Lugeja kiri: haldusreform on reptiilide vandenõu - Arvamus\nLugeja kiri: haldusreform on reptiilide vandenõu\n3. september 2017, 14:13\nHaldusreform ei ole haldusreform ning omavalitsuste liitmise tagajärgede eest ei vastuta mitte keegi, kirjutab Kirill Teiter.\nPraegune haldusreform on ettevõtmine, mis puudutab vägagi Eesti inimeste üht põhiseaduslikku õigust. Korraldada ja otsustada iseseisvalt kõiki kohaliku elu küsimusi enda valitud volikogude ja nende palgatud töötajate kaudu.\nSee puudutab ennekõike maaelanikke, kus vahemaad suured ja rahvast hõredalt, linnades on seis veidi teine. Oma vald on ainus võimalus sättida maal kohalik elu oma tahtmise järgi. Alates teepervede niitmisest ja lume koristamisest läbi tantsuringide, spordi ja ühiste pidude kuni kooli, rahvamaja, raamatukogu ja muu vajalikuni. Kõiki neid asju peab otsustama ja korraldama üksnes kohalik omavalitsus, ei keegi muu.\nHaldusreform on vale mõiste, sest see tähendab riigihalduse ümbertegemist. Kuid kohalikul omavalitsusel pole Põhiseaduse järgi riigihaldusega ega riigiteenuste osutamisega vähimatki pistmist. Kohalik omavalitsus on õigus ja võimalus teha oma elukohas oma maksuraha eest seda, mida ja kuidas tahetakse. Kohalik omavalitsus ei ole riigi käepikendus, muidu poleks see Põhiseaduses eraldi peatükina kirjas. Kohalik omavalitsus on oma tegemistes iseseisev.\nPõhiseadusele vilistades kuulutas riik kohalikud omavalitsused riiklikeks haldusüksusteks. Toompealt võib see paista küll nõnda, sest seadusega kohalikule omavalitsusele pandud riiklike kohustustega seotud kulud kaetakse riigieelarvest. Mingi osa valla töötajaist on seetõttu riigipalgal. Seetõttu püütakse kuulutada kohalik omavalitsus riiklikuks haldusüksuseks ehk sisuliselt kaotada.\nTöö selles suunas käib juba veerand sajandit, Eesti omariikluse taastamisest alates. Riik ei salli isepäisust, üha rohkem omavalitsute raha tuleb läbi riigikassa ja ametkondade. Vallarahva maksuraha vormistatakse riiklikeks eraldisteks. Lõpuks ei saa enam keegi aru, mis on omavalitsuse, mis riigi jagu, mida oligi riigile tarvis.\nOmavalitsus oli Nõukogude okupatsioonivõimudele arusaamatu ja vastukarva. Eesti Wabariigi omavalitsuste tegelasi lasti mahi või viidi Siberisse esimeste seas. Mõte omavalitsusest juuriti välja, asendades seda partei ja valitsuse, täpsemini nende määratud esindajate juhtimisega. Omavalitsuste taastamine 90. aastatel oli tagasilöök, mis ei mahtunud igati nõukogulikule ametkonnale pähe. Ja nad hakkasid oma tagasi nõudma, järk-järgult piirates valdade õigusi ja võimalusi ise oma asju ajada.\nRiigihalduse ainus seaduslik esindus maal on maakonnavalitsused, mida juhivad riigi määratud ametnikud. Omariikluse taastudes moodustati 15 maakonda, millest iga kolmas oli ajaloolise küljest ära rebitud. Igast maakonnast pidi kujunema omaette osariik, kes korraldab riigihaldust oma pinnal.\nAmetkonnad sellega leppida ei soovinud. Ametkonnad jagasid Eesti tükkideks oma suva järgi, kes neljaks, kes kuueks, kes veel mitmeks. Maakonnad vastu punnida ei suutnud, nende võim kahanes ja tänaseks on maavalitsustest saanud haldusmõttetus.\nSeniste omavalitsuste liitmine koos maavalitsuste kaotamisega paistab olevat katse võtta maakonnad Toompea kontrolli alla. Võimaluse selleks annavad uued suured omavalitsused. Seejuures kontrollima hakkab neid mitte riik, vaid erakonnad, sest väikestes omavalitsustes polnud neil vähimatki mänguruumi. Väikestes omavalitsustes otsustas asju kohalik rahvas, nüüd aga annab teha fraktsioone ja kõike sellest tulenevat, näiteks töökohti omadele.\nValdades ja väikelinnades on inimesed oma esinduskoguga ja täidesaatva võimuga nii ajas kui ruumis ninapidi koos. Omavalitsus peab oma valijate arvamusega arvestama, sellest pole pääsu. Muidu tuleb mõne aasta pärast uut töökohta otsida. Selle nähtuse nimi on positiivne tagasiside ning see toimib, õigemini toimis.\nUued suured omavalitsused nihkuvad oma valijatest mitmekümne kilomeetri ehk tunni aja võrra kaugemale. Valla inimese omavalitsusõigus muutub valija hääleks kõrbes. See ei huvita enam kedagi, nüüd algavad suurte mängud. Mida keskuses otsustatakse, nii saabki olema. Selle nimi on negatiivne tagasiside, mis tagab võimu püsimise.\nEt kohalikud asjad päriselt peremeheta ei jääks, pakutakse lohutuseks valimistel läbi põrunutest moodustada halduskogud. Raha nad ei jaga, saavad üksnes nõuandvalt piiksuda. Või tuleb veel midagi sama segast. Kuid kõik see on vaid kuuldused, sest midagi kindlat teada ei ole. Otsustama ja korraldama kohaliku elu küsimusi hakatakse üsna kaugelt ja ametnike kombeid tundes ka kõrgelt.\nHaldusreformiks kutsutud omavalitsuste liitmise tagajärgede eest mitte keegi ei vastuta. Ei ole ei keskset komiteed, komisjoni või bürood, kellelt nii jooksvaid asju küsida kui hiljem aru pärida, et kuidas nüüd nõnda. Poliitiliselt juhivad reformi ajutised peaministrid, tegelikult kiirelt vahelduvatele riigihalduse ministritele alluv Rahandusministeeriumi regionaalosakond, jooksupoisteks on haldusreformi kolm piirkondlikku komisjoni. Võta nüüd näpust, kelle poole pöörduda, täna on, homme pole.\nKõiki eesti maainimesi vahetult puudutav väga tõsine eluline ümberkorraldus on enamasti tundmatute ametnike teha. Rahvas pole neid ei valinud ega volitanud, vastutus tagajärgede eest on oskuslikult hajutatud. Piirarvu 5000 hinge kohta mingit põhjendust saada ei ole, samasugust tarkust on karta ka teistes reformiga seotud asjus. Tagajärjeks hulk oodatavat ja ootamatut jama, mis hakkab tunda andma juba mõne kuu pärast.\nHaldusreformi taga olid esialgu Reformierakond, Isamaa ja Res Publica Liit ning Sotsiaaldemokraatlik Erakond, praegu tegeleb sellega Keskerakonna juhitud valitsus. Just need parteilased mõtlesid välja triki, kuidas omavalitsusi liites eestlased tegelikust omavalitsusest ilma jätta. See, kuidas asi korraldati, näitab ilmselgelt, et tegemist on reptiilide salakavala vandenõuga, mismoodi inimeste õigus oma asju otsustada ja korraldada neilt ära võtta. Vaadakem neile näkku, silmapilud on neil püstised ja läbi naha paistab roheline kuma. Krooks-krooks!


Erinevus lehekülje "Sümbol" redaktsioonide vahel – Vikipeedia\nErinevus lehekülje "Sümbol" redaktsioonide vahel\nRedaktsioon: 13. september 2016, kell 10:59\nRedaktsioon: 13. september 2016, kell 10:54 (redigeeri)\nRedaktsioon: 13. september 2016, kell 10:59 (redigeeri) (eemalda)\n'''Sümbol''' (kreeka sõnast ''symbolon'' ’märk, tunnus’) ehk '''võrdkuju''' on [[märk]], mis asendab midagi ilma välise sarnasuse või sisulise jätkuvuseta, üldlevinud arusaamade (näiteks ühiskondliku kokkuleppe) alusel. Klassikalise [[Charles Peirce]]’i märkide klassifikatsiooni kohaselt on sümbol üks kolmest peamisest märgitüübist [[ikoonindeks (semiootika)|indeks]]i ja [[indeksikoon (semiootika)|ikoon]]i kõrval.\n[[Erich Fromm]] jagab sümbolid kolmeks<ref name="folklore"/>:\nSümboleid kasutatakse ka spordis. Näiteks [[Olümpiamängud|olümpiamängude]] sümbolid on [[Olümpialipp|lipp]], [[olümpiatuli]], hüüdlaused, spetsiaalsed kaubad jne. [[Rahvusvaheline Olümpiakomitee]] (ROK) kasutab neid sümboleid olümpiamängude reklaamimiseks. [[Olümpiadeviis|Olümpiamängude moto]] on fraas „Citius, Altius, Fortius“, mis ladina keelest tõlgituna tähendab 'Kiiremini, kõrgemale, tugevamini'.<ref name="olympic"/> Selle moto esitaja oli [[Pierre de Coubertin]], kelle sõnul tähistavad need kolm sõna moraalse spordi ilu.<ref name="report"/> Coubertin esitas ka olümpiamängude sümbolina olümpialipu, milleks on valgel taustal olevad viis erineva värvusega ringi, mis on üksteisega „kokku seotud“. Viis värvi sümboliseerivad viit maailmajagu (Aafrika, Aasia, Ameerika, Austraalia ja Euroopa).<ref name="ringid"/> Lipu heiskamisel olümpiamängude avatseremoonial mängitakse [[Olümpiahümn|olümpiahümni]], mis on samuti olümpiamängude sümbol. Kuigi hümni mängiti juba esimestel kaasaegsetel olümpiamängudel Ateenas 1896. aastal, kinnitati see muusikapala ametlikuks olümpia hümniks alles 1957. aastal. Olümpia üheks sümboliks on ka olümpiatuli ja selle teekond. Olümpiatuli süüdatakse mitu kuud enne olümpiamängude algust Kreekas, [[Olympia|Olympias]]. Tuli saadakse päikesekiirte koondamisel ühte punkti, kus asub tõrvik. Pärast tule süütamist liigub olümpiatuli läbi erinevate paikade, kuni lõpuks olümpiamängude avatseremooniale jõudes olümpiamängude tõrvik süüdatakse. Tõrviku tuli põleb kuni lõputseremooniani olümpiamängude lõpus.<ref name="tuli"/> Uuemad sümbolid on maskott, vanne, embleem, plakat jne.\nEuroopa sümbolite alla kuuluvad [[Euroopa lipp]], [[Euroopa hümn|hümn]], [[Euroopa päev]] ja [[Euroopa Liidu juhtlause]]. Lipul on sinisel taustal ringikujuliselt 12 kuldset tähekest, mis sümboliseerivad Euroopa rahvaste ühtsust. Tähtede arv ei ole liikmesriikide arvuga seotud.<ref name="ELsymbol"/> Euroopa hümn on [[Ludwig van Beethoven]]i 9. sümfoonia tunnusmeloodia, mis on muusika luuletusele „[[Ood rõõmule]]“. Hümnil aga sõnu pole, on vaid muusika. Hümni eesmärk on Euroopa Liidu riikide ühiste väärtuste tähistamine.<ref name="ELsymbol"/> Euroopa päeval (9. mai) on [[Schaumani deklaratsioon]]i aastapäev ning sellega tähistatakse Euroopa ühtsust ja rahu. Euroopa päeva tähistamiseks korraldavad Euroopa Liidu institutsioonid igal aastal maikuus avatud uste päevasid.<ref name="ELsymbol"/> Euroopa Liidu juhtlauseks on „Ühinenud mitmekesisuses“, mis sümboliseerib eurooplaste ühinemist Euroopa Liiduks ning erinevate kultuuride ja traditsioonide mõjul elu rikastamist. Lause on tõlgitud kõikidesse Euroopa Liidu riikide keeltesse.<ref name="ELsymbol"/>\nRahvuslikud sümbolid on näiteks [[eepos]], [[mütoloogia]], [[loodus]], [[kirjakultuur]], [[rahvaluule]] jne.<ref name="folklore"/> Eesti riigi sümboolikasse kuuluvad riigi [[Eesti lipp|lipp]], [[Eesti vapp|vapp]] ja [[Eesti hümn|hümn]]. Lipp märgib kuuluvust riiki, vapp riigivõimu kehtivust ja riigi toimimist ning hümn ülistab riigi rahvast ja kultuuri.<ref name="kantselei"/> Lipu kolm värvi on sinine (sümboliseerib selget taevast ja usku tulevikku), must (sümboliseerib mulda) ja valge (sümboliseerib puhtust ja lootust). Vapil on kaks kuju, milleks on suur ja väike riigivapp. Mõlemal on kuldsel kilbil kujutatud kolme sinist lõvi. Vappide erinevus on see, et suure vapi kilbi all on kaks ristuvat kuldset tammeoksa. Väikesel vapil tammeoksad puuduvad. Hümni helilooja on soomlane [[Fredrik Pacius]], laulule kirjutas eestikeelsed sõnad [[Johann Voldemar Jannsen]]. Hümni lauldi esimest korda avalikult [[I üldlaulupidu|esimesel üldlaulupeol]] 1869. aastal.<ref name="riigisymbol"/>\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/wiki/Eri:Mobiilierinevus/4481600"


