsetapujuhtumite puhul. Carolinas on toodud sätted, kuidas tuvastada ja uurida lapsetapmise süüd, näiteks nõuti kahtlustatava naise läbivaatust ämmaemanda poolt, viimane pidi kindlaks tegema, kas kahtlusalusel on rinnapiima jms.70J. Kivimäe. Naised, kurat ja „kassipea“. Anna ja Tobbe Malle kohtuprotsess Tallinnas 1594. – Ariadne Lõng 2002, nr. 1/2, lk. 84. Karl V kaelakohtuseadus, mis Püha Rooma Riigi kuulsaima seadusena kindlustas karistusõigusliku ühtsuse kogu Kesk-Euroopas,71H. Hattenhauer. Euroopa õigusajalugu. Tallinn, 2007, lk. 399. mõjutas kahtlemata ka Liivimaa kohtupraktikat, ehkki uurimusi selle kohta napib. 16. sajandi keskpaigast oli Tallinnas ja Tartus ämmaemandate kaasamine lapsetapmisjuhtumite uurimisse ja menetlemisse tavaline. 1554. aasta sissekirjutuse järgi protokolliraamatus määras Tartu raad taoliste juhtumite puhul ämmaemanda kohtufoogtide abistajaks.72RA, EAA.995.1.235, l. 400. Tartu 1553. aasta raeprotokollist nähtub, kuidas ämmaemandal lasti ühe linnakodaniku tütar läbi vaadata ning kindlaks teha, kas tal on piima.73RA, EAA.995.1.235, l. 350p: [– – –] wie sie nach bevehl eines erbaren rades der Schröderschenn dochter Annen durch die bademödersche latenn besichtigen, und befunden, das sie melck gehatt. Piima olemasolu tõendas, et tal on vallaslaps, mistõttu tuli teda edaspidi kohelda nagu autut naist koos kõige sellest johtuvaga.74RA, EAA.995.1.235, l. 350p. Tallinna kohtuprotokollides leidub mitmeid teateid ämmaemandate tehtud ekspertiisist. 1575. aastal vaatas ämmaemand koos mõningate naistega üle ühe vastsündinu surnukeha ning tunnistas kohtule, et see ei olnud elujõuline, täielikult (välja) arenenud (kein vollenkomen kind) ning pidi olema surnult ilmale tulnud.75TLA, f. 230, n. 1, s. Aa39, l. 87p. 1578. aastal istus vangimajas eesti naine Katharina, kes oli enda väitel sünnitanud surnud lapse. Asjatundjatena kutsuti kohtusse eesti ämmaemandad, kes uurisid laipa ja kinnitasid, et laps oli terve, täielikult välja arenenud (ein vollenkommen kindt), tema kaela polevat murtud, aga kas ta oli surnult sündinud, seda ei teadnud nad öelda.76TLA, f. 230, n. 1, s. Bj 6/I, l. 329. Samal aastal Tallinnast prügihunnikust leitud surnukeha puhul tegi mittesaksa ämmaemand kahe kodaniku juuresviibimisel kindlaks, et imiku kael oli murtud.77E. v. Nottbeck. Die alte Criminalchronik Revals. Reval, 1884, lk. 99.\nVäljavõte Tallinna kohtuprotokollist, milles mainitakse mittesaksa ämmaemandaid (1578). TLA, f. 230, n. 1,\ns. Bj 6/I, l. 329\nMõnevõrra rohkem informatsiooni ämmaemanda isiku kohta kui vaid nimi tuleb välja ühe 1594. aasta kohtuprotsessi materjalidest. Nimelt kuulati Tallinna alamkohtus tunnistajana üle vana ämmaemand (Olde Bademoder) Kaj.78J. Kivimäe. Naised, kurat ja „kassipea“, lk. 76. Viimase ütlustest selgub, et Tobbe Malle oli küsinud talt arvamust ühe nõgestest leitud pea kohta. Kaj väitel vaatas ta verist pead, kuid ei näinud sellel hambaid, seetõttu ei teadnud ta, kas tegu oli kassi või inimese peaga. Tundub küsitav, kas vana kogenud ämmaemand tõepoolest ei suutnud teha vahet lapse ja kassi peal. Sel juhul tuleb tema teadmisi inimese anatoomiast pehmelt öeldes tagasihoidlikeks pidada. Või pigem püüdis ta ennast põikleva vastusega võimalikust lapsetapmisjuhtumist ja sellega paratamatult kaasnevast kohtulikust uurimisest eemale hoida? Viimase poolt räägib ka Kaj soovitus leitud pea puhta riidetüki sisse mässida, maha matta ning asi sellega rahule jätta. Paraku ei soovinud Tobbe Malle ämmaemanda elutarka nõu kuulda võtta ja tahtis pead ilmtingimata foogti ette viia, mistõttu leidis end aga peagi piinapingist. On võimalik, et ta lootis teatamise pealt mingit tulu teenida. Näiteks Tartus lubati 1554. aasta rae otsusega vaevatasu isikule, kes lapsetapja kohta kohtufoogtile informatsiooni annab, ühtlasi keelati karmi karistuse ähvardusel lapsetapjat varjata (mith gelicker straffe als die rechte deder gestraffet werden).79RA, EAA.995.1.235, l. 400p: Dat ein ider sall gewiszlik mit einem ricken dranckpfenninge, nomlick myth hundert marckenn rigisch belonet werden.\nKohtuprotokollid annavad tunnistust, et 17. sajandi jooksul läks Tallinnas lapsetapmisjuhtumite puhul ekspertiisi tegemine ämmaemandatelt linnaarsti ja kirurgide, s. o. meessoost meedikute kätte. Võimalik, et selles osas oli piirkondlikke erinevusi, Tartus näib ämmaemandate kompetents taolistes kohtuasjades olevat püsinud mõnevõrra kauem.80Vt. nt. RA, EAA.995.2, l. 1869: Hofgericht betreffend die Untersuchung eines wegen Kindesmorden zum Tode verurteilten schwangeren Weibes durch eine Hebamme (1684). Karistusseadustikud määrasid lapsetapjatele raskeid, võikaid karistusi,81Vt. nt. E. v. Nottbeck. Die alte Criminalchronik Revals, lk 105 jj. Constitutio Criminalis Carolina nägi ka raseduse katkestamise eest karistusena ette surmanuhtluse.82W. Reinhard. Lebensformen Europas, lk. 233. See kõik muutis ämmaemanda järelevalve naise üle lapseootuse ajal, samuti tema viibimise sünnituse juures mitte lihtsalt seadusele meelepäraseks, vaid vältimatuks, sellest sai naisele n.-ö. elukindlustuspoliis. Nimelt, kui naine varjas ja valetas oma raseduse kohta, sünnitas teadlikult üksi, ilma ämmaemanda või kellegi teise abita, ning pärast sünnitust salgas kõike, siis vastavalt Rootsi kuninga 1684. aasta määrusele peeti seda kahtlaseks, lapsetapjale iseloomulikuks käitumiseks.83E. Nottbeck. Die alte Criminalchronik Revals, lk. 111. Veelgi kaugemale läks Prantsuse kuningas Henri II oma 1556. aasta ediktis, millega käsitati rasedust varjanud naise vastsündinud lapse surma ilma igasuguse lähema uurimiseta mõrvana.84M. Meumann. Findelkinder, Waisenhäuser, Kindsmord. Unversorgte Kinder in der frühneuzeitlichen Gesellschaft. München, Oldenburg, 1995, lk. 105.\nSaksa linnades tegutses keskajal eriline „auväärsete prouade“ või „matroonide“ institutsioon, millele olid allutatud ämmaemandad.85Women and Gender in Medieval Europe. An Encyclopedia. Ed. by Margaret Schaus. New York, London, 2006, lk. 561; vrd. H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 255. Paradoksaalsel moel puudus „auväärsetel kodanikuprouadel“ tegelikult igasugune meditsiiniline kompetents. Eestis pole selliste institutsioonide olemasolu ja võimalikku tegevust uuritud. Ilmselt olid need ka keskaja Liivimaa linnades olemas. Auväärsetel kodanikuprouadel lasunud teatavast kontrollifunktsioonist tervishoiu alal annab tunnistust, et näiteks Narvas trahvis bürgermeister Bussinki naine kodanik Hinrik tor Hellet, sest too oli võtnud oma prantsuse tõves õe majja, kus oli palju lapsi.86A. Süvalep. Narva ajalugu. I kd. Taani ja orduaeg. Narva, Tartu, 1936, lk. 306, 308. Otsene viide auväärsetele matroonidele pärineb 1592. aastast Uus-Pärnust. Seal puhkes suur skandaal, kui said teatavaks Meckelnburgist pärit lukksepaselli Matz von Wittenborgki intiimsuhted meister Hinrich von Zelle 14-aastase tütrega.87RA, EAA.1000.1.711: Protokolle 1583–1602, l. 83–84v. Siis menetlesid asja, s. o. selgitasid välja suhete iseloomu ja võimalikke tagajärgi „auväärsed matroonid“ (ehrliche matronen) koos tüdruku naissoost sugulastega. Ämmaemanda osalemist protokoll ei maini.