Rakvere Ööjooks, võistlusplaanid & igatsus – Nourish, Train & Flourish\nRakvere Ööjooks, võistlusplaanid & igatsus\nPublished on 12. august 2015 by Margit Partei\nMul on tunne, et aeg lihtsalt sulab mul käest. Aeg muudkui ruttab edasi, samal ajal kui mina olen ikka samas kohas. Homme täitub 4 nädalat sellest päevast, kui ma koormustestil käisin ja kõike muutma pidin. 4 nädalat. Ma lootsin, et need arsti soovitatud 2–3 kergemat nädalat tõesti aitavad ning ma hakkan sellest üleväsimusest välja tulema, aga praegu on küll tunne, et muutunud pole eriti midagi või kui, siis väga vähe.\nKui paar eelmisel nädal Soomes tehtud jooksu (ja kui ma ütlen ‘jooks’, siis ma mõtlen üliaeglast sörki, sest päriselt joosta pole ma saanud juba… väga kaua) andsid lootust, et äkki midagi on natuke muutunud, sest teatud hetkedel oli pulss inimlik (loe: langusel 135 bpm), siis nüüd on mul põhjust isegi selle õigsuses kahelda. Miks? Esmaspäeval käisin rattaga sõitmas ja jõudsin juba rõõmustada, et asjad on paremad (pulss kohati 100 ringis, keskmine 121 bpm), aga eilne rattatrenn kinnitas mu kahtlusi, et mu pulsivöö näitas lihtsalt aiateibaid. Sest eile, pankrannikul vastutuules rühkides oli pulss ikka vana ‘hea’ 140–150 löögi vahel.\nNo mida oskan ma selle peale öelda? Ma ei ole praegu halvas tujus või vaimselt ‘augus’ või depressiivne midagi sellist. Ma olen täitsa tavalises tujus ja kõik on nagu korras, aga ma pean iseendaga iga päev roppu tööd tegema, et positiivset meelestatust kuidagi üleval hoida. Igaüks, kes seda blogi siin regulaarselt loeb, teab ilma minupoolse pikema selgituseta, et minu teekond on viimasel ajal olnud kõike muud kui sirge lauge asfalttee. Aeg sulab käest, maraton läheneb valguskiirusel… Ja mina olen selles olukorras, kus ma olen.\nVeel üks asi. Mulle tundub, et väga paljud ei mõista üht asja. Ma ise ka ei mõistnud seda väga tükk aega. Ma ei alusta praegu nullist. Ma alustan praegu miinusest. Mis mõttes? Minu arvates on nullist alustada suhteliselt palju lihtsam kui alustada miinusest. Kui sa oled põhimõtteliselt terve inimene, siis on lihtsam trenniga nullist alustada kui olukorras, kus sa ise oled oma südame tervise ohtu seadnud ja endale liiga teinud ning pead nüüd mingit õhk-õrna piiri mööda laveerima. Mitte olukord: kas saad vormi (ehk plussi) või ei saa (ehk jääd nulli), vaid olukord: kas saad terveks (ehk nulli) või ei saa (jääd miinusesse või satud veel sügavamasse miinusesse). Mõistate, millest ma räägin?\nMa igatsen neid aegu, kui ma sain trenni tehes mõelda eelkõige muudele asjadele, mitte jõllitada ainult pulsikella. (Ja et vältida kommentaare: “Aga jäta siis kell koju?”, teeme kohe selgeks, et ma ei tohi praegu ilma pulsikellata trenni teha, sest siis hakkan ma ennast lõhkuma). Ma igatsen joosta intervalle. Ma igatsen pikki jookse. Ma igatsen BodyPumpi. Ma igatsen oma lihaseid ja jõudu, mis nüüdseks on täiesti ära kärbunud. Ma igatsen näha peeglist keha, mis oli minu jaoks piisavalt heas vormis. Ma igatsen aegu, kui mu puhkeolekupulss oli 43. Ma igatsen rekordite parandamist. Ma igatsen võistlusi, mis panid südame sees laulma. Ma igatsen arengut…\nFoto: K. Jahilo\nKõike seda igatsengi.