Heli Sketchpadi sügav arendus - Uudised - ZHEJIANG MACA HARIDUSTASUTUSTE, LTD.\nHeli sketchpadi sügav arendamine\nPärast aastakümnete pikkust arengut on see muutunud laialdaselt kasutatavale standardile personaalarvutite valdkonnas. Mälupulgad, mobiilsed kõvakettad, hiir ja veebikaamera on kõik ühendatud USB kaudu. USB-heli süvaanalüüs: standard, mis ühendab arvutite, nutitelefonide ja tahvelarvutite elektroonilist heli audio-välisseadmetega, nagu kõlarid, mikrofonid või konsoolid. Käesolevas artiklis kirjeldatakse, kuidas USB-audio toimib, mida on vaja pöörata tähelepanu ja kuidas kasutada USB-heli kõrgekvaliteediliste mitmekanaliliste sisendite ja väljundite jaoks.Audio sketchpad\nIga edastamine on adresseeritud konkreetsele seadmele ja on suunatud seadme konkreetsele lõpptulemusele. Transpordis saadetakse andmed arvutisse. Kui vastuvõtja in-transport käivitab, peab seade vastama serveri poolt nõutavatele andmetele. Väljasõit transpordib andmeid seadmesse. Audio-sketchpad\nKui peremees toimib väljaülekandega, saadab see pakett, mida seade peab lüüa. USB-audioväljal saate edastust sisse ja välja kasutada heli näidiste edastamiseks: väljundsignaal edastab heliandmeid arvutist kõlaritesse, samal ajal kui edastamisel kasutatakse heliandmeid mikrofonist arvutisse.Audio sketchpad\nMasske ülekandeid kasutatakse usaldusväärseks andmete edastamiseks hostide ja seadmete vahel. Kõikidel USB-võrkudel on CRC (kontrollsumma), mis näitab, kas ilmnes viga. Partii edastamisel tuleb CRC-d kinnitada andmete vastuvõtmise lõpus. Kui CRC on õige, edastatakse vastus ja arvatakse, et andmed on edastatud õigesti. Heli sketchpad\nKui CRC on vale, ei anta üleandjale vastust ja seda proovitakse uuesti. Kui seade ei ole andmete vastuvõtmiseks valmis, edastab ta negatiivse vastuse (NAK) signaali, mis põhjustab võõrkeele edastamist uuesti. Ülekaalulisi ülekandeid ei peeta rangelt vajalikuks ajaks, mistõttu neid kavatsetakse arutada järgmistes valdkondades, kusjuures erinevate edastuste jaoks on rangelt aega nõutav. Heli sketchpad\nPaari: Heli sketchpadi meetodi lisamine\nJärgmise: Arengu taustal laste E-raamatuid\nHeli sketchpadi meetodi lisamine\nKirjutamis tahvel ühehäälselt diagrammiga meile...


10 lihtsat nippi, kuidas oma karjäärile hoogu juurde anda - Arhiiv - Majandus\n10 lihtsat nippi, kuidas oma karjäärile hoogu juurde anda\n28. november 2014, 15:12\nKarjääriredelil edasipürgimise võivad lihtsamaks teha ka väga väikesed muudatused. inc. com toob välja kümme lihtsat nippi, mis tööelus edasi aitavad.\n1. Ära vaeva oma pead kaastöötajate pärast. Jane jääb tihti hiljaks. Kalle logeleb niisama arvuti taga. Kumbki probleem ei puuduta aga sind, kui sa nende tõttu just rohkem pingutama ei pea. Kui vähegi võimalik, eira neid, keskendu oma tööle.\n2. Anna jäelei oma ülemuse veidrustele. Teinekord on su ülemusel mõned täiesti ebaratsionaalsed soovid. Kui ta tahab, et kõik töömeilid oleksid kirjutatud Comic Sansi fondis, siis lase aga käia. Või kui ta ei salli teksade kandmist kontoris, siis osta endale uued püksid.\n3. Ole õigel ajal kohal. Kuigi tänapäeval on palju rohkem kombeks vaadata töö tulemusi, on ka täpne kohalolek oluline, eriti kui su ülemus seda tähtsustab.\n4. Puhka veidi. Kuigi on oluline õigel ajal kohal olla, siis sama tähtis on ka veidi puhata. Kui sa tahad olla parimas vormis, on hea teha ka midagi põnevat.\n5. Riski aeg-ajalt. Võta initsiatiiv küsimuste lahendamisel, mis ei kuulu otseselt sinu vastutusalasse, ja tule välja uute ideedega. Kuigi see tähendab, et teised võivad su mõtted maha laita, on asi ometi proovimist väärt.\n6. Näe positiivset. Kui midagi läheb untsu, siis esiteks saab sellest kunagi põneva loo, mida edasi rääkida. Teiseks on see suurepärane võimalus õppida.\n7. Õpi midagi uut. See on eriti oluline vanematele töötajatele, kuna pahatihti eeldatakse, et nad ei suuda enam midagi uut ja põnevat omandada.\n8. Täna siiralt kriitika eest. Alati on parem kuulda kriitikat otse, kui hiljem suure ringiga. Lisaks on nii võimalik vigadele varem jaole saada.\n9. Liigu ja toitu tervislikult. Kui sa tahad tööelus edasi jõuda, kulub tervis ja ka tervislik väljanägemine marjaks ära.\n10. Oluline on ka teistele oma plaanidest ja unistustest teada anda. Kui sa seda ei tee, ei saa keegi ka sinu ambitsioonidest midagi teada ja nii võid headest võimalustest ilma jääda. Kui inimesed ei tea, siis jõuavad nad teinekord valede järeldusteni. Näiteks, kui sul on väiksed lapsed, on loomulik eeldada, et sa ei taha mitmeks päevaks töölähetusse minna, kuigi sa võid just sellest unistada.


Aleksei Peterson 29. X 1931 – 27. VII 2017 — Sirp\nAleksei Peterson 29. X 1931 – 27. VII 2017\nAleksei Peterson sündis Sangaste vallas õigeusku siirdunud eesti taluperes. 1951. aastal lõpetas ta Valgas keskkooli ning astus Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonda. Ühele kursusele sattus rühm aktiivseid noori, kes otsustasid spetsialiseeruda etnograafiale. Kursuseõdede seast leidis Aleksei ka abikaasa Lei.\nSuurem osa etnograafide akadeemilisest ladvikust oli sõja lõpus läände pagenud, mõni ka Nõukogude repressioonide ohvriks langenud. Etnograafias valitses kaadrinappus ning see avas võimaluse noortele tulijatele. Tollal teaduste akadeemiale allunud Etnograafia Muuseumi olid aastaid juhtinud erialase hariduseta inimesed. 1950ndate teise poole vabamates oludes otsustati seal töö uutele rööbastele seada ning muuseumi direktoriks määrati Harri Moora eestkostel tollal alles 26aastane Aleksei Peterson. Aastail 1958–1992 juhtis ta eesti etnograafia üht olulisimat institutsiooni ning mängis selle arengus väga kaalukat osa.\nAleksei Peterson ei olnud lihtsalt direktor-administraator, kes korraldab näiteks muuseumihoone küttesüsteemi remonti või otsib lahendusi pidevalt kummitavale ruumipuudusele. Ta oli ka aktiivne teadlane, kes uuris eeskätt ehitisi ja põllutööriistu, aga ka etnograafia ajalugu ning museoloogia praktilisi probleeme. Kokku on ta avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni. 1993. aastal omandas Peterson Peterburis ajalooteaduste doktori kraadi.\nPetersoni haare ei piirdunud Eestiga, vaid ulatus üsna kiiresti hõlmama ka teisi läänemeresoome ning seejärel juba kõiki soome-ugri rahvaid. Eestlaste kõrval olid tema lemmikrahvasteks algul vepslased ja hiljem udmurdid. Aastakümnete vältel korraldati soome-ugri rahvaste juurde üle saja ekspeditsiooni, osalt Petersoni enda, osalt tema kolleegide juhtimisel. Põhirõhk oli esemete kogumisel, ent lisaks laekusid ERMi hoidlatesse ka etnograafilised kirjeldused, joonised ja fotod.\n1980. aastate teisel poolel sai Petersonist ühiskonnategelane, kes nõudis häälekalt muuseumi naasmist Raadile. Tema eestvõttel taastati 1988. aastal ka Eesti Rahva Muuseumi ajalooline nimi. Samal ajal võttis Peterson idapoolsetel soome-ugri aladel toimunud üritustel aktiivselt sõna vepsa, udmurdi ja teiste soome-ugri rahvaste keele ja kultuuri kaitseks.\nAastail 1995–2006 oli Aleksei Peterson ajakirja Muuseum peatoimetaja.