\nKiriku ja rahvausu vahepeal\nSünnitus oli potentsiaalselt ohtlik nii ema kui ka lapse elule ja tervisele. Kui oli karta, et laps ei ela sünnitust üle, lubas nii katoliku kui ka hiljem luteri kirik ämmaemandatel läbi viia hädaristimist, mis näiteks kalvinistidel oli rangelt keelatud. Eriti keskajal peeti vastsündinu ristimist ülioluliseks, sest see oli õndsaks saamise ja pühitsetud mulda sängitamise vältimatu eeltingimus.\nKeisrilõige tähendas keskajal sünnitajale kindlat surma. Lapse hinge päästmiseks ei tohtinud ämmaemand kõhelda lõiget tegemast. Miniatuur u. 1400.\nKeskaja kirik nõudis hädaolukorras keisrilõiget, selleks et last ristida. Niisuguse põhimõtte võtsid vastu paljud kirikukogud: 1236. aastal Canterbury’, 1276. aastal Kölni, 1310. aastal Trieri jne.88B.-J. Kruse. Verborgene Heilkünste, lk. 138; H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 262. Ka Regensburgi 1452. aasta määrus kirjutab ämmaemandaile ette, et lapse hinge päästmiseks ei tohi nad kõhelda keisrilõiget tegemast.89H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 255. Emale tähendas see keskajal kindlat surma. Lapse, eelkõige tema surematu hinge päästmise kõrval ei olnud aga ema elul tähtsust. Mõnel pool Euroopas oli ämmaemandale antud isegi õigus surevalt emalt pihti vastu võtta ja patte andeks anda.90E. Labouvie. Beistand in Kindsnöten. Hebammen und weibliche Kultur auf dem Land (1550–1910). Frankfurt am Main, 1999, lk. 67. Ettekirjutused vastsündinu hädaristimiseks kõlavad kohati groteskselt, näiteks Tönsbergi provintsiaalkontsiil sätestas 1336. aastal, et kui hädaristimisel pole laps emaihust nii palju väljunud, et tema sugu oleks teada, siis tuleb kasutada nii-öelda sooneutraalset ristimisvormelit: Creatura Dei, ego te baptizo.91H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 263. Mõnel pool Euroopas kuulus ämmaemanda varustuse hulka suur prits, millega sai hädaolukorras pritsida ristimisvett veel emaihus olevale lapsele.92W. Reinhard. Lebensformen Europas, lk. 241. Seevastu Trieri kirikukogu sätestas 1310. aastal, et kui lapsest on näha ainult käsi või jalg, ei tohi hädaristimist läbi viia; samuti kui oli selge, et laps on emaüsas surnud, siis keisrilõiget enam ei tehtud ning ema ja laps maeti mõlemad pühitsetud mulda.93H. Niedermeier. Die Regensburger Hebammenordnung, lk. 262. Hädaristimise teema oli aktuaalne ka Liivimaal. 1428. aasta Riia provintsiaalkontsiili otsusega kohustati preestreid õpetama nii meestele kui naistele hädaristimist, mida oli lubatud toimetada ka emakeeles, sh. eesti keeles.94LUB 7: 1423 mai – 1449 mai. Hrsg. v. H. v. Hildebrand. Riga, Moskau, 1881, nr. 690 §25: [– – –] Baptismus cum summa reverencia celebretur, maxime in distinccione et prolacione verborum, in quibus virtus consistit sacramenti, hiis scilicet: Ego baptizo te in nomine patris et filii et spiritus sancti, amen.[– – –] Arvestades vastsündinute suurt suremust, pidi praktikas hädaristimist palju ette tulema. Tallinnas Niguliste kiriku kalmistu kaevamistel 1981. aastal leiti kaks 16.–17. sajandist pärit ema ja lapse matust. Tähelepanu väärib, et mõlemal juhul paiknes vastsündinu skelett ema reieluude vahel ehk laps asetati algselt ema reitele.95Muinsuskaitseameti arhiiv, RA, ERA.T-76.1, l. 10962: Niguliste kalmistu 1981. aasta kaevamiste aruanne. Koost. J. Tamm, l. 8. Tänan Erki Russowit sellele leiuainesele osutamast. Selline matmisviis näib osutavat, et nii ema kui laps surid sünnitusel. Kas tegu oli eriti raskete sünnitusjuhtumitega või tingis surma sünnitusabi iseäranis halb tase, pole teada, kuid kuna nad sängitati kirikuaeda, siis tõenäoliselt sai see võimalikuks just tänu ämmaemanda sooritatud hädaristimisele.\n1606. aasta Tallinna kirikukord väljendab muutunud suhtumist ristimisse kui vastsündinu hingeõndsuseks hädavajalikku eeltingimusse: „Ristimata lapsed, kes ema kehas küll elasid, aga surnuna ilmale tulevad, peavad samuti kui teised kristlike kombetalituste järgi mulda sängitatud saama, sest nende õndsuses ei ole kahtlust, kuna nad Jumala enda käsul (tema juurde on läinud).“96Tallinna ajaloo lugemik, lk. 178. Vajadus ämmaemandate läbi viidud hädaristimise järele püsis aga jätkuvalt. Nii märgib Tallinna gümnaasiumi kantor David Gallus (1603–1659) oma ülestähendustes 1647. aastal perre sündinud kaksikutest tüdrukute kohta: „Kuna nad olid enneaegsed (sest nende sündimiseni oli arvestatud veel peaaegu 9 nädalat) ja seetõttu väga nõrgad, pidi esimese neist ämmaemand (Greten) kohe ise ristima, enne veel kui teine sündinud oli. Teise ristis samuti, niipea kui ta ilmale oli tulnud, samal põhjusel ämmaemand.“97A Heero, L. Kõiv. David Galluse „Ülevaade minu abielust“ ja „Ülevaade minu teisest abielust, Anna Gutzleffiga“. Perekonnalugu 17. sajandi Tallinnast. – Vana Tallinn 2016, nr. 27 (31), lk. 235–236, 261. Galluse kirjelduse järgi toimetas ämmaemand ristimisprotseduuri püha veega, lausudes seadmissõnu Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel. Arvestades, et sünnituse kulg on alati ettearvamatu, oli tõenäoliselt iga ämmaemand juba mahasaamisele minnes püha veega varustatud. Igal juhul omistati ristimisele suurt maagilist väge. Galluski kirjutab, et Jumal andis lastele pärast hädaristimist veidi jõudu ning sellega saadi võimalus korraldada kombekohane ristimine.98[– – –] peeti siiski õigeks, kuna armas Jumal oli lapsukestele pärast hädaristimist veidike jõudu andnud, paluda vana kombe kohaselt mitmel mees- ja naisisikul vaderiks (kohale tulla), et nende juuresolekul ristimistalitus läbi viia ning nende (kaksikute) eest kristlik palve pidada. Vt. A. Heero, L. Kõiv. David Galluse „Ülevaade minu abielust“, lk. 235–236, 261. Keskajal, kui naine võis kirikusse minna alles pärast teatud aja möödumist sünnitusest, viibis lapse ristimise juures kõrvuti lapse isa ja ristivanematega enamasti ka ämmaemand.99B.-J. Kruse. „Die Arznei ist Goldes wert“, lk. 188. Kuressaare gümnaasiumi ülemõpetaja Holzmayeri kirjelduse järgi oli eestlaste varrupeol ämmaemandal kanda märkimisväärne roll.100Vt. J. B. Holzmayer. Osiliania, lk. 102. Kas see oli nii juba keskajal, ei saa küll täie kindlusega väita.\nVaadeldaval ajal Eestis valitsenud üldise suhtumise kohta ämmaemandatesse on vähe teada. Igal juhul tuleb ämmaemandat pidada vanimaks ja respekteerituimaks naisteametiks. Elukutse väärtusest räägib muu hulgas asjaolu, et selle kaudu on nii-öelda identifitseeritud abikaasat, nimelt on 1403. aastal Tallinna allikates mainitud „ämmaemanda meest“ Andreust (der bademoderschen man).101P. Johansen, H. v. zur Mühlen. Deutsch und Undeutsch, lk. 274. Tavaliselt käis asi vastupidi – naist esitati dokumentides tema mehe kaudu. Hea ämmaemand oli kogukonnas hinnatud professionaal. Ilmekas näide selle kohta pärineb Tartu rae protokolliraamatu 1550. aasta sissekandest, kus raad teatab kõhklemata, et ämmaemandad on kogukonnale sama vajalikud kui kaplan.102RA, EAA.995.1.235, l. 89: [– – –] so wusten sie woll, dat die bademoderen dem gemeinenn besten nicht geringer nodig den ein cappelan.