\n… ja samal ajal, kui mina igatsen kõiki neid asju taga, liiguvad kõik teised täiskiirusel edasi. Vaatan teisi spordiblogijaid ja see teeb mind natuke kurvaks. Ei, mitte see, et neil hästi läheb. Selle üle on mul südamest hea meel, et minu virtuaalsetel sõpradel ja kaasvõitlejatel hästi läheb. 🙂 Aga vahel ma mõtlen, et ma peaks lõpetama teiste blogide ja Instagramide jälgimise, noh, nii enda meeleolu huvides, sest see võrdlusmoment toob eriti selgelt välja, kui hästi läheb teistel ja kui… well… kehvasti läheb minul ja kui palju olen ma kõigist maha jäänud.\nEile jäin veel mõtlema selle üle, et ilmselt ootab mind sellel aastal ees vaid 2, võib-olla 3 võistlust. Juba laupäeva õhtul tuleb joosta Ööjooksul 5 km. Tartu Suvejooksu 10 km (järgmisel neljapäeval) pole ma veel ära registreerinud, sest ma pole 100% kindel, et ma sinna lähen. Eks pärast Ööjooksu pean otsustama, mis sellest saab. Tallinna maraton on registreeritud. Maraton ilmselt jääbki viimaseks võistluseks sellel aastal. Olen üpris kindel, et pärast seda katsumust ei jookse ma päris mitu nädalat ning mõnda aega oma jalga võistlustele ei tõsta. Vot sellised plaanid.\nPraegu aga mõlgutan mõtteid, et mida nüüd selle Ööjooksuga peale hakata. 5 km ilma ajavõtuta. Mis strateegiaga rajale minna? Lonkida oma kõnnitempos? Hoopiski kõndida? Proovida maratonitempos joosta? Proovida kiiremalt joosta? Lasta pulsil pooleks tunniks punasesse minna ja joosta nii kiiresti kui torust tuleb? Ma kohe üldse ei tea. 2,5 päeva on veel aega mõelda.\nCategories 42 195 meetrit ehk maraton, Jooksmine, Tervis, Võistlused\nEelmine 5 nädalat maratonini (3.–9.08.2015)\nJärgmised Food Friday 14.08.2015\n22 kommentaari “Rakvere Ööjooks, võistlusplaanid & igatsus”\n12. august 2015, 17:38\n“Ma ei alusta praegu nullist. Ma alustan praegu miinusest.”\nSee lause kõlab kurvalt, kohati tundus, et selles oli paras annus sarkasmi ka. Aga tea, et ma tean, mida sa tunned, sest ka mina olen hetkel täielikus miinuses. Et anda sellele mingisugust seletust lähen uuel nädalal koormustestile. Better late than never.\nSamamoodi olen ma pikemat aega tundnud teiste spordiblogijate edukale sporditeele kaasaelamise suhtes. Ma lihtsalt ei suuda teiste nädala kokkuvõtteid lugeda, olles sellises augus.\nKui sa küsisid, et mis taktika valida Ööjooksul, siis soovitan sul tugineda vaid enda enesetundele võistluspäeval. Ja kui see on hea, siis pane täiega.\nNagu öeldakse, siis igale mõõnale järgneb tõus ja ma väga loodan, et nii sinul, kui ka minul on see võimas tõus varsti tulemas.\n12. august 2015, 18:42\nJah, loodame, et meie tõusud veel tulevad. 