RICHARD VILLEMS: Kuidas suhtuda Kalevi Wiigisse? - Eesti Päevaleht\nRICHARD VILLEMS: Kuidas suhtuda Kalevi Wiigisse?\nErinevalt paljudest teistest "eriteadlastest" on filoloog ja foneetik Kalevi Wiik püüdnud seedida ülimahukat andmestikku, mida pakub viimastel aastatel tekkinud "uus geneetika".\nNagu ta on haaranud oma töösse uusima, mida on leida kultuuride leviku ja inimeste füüsilise migratsiooni vahekorda puudutavast, kinnitades arvamust, et potid, keeled ja geenid ei pruugi sugugi ja kaugeltki alati liikuda koos.\nOn õige, et Kalevi Wiik on toetunud ka meie geneetilistele uurimustele, kuid suuremas osas on tegemist mitte kitsalt meie uurimustega, vaid oleme talle vahendanud andmetulva, milles on raske orienteeruda.\nJagame Wiigiga (ja tegelikult üsna arvuka toetajaskonnaga) seisukohta, et tänapäeva eurooplased on geneetiliselt valdavalt nende inimeste järeltulijad, kes elasid siin kontinendil juba mitmekümne tuhande aasta eest – vastukaaluks kolleegidele, kes asetavad suurema rõhu hiljutisele, neoliitikumis alanud põlluharijate valgumisele Euroopasse.\nWiik kui teooria rakendaja on kindlasti originaalne – ma pean silmas tema "kardinaalset" oletust, et germaanlased, balti hõimud (lätlaste ja leedulaste esivanemad, kadunud preislased), rääkisid ca 7000 – 7500 aasta eest soome-ugri keeli ning läksid üle indoeuroopa keeltele seoses põllumajanduse saabumisega.\nGeenid ise ei räägi midagi keelest. Küll on Wiigil aga võimalus toetuda geneetikale kaudselt ja mõnes osas on tal kindlasti sealt ka veenvat tuge leida. Tõepoolest on lätlaste ja leedulaste geenid väga lähedased soomlaste, eestlaste ja karjalaste geenidega - sedavõrd lähedased, et pole midagi üllatavat selles, kui pakkuda seletuseks keelevahetust, mille kohaselt meie lõunanaabrid on läinud soome-ugri keeltelt üle indoeuroopa keeltele.\nSünteesida arheoloogiat, keeleteadust ja geneetikat nõuab süvenemist ja võtab palju aega. Pole kogunisti oluline, kas Wiigi laotud mosaiigi kõik kujundid jäävad just sellele kohale, kuhu ta neid oma raamatus “Eurooppalaisten juuret” paigutas. Oluline on, et ta on üheks neist, kes taaselustas selle põlvkonna püüu sünteesi poole, kuhu kuulusid kadunud akadeemikud Moora, Ariste ja plejaad veelgi vanema põlve Soome teadlasi.


VIDEO: Hiinas algas sadade kilomeetrite kaugusel merest Titanicu koopia ehitus - Läänlane.ee\nBy Ivar Soopan on 4. dets. 2016 Kommentaare pole\nHiina sisemaal, sadade kilomeetrite kaugusel merest algas täismõõtmeis Titanicu koopia ehitus. 1912. aastal uppunud laeva koopiast saab Sichuani provintsi turismiatraktsioon, kuhu tulevad muuhulgas originaali järgi ehitatud teater, ujula, ballisaal ja muud ruumid, vahendas CNN.\nTitanic II valmib 2018. aastal ja see läheb arvatavasti maksma 145 miljonit dollarit. Valmides on selle pikkus 269 meetrit ja laius 28 meetrit. Sama suur oli ka uppunud Titanic.\nTitanic II ehitamist on planeeritud üle kahe aasta, ehitustööd algasid sel nädalal. “Pärast Titanicu uppumist ei näinud keegi laeva täielikke projektijooniseid,” rääkis ettevõtmise rahastaja Su Shaojun. “Paljud joonised jõudsid kollektsionääride kätte või kadusid. Meil kulus maailma eri paigust jooniste kogumisele palju aastaid ja enamik neist õnnestus meil hankida.”\nProjekti maksab osaliselt kinni Sichuani provintsis asuva Dayingi maakonna valitsus. Daying asub umbes 130 kilomeetri kaugusel provintsi pealinnast Chengdust ja sadade kilomeetrite kaugusel merest. “Laev” jääb jäädavalt seisma Qijiangi jõe reservuaari.\nHiina, Titanic II\nVIDEO: Hiinas algas sadade kilomeetrite kaugusel merest Titanicu koopia ehitus added by Ivar Soopan on 4. dets. 2016


Grillitud terve mereann koos Tšiili glasuuri retseptiga - Parimad retseptid\nGrillitud terve mereann koos Tšiili glasuuriga\n6 guajillo tšiili (umbes 1 unts)\n2 suurt kuivatatud anšooši\n2 1/2 supilusikatäit hakitud küüslauku\n2 1/2 supilusikatäit tumedat agaavnektarit (eelistatavalt orgaanilist)\n1 1/2 teelusikatäit kalakastet (nt nam pla või nuoc nam)\n1 spl hakitud värsket koriandrit ja lisand lisandiks garneeringuks\n1 1 1 / 4–1 kuni 1 1/2-naeline terve merikarp, triibuline bass või looduslikult püütud vikerkaarevõru, puhastatud, soomustatud, roogitud (1–1 1/4 naela pärast ettevalmistamist)\nRöstsaiad guajillo ja ankroliitšilillidena suurtes suurtes keeduklaasides keskmisel-kõrgel kuumusel, kuni värvus on pisut tumedam, guajillo-tšiilide puhul 1–2 minutit külje kohta ja ankrutšiilide puhul umbes 3 minutit. Pange tangide abil röstitud tšiilid ettevaatlikult fooliumilehele ja jahutage. Eemaldage varred ja seemned kõigist tšillidest, seejärel murendage sibulad peeneks väikesesse kaussi.\nPuista suhkur üle raske suure kastruli põhja. Keetke keskmisel kuumusel segamata, aeg-ajalt loksutades ja kallutades, kuni suhkur lahustub ja muutub keskmise kuldpruuni siirupiks, 7–8 minutit. Lülitage kuumus välja. Lisage tükeldatud küüslauk ja segage 20 sekundit. Segage agaavnektar ja murenenud tšillid; segage 1 minut. Lisage kõik sidrunimahlad. Lasta segu kuumutada aeg-ajalt segades kõrgel kuumusel. Vähendage kuumust keskmiseni madalal temperatuuril ja keetke hauduma, kuni glasuur on lusika katmiseks piisavalt paks, umbes 20 minutit. Tükeldage glasuur väikesesse mikrolaineahjus ohutusse kaussi, surudes kõvasti tšiili kuivaineid kogu vedeliku vabastamiseks. Visake tahked ained filtrisse. Sega kala kastmes. Maitsesta glasuur soola ja pipraga. DO AHEAD Glasuuri saab valmistada kuni 3 päeva ette. Jahutage, katke ja jahutage. Enne jätkamist soojendage glasuuri mikrolaineahjus.\nSegage glasuuriks 1 spl hakitud värsket koriandrit.\nValmistage grill (keskmise kuumusega). Karv suure grillkorvi sees, millel pole pulgaga pihustit. Pühkige kalad seest ja väljast kuivaks. Skoorige kala mõlemal küljel 3 korda, luu lõigates. Piserdage kala seest ja väljast soola ja cayenne'iga.\nAsetage kala korvi; koht grilliriiulil. Sulgege grill ja keetke 6 minutit. Pöörake korv ja pintseldage 2 supilusikatäit glasuuri kala kohal, vajadusel avage korv ja sulgege uuesti. Kata grill. Keetke kala kuni keskpaigani umbes 7 minutit, kuni see on läbipaistmatu.\nKeera kala välja taldrikule. Pintselda 2 spl glasuuri üle. Top koos koriandriga.\nRetsept: Steven Raichlen Francine Maroukian, Bryan Caswell,\nÜks portsjon sisaldab järgmist: Kalorid (kcal) 220,9% rasvadest kaloreid 12,0 Rasv (g) 2,9 Küllastunud rasv (g) 0,7 Kolesterool (mg) 60,1 Süsivesikud (g) 20,6 Dieetkiud (g) 0,2 Suhkrud kokku (g) 19,2 Neto Süsivesikud (g) 20,4 Valk (g) 27,0 Naatrium (mg) 215,0Vaatamiste jaotis\nVaata videot: Kamado Joe. Smoked Burgers\nGrillitud terve mereann koos Tšiili glasuuriga...


Vase hind hakkas uuesti tõusma - Äripäev\nVase hind hakkas uuesti tõusma\n26. mai 2006, 00:00\nPeeter Teder 26. mai 2006, 00:00\nVase hind hakkas eile Londonis uuesti tõusma pärast seda, kui maailma suurim tootja Codelco kärpis järgmise aasta tootmisprognoosi; hinnatõusu toetas ka streik Mehhiko suurimas kaevanduses. Üleeile hinnad langesid.\nCodelco, mis annab 11 protsenti kogu maailma vasetoodangust, teatas, et vähendab 2007. aasta toodangumahu prognoosi 0,4 protsendi võrra. Grupo Mexico töötajad alustasid eile streiki.\n"Olukord on vase hinna tõusuks soodne," ütles Triland Metalsi analüütik Roy Carson. "Codelco toodangumaht väheneb ja streigid kestavad endiselt."\nKolmekuise tarnetähtajaga vase hind tegi päeva sees 5,4protsendilise hüppe ja tonn metalli maksis ühel hetkel isegi 8250 dollarit. Vase hind on tänavu kerkinud 86 protsenti.\nLisaks ülalmainitud streigile on toimunud streik ka Mehhiko suuruselt teises kaevanduses. See kõik paneb ostjad sõltuvusse vase laovarudest. Londoni metallibörsi poolt jälgitavad varud langesid 475 tonni ja ulatusid 105 750 tonnini. Laovarud on tänavu 19 protsenti kasvanud.\nVase selleaastasele hinnatõusule on kaasa aidanud ka riskifondide, indekseid järgivate fondide ja pensionifondide ostud. Prudential Equity Groupi hinnangul on USA ja Euroopa pensionifondid investeerinud 5 kuni 10 protsenti oma varadest toorainehindu järgivatesse indeksitesse.