\nKuid medalil oli ka teine pool. Oma bullaga „Summis desiderantes“ aastast 1484 avas paavst Innocentius VIII tee mitu sajandit kestnud nõiaprotsesside ajastule. Vaid paar aastat hiljem valminud suures nõiajahi käsiraamatus „Nõiahaamer“ leidis Heinrich Kramer (Henricus Institoris), et keegi ei kahjusta kirikut rohkem kui ämmaemandad.103H. P. Broedel. The Malleus Maleficarum and the construction of witchcraft. Theology and popular belief. Manchester, 2003, lk. 30, 186. Sellega tehti neist nõiajahi sihtmärk. Oma ameti tõttu seisid ämmaemandad lähedal inimelu ühele kõige maagilisemale sündmusele. Lapseootus ja sünd olid seotud hulga hirmudega, nende käiku ja kulgu püüti mõjutada mitmesuguste, sh. maagiliste vahenditega. Selles valdkonnas olid vaieldamatult parimad asjatundjad ämmaemandad. Ämmaemandate tarkus ning sünni ja viljakuse saladused tekitasid rahvas aukartust, samuti hirmu. Nende salateadmiste vastu ihusid hammast mitte ainult kirik, vaid ka arstid ja apteekrid. Ajalookirjanduses on peetud siiski vaieldavaks, kuivõrd langesid ämmaemandad nõiajahi ohvriks. Osutatakse, et pigem olid nad orienteeritud koostööle võimudega, iseäranis lapsetapmisjuhtude puhul.104A. Rowlands. Witchcraft and Gender in Early Modern Europe. – The Oxford Handbook of Witchcraft in Early Modern Europe and Colonial America. Ed by B. P. Levack. Oxford, 2013, 451–452; vrd. R. Kieckhefer. Magic and its Hazards in the Late Medieval West. – samas, lk. 20. Samas tuleb teha vahet ametisse vannutatud ja nii-öelda vabakutseliste ämmaemandate vahel, viimaste hulka kuulus teadjanaisi ja ravitsejaid, seega rahvausu ja -kultuuri kandjaid, keda võimudega palju ei sidunud. Eesti kohta puudub seni ülevaade, kas ja mil määral nõiajahiajastu puudutas siinseid ämmaemandaid. Printsiibis hakati Eestis nagu mujal Euroopas reformatsiooni ja vastureformatsiooni käigus sihipäraselt välja juurima rahvareligiooni ja -kultuuri. Mis tahes vana ebausu säilimise või levimise vältimiseks tugevdati ka järelevalvet ämmaemandate üle, allutades nad (mees)arstide kontrollile.\nÄmmaemandate kohta Eestis on vanemast ajast säilinud vähe informatsiooni, alles 16.–17. sajandist on kirjalikud teated muutunud regulaarsemaks ja sisukamaks. Keskajast on andmeid peamiselt linnas tegutsenud ämmaemandaist, kelle puhul eristati saksa ja mittesaksa ametipidajaid. Ämmaemanda tööülesanded on üldiselt universaalsed ja ajatud, hõlmates naiste nõustamist ja abistamist lapseootuse ja sünnituse ajal, samuti vastsündinu esmast hooldust. Siiski langes keskajal ja varauusaja algul tema õlule veel mitmeid võimude poolt määratud kohustusi, teda kaasati kriminaalmenetlusse, ta tegi koostööd kirikuõpetajaga. Saksa linnades tegutses nn. auväärsete matroonide institutsioon, millel oli kontroll ämmaemandate tegevuse üle. Kuigi andmeid napib, on tõenäoline, et sama tava oli levinud siinseteski linnades. Keskaja lõpul seati Eesti suuremates linnades sisse linnaämmaemanda tasustatud ametikoht. 17. sajandil allutati ämmemandad meesarstide kontrollile, ka võtsid viimased üle nende kohustused kohtuekspertiisi tegijatena. Keskajal kogusid naised ämmaemandatööks vajalikke oskusi ja teadmisi empiiriliselt, tähtsad olid seejuures ka enda kogemused sünnitusel. Eeskätt kohalikel saksa ämmaemandail oli põhimõtteliselt võimalik kasutada oma töös erialast kirjandust, s. o. taime- ja meditsiiniraamatuid, traktaate sünnitusabist vms. Konfessionaliseerumisajastul muutus lisaks ämmaemanda professionaalsetele oskustele oluliseks tema „õige“ usutunnistus. Suhtumine ämmaemandasse oli keskajal ja varase uusaja algul ambivalentne. Ühelt poolt tegid professionaalsed teadmised temast hinnatud ja väärtustatud kogukonnaliikme. Teiselt poolt valdas ämmaemand ametikohustustest tulenevalt mitmesugust delikaatset informatsiooni inimeste eraelu kohta. Kokkupuude maagia ja ebausuga, vanade rahvauskumuste edasikandmine tegid temast muu hulgas ohtliku, kardetud isiku. Keskajal ja varauusaja algul tähendas ämmaemanda elukutse lakkamatut balansseerimist kirikuõpetuse ja ebausu, samuti inimeste üles näidatud austuse ja hirmu vahepeal.\nKäesolev artikkel on valminud teadusprojekti IUTT31-6 „Eesti ajaloo rahvusülene raamistik: transkultuurilised põimingud, ülemaailmsed organisatsioonid ja piiriülene ränne (16.–21. saj.)“ raames.


Reisiuudised: Magav ameeriklane unustati lennukisse - Eesti Ekspress\nKohver 22. detsember 2013\nReisiuudised: Magav ameeriklane unustati lennukisse\nAir India uuesti Star Alliance’i ootetoas\nLennufirma Air India liitumine Stari alliansiga tuleb uuesti päevakorda, otsustati lennundusühenduse hiljutisel koondkoosolekul. Air India integratsiooniprotsessi taastamine seostub India kasvava osatähtsusega lennundusturul ning faktiga, et enamik sealseid sihtkohti on siiani “valgeks laiguks” Star Alliance’i teenindusvõrgus.\nFirma taheti partnerlusse saada juba 2007. aastal, kuid ta ei suutnud tollal nelja-aastase katseaja jooksul liikmestatuseks vajalikke nõudeid täita. Nüüd on Maharaja-maskotiga lennukompanii lootusrikas, et liikmeks võib õnnestuda saada juba 2014. aastal.\nStari liikmeks on pärast TAMi lahkumisteadet saamas ka Brasiilia Avianca, endine Oceanair.\nMagav ameeriklane unustati lennukisse\nDetsembri algupoolel United Airlinesi sisemaise lennuga Houstonisse teel olnud ning reisil tukkuma jäänud mees ärkas ehmatusega pimedas ja inimtühjas salongis – pardapersonal ja kaasreisijad olid ta lihtsalt maha unustanud, vahendab ABC News.\nLennuki tagaotsas, aknaalusel istmel maganud Tom Wagner arvas esialgu, et tegemist on vahemaandumisega, kuid kui selgus, et lennukist pole väljapääsu, alarmeeris ta mobiiliga oma sõbratari, kes abi välja kutsus. Unitedile kuuluva ExpressJeti päästebrigaad saabus alles poole tunni pärast. Kuna Wagner oli oma edasilennust lootusetult maha jäänud, broneeris firma talle tasuta hotellitoa. Samuti anti talle kompensatsiooniks 250dollariline vautšer ning esmaabipakike hambaharjaga.\nHilton jahib maksuvõimelist, stiili hindavat noorsugu\nHiltoni grupp kavatseb 2014 esitleda uut hotellikontseptsiooni, mis on rihitud eelkõige nooremale (samas jõukale) klientuurile.\nUue kaubamärgi tähtsamad komponendid on stiil ja disain, kirjutab The Wall Street Journal. Lifestyle-butiikhotellide valdkonnas tahetakse konkureerida W-hotellidega (osa Starwoodist) ja Edisonidega (mis kuuluvad Marriottile). Starwoodiga käidi patendiõiguste asjus sel teemal isegi kohut, kuid Hilton pidi leppima kaotajarolliga ning rahatrahvi maksma.\nLisaks omanimelistele hotellidele haldab Hilton ka luksuslikke Hampton Inne, Conradi hotelle ja Waldorf Astoria ketti.