🙂\n12. august 2015, 18:04\nJookse ikka Ööjooksul aga nii, et ennast ise hästi tunned (ehk siis tervet jooksu kindlasti mitte kõrge pulsiga). Ma vist ette ei planeeriks ja võtaks vabalt 🙂 Ehk pulss üllatab ja saad vähemalt korralikuma trenni sealt kätte 🙂\n12. august 2015, 18:43\nÜllatusi ma väga ei oota, need lihtsalt pole eriti tõenäolised. 🙂 Aga eks ma ilmselt vabalt võtangi.\n12. august 2015, 19:35\nKuna Ööjooks on juba selline eriline üritus, siis mina naudiks lihtsalt. Eeiti kuna aega nagunii ei võeta. Lihtsalt mine, jookse ja proovi leida ürituse toel uuesti jooksmisrõõm ;).\nSeda kaasaelamist kaasblogijate suhted tean. Kuigi ma praegu olen üsna keskmises seisus ja mul on tõepoolest hea vabandus ja põhjus, miks tibusammul areneda, on ikka väike kurbus ja kadedus sees, kui teiste tulemusi lugeda.\nAga ükakord peab langus ju tõusu vastu vahetuma :)!\nMina igatahes soovin Sulle meeldejäävat ööd ja mõnusat jooksu laupäevaks! 🙂\n12. august 2015, 19:44\nMinu arvates läheb sul trennidega praegu väga kenasti. Ööjooksul äkki näeme. Edu soovin sulle igal juhul. 🙂\n12. august 2015, 19:54\nNoh, minul läheb ainult trennidega hästi. (Täna suutsin tegelt lihase ära tõmmata, see nädal vist väga miskit ei saagi teha). Aga toitumine on täiesti pekkis ja sealt maalt on minu mott täiesti kadunud. Ma olen samas kaalus, mis aasta tagasi. Täpselt selline tunne, nagu taandareneks.\nMe kõik käime oma rada, end kellegagi võrrelda pole mõistlik (olgugi, et ma ka ise seda teen). Ja ega see, mis välja paistab, ei pruugigi alati see kõige suurem tõde olla. Mina ei julgegi oma blogis nt jälle halada, et ma tunnen, et end alt vedanud olen, sest väliselt on kõik ju enam-vähem okei, teen trenni ja olen selle koha pealt väga motiveeritud.\nAh, lobisema jään ja ma ei tea, kas mu kommentaaris mingi point nüüd ka oli, aga ma tahtsin sulle öelda, et minu jaoks oled sa äärmiselt tubli sportlane, mulle meeldib, kuidas sa end analüüsid ja sellest kõigest ausalt kirjutada (ja kindlasti jätad sa midagi kirjutamata ka). Sa oled paljudele eeskujuks, minule ka! Ole tubli, pea vastu ja naerata! 🙂\nAnnan endast parima. Aitäh, Laura! 🙂\n12. august 2015, 20:28\nMina nõustun täielikult Lauraga, mis siis, et ta ise ei teagi, kas tema kommentaaris point ka oli. Oli küll! :D.\nKa minul läheb trennidega praegu suurepäraselt (ei taha nüüd päris ego olla, aga miskipärast tundsin, et olen üks neist “teistest blogijatest”, kelle tulmusi/postitusi Sa enam väga lugeda ei taha), aga samas on muu elu ja olu täiesti allamäge minemas. No ei edene tööl ega vabal ajal mitte miski, motivatsioon midagi teha (v.a trenn) on suhteliselt nullilähedane. Samuti on toitumine viimasel nädalal alla igasugust arvestust. Väsimus ja stress sirutavad ikka šokolaadi järele. Trenn on hetkel ainuke asi, mis rõõmu pakub ja kus mingisugunegi areng toimub.\nEi maksa ennast teistega võrrelda, sest see viib ainult tuju alla. Ma mäletan nii hästi, kui võrdlesin end pidevalt Sinuga, et näed Margit teeb nädalas 8-10 tundi trenni ja minul tuleb vaevalt 4 tundi kokku. See ei vii kuhugi. Kõik ei ole alati nii hea ja ilus nagu välja paistab (või välja paista laseme). Pigem käi ikka oma rada ja ükskord jõuad oma sihtmärgini :). Mina igatahes hoian Sulle sinu tegemistest pöialt ja siiralt loodan, et paraned peagi.