FOTOD LÄBI AASTATE: Tom Ilvesest president Toomas Hendrik Ilveseks - DELFI Fotogalerii\nFOTOD LÄBI AASTATE: Tom Ilvesest president Toomas Hendrik Ilveseks\ntoomas Hendrik IlvesFoto: Fotomontaaž: Eero Vabamägi\nOlgem ausad, president Toomas Hendrik Ilvesest ülevaatlikku pildilugu teha on parajalt keeruline. Eks nn teadlik fotorohkus algab 2006. aastast, mil Ilves presidendiks sai. Pärast seda oli fotograafia juba digitaalne, pildipangad olemas ning põhjust temast kui presidendist pilte teha. Järgnevalt väike ja vahest isegi vägivaldne valik meie presidendist, katsudes seda osa, millest fotode asemel on kergemini leida mälupilte, ka tekstis edasi anda. Palju õnne sünnipäevaks!\nToomas Hendrik Ilves sündis Stockholmis, põgenike peres. Hiljuti Rootsis riigivisiidil käies sattus Ilves kitsukesse korterisse taas külla oma lapsepõlve mängumaid vaatama.\nIlves rääkis oma kunagist kodu külastades, et lapsepõlvekodust on tal vaid üksikud mälestused, üksikud mälupildid. Nii näiteks mäletab tänane riigijuht, et kiik rippus uksepiida küljes koridoris.\n“Praegu tundub see korter väiksem, siis tundus suurem,” ütles Ilves, kes oli lapsepõlvekodust lahkudes kolmeaastane.\nsündis 26. detsembril 1953 Stockholmis eesti põgenike Endel ja Irene Ilvese perekonnas. Rootsist kolis pere Ameerika Ühendriikidesse 1957. aastal.\nPresident oma sünnikodus-22 Foto: Ilmar Saabas\nJah - seda aega meenutab ka see tore foto kahes rüblikust autokapotil.\nPilt tehtud 1957. aastal New Jersey's.\nSõbrad autol New Jersey's Foto: erakogu\nKolledžiaastate parimad pildid ehk jäägugi Toomas Hendirk Ilvese kodusesse pildialbumisse, ka pole arhiivides teab kui palju pildimaterjali tema hilisemast Vaba Euroopa perioodist. Esimest korda enne seda, kui Ilves sai Vaba Euroopas tööle "uuriva analüütikuna", soovitati tal ka Eestis ära käia.\nMõned mälupildid esimest Eestis käigust\nRaamatus "Toomas Hendrik Ilves - omal häälel" kirjeldab Ilves oma esimest Eestis käiku - turistina, aastal 1984.\n"Siin oli väga masendav, väga tolmune ja üldiselt väga rusuv. Sain kokku oma sugulastega, kellest suur osa oli olnud küüditatud ja ja Siberist tagasi tulnud."\n"Mul ei olnud pagulastele omistatud emigrantlikku reaktsioonilist suhtumist, aga see inimeste ahistamine ja sõnavabaduse piiramine oli lihtsalt kohutav. Kuna mu intellektuaalne taust oli juba selline, et sõnavabadus ja inimõigused olid mulle alati väga olulised olnud, siis häiris mind kõige rohkem selle vabaduse puudumine. Olukord, kus inimesed vaatavad kogu aeg ringi ja kardavad midagi öelda. Kui ma ise midagi rumala peaga ütlesin, siis sosistati: "Shs, ära räägi nii kõvasti, me ei või selles ja selles inimeses kindlad olla." Sellist hirmuõhkkonda ei olnud ma kunagi kogenud.\nMinu kogemuse järgi võis igal pool öelda, mida tahad. Kas või seda, et "Ronald Regan is an asshole", keegi ei tee midagi selle peale. Ja Eestis olid kõik hirmul. /.../ Ma olin ju kõigest sellest lugenud ja mõttes teadlik, aga kui sa näed seda reaalsuses, on see ikka täiesti võimatu."\nJärgmine kord pääses Ilves Eestisse alles 1998 aastal. Enne, kui Ilves 1993. aastal alustas USA-s suursaadiku tööd, jõudis ta Eestisse kolida.\nPresidendil kaamera eest pääsu pole\nSee foto on tehtud 2006. aastal, mil Ilves veel president polnud. Koos Ene Ergmaga on neil vaja ära pareerida Postimehe, Ekspressi ja Eesti Raadio küsimused.\n6KN27AUG06B17.jpg FOTO: KRISTO NURMIS\nPõigates korraks tagasi eelnevalt juba tsiteeritud raamatu juurde, siis Iivi Anna Masso raamatupikkuse intervjuu lõpu osas möönab Ilves, et ega ta tegelikult ka ise ei uskunud, et temast võiks saada president:\n"Kogu esimene ametiaeg osutus teistsuguseks, kui ma olin ette kujutanud. Tegelikult kandideerisin ma presidendiks lihtsalt sellepärast, et minu juurde tuldi lihtsalt paremalt, vasakult ja keskelt ja öeldi, et seda on vaja teha. Mitte sellepärast, et ma oleksin eriliselt tore inimene, vaid sellepärast, et kõik need kolm erakonda said aru, et meie olukord ei olnud rahvusvaheliselt väga hea ja Eesti tõsiseltvõetavus oli kannatanud.\nMinu lähenemine oli alguses rohkem selline, et ega sellest niikuinii midagi ei tule, aga me otsustasime vähemalt näidata, et on olemas mingi alternatiiv. Ega teised ka mu võimalustesse ei\nuskunud, isegi mitte mu toetajad."\nTagasi vaadates oma esimesele ametiajale toob Toomas Hendrik Ilves esile uhkusega selle, et ta on saanud seista põhiseaduse eest ka olukordades, kus see on olnud ebapopulaarne. Samuti on Ilves rõõmus, et on saanud aidata kaasa kodanikuühiskonna arengule.\n"Inimesed saavad julgust aktiivseks tegutsemiseks, kui nende seniseid pingutusi on väärtustatud. See on oluline, et saaksime lahti kolhoosikorrast meis enestes."\nPerega ja ilma - aga kaamerateta kusagil käia on raske\nPraegu teist ametiaega olen Ilves on tihtipeale kaamera ees ka oma perega:\nPoeg Luukas Ilvesega Estonias:\n6RV23SEP06H33.jpg Foto: Rauno Volmar\nPerega laulupeol. 2007. aastal oli isa müts veel tütrekesele liiga suur:\nLAULUPIDU Foto: Karin Kaljuläte\n2009. aastal lauluväljakul oma kohtade poole jalutades.\nSoojad suhted teiste riigipeadega\nJärgnevalt mõned toredad nopped. Kinkides Leedu presidendile muhu tikandiga teki, sai presidendiproua ka sooja kallistuste.\nUžupise külastamine. President Toomas Hendrik Ilves kinkis Leedu presidendile pleedi, kus olid Muhu tikandis Leedu rahvuslilled. FOTO: RAIGO PAJULA\nToomas Hendrik Ilvese erinevad ametikohad\n1974-1979 Columbia Ülikooli psühholoogiaosakonna assistent-uurija\n1979-1981 New Jerseys Avatud Hariduse Keskuse inglise keele õpetaja ja asedirektor\n1981-1982 Kanadas Vancouveri kirjanduskeskuse direktor\n1984-1988 "Raadio Vaba Euroopa" uurimisinstituudi teadur-analüütik\n1988-1993 "Raadio Vaba Euroopa" Eesti toimetuse direktor\n1993-1996 Eesti Vabariigi suursaadik USA-s, Kanadas ja Mehhikos\n1996-1998 ja 1999-2002 Eesti Vabariigi välisminister\n1999 Riigikogu liige2003 Euroopa Parlamendi vaatlejaliige\n2004-2006 Euroopa Parlamendi liigealates\n2006. aastast Eesti Vabariigi president\nsuhted jäises põhjamaades. Miks Toomas Hendrik Ilves Tarja Halonenil\nkäest kinni hoiab, vat seda ei tea. Aga igal juhul on nad sel moel käest kinni jalutades jäänud kaamerasilma ette nii Andres Puttingul kui Rauno Volmaril. Tore!\nPresident Ilves kohtus Tarja Haloneniga Foto: Andres Putting\nHalonen 12 Foto: Rauno Volmar\nSuhted USAga on alati soojad olnud.\nKaks ametlikku ülesvõtet: George W. Bush 2006. aastal visiidil Eestis ja perekond Toomas Hendrik Ilves 2013 aastal USA-s Barack Obamaga kohtumas.\nAMEERIKA PRESIDENT GEORGE W BUSH JA EESTI PRESIDENT TOOMAS HENDRIK FOTO: Marko Mumm\nIlves Obama Foto: Facebook\nJa mõned toredad fotod niisama ka sekka.\nSiin, selle Fordi traktori taga olev inimfiguur on Eesti president. Nimelt riigivisiidil Kanadasse tutvustas ta "Teeme ära" talguid sõna otses mõttes stiilis "puust ette ja punaseks" ning haaras ka ise trimmeri kätte. Rohkem pilte vaata ka SIIT!\n''Teeme ära!'' talgupäev Toronto lähedal Jõekääru suvekodus FOTO: RAIGO PAJULA\nHetk hoolitsust: see pilt sai parima olemusfoto võidu "Aasta pressifoto 2012" konkursil. Fotograaf Ilmar Saabase foto on tehtud Oandu mõisas, kus presidendiproua Evelin Ilves on hoolitsemas, et sääsed riigipeale liiga ei teeks.\nToomas-Hendrik Ilves, Evelin Ilves Foto: Ilmar Saabas\n"Ma võin sind ka pildistada!" teeb riigipea toreda žesti fotograaf Andres Puttingule. Aumärgisaajate seas on ka pikaealine pressifotograaf Peeter Langovitš, kes poseerib ametivennale naerusuiselt, kuid ilma "õhukaamerata".\nRiiklikud teenetemärgid Foto: Andres Putting\nSee siin on lihtsalt tore foto üle-eestiliselt laste teatejooksult. Otsi pildilt president!\nTeatejooks Vabaduse väljakul Foto: Andres Putting\nSee fotokleebe sai tehtud õige hiljuti Soome visiidi ajal. Alati šikk ja väljapeetud president sisenemas ja lahkumas Soome Eesti saatkonnast.\nVaata rohkem pilte fotogaleriist!


Leedo teenis praamiäriga 55 miljonit krooni kasumit - Logistikauudised\nLeedo teenis praamiäriga 55 miljonit krooni kasumit\nVjatšeslav Leedo Saaremaa Laevakompaniile (SLK) lõppes möödunud aasta üllatavalt edukalt, sest aastaid plussi ja miinuse piiril seilanud ettevõte teenis ühtäkki ligi 55 miljonit krooni kasumit.\nHeal tulemusel oli rida põhjusi. Esiteks kasseeris firma erakorralise tuluna lepingupartnerilt ligi 40 miljonit krooni leppetrahvi, teiseks kasvas ligi kuuendiku võrra reisijate arv Virtsu-Kuivastu ja Rohuküla-Heltermaa liinidel. Ja siis tõusis veel riigi dotatsioon 111 miljonilt 142 miljoni kroonini, kirjutas Eesti Ekspress.Kolmandaks kärpis firma kulusid 22 miljoni võrra, millest pool tuli kütuse ja õlide kokkuhoiust.\nEksivad need, kes on arvanud, et Leedo firma kärutab mandri ja saarte vahel oma laevadega. Suuremad alused – Ofelia, Scania, Regula ja St. Ola – kuuluvad hoopis Arco Vara omaniku Richard Tomingase ettevõtetele, kes küsivad nende eest renti.


Diktatuur ja demokraatia | Ajalugu - 10.klassi ajalugu\nDiktatuur ja demokraatia (0)\nDiktatuur ja demokraatia on kaks täiesti erinevat valitsemisviisi. Diktatuuriks nimetatakse valitsemisviisi, kus juhil ehk diktaatoril on piiramatu võim otsuste tegemisel. Diktatuur jagatakse ka autoritaarseks ja totalitaarseks. Demokraatia on valitsemisviis, kus suurim võim on rahval. Üheks diktatuuririigiks sai Itaalia. Itaaliale tekitas Esimene maailmasõda suuri raskusi ning neisse ei suhtutud kui võrdväärsesse partnerisse. See tegevus solvas Itaaliat . Selle tagajärjel tekkis rühmitus nimega Võitlusliit, kuhu kuulusid endised\ndemokraatia , diktatuur , fa?istlik itaalia , mussolini , hitler , stalin\ndiktatuuriks, juhtiv rahandus\nArutlus: Diktatuur ja Demokraatia Esimeses maailmasõjas tõestasid demokraatlikud riigid oma elujõudu ja suutlikust raskest olukorrast võitjana välja tulla. See innustas riike valime demokraatliku riigi...\nArutlus: Miks osades riikides kehtestati diktatuurid, teistes aga säilis demokraatia? Kui rääkida diktatu...\nKORDAMISKÜSIMUSED 9. KL. KONTROLLTÖÖKS Demokraatia, diktatuur, fasism, natsism 1. Demokraatia: · demokraatia mõiste ja iseloomulikud jooned (õp. lk 30), 1. Demokraatia on rahvavõim. Seda iselo...\nMiks osades riikides kehtestati diktatuur, teistes aga säilis demokraatia? Demokraatia tähendab tõlkes rahvavõimu. Demokraatiat iseloomustab rahva määrav osa ühiskonna täht...