Explay Neo: Kass karvastatud kõrvad - Explay Neo; Tasuta tapeet\n1440x1280 Täissuuruses taustapildid 720x1280 Android Seade: Loom, 1440x1280. HD wallpaper lae mobiili, Fauna (168). Tapeet android tasuta lae alla.\nExplay Tasuta tapeet pildid - Explay Neo 1440x1280 - Tasuta tapeet taustaga.\nkodulehekülgede Lae allajärgmine Explay\nTaustapildiks - tasuta pilte laadida mobiili: Explay Neo - Loom, Fauna, Kassipojad, Valgus, Maine coon, Elusloodusele; Pildid mobiilne ekraan - Tasuta tapeet pildid\nHd taustapildid lae alla - Explay Neo: 1440x1280, GSM / UMTS; nutikas telefon; Android 4.2 Jelly Bean; 13 megapikslise + 5 megapikslise; 134.00mm x 71.40mm x 7.70mm; Materjal: Plast; 5 tolli; 294 PPI; Lithium Ion 2000 mAh Aku; Video: 1080p; IPS LCD; Ekraan Omadused: Valgussensor, Multi touch, Läheduse sensor; Kaamera valikud: Videokõnekaamera, Seljaga sõidusuunas kaamera, LED-välklamp, autofookus, Digitaalne suum, Näotuvastus, Geo-kodeeringu, HDR võte, Panoraam, Naeratusetuvastus, Puutefookuse; RAM: 1 GB; Quad core MediaTek MT6582 Süsteemikiip; ARM Mali-400; Baasi Põhimälu: 16 GB; Kaardi ladustamise: 32 GB; Traadita ühenduvus: Hotspot, Bluetooth, Dual SIM; Andurid: Kiirendusmõõtur, GPS - Android tapeet galerii - Tasuta alla ilusad taustapildid mobiiltelefonid. Mobiiltelefoni taustapildiks. hd taustapildid allalaadimiseks Android mobiiltelefoni


Aurik Kathrina - Kruiis Naissaarele | Kingitus.ee\nMida kingitus sisaldab? Kruiis Naissaarele ja tagasi koos lõunabuffeega. Kinkekaart sisaldab saare külastustasu, huvireisi saarel (sightseeing tour) VÕI jalgratta kasutusõigust, saare kaarti ja trükitud teejuhti (self-guide travel map).\nVäga tore merereis ja vahva laevapere


VIDEO | Soome imemehe esimesed mängud Chicago Bullsi ridades on kulgenud kui Ameerika mägedel | Õhtuleht\nVIDEO | Soome imemehe esimesed mängud Chicago Bullsi ridades on kulgenud kui Ameerika mägedel\nToimetas Ats Kuldkepp, 13. juuli 2017, 13:33\nLauri Markkanen (vasakul).Foto: Ethan Miller\nKorvpalliliiga NBA draftis seitsmendana valitud soomlane Lauri Markkanen on Chicago Bullsi eest platsil käinud kolmes NBA suveliiga kohtumises ja tulemused on seni olnud eriilmelised.\nKeskmiselt on 20aastase ja 213 cm pikkuse Markkaneni saagiks jäänud 14 punkti, 9 lauapalli ja 1 resultatiivne sööt. Visketabavus siiski kiita pole - väljakult on ta tabanud vaid 29,3 protsendiliselt, kolmesed on 24 protsenti.\nKaugviskeid armastav soomlane tegi senise parima esituse 82:73 võidumängus Washington Wizardsi üle, kui tema arvele jäi 20 punkti, 10 lauapalli ja üks blokeeritud vise. Viskeid tabas ta väljakult 17st 6, aga kolmesed olid igati soliidsed 10st 4.\n55:75 kaotusmängu Atlanta Hawksile Markkanen aga ilmselt meenutada ei taha. 13st väljakult sooritatud viskest tabas vaid üks, sealjuures läksid mööda kõik 10 kolmepunktiüritust. Kuus tabavat vabaviset aitasid ta siiski kaheksa punkti peale, plusspoolele tuleb kindlasti kanda ka neli kulpi.\nAvamäng Dallas Mavericksiga jäi kahe äärmuse vahele, kui Markkanen viskas Bullsi kasuks 14 punkti ja võttis 8 lauapalli. Visked väljakult olid 11st 5, kolmesed 5st 2.\nDrafti esimene valik Markelle Fultz (Philadelphia 76ers) hüppeliigese vigastuse tõttu suveliigas enam platsile ei tule, aga teisena valitud Lonzo Ball (Los Angeles Lakers) on iga kohtumisega paremasse hoogu läinud. Ööl vastu tänast viskas ta 76ersi vastu 36 punkti, võttis 8 lauapalli, jagas 11 resultatiivset söötu ja tegi 5 vaheltlõiget. Sealjuures pole temagi päris terve - mängujuhile teeb muret kubemelihase venitus.\n17. juuli 2017, 22:52\n12. juuli 2017, 09:34\nPOLE PAHA! Soome korvpall sai endale ühe Euroliiga mehe juurde


Nahahoolitsuse ABC: just nii peaksid saabuval hooajal oma naha eest hoolt kandma - Anne & Stiil - Delfi Lood\n24. august 2019 4 min.\nNahahoolitsuse ABC: just nii peaksid saabuval hooajal oma naha eest hoolt kandma\nAlexander Mils/ Unsplash\nPäevad muutuvad lühemaks, õhk kuivemaks ja temperatuurid langevad– märke sügise saabumisest on juba tunda. Muutused ilmas nõuavad aga muutusi ka meie nahahooldusrutiinis. Sügisel tasub seega keskenduda suvel päikest nautida saanud naha turgutamisele ja hooldamisele. Seeläbi valmistame nahka ennetavalt ette ka külmemaks talveperioodiks.\nPäike põhjustab tihti pindkuiva nahka, mis tähendab, et naha pealmine kiht muutub kuivaks. Selle tagajärjel ei pääse rasu enam naha pinnale, mis omakorda on ummistunud pooride põhjuseks. Kiskuv, kuiv ja kohati problemaatiline nahk on sügise saabudes tavapärane. Selleks, et probleemi leevendada, tuleb enda nahatüübist lähtuvalt valida niisutavate omadustega hooldustooted. Anname mõned nõuanded, kuidas sügisene nahahooldus eriti efektiivseks muuta!\nEnchanted Eyecream silmakreem\nKoori! On levinud arvamus, et kuiva nahka koorides muutub see veelgi kuivemaks. See ei vasta tõele! Koorimine on naha niiskuse taastamisel üks olulisemaid samme. Suvel on nahk eksponeeritud rohkele päikesekiirgusele, mille tulemusena naha niiskustase langeb. Naha tekstuur muutub krobelisemaks ja tekivad kuivad laigud. Siinkohal on abiks nii teralised kui keemilised koorijad.\nPuuviljahapetega koorijad sobivad hästi kasutamiseks just nimelt sügisel, kui päikest enam nii palju ei paista. Oma omaduste poolest muudavad nad naha tundlikuks UV kiirguse ees. Happekoorija ei nõua küll füüsilist koorimist, kuid selle mõju on intensiivsem ning sügavamaleminev. Teralisi koorijaid sobib aga kasutada aastaringselt – mõned korrad nädalas koorides aitab see kaasa naha uuenemisele. Koorides eemaldad surnud naharakud, mille tulemusena imenduvad paremini näiteks ka kreem ja seerum.\nHoolda! Õhutemperatuuri langedes muutub õhuniiskuse tase, seda muutust tunneme ka oma nahal. Kuivast õhust tingituna on hea valida rutiini niisutavam näopuhastusvahend, mis ei jäta nahka kuivaks ning kiskuvaks.