\nÖöjooksul soovitan samuti enesetundest lähtuda, kuna aega niikuinii ei võeta. Kui tunne ja pulss lubavad, siis jookse kiiremini, kui ei, siis naudi lihtsalt teiste aktiivsete inimeste seltskonda ja kulge vaikses rütmis :).\n12. august 2015, 20:33\nJa sinu 4 tundi viis su õigele teele, minu 8-10 tundi teadagi kuhu. 😉 Eks igaühel peab see tõrvatilk meepotis mingis elu aspektis olema.\n12. august 2015, 20:46\nMa olen samas seisus. Arst pani piirangud peale ja seetõttu muutusin laisaks. Ma oleks võinud ikka pingutada, teha vähekenegi tempotrenne jm. Mina aga tegin otsuse, et käin nüüdsest kestvusjookse ainult tegemas, ei mingit pulsi lakke ajamist. Kuna ma ka mai algusest täiskohaga tööle tulin, siis röövis töö enamus mu energiast ning õhtuks jalad olid nii väsinud ning valutasid, tahtsin lihtsalt puhata. Seetõttu tõmbasin tuure niivõrd maha, et otsustasin jooksma minna ainult siis, kui keha tahab. Aga kuna töö muutus niivõrd kiireks, et isegi lõunasöök jäi mitmeid kordi söömata, siis ütlen ausalt, et ma jooksma ei jõudnudki. Juuni teises pooles ehk 2 nädala jooksul käisin jooksmas 2 korda. Juulis mitte ühtegi ning nüüd augustis, käisin eile esimest korda. Tööl käimine tapab ning vabadel päevadel ma lihtsalt kogun energiat ja ravin oma valutavaid jalgu. Samuti kuhjuvad igasugused tegemised-käimised, millega tuleb vabadel päevadel tegeleda. Õnneks saab tööl käimine varsti läbi. Ühesõnaga, ma jooksin maratoni ka kiiremas tempos (keskmine 6.04/km) kui eilset jooksu. Ma ei ole mitte kunagi jooksnud üle 7.00min/km tempos, aga eile ma lihtsalt ei suutnud kiiremini. Okei ma otsustasingi täiesti rahulikult sörkida, aga mul oli nii nii raske, ma oleks tahtnud juba pärast 2 km alla anda, isegi enne seda. Pingutasin siis lõpuks 5,2 km välja, keskmine tempo 7.14 min/km, keskmine pulss 164. Vahepeal oli mul 7.22 min/km tempo juures pulss 171?!?! Vanasti jooksin 5 min/km sellise tempoga ehk. Mu tempo ja pulsi suhe oli ikka täiega uskumatu, valus, väga valus. Pärast jooksu ma mõtlesin, et kas tõesti 2 kuuga saab vorm täiesti nulli minna? Jah, isegi miinusesse, sest kui ma 2013. aasta sügisel jooksmisega alustasin, jooksin ma a la 6.00 min/km tempos oma kestvusjookse. Ja nüüd jooksen 5 km ca 36 minutiga?! Kuidas on see võimalik? Ha, nali naljaks, aga olen Sketchersil 21,1 km kirjas. Seetõttu mõtlesingi, et okei enne seda peab ikka natuke jooksma ka jõudma, küll ma ‘vana rasva pealt’ selle aeglaselt ikka jõuan läbida. Eilne jooks pani kahtlema, kas ma enam 10 kilomeetritki läbida suudan. 21,1 ma ei lähe kohe kindlasti jooksma, puhas lollus.