Sõnamõrvar | Kirjandus\nLae alla sonamorvar.doc\nMidagi selle vastu pole?\nMiks ei võiks sina seda teha?\nKes ta nii kaugele viis?\nMiks sul nii kaua läks?\nKuidas sai see tulekahju sinna tagaruumi?\nMida ma küll teinud olen?\nKui ma veel panen põlvpüksid alla?\nKus sa oled Kunas sa tuled?\nKuidas sul ja Stiivenil kohtingud läinud on?\nMis siis viga elada?\nKuhu ma saaksin need panna?\nKUIDAS KÕIK SAI ALGUSE?\nKusagile joonistama tulla?\nMiks sa talle infarkti põhjustasid?\nMiks sa küll pidid teda sõimama?\nMis segunes nutu ja vihaga "Daavid?\nMis lahti millest sa räägid?\nKuidas te üldse liigutadagi saate?\nKeset dzunglit kokku Või lihtsalt sureb ära Mis ma küll siis teen?\nMis nii hästi lõhnab?\nMis Mis juhtus?\nKui te end nii hästi tunnete et suudate kaasa tulla?\nKui kenad riided meile anti" imestasin ma "Kui vana sa oled?\nKui see juhtub Ole selleks valmis Mis on sinu viimased sõnad?\nMiks sa mu päästsid?\nKelle sisse läinud?\nMis alla kukkus?\nKuidas läks Kas on midagi hullu ka vä?\nKuidagi haiget Minu pärast eks?\nKus see küll olla võiks?\nKui palju sa tahad?\nKuidas läks Kas said tööle?\nMidagi mappi ka joonistasite?\nKus sa siis eile terve päeva olid?\nKui kohutav Kas seal õnnetuses keegi viga ka sai?\nKuhu teie oma arust sõidate?\nKuidas te seletate selle teise autojuhi äkksurma?\nMiks sa käisid pr Evelissa jutul?\nMiks sa nii vaikseks jäid?\nMiks sa mind lõid?\nKes nüüd sinu arust autot juhib?\nKus su lokid on?\nMis ma selleks tegema pean?\nKui saab Aga kas ma pean otsima ravimeid üksi?\nKes hüüab" Kes vajab abi?\nKuidas sa aidata saad?\nMille sees oli ?\nMis ime Vaat mis ime" hõikas Ididsikine rõõmsalt oma koopa?\nMis nüüd Kallikene mis jälle juhtus?\nMis on Mis juhtus?\nMis on" Mis juhtus?\nKus mu medaljon on?\nKust küll loota abi?\nMida tuleb Jasmiinil ja Andresel selle nimel teha?\nalas001 Õppematerjali autor\nRaamat, millest saab kohustuslikkirjandus põhikoolile\nelu , fantaasia , kirjandus\noli stiiv, ütlesin stiiv, stiiv, stiiv, stiiv, stiiv, andresel, valuvaigistit, stiiven, olin pool, kindel plaan, su juuksed, mu juures, väiksemana, jasmiin


Soome naine avaldas südantlõhestava loo sellest, kuidas laps kerjas poes bussisõidu raha - eestinen\nSoome naine avaldas südantlõhestava loo sellest, kuidas laps kerjas poes bussisõidu raha\nSoomest tuleb üha enam teateid raskes seisus vaesusse sattunud inimeste kohta. Nüüd kirjeldas üks soome naine sotsiaalmeedias juhtumit, kuidas väike laps kerjas inimestelt poes raha bussisõidu jaoks.\nNaine viisi poisi sööma ja selle käigus pani laps toitu kõrvale, et seda viia oma vennale. Pärast seda ostis naine lapsele toitu koju kaasa.\n47-aastane soome naine Marjut kirjeldas sotsiaalmeedias, kuidas umbes 10-aastane poiss tuli poes riiulite vahel tema juurde ja küsis münte bussisõidu jaoks. Poisil olid seljas korralikud riided ja ta ei näinud kerjuse moodi välja. Naine ütles, et tal pole münte ja jätkas ostlemist.\nPool tundi hiljem nägi ta sama poissi bussipeatuses. Ta küsis, kas laps oli raha kokku saanud ja kohkus, kui sai aru, et laps oli tegelikult ka küsinud raha bussisõidu jaoks.\nNaine ja poiss sattusid omavahel pärast seda rääkima. Algul ütles poiss, et peab minema väiksemat venda ära tooma, aga siis selgus, et ta oli saadetud ühe vanema mehe poolt raha kerjama. Naine jättis oma plaanid sinnapaika ja küsis poisilt, kas ta tahab minna sööma. Poiss oli nõus ja nad läksid lähimasse Hesburgerisse.\nNad ei jõudnud eriti rääkida, sest näljane laps lausa ahmis toitu sisse. Viimati oli poiss söönud hommikul, millest oli juba kaua aega möödas. Naine küsis, kas poiss teab, et niimoodi võõrastega ei tohi kaasa minna, kui nad olid veidi aega koos istunud. Poiss ütles selle peale, et teab küll, aga kui nägi naisel kotis lõngakerasid ja kassitoitu, siis arvas, et tädiga võib küll kaasa minna. Selle peale puhkesid mõlemad naerma.\nNaine sai aru, et poisil oli temaga hea olla ja et tal kodus midagi seesugust ei ole. Kui nad olid ära söönud, ostis naine poisi vennale tolle lemmiktoitu – makaronirooga. Ta tahtis, et ka teine laps saab söönuks, sest nägi, kuidas poiss pani oma toidust 6-aastase venna jaoks palasid kõrvale.\nLõpuks läksid nende teed lahku. Naist valdas aga pärast seda kohtumist kurbus. Naine mõtles pisarsilmil, kuidas ta oleks saanud last rohkem aidata. Samas leidis ta, et poleks saanud midagi enamat teha, nii imelik kui see ka pole. Ta sai aru, et selliseid lapsi on Soomes praegu väga palju.\nNaise väitel on Soome heaoluühiskonnas palju selliseid inimesi, kes on väga raskes olukorras ja kes ei taha või ei oska abi küsida või siis pannakse abi küsimise peale silmad kinni.\nNaine leiab, et inimestel pole ka teineteise jaoks enam aega, olgu selleks siis mõni tuttav või juhuslik vastutulija. Inimesed ei pane enam ümbritsevat tähele ja ei ela praeguses hetkes. Kiire elu ja nutitelefonid viivad mõtted mujale. Ühistest ettevõtmistest on saanud lihtsalt üks telefoni otsas istumine, mitte tegelik koos veedetud aeg. Pole siis ime, kui teiste inimeste probleeme ei märgata, kui isegi kassivideod on teistest inimestest tähtsamad.\n23. jaanuar 2022, 19:27


Odin, kaukameeste jumal\nOdin oli viikingite võimsaim jumal. Ta oli tark ja hirmuäratav sõdalane, kes elas Valhallas. Seal koondas ta lahinguväljadel langenud mehed enda ümber sõjamängudeks ja pidusöökideks Midgårdis. Jumalate kuningas oli siiski enamat kui ainult sõdalane. Ta valdas ka nõia- ja luulekunsti. Väidetavasti ei saavutanud Odin iialgi ainult üht asja: populaarsust tavainimeste hulgas.\nOdin, vanapõhjakeelses kirjapildis Óðinn, oli viikingite mütoloogias jumalate kuningas. Põhjamaade müütides kirjeldatakse teda kui võimsat võitlejat ja viikingid pidasid Odinit üheks tähtsaimaks sõdalaseks, seda isegi teiste jumalate hulgas.\nIslandlasest ajalookirjutaja Snorri Sturlusoni kirja pandud lugulaul „Noorem Edda“ pajatab kujundlikult Odinist, kes juhib ragnaröki ehk maailmahuku ajal oma kaheksajalgset hobust Sleipnerit jumalate viimases sõjas hiidude vastu. Kirjelduse järgi ratsutas kõige ees Odin, kel oli kuldne kiiver ja kaunis rõngassärk ja oda, mille kohta ta ütles Gungnir („kohutav“ – toim). Teisisõnu oli Odinil kõigi Asgårdi jumalate seas kõrgeim staatus.\nSõda polnud aga kaugeltki ainus asi, milles see jumal oli asjatundja. Ta oli ka suurepärane skald, looduselementide võitja ja osav kujumuutja ning maag, samuti paljude teiste jumalate, sealhulgas Balderi ja Thori isa.\nPaljud aspektid Odini jumaluses tähendasid, et peaaegu igal viikingil oli põhjus teda austada. Isegi kui viikingid austasid Odinit, polnud ta siiski veidral kombel populaarseim jumal – vähemasti paistab nii Edda-laulude „Harbardi laulust“: „Odin saab langenud jarlid, samas kui Thor saab kõigest orjad.“\nNii see tsitaat kui ka hilisemad ajaloolased osutavad, et Odin oli ennekõike viikingite ülemklassi – suurmeeste, jarlide ja kuningate – jumal. Tavalistest talupoegadest viikingite lemmikjumala roll langes selle asemel Odini pojale Thorile.


60m laineala nüüd ka Eestis lubatud\nAlates 1.septembrist 2017 on ka Eesti amatööridel (A ja B klassidel) õigus tööada 60m lainealal. Meile on praegu eraldatud sagedusvahemik 5351,5 kuni 5366,5 kHz, lubatud võimusus 15W EIRP, kasutatavad tööliigid peavad mahtuma 500Hz riba sisse. Loodetavasti saame tulevikus sagedusala laiendada ja ka võimsust suurendada.\nLL-käsivõtme võistlus laupäeval!\nLL Käsivõtme võistluse 2020.a hooaja kolmas etapp peetakse juba eeloleval laupäeval, 12.septembril - NB! alustame enne ringi, kell 8:00 hommikul!\nVaata võistluse juhendit siin! Eelmiste etappide tulemusi vaata siin!\nCQ WW DX Contestide Baltimaade edetabelid\nSügisene rahvusvaheline võistlushooaeg on alanud - tutvu uuendatud CQWW DX Contesti Baltimaade võrdlustabelitega ja vali omale sobiv võistlusklass! Tabelis on kindlasti parandamisruumi. Meenutame ka, et võistluste aruannete esitamise tähtaeg on 5 päeva!\nLL karikavõistluste sügishooaeg alanud\nEesti LL KV 2020. a sügishooaeg on alanud, esimene sügise etapp toimus 5.septembril. Arvutiga võistlemiseks soovitame jätkuvalt kas N1MM-i või DXLog'i, millele on olemas ka sobiv seadistus. Vaata N1MM-i kasutamise juhiseid siin (LL KV lühiinfo lõpus). DXLog'i jaoks on Youtube keskkonnas eestikeelne seadistamise õpetus siin.\nAruannete saatmise tähtajaks on 7 päeva! Kutsume ka D-klassi jaamu karikavõistlustest osa võtma, sest neile on 80m SSB-s lubatud töötada 10W-ga!\nVõistlusjuhendit vaata siin!\nLühilainete levi teooria\nHF propagation tutorial, autor NM7M\nIntroduction to HF Radio Propagation, autor IPS Radio and Space Services\nEesti raadioamatööridele lubatud lühilainesagedused ja võimsused (Riigi Teataja, lõpus olev tabel)\nDXCC maade loetelu ja ITU poolt välja antud prefiksid\nARRL-i DXCC maade nimekiri\nARRL-i kustutatud DXCC maade nimekiri\nWAZ tsoonide kaart\nWAZ tsoonide kaart, lisaks iga tsoon eraldi, Ham maps\nWAZ tsoonide kaart, iga tsoon eraldi, Ham Atlas\nITU tsoonide kaart\nITU tsoonide kaart, iga tsoon eraldi, Ham maps\nIOTA (Islands on the Air) programm\nAmetlik IOTA info\nEesti Lahtised LL-meistrivõistlused (ES Open HF Championship)\nES Open HF Championship juhend vene keeles\nES LL-karikavõistlused (ES-minitest) juhend vene keeles\nES LL-välipäev juhend vene keeles\nTähtsamad rahvusvahelised LL võistlused\nVõistlustes kasutatavaid blankette\nES jaamade LL edetabelid\nNB! Uus Eesti LL edetabelite keskkond, mida saad ise hallata - VAATA SIIN!\nAlljärgnevad tabelid sisaldavad vanemat teadaolevat infot, mida kutsume ülaltoodud keskkonnas kaasajastama!\nMixed mode DXCC\nVP6DX ehk reis maailma lõppu (T.Vähk, ES5TV)\n4O3A lugu (T.Vähk, ES5TV)\nES2Q ehk hulludega saarel (E.Selirand)