\nNiisutav puhastusvahend aitab säilitada ühtlast jumet ja naha kaitsebarjääri, et külm ilm neid tegureid ei mõjutaks. Igapäevasesse rutiini toob põnevust (ja aitab saavutada ka paremaid tulemusi) näopesuhari. Silikoonist näopesuharja eeliseks on see, et selle hari ei kogu baktereid ja see on nahal õrn. Ka näoharjad erinevad üksteisest funktsiooniti. Saadaval on näiteks nahaanalüsaatoriga näoharjad, et saavutada parem ülevaade naha tervisest ja mõõta niiskustaset. Samuti leidub vananemisvastase toimega näopesuharjasid, mis vähendavad kortsude ilmnemist ja annavad nahale pinguldatuma välimuse.\nForeo Luna mini Magenta näopuhastusaparaat\nNiisuta! Niisutuse puhul on võtmesõnaks hüaluroonhape. Hüaluroonhappega näoseerumid, -kreemid ja -maskid on pikemat aega vallutanud ilugurmaanide südameid ning seda ka põhjusega! See on naha loomulikku koostisesse kuuluv hape, mis muudab naha siledaks ja kortsuvabaks. Lisaks kaitseb hüaluroonhape nahka vabade radikaalide kahjustava toime eest ning stimuleerib naha uuenemisprotsesse.\nIt´S SKIN Hüaluroonhappega niisutav seerum\nHüaluroonhape on oluline naha niiskustaseme säilitamiseks, sidudes rakkude vahel vett. Lisaks näokreemile, on hea anda nahale lisaturgutust ka seerumi näol. Turul leiduvate toodete seas on mitmeid erineva toimega seerumeid – tuleb vaid leida enda eelistustele sobivaim! Nädalasse ilurutiinitasub lisada ka kangasmask – üks 15-minutiline mask on kiire viis toita nahka sügavuti, jättes selle säravaks ja pehmeks.\nPurederm Moisture & Nourishing kätemask\nKa keha vajab hoolitsust! Näonaha eest hoolt kandes ei tasu unustada ka kätele ja jalgadele tähelepanu pööramist. Jala- ning käemaskid on suurepärased variandid lisada kodusesse ilurutiini luksuslikkust. Kui suvel kantud lahtised jalanõud on jätnud endast jälje kuivade jalakandade näol, on abi just nimelt pediküürist ja korralikust niisutusest! Maske leidub ka kätele ning need sobivad eriti just ilmade jahenedes – mask on mõnusaks lisasammuks, et tagada sügavam niisutus kui vaid kreemitades.


Je te crains comme le diable: 2016\nReede ehk kahekümne viies\n''The Buddhists say if you meet somebody and your heart pounds, your hands shake, your knees go weak, that’s not the one. When you meet your ‘soul mate’ you’ll feel calm. No anxiety, no agitation.''\nsee tuli mulle ka üllatusena, ausalt.\nkuidas kõik juhtus, ma ei tea. aga ma olen rahul, väga rahul.\nkahe plaani ebaõnnestumine peab olema mingisugune märk, sest kui üks kahest plaanist oleks reaalselt täitmisele läinud, siis oleks olukord hoopis teine. siis ei oleks SEDA.\naga SEE on päris.\nBMTH kontsert oli siiani üks parimatest, millest mul on au olnud osa saada.\nEsmaspäev ehk viieteistkümnes\nKaks positiivset, üks negatiivne,\nsee negatiivne teeb haiget.\nSügisene otsus viis mind jaanuari viimasel nädalal Slovakkiasse. Siinkohal tasub mainida, et minu kõige suurem mägi oli selle ajani olnud Kuutsekas, kuid nüüd tundub Kuutsekas suhteliselt mõttetu kohana.\nPuhkusest polnud reisi puhul haisugi, pigem oli tegemist treeninglaagriga, kus 7:30 on hommikusöök ning tund hiljem startis buss juba mäe poole. Meie hotell asus sellises linnas nagu Liptovsky Mikulaš, mis kohati meenutas maha jäetud annelinna, samas kesklinn oli suht Pärnu. Ühel õhtul kärgatas meie hotelli läheduses korralik pauk, mis pani lõugama nii autode alarmid kui ka läheduses olevad koerad. Ilutulestiku moodi see ei kõlanud, kuid kuna ühtegi sireeni peale seda kuulda ei olnud, siis ju see polnud midagi olulist. Vaadete üle ei saanud kurta - taamal paistsid Tatrad ning kui oleks kaamera ka kaasas olnud, siis oleks facebook pilte täis olnud.\nPäevad veetsime me Jasnal, mis asus nii 15-20 minuti bussisõidu kaugusel. Esimesel päeval saime lund ja oli veidi miinust, kuid järgmised päevad tuli soe kevadilm ka mäele. Kolmapäev kulmineerus valusa sabakondi ja tusatujuga, mille tõttu mäepäeva viimased 2 tundi veetsin baaris õlut juues. Kolmapäev oli sitt.\nMis mind reisi puhul kõige rohkem hämmastas oli asjaolu, et terve meie buss oli vanemaid inimesi täis ja need vanemad inimesed panevad mäel hullu! Enamus sõidab küll mäesuuska, aga on ka vuntsidega 50ndates lumelaudureid. Epic! Ma siin 24selt ei oska veel korralikult sõita..\nKokkuvõtteks toon välja paar tähelepanekut sellest reisist:\nLätis (Riia lähedal) on samasugused jõulukaunistused nagu Tartus Sõpruse sillal\nKui Tartus on üle linna laiali kokku kolm (?) Feenoksit, siis Riias ja Lätis üldse on iga nurga peal üks Fenikss. Võib-olla on neil väike probleem.\nPoola on neverending ning Poola politsei arveldab sulas.\nSlovakid räägivad väga vähe inglise keelt ja mina räägin väga vähe vene keelt (õigemini ei räägigi). You see the problem here?\nSlovakkia noored naised on kõik peenikesed! Hämmastav.\nSlovakkia noored naised on suhteliselt halva stiiliga. Stiil on tugevalt mõjutatud mustlastest, keda Slovakkias on rohkem kui küll.\nPoes on hinnad Eestiga üsna sarnased. Jah, veinid on odavad ning ka mõne õlle kuuspakk läks 2.88 maksma, aga üldiselt ei saa väita, et Slovakkia mingi teab mis odav riik oleks. Ei ole.\nTagasi koju jõudes oli tunne nagu poleks ära käinudki. Same old, same old.\nNüüd pole enam midagi oodata.\nAnd it ain't tears, baby, it's just the rain\nFalling from the sky in perfect grace


perekonda kuulub umbes 50 liiki, millest Euroopas kasvab 5. Nad on meie looduses kõige rohkem levinud kõrrelised. Kaunid õisikud sobivad lõikelilleks ja kuivseadetesse. Paljundatakse kas jagamise teel või seemnetega.\nLuht-kastevars (D. cespitosa) on üks populaarsemaist dekoratiivkõrrelistest Kesk-Euroopas. 40...100 cm kõrguse tiheda puhmiku lehed on tumerohelised, sihvakad, kaardus, üsna karedad ja talvehaljad. Hõbehallid kohevad õisikud ümbritsevad pilvena lehti juunis-augustis. Jäigad õievarred püsivad kuni talveni, mil algselt hõbedased õisikud värvuvad õlgkollaseks, püüdes pilku ka talvel. Et piirata levikut võib need ka kohe õitsemise järel maha lõigata, eriti kui levialal leidub taimkatteta maapinda. Kodumaine külmakindel kõrreline sobib kasvama nii päikselisele kui varjulisele kohale niiskemale savikale pinnasele. On palju sorte, millest enamik Eestis veel katsetamata: ’Goldschleier’ – valgete õisikutega; ’Goldtau’ – hõbedaste punakaspruunide õisikutega, kõrgus 70 cm.


Postitus, mis oleks sobinud aasta lõppu – a mida henry teeb?\nKui ma rääkisin Võlumaale, et ma plaanin sellist postitust teha ja loomulikult selle eest raha ei küsi, sest minu arvamus ei ole ostetav, siis on neil ka üks põnev pakkumine, kus nad on kokku pannud kolm kindlat komplekti, pistnud need lahedatesse seljakottidesse ja pannud müüki soodushinnaga ning nii, et ostes on kott üldse tasuta. Sain endale ka ühe koti ja on juba ka kasutuses. Mahutab kenasti 13” läpaka ära ja kõik muu, mis lisaks kaasa võtta tarvis. Ma lisan siia lingi ka, äkki keegi soovib oma meest sõbrapäeva puhul üllatada. Vaata seda pakkumist SIIN(LINK). Ma isiklikult arvan, et see on väga lahe komplekt ja olles nüüd tootega tutvunud ka, siis ma ei kahtleks hetkekski.\nKuidas määrib saiale šokolaadikreemi su ema vs sina ise 112 views


Thep Sadet Puhkemajad ja majutuskohad - Chiang Mai, Tai | Airbnb\nPuhkemajad asukohas Thep Sadet\nParima hinnanguga puhkemajad asukohas Thep Sadet\nMajas on konditsioneer, grillida saab. Küla ette saab parkida oma tavalise auto. Külas on tasuta buss. Tunne Seiklus ja tahad veeta aega sõpradega nagu Privaatne. Peab siin olema. > Wifi 60/20 + AIS põhitelefoni signaal saadaval > Köögi ja BBQ grill saadaval > Olemas on magamistuba ja lisamadrats 5 inimesele. Laenamiseks on saadaval üks tasuta tantsutoolide komplekt. Kõik muu, mis klient on kaasa võtnud. > Maja kõrval on kohviistandus ja rannaäär > Privaatne on väga tore, kui inimesed hoolitsevad selle eest nagu 5 aastat tagasi > On lahe kohvipood, kus saab kohvi juua.\nYou're living in the jungle! The best place to relax, rewind and reconnect with the nature. Our home is in the hill of Doi Saket, a little village called "Baan Nam Khong" บ้านน้ำโค้ง. We offer free transfers from and to Chiangmai City and the CNX Airport. + All meals included during your stay! + 2 hours complimentary meditation and yoga course during your stay. It is perfect for a small family or friends getaway. Come and stay in the forrest with us! Read more below:\nPopulaarsed mugavused linna Thep Sadet puhkemajades\nMuud toredad puhkemajad asukohas Thep Sadet\n· Chae Son\nMueang Chiang Rai73 mi\nHang Dong34 mi\nFa Ham24 mi\nMae Chan83 mi\nChiang Mai27 mi\n› Thep Sadet


Kiskjasiil: hulkumas 2. Risttee talu taimeaed. Helle ja Aini aed.\nhulkumas 2. Risttee talu taimeaed. Helle ja Aini aed.\nSuvi on siis nüüd nädala jagu siranud. Võib-olla ka veidi vähem kui nädal. Istutamise kuldaeg on mõneks ajaks läbi, liiga soe on. Nädal tagasi käisin Viljandimaal, aga kuidas ka ei pingutaks, blogimisega on ikka tubli paus sisse tulnud. Kasutan tänast siestat. :) Esimene pilt on tehtud Helle ja Aini aias, suvi helendas kase all :)\nPäev (19.juuli) nagu tund või kaks :) Eile varahommikul laadisime kobarpea auto peale ja KSJ tegi oma sõiduplaani jõnksu sisse ning poetas mu Risttee talu väravasse. Eelmisel aastal jäi napp tund aiakülastuseks, tänavu võtsime aega ja see oli üks ütlemata huvitav ja tore hommikupoolik ja lõuna ja pärastlõuna ja õhtu.\nRisttee talu vaated on ilusad, ükskõik millises aianurgas seisad. :)\nVäga lahedalt pügatud kuused olid. Ma tean, kus seda teha saaks. Kolm kuuske.\nKuuskedest veidi tagapool ja paremal. Suur püsikupeenra algus. Vaadake neid kukekannuseid, võimas!\nUhke ja liigirikas aed. Kursor jääb nõrgaks kui kirjeldama hakata. :) Okaspuude külvi tulemused olid huvitavad, eriti üks põnev männihakatis. Tammed. Ma tundsin ennast nagu laps kommipoes.\nHelle tuli mulle järele ja viis mind oma valdustesse. Siin oli just üks "linnupesa" :P valmis meisterdatud.\nLinnupesa sellepärast, et ehitis oli värskelt valmis saanud ja juba oli üks linnuke katuse alla pesa teinud.\nHelle ja Aini aed on vormilt väike, sisult suur :) Väike selles mõttes, et pole hektaritki. Kes on käinud, see teab. Põhimõtteliselt võid ennast erinevatesse aiaosadesse unustadagi. Pluss kõik läbimõeldud ehitised. Tahaks ka sellist katusealust, nojah ja jõgi võiks ju ka krundipiirilt läbi voolata.:)\nRabaaia alguses kasvab serbia kuusk `Pendula`ja see on minu seninähtud pendulatest kahtlemata kõige ilusam. Pildistada nii, et see ka teistele näha oleks, ma ei osanud. Pmst võra keerles ümber kõrge tüve nagu spiraal. Väga uhke kuusk. Viskas serbia kuuskedele omast heledat varjundit. Üks ülevalgustet kaader:\nSissesõidutee äär on ka üks mu lemmikuid, just see, kuidas seal taimed omapäi (?) või kellegi suunava käe all toimetavad, on ilus.\nKatuseaial on tänavu hea hooaeg olnud.\nLõpmata tore päev oli. Helle viis mu viimase bussi peale ja kui kodus KSJ küsis, kas olen päevaga rahul, siis vastasin särasilmi, et oli ütlemata mõnus. Tänan vastu võtmast ja minu peale aega kulutamast! Puhas rõõm.\nPostitaja: Tsiil kell kolmapäev, juuli 26, 2017\nSildid: #Helle ja Aini aed #külalisaiad, #Risttee talu taimeaed\nEve Piibeleht 26 juuli, 2017\nMul on nii kahju, et tookord Viljandimaal Helle ja Aini aeda ei jõudnud, need aiaehitised tunduvad väga inspireerivad olevat. Sinu toreda päeva üle on ainult hea meel!\nMUHEDIK 26 juuli, 2017\nTore, et ometi oled leidnud aega ka ringiliikumiseks.\nKarini aed on üks väheseid, kus ma tunnen end kui kodus olevat. Kõik on loomulik, taimekooslused, üleminekud, muru ja istutusalade vahekorrad ja ei midagi kunstlikku.\nRahutu rahmeldaja 26 juuli, 2017\nsõpside ilusates ja veel ilusamates aedades on tore kooserdada :)\nFutu 27 juuli, 2017\nKäisime kevadel ka neis kahes aias. Huvitav on vaadata, suvevaated on hoopis teised ja värvid ka. Nii palju ilu.:)\nKrissu 27 juuli, 2017\nOh, millised külluslikud aiad. Tore, et käia saad. Mina kahjuks veel mandrimaale kuidagi hulkuma ei saa :(\nselle suve kokkutulek\nhulkumas 2. Risttee talu taimeaed. Helle ja Aini a...\n17.7.17 . hulkumas 1