punn • Tervis • www.pisi.ee\nPostitas salumets (Teema autor) » 04. märts 2015, 01:58\ntere ehk oskab keegi nõu anda nimelt minu tuhkru posil on mingi punn muna koti peale tekkinud ise enesest on selline muna ja 1 kõrgem tipp on ka nagu pea oleks väike tume täpp. Muna ise on tiku otsa suurune.Vb on mingi paise äkki ve? või on end vigastanud kuskil ja sellest punn tekkinud oskab keegi nõu anda ?\nPostitas BLackRat » 06. märts 2015, 07:58\nKindlaim on minna loomaarsti vastuvõtule. Kirjelduse järgi võib panna mitu erinevat diagnoosi, kuid arstisilm oskab kohe murele lahenduse ja rohu pakkuda (kui rohtu üldse vaja läheb). Muidu kirjelduse järgi võib tegemist olla ummistunud pooriga, siis siiski soovitan arsti juurde väikse külastuse teha\nPostitas salumets (Teema autor) » 06. märts 2015, 19:39\nTeagi jah olen seda 3 päeva jälginud samasugune kui ennegi. Arstile ma helistasin ta ütles telef et pole vaja muretseda kui see hullemaks ei lähe ja teda ennast häirima hakka no et hakkab kratsima närima. et siis nagu tähendab et see teeb haiget või nii. muidu on see nahaga 1 värvi kui seda veidi puutuda siis tuleb selline tume koht nagu esile hästi.suurus on umbes tiku väävli suurune kas poor lööb nii punni siis ve? Mul pole sellise asjaga varem kogemust olud selleks nõu küsingi rahva käest ehk on mõnel samal teemal kogemust olnud.\nPostitas BLackRat » 07. märts 2015, 10:40\nMul tuhkrul pole seda juhtunud, küll oli aga rotil. Kartsin, et on kasvaja vms, kuid tuli välja, et ummistunud poor. Lihtsalt nii umbes, et see must täpp oli himus suur nagu mingi puu jupike, oma 0,8mm pikk. Seda juhtub harva, aga võib ette tulla. Ka siis käisin rotiga arstil ja arst puhastas selle koha ära. Paari päevaga oli asi korras ja polnud enam midagi\nPostitas salumets (Teema autor) » 08. märts 2015, 16:38\nhuvitav jah see punn on täpselt sama sugune nagu algul kui avastasin. ega see vist ise ära ei kipu tulema.? peaksin vb nv vb arstil ära käima ? või tuleb ise ära millalgi ? 1 küsimus veel mida tuhkru susin tähendab kas siis kui ta kardab midagi ? ei ta seda ennegi teinud või on see miskit muud ei selleks küsin et ta tegi susinat aga mix polnud siin miskit jubedat\nPostitas salumets (Teema autor) » 08. märts 2015, 22:31\nNimelt 1 küsimus veel aga tahan teada saada millega tegu on olen seda ammu vaadanud kuid ma ei saa aru sellest . Nimelt isasel tuhkrul noku ots või on see äär ma ei saa aru. kas see peabki seline tumedamat värvi olema mul pole kogemust selle kohapealt kuigi mul naki juba 3 aastat olnud peale seda kui kellade pealt punni leidsin uurisin teda ja see nagu jäi silma mulle või võib sealgi punn olla ? Oskab keegi miskit öelda ?\nPostitas salumets (Teema autor) » 08. märts 2015, 22:33\nKui tahab keegi vaadata siis fb mul naki pilte küll. Kasutaja rainer salumets.\nPostitas BLackRat » 09. märts 2015, 20:30\nIsase tuhkru koha pealt ei oska ma miskit rääkida. Endal on emane. Kindluse mõttes teha ikka üks visiit arstile. Kus te muidu asute? Tartus soovitan kindlasti R-kliinikut, sealne arst on pädevaim Tartus tuhkrute koha pealt\nPostitas salumets (Teema autor) » 09. märts 2015, 20:44\nPärnust eemal 50 km Ma sellele arstile helistasin kus nagu juttude põhjal tuhkrutest jagavad. ta ütles et pole vaja muretseda kui see hullemaks ei lähe ei noh hullem ta pole minu arust see nagu põletik ei tundu siis olex ta punane ja põletik häiriks teda ennastki aga näib et teda see ei sega muidu ta kratsiks seda. aga noh võõrkeha ikkagi ja ma ei tea kas millalgi siis kaob ära ka või mitte. ma helistan homme arstile korra vb saan targemax\nPostitas salumets (Teema autor) » 11. märts 2015, 22:43\nArst käskis veel seda jälgida mõne aja kui helistasin tna nagu avastasin,et minu arust on väiksemaks jäänud kuid selline tume tipp on tal ikka alles ja see seest see koht on kõva ma vaikselt katsusin aga enne oli selline tiku vääävli suurune muna aga mulle tundub jah et on tükk maad järgi andnud aga ju näha veel ise arvan et on ummistunud poor kuid ma pole seda varem näinud mäda punn oleks põletilikune samas olnud arvan. aga ehk paraneb ilusti vähemalt loodan


Teenused | Kauritel\nRahvusvaheline kaubavedu Ekspedeerimine Tolliteenused Kindlustusteenused Laoteenused\nTeostame nii täis- kui osakoormate vedusid. Vajadusel korraldame ka ohtlike (ADR) ja ülegabariidsete kaupade vedu.\nParima kvaliteedi tagamiseks eelistame kasutada oma veovahendeid. Kõik meie sõidukid on varustatud GPS navigatsioonisüsteemiga. Kauba liikumine toimub seega järelevalve all ning meil on alati võimalik teavitada klienti auto asukohast.\nTänu usaldusväärsele partneritele Eestis ja Skandinaavias saame ekspedeerida kaupu ka nendesse riikidesse, kuhu meie enda autod parasjagu ei sõida.\nMeil on võimalik kasutada veovahendeid nii Euroopas kui Venemaal ning mõnel juhul on just koostöö teiste ekspedeerijatega sobivam lahendus kui vedu oma autodega.\nEkspedeerimiseks on vaja rohkelt kontakte ning usaldusväärseid vedajaid. OÜ Kauritelil on palju lepingulisi partnereid, kellega teeme koostööd juba aastaid ning omame usalduslikke suhteid. Juhuks, kui peaks siiski midagi juhtuma kliendi kaubaga alltöövõtja süül, on meie teenustel ekspedeerija vastutuskindlustus.\nTolliteenustega tegeleme vaid siis, kui klient seda soovib.\nTolliteenuseid osutab meile tollimaakler. Nii sisse- kui ka väljaveo puhul võime lasta vormistada vajalikud deklaratsioonid (vastavalt import- ja eksportdeklaratsioonid) ning soovi korral Intrastat aruanded.\nKõik meie kaubaveod on kooskõlas CMR- ja TIR-konventsiooni sätetega.\nVeetaval kaubal on alati autovedaja vastutuskindlustus (CMR) ning ekspedeerimisel ekspediitori vastutuskindlustus. Kindlustusandjaks on ERGO Insurance SE, kellega koos saame lahendada Teie kindlustusalased küsimused.\nSeoses uue logistikakeskuse valmimisega pakub OÜ Kauritel ka ladustamisteenuseid.\nMeie uues laos on 800 m2 laopinda. Selle asukoht Patikal Tartu mnt läheduses on logistiliselt erakordselt soodne. Umbes 6 km kaugusele jääb Tallinna ringtee, kust pääseb 10 minutiga lennujaama, 30 minutiga Muuga kaubasadamasse, Tallinna Reisisadamasse ja raudteekeskusesse ning 20 minutiga kesklinna. Ringtee ühendab Tallinna suuremaid maanteid, mistõttu on tagatud hea ühendus nii Riia kui Peterburiga.\n© Kauritel Logistics 2022


Vooremaa Kuidas olete valmistunud algavaks kooliaastaks?\nKuidas olete valmistunud algavaks kooliaastaks?\nTauri Kalda: Ega ma väga seda kooliminekut ei oota. Eelmine aasta läks küllalt kiiresti, see aasta võiks sama kiiresti mööda minna. Sel sügisel on siis lõpuklassi minek. Eksamite peale veel väga palju mõelnud ei ole, tuleb lihtsalt need ära teha. Edasiõppimise plaane pole veel teinud, ehk lähen kusagile kutsekasse, kuid mis eriala ja kuhu õppima, seda ei oska öelda.\nEerik Kaiste: Vaim on algavaks kooliaastaks valmis pandud ja just said viimased kooliasjad ka ostetud. Koolis peab ikka käima ja mul teine kursus, seega peaaegu pool teed juba käidud. Järgmisel suvel on plaan puhata kusagil välismaal. Edasiõppimist pole veel plaaninud, kuid eks elu näitab.\nTõnis Vainomäe: Ega ausalt öeldes pole kooliks eriti ettevalmistusi teinud, kooliasjadki on veel ostmata. Kooli väga ei viitsi ka minna, aga ikka peab, viimane aasta veel lõpuni käia. Lõpueksamite peale on veel vara mõelda, mingeid eesmärke pole endale eksamitulemuste suhtes seadnud. Loodan, et läheb võimalikult hästi. Pärast gümnaasiumi lõpetamist tahaks ülikooli minna.\nArlis Salu: Algavaks kooliaastaks olen hästi valmistunud ning kooli minekut ootan ka. Üldiselt mulle meeldib koolis käia, hinded on ka suhteliselt normaalsed, neid on ka igasuguseid. Lemmikaine on kunstiõpetus ja kõige vähem meeldib loodus.\nAigar Tamm: Eriti ei viitsi kooli minna, seal väga ei meeldi. Noh tegelikult sõpradega on küll lahe koos koolis käia, muidu oleks igav. Lemmiktund on kehaline, teen palju sporti, näiteks käin maadlustrennis ja mängin saalihokit. Koolis olen saanud igasuguseid hindeid — “kahest” kuni “viieni”.\nKüsitles EILI KOITLA