SOS Lasteküla astub üles Arvamusfestival 2019 noortealal — SOS Lasteküla\nSOS Lasteküla astub üles Arvamusfestival 2019 noortealal\n<img height="1" width="1" style="display:none" src="https://www.facebook.com/tr?id=1283318595031112&ev=PageView&noscript=1" /\t>\nSOS Lasteküla osaleb tänavusel Arvamusfestivalil noortealal teemaga “Kas keerulised lapsed või keerulised vanemad (hukutavad Eesti riigi)?\nMiks just see teema?\nViimase aasta jooksul on avaliku tähelepanu alla jõudnud mitmed juhtumid, kus lapsed on olnud agressiivsed, käitunud ebaseaduslikult, kiusanud teisi lapsi ja isegi täiskasvanud, varastanud ja toime pannud teisi õigusrikkumisi. Seoses nende juhtumitega on sõnavõtjad ja kommenteerijad süüdistanud küll nende laste vanemaid, kes ei saa oma lastega hakkama, küll riigi sotsiaalsüsteemi ning isegi justiitssüsteemi. Samuti koole, kes ei oska märgata ega suuda kasvatada. Tundub, et see teema on olnud ühiskonnas väga oluline aruteluteema ja endiselt kütab kirgi paljude inimeste omavahelistes jutuajamistes. Ilmselt on sellised lapsed ja noored alati olemas olnud, kuid kas just viimastel aastatel on neid tekkinud rohkem? Vaadates olemasolevat statistikat võib küll tekkida tunne, et vanemliku hoolitsuseta ja abivajavaid lapsi tuleb tõepoolest aina enam juurde ning tegelikult teame sedagi, et statistika paljastab vaid neid numbreid, mis on kantud ametlikku andmebaasi, jättes tähelepanuta need abivajavad lapsed, kes on ametlikus statistikas kajastamata.\nAga mida tähendab „probleemne laps“ ning kas iga laps, keda me nimetame probleemseks on tõesti probleemne, või on ta lihtsalt teistsugune ja meil on raske kohandada oma kasvatusstiili ning väärtusi selliseks, et olla võimeline temaga koostööd tegema.\n2018.aasta lõpus nägi ilmavalgust Laste õiguste ja vanemluse monitooringu-jätkuuuring, mille käigus uuriti muuhulgas vanemate kasvatusstiile ja suhtumist kehalisse karistamisesse, samuti lastega veedetud aja kvaliteeti ning tihedust. Kahjuks ei saa koos lastega veedetud aega paljudes peredes endiselt pidada piisavaks. Samuti on paljude laste koormus väga suur ning tahtmatult tekib tunne, et kas vanematega koosveedetud aeg on asendatud huviringide, hariduse omandamise ning nutiseadmetega? Aga kas mitte just vanemate eeskuju pole mitte see, mille abil õpivad lapsed ennastki olulisena tundma ja väärtustama, et nende enesehinnang oleks kõrge ja nad ei satuks probleemidesse? Kas nutiseadmed aitavad noore enesearengule kaasa ja nende abil omandavad noored tulevikuks vajalikke oskusi või on tuleviku märksõnaks pigem sotsiaalsed oskused, inimestevaheline silmast silma suhtlemine? Miks ei suuda vanemad oma lastele tihti eeskujuks olla ega probleemide korral vajalikku tuge pakkuda? Kas sellepärast, et nad ei tea, kuidas seda teha või ei suuda nad kiirete ühiskonna muutustega kaasas käia ning aru saada tänapäeva lapse vajadustest ja väljakutsetest?\nKes arutelus sõna saavad?\nArutelus osalevad EELK Risti koguduse õpetaja.Annika Laats ja tunnustatud psühholoog ning pereterapeut. Arutelu modereerib SOS Lasteküla tegevdirektor Margus Oro.\nTahad osaleda arutelus, osaleda festivalil vabatahtlikuna?\nOotame Sind väga osalema! Võta meiega ühendust annika.remmel@sos-lastekyla.ee või 512 6828.\nKohtume 9. augustil kell 14.00-15.30 Paides!


Blooducking Warrior Worms Hävitab Ja Söövad Vaenlase - 2019 | Loomad\nAvaldatud: Loomad • Vaatamisi: 35\nNeed parasitaarsed ussid võiksid valgustada sotsiaalsete loomade arengut.\nParasiitide ussidel võivad olla sõjamehed, nagu ka sotsiaalsed putukad - kardetud sõdurid, kes rohtuvad ja neelavad vaenlasi oma suuga oma kolooniate kaitseks.\nUurijad ütlesid, et need veresooned võivad tuua uut valgust ühiskonna kujunemisele.\nTrematodes on parasiitidest kõõlusdetailid, mida tavaliselt nimetatakse flukeiteks. Need lamedad ovaalsed või ussikujulised olendid söövad oma võõrkehi verd läbi lihaste, põrutuste suu - kui neil pole anioone, nende kehavedelik jääb ka suust välja. [Video - Watch trematode sööb oma vaenlase tervet.]\nVõib tunduda ebatõenäoline, et trematodes võivad moodustada keerukaid ühiskondi, kuna nende ajud koosnevad ainult närvirakkude klastrite paarist. Siiski leiavad teadlased, et need flatworms võivad moodustada kolooniaid koos püsiva armee ja kasside reproduktiivse kasvatajad, nagu näinud terminitega.\nAeglane, rasvade kasvataja\nTeadlased keskendusid molluskeid nakatavale trematodele, näiteks mereellidele. Need parasiidid kastreerivad oma võõrustajaid ja kloonivad end ikka ja jälle, ulatudes kokku kuni 40 protsenti nende ohvri massist. Mitmed erinevad trematode liigid võivad üheaegselt peremeesorganismi nakatada.\nVarasemad uuringud on näidanud, et metsloomade liigid on tuntud kui Himasthla liiki B, mis nakatab California sarvijut, Cerithidea californica, oli reproduktiivseks kasvatajaid ligikaudu 1,5 kuni 2 millimeetrit pikk. Võrdluseks võib öelda, et sõrmpea on 2 mm läbimõõduga. Kuid lisaks nendele "esmastele morfidele" avastasid uurijad ka väiksemad, õhemad "sekundaarsed morfid", millel oli suhteliselt suur suu, mida nad kasutasid relvana.\n"Need klanitud, vilguvad sõdurid kaitsevad usside koloonia sissetungijate eest," ütles teadlane Ryan Hechinger, Californias Ülikooli zooloogiast Santa Barbara. "Teine kasti koosneb paljunemisvõimest, mis on aeglane, suur, rasv, lõhnakas asi, mis on spetsialiseerunud järglaste loomisele."\nSõjaväe ussid on 0,5 kuni 4 protsenti loomakasvatajate suurusest lahtiselt, kuid nende suu on ligilähedaselt sama suur kui nende tursetega kaasmaalased. Kui kasvatajad vaevu liikusid, olid sõdalased väga aktiivsed, umbes viis korda rohkem.\nReality TV usside jaoks\nKatsetes ründasid sõjamehed seitse erinevat trematode liiki 100 protsenti ajast, kas kõhklevad oma kehas või söövad neid otse. Nad ründasid sama liigi trematode erinevatest kollasest teistest teodest peaaegu kogu aeg. [Image sõdurit söövad reproduktiivse]\n"Meil oli suurepärane aeg teha rünnaku eksperimente laboris," ütles Hechinger. "See oli sarnane neile kergelt haigetele poiste mängudele ja telesaadetele, kus teete erinevaid asju üksteise vastu. Mõnikord, kui me vallutasime sõdureid eri kolooniate sõdurite vastu, oli stseen sarnane heausksele võitluskunstidele - trematodes, kes hõivasid trematodes, hammustades trematode, õhutab vaenlasi. Peamine erinevus seisneb selles, et nad ei viska üksteist ümber. Kui nad hammustavad, ei lase neil minna. "\nSõdalased osutusid palju levinumaks teodes, kus teod olid kõige tõenäolisemalt sissetungijad, kusjuures tõuaretajad elasid neist lahingfrontidest kaugel, enamasti nende peremehe suguelundite lähedal. Kuigi kasvatajad võiksid rünnata teisi trematodeid, katsesid nad seda palju madalamate hindadega.\nSõdalased ei paljasta - ühelgi 173 sõdalasel ei olnud kontrollitud teadlastel nende embrüod, samas kui 96 protsenti 143 kasvatajaist. Samal ajal ei tundu need pool millimeetri pikkused sõdalased üldiselt ilmselt alaealiste loomakasvatajate vormid - pole veel kindel, kas haruldased väheseid sõdalasi hakkavad loomakasvatajateks saama või kas kasvatajad on täiesti eraldiseisvad liinid.\nKuigi sama koloonia sõdalane ja kasvataja trematodes võivad tunduda üsna erinevad, sest nad on üksteise kloonid, on nad tegelikult geneetiliselt identsed.\n"See on sama lugu meie kehade erinevatel rakkudel," ütles Hechinger. "Igal rakul on samad geenid, kuid üks närvirakkudest on väga erinevad kui üks teie maksarakudest. See puudutab geenide erinevat ekspresseerimist." See, et neil on samad geenid, võib aidata selgitada, miks sõdalased on nii valmis võitlema ja surema oma kaaslaste eest - kuigi nad ei pruugi paljuneda, aitavad nad endiselt tagada, et nende geneetiline päritolu jätkub.\nSotsiaalsete loomade areng\nKui nad võrdlesid trematodeid teiste sotsiaalsete loomadega koos sõdurikastidega, nagu näiteks sapipõisad (väikesed tiibadega putukad), mere anemoonid, puidu pesitsemise termiidid ja käsnadetailidega krevetid, leiavad teadlased, et ühiskondlikkus võib kõigis neist loomadest kujuneda ühisteks põhjustel. Nad mõlemad elavad piiratud aladel ja püüavad monopoliseerida elutähtsat ja kaitsetut ressurssi, olgu see siis teod, sapikõis taimes, plaaster kivi või puust. Need tähelepanekud rõhutavad ökoloogiliste tegurite tähtsust sotsiaalse käitumise arengu juhtimisel.\n"See avastus võib avada ukse igat liiki tööle, mis keskendub keeruka sotsiaalse organisatsiooni olemuse mõistmisele," ütles Hechinger WordsSideKick.com'ile.\nTeadlased kahtlustavad, et 20 000 või nii trematode liigi hulgas on tõenäoliselt laialt levinud kaste ja nad on juba leidnud tõendeid viies teisis liikmes, sealhulgas Pärsia lahe, Jaapani ja Lääne-Põhja-Ameerika läänelaegadel.\n"Sõdurikestude kohta on rohkem küsimusi," ütles Hechinger."Kui laias valikus on sõdurikest 20 000 trematode liigi seas? Kas sõjaväelased ilmuvad, kus me ennustame, olukordades, kus invasioon on intensiivsem? Kas sõjaväelasi on indutseeritavad? See tähendab, kas kolooniad saavad suurema rünnaku korral armee suurendada?"\n"Kuidas täpselt on moodustatud kastid?" ta lisas. "Kuidas ussid suhtlevad? Kuidas sõdurid tunnistavad sõdureid samast versioonist erinevatest kolooniatest? Mis muud liiki tööjaotused tekivad? Siin on küsimusi, mida me veel ei arvestanud ja mis on nüüd võimalikud ainult seetõttu, et oleme tunnistanud Trematode sotsiaalne olemus. Tuleviku töö on väga avatud. "\nLeiud võivad samuti aidata hoida neid parasiitlikke lehke inimeste või kariloomade nakatumisel.\n"Mõned trematode liigid on suured probleemid," ütles Hechinger. "Sajad miljonid inimesed on nakatunud veretuvetega. Võib-olla olete kuulnud ka maksarakkidest ja kopsukahjustustest."\nTrematodes laadivad molluskeid üldiselt vahepealsetesse hostidesse, enne kui nad lähevad teistele hostidele, nagu meile.\n"Võib-olla võime kasutada sõduritega trematodeid, mis aitavad hoida inimestel haigust põhjustavaid trematode välja tigu vahepealsetest hostidest," selgitas Hechinger. "Kui inimese haigust põhjustavad trematode ei ole tigude hosts, ei nakatata inimesi."\nTeadlased selgitasid oma leiud 15. septembril kuningliku ühiskonna B menetlustes.\nVideo - sõjaväe ussid söövad vaenlase tervikuks


Kui nutikell, siis võimalikult hea. Kui võimalikult hea, siis Huawei GT 2e - DELFI\n08.mai 2020 16:30\nPeaaegu iga endast lugupidav nutitelefonide tootja maailmas toodab paralleelselt telefonidele ka nutikellasid. Ja neid on väga erinevaid. Kui oluline on valida üks universaalseim, tasuks kahtlemata pöörata pilgud Huawei GT 2e nutikella poole.\nKõik eluks vajalik randmel\nNutikella võib endale õigustada põhimõtteliselt kahel moel. Lihtsamal kasutamisel on ta telefoni jätkuks sinu randmel: kuvab kõneteavitusi, näitab sõnumeid, meenutab sulle, et on aeg ennast pisut liigutada, ning ongi just täpselt nendel hetkedel, kui sa oma telefoni taskust välja ei viitsi koukida, selle pikenduseks. Teine variant on võtta oma nutikellast välja veelgi enam: kasutada teda teavituste kuvamiseks ekraanil, jälgida selle abil oma tervislikku seisundit ning kasutada teda mitmekülgse trenni- ja uneabilisena. Huawei GT 2e töötab loomulikult ka lihtsalt ilusa kellana randmel, kuid selle tegelikud omadused tulevad välja alles siis, kui teed koos temaga sammu edasi järgmisele tasandile.\nHuawei GT 2e aitab sportida, lõdvestuda ja isegi magada\nHuawei GT 2e on kell, mis hiilgab oma pika akukestvusega. Suur aku ja säästlik AMOLED-ekraan lubavad kella laadimata kasutada kuni kaks nädalat. Just see on argument, millega paljud konkurendid hätta jäävad. Ometigi ei tähenda vastupidav aku kompromisse funktsionaalsusega. Kui rääkida funktsionaalsusest, on keeruline välja tuua üht parimat argumenti, miks just GT 2e, mitte mõni teine nutikell. Tegemist on ennekõike kellaga, mille puhul saab rääkida suurepärasest funktsionaalsuse kogupaketist.\nHuawei GT 2e on kell, mis võimaldab sul jälgida ja salvestada suurel hulgal erinevaid treeninguid. Nii võid vaadata joostes oma pulssi, näha läbitud ujumisdistantsi või rattasõidul kaotatud kalorite hulka. Kõik see on aga suurpäraseks infoks oma edasiste treeningute planeerimisel.\nTea, kuidas puhkad ja magad!\nHuawei kella puhul on oluline roll ka tema võimel hinnata sinu und ja selle kvaliteeti. Öösel jälgib kell sinu und, mistõttu suudab anda sulle mõningaid näpunäiteid, kuidas ööunest viimast võtta. Samuti on GT 2e piisavalt tark, et hinnata sinu keha stressitaset, mis aitab sul stressirohkeid olukordi vähendada. See omakorda viib sind jälle lähemale tervislikule elule.\nNähtamatud märguanded organismilt jõuavad kella abil sinu randmele\nHuawei GT 2e kell on võimeline toimetama sinuni ka kõige olulisema info, mida sinu keha edastab – see on hapnikusisaldus veres ehk SpO2 tase. Hapnikusisaldus veres mõjutab otseselt sinu südametööd ja seeläbi sinu keha üldist muretut toimimist. Kiire nupuvajutusega jälgitav SpO2 tase kehas annab sulle teada, kuidas peaksid oma treeninguid korrigeerima.\nIga nutikella kohustuslik kaaslane on ka telefon, mis kuvab sulle mõnusalt ja informatiivselt kogu kella edastatava teabe. Kui lugeja võiks nüüd eeldada, et GT 2e kell on kasutatav ainult Huawei telefonidega, siis päris nii see pole. Loomulikult on alati kõige parem kasutada sama tootja kella ja telefoni, kuid mõeldud on ka inimestele, kes erinevatel põhjustel eelistavad kasutada mõne muu tootja telefoni. Rakendus Huawei Health, mis saadaval nii Androidi kui ka iOS-i operatsioonisüsteemile, annab sulle võimaluse kasutada kella mugavalt ja tulemuslikult ka siis, kui su telefon kannab muud nime kui Huawei.\nSeega võib kokkuvõtlikult öelda, et nutikell on igal juhul sulle mõeldud. Iseasi on, kas kasutad seda täies mahus ja kõiki võimalusi silmas pidades või lihtsalt telefonipikendusena oma randmel. Proovida tasub igal juhul.