Keeleaasta 2011 — Sirp\nMart Rannut, Integratsiooni Uuringute Instituudi vanemteadur\nMöödunud keeleaastasse mahtus keelealalt mitmeid ettevõtmisi-sündmusi. Kuigi saavutusi jagus nii tehnoloogiasse (nt uued mobiiltelefonide kõnetuvastuspõhised rakendused) ja keelekorpusalale (nt ilmus „Eesti-vene õpilase ÕS”), oli põhitähelepanu all siiski keele staatus. Siia mahtus uus keeleseadus, keelepoliitikat käsitlev inimarengu aruanne ning viies keelefoorum, mille kõigiga üritati hõlmata olulist keelevaldkonnas viimastel aastatel ja arengusuundi, analüüsides seekaudu tänapäeva Eesti keelekeskkonna seisundit ja probleeme. Eelmise aasta 29. septembri keelefoorumil tutvustati seiret, kus on kokku võetud „Eesti keele arendamise strateegias 2004–2010” püstitatud eesmärkide täitmine, areng ja vajakajäämised ning ka uue „Eesti keele arengukava 2011–2017” eesmärgid, ülesanded ja kavandatud tegevus. Seire on välja antud nii pikemas variandis Eesti keelenõukogu veebilehel kui ka kokkuvõttena publikatsiooni kujul, kus antakse ülevaade täidetud, täitmisel ja täitmata ülesannetest koos üldhinnangu ja ettepanekutega. Tegijate arvates on kavandatu ka suures osas täidetud. Selle väite kontrollimine on aga keeruline, sest materjal pole paigutatud mujal maailmas levinud keelekorraldusmõõtmete ja valdkondade kaupa, vaid mingi tundmata süsteemi järgi. See puue ei ole aga takistanud mitmeski valdkonnas edukat eesti keele arendamist, kuigi kahes kõige olulisemas mõõtmes – staatust ja keeleõpet puudutavas – jäi eesmärk täitmata.\nNagu keeleseaduste puhul tavaks, võeti ka uus keeleseadus vastu otse enne valimisi, eelmise riigikogu viimasel tööpäeval 23. veebruaril. Tegelikult alustati tööga keeleseaduse kallal juba kolm aastat varem, millest esimesed kaks läksid tühja, kuna keskenduti avaliku keelekasutuse regulatsioonile. Viimasel hetkel tuli seadus ümber teha ja siis polnud enam mõtlemise jaoks aega. Tegemist on 1995. aasta seaduse uue redaktsiooniga, sest viimasesse oli tehtud kokku 17 parandust, mis hõlmasid üle poole seaduse mahust. Seaduse nimetamine uueks eksitab, sest struktuuri korrastamise kõrval on tehtud vaid tagasihoidlikke täiendusi. Koostamisel arvestati Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ettepanekutega, kellelt neid ka spetsiaalselt küsiti. Ülikoolide ja teadusasutuste arvamusi koostajatel vaja ei läinud, alusuuringud jäeti tegemata – eks sellest siis tehtud töö kvaliteet.\nHoolimata algsest püüdest teha keeleseadusest üldriiklik keelenormi kaitsja, on enamikus paragrahvides lõppversioonis siiski käsitletud keelestaatust ning ennekõike keelevalikut. Korpust on reguleeritud neljas paragrahvis, tehnoloogiat kahes ning keeleõppe mõõtmesse kuuluvat pädevust ja selle hindamist üheksas artiklis.\nErinevad eesmärgid seaduse koostamise alg- ja lõppfaasis torkavad silma: kuigi seaduse alguses lubatakse kaitsta eesti keelt, jääb suur osa avalikust keelekasutusest kaitse alt välja, seaduse põhitähelepanu on hoopis ametlikul keelekasutusel, sedagi ainult piiratud ulatuses. Isegi inimõigusparagrahv, kus käsitletud eesti keelt ja selle kasutamist inimõigusena, on uues seaduses väiksema haardega. Eesti keele oskus, mis on küll inimõigus rahvusvaheliste standardite järgi, ei ole meie keeleseaduses selles rollis mainimist leidnud.\nKiiruga on eelmisest seadusest uude ümber tõstetud OSCE vähemusrahvuste ülemvoliniku Max van der Stoeli pärand aastast 2001: „Eraõiguslike juriidiliste isikute ja füüsiliste isikute keelekasutust reguleeritakse, kui see on õigustatud põhiõiguste kaitseks või avalikes huvides. Avalikud huvid käesoleva seaduse tähenduses on ühiskonna turvalisus, avalik kord, avalik haldus, haridus, tervishoid, tarbijakaitse ja tööohutus. Eesti keele kasutamise ja keeleoskuse nõue peab olema põhjendatud ning proportsionaalne taotletava eesmärgiga ega tohi moonutada piiratavate õiguste olemust”.\nEnne Eesti mõjutamist õnnestus tal need sisse suruda Läti keeleseadusse. Seega on maailmas kaks riiki, mis vabatahtlikult oma riigikeelt piiravad, minnes seejuures vastuollu Euroopa Inimõiguskohtu seisukohtadega (kaasuses Groener Iiri haridusministri vastu). Nimelt on kaotatud Eesti riigikeele sümboolne funktsioon, mille tõttu ei saa enam kehtestada mitmeid riigikeelenõudeid: just sümboolne funktsioon on seotud rahvusriikliku identiteedi ja kultuuri säilitamisega, kus avalikud huvid ja proportsionaalsus ei puutu asjasse. Seega on tehtud meie riigikeelest lihtsalt ametnike keel. Et totrus täielik oleks, lisati klausel, mille kohaselt võõrkeelte toetamise meetmed ei tohi kahjustada eesti keelt. Mis siis, kui need meetmed ei puuduta avalikke huvisid?\nUuendusena (juba mitmed korrad arutusel olnud ettepanekute mõjul) on jõudnud seadusse keeletehnoloogia. Seadusandjale osutus ilmselt piisavaks, et „riik toetab eestikeelse laiale kasutajaskonnale suunatud ja õppeotstarbelise tarkvara kasutamist”. Mida see ebamäärane sõnastus võiks tähendada, sõltub fantaasiast. Siinjuures jäeti kõrvale mitmed konkreetsed ettepanekud, mis võiksid just keeletehnoloogilise toe kaudu tagada eesti keele primaarsuse. Seaduses on veel üks tehnoloogiline regulatsioon, mille kohaselt nõutakse eestikeelse kokkuvõtva teabe olemasolu Eesti asutuste ja ettevõtete veebilehtedel. Arvata on, et sellise sõnastuse pakkus välja inimene, kel veebimaailmaga kokkupuude õhkõrn. Ega asjata pole Meelis Mihkla sellist virtuaal- ja tehnoloogiakauget seadust nimetanud keeleseaduseks keskealistele.\nKa audiovisuaalses valdkonnas on tõlke problemaatika jäetud ebamääraseks, kuigi mitmest Euroopa Liidu liikmesriigi seadusest oleks siin olnud vaid mahakirjutamise vaev. Puudu on tõlkemeetodite valik ja selle seos sihtrühmaga (nt lastesaadete tõlkimine). Meediaja kommunikatsioonipõhised inimõigused on hoopis ära unustatud. Plussiks on umbvõõrkeelse poliitreklaami keelamine, kuid mitmed teised seaduse mõttest möödahiilimise võtted on jäetud lahkesti regulatsiooni alt välja (nt suuline muukeelne reklaam ostukeskustes, võõrkeelne plakat tõlkega teisel küljel või lihtsalt poliitreklaami ümbernimetamine üksikisiku teabeks, mida seadus ei reguleeri).\nLootus, et pärast kurikuulsa Max van der Stoeli „mõjutusi” seadus valitavatele isikutele eesti keele nõude taaskehtestab (mille õigsust tõendas ka Euroopa Inimõiguste Kohus kaasuses Podkolzina Läti riigi vastu), ei täitunud. Seetõttu on jätkuvalt Ida-Viru ja episoodiliselt ka Harjumaa linnade volikogudes tegelikuks töökeeleks võõrkeel ning „ei kommentaari” tase on igapidi seaduslik. Seadus jätab kõrvaldamata jätkuva eestlaste diskrimineerimise huvihariduses (nt Ida-Virumaal, kus nii mõnelgi spordi-, muusika- ja kunstialal eeldatakse eesti lapselt head vene keele oskust).\nSeadust koostas tubli tosin asjameest kolme aasta jooksul, lisaks veel hulk kaupmehi, kes teksti palehigis puurisid ja oma ettepanekutega välja tulid. Tulemus on sellegipoolest tagasihoidlik. On aeg tekst uuesti ette võtta ja tööle hakata, seekord tõsiselt. Ja veel: selle seaduse tõlge inglise keelde on äärmiselt kehva kvaliteediga ning osaliselt vigane.\nInimareng ja keeleküsimused\nKeelepoliitikat on käsitletud esmakordselt ka inimarengu aruandes „Inimarengu Balti rajad: muutuste kaks aastakümmet”, kus 5. peatükis on kolme Balti riigi teadlased analüüsinud keeleküsimusi, teema eestvedajateks ja suunaseadjateks Eesti sotsioloogid. Lisaks üldisele sotsio-demograafilise ja poliitilise konteksti ülevaatele analüüsitakse Eestis, Lätis ja Leedus riigikeele kui teise keele ning võõrkeelte oskust ja kasutust. Vaadelgem siin Eestiga seonduvat.\nEesti keelepoliitilise kirjelduse aluseks on korralikult tehtud võrdlev sotsioloogiline uurimus. Mitmed uurimistulemused on olulised. Näiteks viitavad nii objektiivsed andmed kui ka küsitlustes esile tulev enesehinnang sellele, et muu emakeelega inimesed seovad hea riigikeele oskuse parema sissetuleku võimaluse ning kõrgema staatusega. Ka keeleoskus paraneb tasapisi: viimase paarikümne aastaga oleme jõudnud niikaugele, et iga kolmas (harilikult nooremapoolne) mitte-eestlane eestlasega eesti keeles suhtleb. Puudusena tuuakse välja siiani jätkuv segregatsioon, mis „on omakorda kaasa toonud palgalõhed eestlaste ja venekeelsete töövõtjate vahel, suurema töötuse venekeelsete hulgas ning venekeelsete noorte halvemad karjäärivõimalused”, mistõttu on oluline alustada kakskeelse õppega juba põhikoolis.\nKahjuks sellega plusspool piirdub. Miinuspoolele tuleb kanda napp teoreetiline pagas, vähene taustatundmine ning faktivead. Parandan siin mõned suuremad apsud. Kõigepealt: vene keelel ei olnud Eestis ametlikku staatust isegi mitte Nõukogude okupatsiooniajal, seega ei saanud keeleseadus seda ära võtta. Seadus ise võeti vastu aastal 1989, mitte 1995. Sellega kehtestati ka riigikeele oskuse nõuded ning samal aastal lükati riigi keeleõppeprogrammid käima. Instrumentaalse ja integratiivse motivatsiooni eristajaks on nimetatud Edwardsit (1985), tegelikult eristasid seda juba 1950. aastatel Wallace Lambert ja Robert Gardner.\nVähene teadmine on asendatud Eesti ja teiste Balti riikide suhtes küllaltki negatiivse diskursusega, nt Balti riikide keelepoliitikat kirjeldatakse kui kontrollivat ja ranget, kuigi nõustutakse, et Euroopa kontekstis ei ole need jooned „enam ootamatud”. Autorid leiavad, et Eesti „normatiivne ja kontrollile suunatud keelepoliitika ei suuda enam vastata nendele väljakutsetele, mida toob kaasa Eesti uus positsioon üha avarduvas ja globaliseeruvas maailmas”.\nÜles on loetud ilmselt kõik sotsioloogide keskel ringlevad müüdid Eesti keelepoliitika kohta. Autorid väidavad, et Eesti keelepoliitika eesmärk on eesti kirjakeele normi kaitse ja õige kasutuse kontrollimine ja tagamine: „… keelekorraldus juhindub seisukohast, et üha kasvav riigikeelt kasutavate muukeelsete arv kujutab normi säilimisele reaalset ohtu ning taasiseseisvuse esimesel aastakümnel keskendus keelekorraldus pigem normi ja reeglite järgimise kontrollile kui tegelikule lõimumisele”. Tegelikult jõuti kirjakeele normi kehtestamiseni alles aastal 1996 valitsuse määrusega, mis nüüd uude seadusse ümber tõsteti. Sellegipoolest on normi mõju ahtake, reguleerides ehk iga kümnenda inimese tööalast keelekasutust.\nInimarengu aruande koostajate arvates olid üheksakümnendad aastad täis hirmsaid keelekolle: „Taasiseseisvumise esimesel kümnendil peeti üksikindiviidi ise vastutavaks selle eest, kas ja kuidas ta riigikeele omandas. Keele mitteomandamist seoti avalikus diskursuses eelkõige isikliku tahtmatusega, sellest johtuvalt tuli inimesi keeleõppeks sundida, kasutades karistusmeetmeid, nagu rahatrahv või ametikohast ilmajäämise võimalus. Alles teisel iseseisvuskümnendil töötati välja keeleõppe toetamiseks vajalikud infrastruktuurid”. Autorid on ilmsesti mööda vaadanud faktist, et valdavalt tasuta riigikeele õppesüsteem regionaalsete keelekeskustega rajati juba aastal 1989!\nKeelepoliitika tõhususe samastavad nad rangema karistamisega, väites, et „siiani pole suudetud teaduslikult tõestada, et kontrolli tugevdamine ja karistuste karmistamine kiirendab keelelist lõimumist või sunnib inimesi rohkem riigikeelt kasutama”. Huvitav, kas sotsioloogide arvates kehtib seaduspära ka haiglates: mida valusam süst, seda tõhusam ravi?\nEriti valusalt saab pihta autorite endi leiutatud normatiivne paradigma, mille järgi mitteeesti emakeelega Eesti elanik saab eesti keelt kasutama hakata siis, kui ta on omandanud (kirja-)keelenormi, väldib / püüab vältida aktsenti ja emakeele (grammatika) mõjutusi eesti keele kasutamisel. See mõjutavat tugevasti eesti keele õpetamist teise keelena – õpe keskenduvat peamiselt kirjakeele normi ja õpikutekstide korrektselt päheõppimisele. Muidugi on kahju, et koostajad ei ole kursis keeleõppemetoodika ning eesmärkidega, mis eristavad suhtlust ning kirjakeeleoskust. Viimane on vajalik tekstitöötlusega seotud töökohtadel ja edasise hariduse omandamiseks, kuid mitte igas ametis, nt poemüüja ja taksojuht saavad hästi ka ainult suhtluskeelega hakkama. Seega aetakse segi kirjakeele normi õpetamine ning nõukogudeaegne mahajäämus keeledidaktikas, millel eelmisega otsest seost pole. Autorid on aga resoluutsed: meie venekeelsete grupi puhul senised keeleõppe meetodid ja keelepoliitilised strateegiad ilmselgelt tulemusteni ei vii ning Eestis puuduvat kakskeelse õppe kogemus põhikoolis hoopiski! Kõmisevaid väiteid leiab kirjatükist külluses. Ega järeldusedki kehvemad pole: „Eesti väiksus ja demograafilised eripärad ei võimalda kopeerida mujal Euroopas kasutatud lahendusi … Võib püstitada hüpoteesi, et instrumentaalne orientatsioon ning normatiivne keeleideoloogia võivad soodustada pigem separatsiooni/marginaliseerumist või vastupidi, assimilatsiooni”. Teisisõnu, korraliku kirjakeele nõudmine paberimajanduses ongi meie venelaste hädade põhjus? Äkki peaks üritama mingit moodi hoopis ilma kirjaoskuseta Eesti riiki pidada?\nTundub, et lisaks meie Eestile eksisteerib veel teine Eesti, mida sotsioloogid uurimas käivad ja kust oma põrutavad tulemused ammutavad. Objektiivsuse huvides märgin, et sama peatüki allpeatükina avaldatud Anu Masso ja Katrin Kello uurimus üleminekust eestikeelsele õppele Eestis kujutab endast korralikku teise keele õppe alast uurimust.\nGümnaasiumide üleminek eestikeelsele õppele\nVene koolide hoolekogude tekitatud lärm vene gümnaasiumide üleminekul eestikeelsele õppele (rahvusvahelise standardi järgi nimetatakse 40% ühes ja 60% teises keeles õppimist küll kakskeelseks õppeks) puudutab formaalselt tõesti keeleõpet, kuid selle tagant paistab staatuslik võitlus vene keele „õiguste” eest. Kõikide asjasse puutuvate materjalidega tutvumisel torkab silma märkimisväärne raha ja muu ressursi kulu ning sarnasus mõnede Läti sündmustega, mis välistab teema iseenesliku kergitamise. Ilmselt on tegu naaberriigi vastavate struktuuride erioperatsiooniga, kus otsitakse sobivat konflikti õhutavat sotsiaaltehnoloogiat. Pole siis imestada, et hoolekogude argumendid sõna-sõnalt Vene välisministeeriumi omadega kokku langevad!\nMuukeelsete gümnaasiumide eesti õppekeelele üleminek on olnud seaduse kohaselt nõutav juba üle 18 aasta. Kui algselt oli ülemineku lõputärminiks aasta 2000, siis seda tähtaega on meie hakkajad haridusministrid jõudumööda venitanud: 1997. aasta seadusemuudatusega üleminekutähtaega pikendati ja sätestati, et riigi- ja munitsipaalgümnaasiumides alustatakse üleminekut eestikeelsele õppele hiljemalt 2007/2008. õppeaastal ja kogu gümnaasiumi ulatuses viiakse õpe seadusega kooskõlla hiljemalt 2013. aasta 1. septembriks. Eelmise aasta märtsis taotlesid Tallinna ja Narva linnavolikogu vene keeles õpetamise jätkamist osas gümnaasiumides. Lisandusid protestid vene gümnaasiumide hoolekogudelt, keda rahastas ka Tallinna linnavalitsus kodurahu programmi koolirahu fondist venekeelse ja Moskva-meelse Inimõiguste Infokeskuse kaudu. Valitsus siiski survele järele ei andnud ning kümnele Tallinna ja viiele Narva vene õppekeelega gümnaasiumile eestikeelsele aineõppele üleminekul erandit ei tehtud. Pole ka põhjust: loa andmisel eesti keelest erineva õppekeele kasutamiseks gümnaasiumis on tegemist kaalutlusotsusega, mis on vastavalt seadusele vabariigi valitsuse pädevuses.\nSoovida on aga jätnud selles küsimuses vene elanikkonna teavitamine. Nimelt arvab enamik meie venelastest, et hoolekogude väidetel nende vene keeles õpetamise õigustel (ja riigi õigusrikkumistel) on tõepõhi all. Tegelikult on hoolekogude dokumentides, mida Tallinna ja Narva linnavalitsus oma taotlustes on kopeerinud, kokku kirjutatud mõttetu tsitaatide kuhi dokumentidest, millel puudub vähimgi seos meie gümnaasiumide ja venekeelse õppega. Miks on jäetud selgitamata, et hoolekogude argumendid on õiguslikult täielik jama? Selle asemel on valitsus suure raha eest tellinud teavitamise Pervõi Baltiiski Kanalilt, kes mõnuga Eesti riiki meie raha eest siunab ning fakte vägagi ühepoolselt tõlgendab. Sellise omapärase teavitusvormiga on kaasa läinud ka meie rahvusringhääling: nii venekeelses AKs kui ka „Kolmnurgas” anti vene gümnaasiumide üleminekut käsitlevates saadetes sõna kommenteerimiseks ikka Eesti vastasele, Eesti seisukohti rünnati neid selgitamata, seda mõnikord ka saatejuhtide kaasabil. Ju siis on tore, et meie riiki meie endi raha eest materdatakse.\nKuigi ülemineku küsimuses on valitsus üles näidanud põhimõttekindlust, ei saa praeguse lahendiga siiski pikalt õnnelik olla. Nimelt on segregatiivsed vene gümnaasiumid juba aastaid nii taseme kui ka õpilaste arvu poolest hääbumas. Ehk oleks aeg uurida riigikogus välja käidud mõtet luua eesti ja vene õpilastele ühised gümnaasiumid, vähemasti väljaspool Ida-Virumaad. Probleem on ulatuslikum. Muukeelse hariduse sobitamisel rahvusvaheliste inimõigusnormidega on Eesti jätkuvalt hädas: põlvkond pärast eesti keele kui riigikeele kehtestamist ei suuda Eesti riik ikka veel riigikeelt oma muulastele kohustusliku põhihariduse raames selgeks õpetada. Viimase all mõeldakse võrdseid võimalusi, s.t konkurentsivõimelist keeleoskust edasisel haridusteel ja tööturul. Praegu näeb aasta tagasi (!) vastu võetud põhikooli õppekava ette eesti keele oskust tasemel B1, mis võrdseid võimalusi ei taga. Põhikoolilõpetajatest ligi kaks viiendikku ei suuda saavutada sedagi taset. Selline edasiõppimises ning töökarjääris piiranguid põhjustav keeleoskus kujutab endast riigipoolset inimõiguste rikkumist, sest õppekavad konkurentsivõimelist muukeelset haridust ei võimaldagi. Kahtlemata on siin teeneid mitmelgi meie haridusministril, kelle keelepoliitiline tegevus lausa äpumeetriga mõõtmist nõuaks. Nii möödunud aastal meid väisanud OSCE vähemusrahvuste ülemvolinik Knut Vollebaek kui ka vähemusrahvuste raamkonventsiooni järelevalvekomisjon on avaldanud muret jätkuva haridusliku segregatsiooni pärast.\nKokkuvõtteks võib Eesti keelepoliitika kõige suuremaks valukohaks lugeda tagasihoidlikku staatuskorraldust. Eriti annab see tunda andmete süstemaatilise kogumise ja uuringute vähesuses, keelehalduse ja selle valdkonna nõustamise puudumises ning küllaltki ebamäärases, et mitte öelda saamatus keelemainekujunduses.\nEelmisel aastal saime juurde uue ja tubli keeleakadeemiku. Karl Pajusalu on mees, kes on jõudnud palju ning temalt on oodata teadustegusid ka edaspidi.\nSel kevadel ootab gümnaasiumilõpetajaid ees uus, ajakohastatud gümnaasiumieksam. Olen ise uue vormi pooldaja, vana küpsuskirjand ei näidanud ammu enam küpsust ehk valmisolekut edasiseks õppimiseks ja tööks. Ühes paar aastat tagasi tehtud uurimuses tuli välja, et mõne aasta eest keskkooli lõpetanutest ei olnud keegi leidnud võimalust oma kirjandi kirjutamise oskust rakendada. See-eest oli töös ja muidugi õppimises vaja läinud just tekstitöötlusoskusi, mida mõõdetakse just uue kirjandiga.\n2012 on rahvaloenduse aasta. Loendusel esitatakse ka mitmeid keeleküsimusi, mis teeb selle keeleinimestele eriti oluliseks ning toob juurde arvestatavat teavet. Üks põnevamaid küsimusi puudutab (murde) keele oskamist, seega saame usaldusväärsemat teavet selle kasutajaskonna ja valdamise kohta. Julgen avaldada ka oma loendusennustuse: kui statistikaamet arvab, et eestlased moodustavad elanikkonnast alla 69%, siis tõenäoliselt on põhirahvuse osa Eestis siiski paari-kolme protsendi võrra suurem. Põhivoolu kuulumine ja staatus maksab ka midagi. Eestlane olla on uhke ja hää!