\nNüüd tiksungi aasta lõpuni vaikselt.. Varsti lähen pealinna elama ja loodan, et küllap siis muutun virksamaks. Tuleb uuesti nullist alata. Jah, ja kuna ma see hooaeg oma südant hoian, siis järgmine hooaeg on mul väga raske uuesti rajale saada. Aasta lõpus teen uuesti kõik testid, mida mais tegin, ning kui puhkamine pole aidanud, siis olen ma arsti peale küll elulõpuni vihane. No ja enda peale ka muidugi. 😀 Sulle soovin aga kõike paremat, küll see raske aeg mööda läheb. 🙂\nJep, ma tean täpselt, mida sa tunned, kui tempot pole ollagi, aga pulss see-eest ronib ei-tea-kuhu.\nEdu sulle pealinnas. Küll tudengipõlves ikka natuke aega leiad, et ka treenida. 🙂 Põhiline, et tervis ikka korras oleks.\nViigi Kipper ütles:\n12. august 2015, 21:23\nMargit, naudi 100ga seda Ööjooksu ûritust ja jooksu. Mina mingit aega püüdma ei lähe vaid lähen selle melu sisse.\n12. august 2015, 21:24\nEks ma proovin. Loodetavasti pole üks nendest eriti halbadest trennipäevadest ja saan ikka nautida. 🙂\n12. august 2015, 21:36\nMARGIT näe asjas positiivset. See et su pulss kõrgustesse ronib näitab vaid seda, et su vorm on kehva, mitte ületreeningut. Ületreening on siis, kui süda ei jõua enam lüüa, st pulss ei reageeri koormuse tõusule ja joosta ikka ei jõua. Näiteks jooksed mingi 6 min/km süda taob 145 l/min, teed vahespurdi 5.00 peale ja süda ei reageeri, vaid jätkab 145-150 l/min tagumist, vaid enesetunne läheb kiirema jooksuga kehvaks. Teine hea asi on see, et sul tahe on olemas.\nRaske midagi soovitada isegi. Minul on alati aidanud veel rohkem trenni tegemine:) Aga see olen mina.\nRakveres jookse tunde järgi. Kui tunne hea, siis on lubatud väike piiride ületamine, ning kuna see 5km on nii lühike maa, siis vaevalt, et sa saad endale midagi pahasti teha.\nRakveres ehk trehvame. Ma siis 10km peal, kuigi peale eelmist aastat vandusin, et enam ma sinna Ööjooksule jalga ei tõsta.\n12. august 2015, 21:39\nJah, minul ikka üleväsimus, millest peab puhkama. Selle puhkusega aga kaasneb vormi veelgi kehvemaks minemine. Nokk kinni, saba lahti, saba lahti, nokk kinni. Sa siis aru, millal tegelikult võiks puhkamise ära lõpetada ja normaalselt treenima hakata…\n12. august 2015, 22:20\nLiigne puhkamine pole ka vist hea. Võib laisaks muutuda, ja siis mingil hetkel on jube raske ree peale jälle saada.\n12. august 2015, 22:21\nOh, mul seda probleemi veel pole. 🙂 Kui tohiks, küll teeks…\n13. august 2015, 00:42\nOii… 5km on mu meelest kõige hullem distants üldse. Piisavalt pikk, et ära väsitada end veidi, aga piisavalt lühike, et adrenaliini mõjul lihtsalt veri ninast väljas joosta.. Omast kogemusest 😀\nSessuhtes, edu sulle selle tasakaalu leidmisega Rakveres! Ja ehk trehvabki 🙂\n13. august 2015, 00:44\nEks ta nii on. Ehk näeb tõesti. 🙂\n14. august 2015, 16:42\nOeh. Mu pulss on ka nüüd päris julm. Trennipausi tuli 3 kuud ja ega ma enne seda ka mõned kuud väga midagi teha viitsinud 😀 Nüüd ringtreeningut tehes on keskmine pulss üle 160. Kisub anaeroobsesse ära nagu 😀 Aga eks vaikselt saab selle vormi paremaks. Keha nagu jõuab, aga pump vajab kõvasti järeleaitamist.\nSina aga võta rahulikult, ürita ikka end korda saada, küll jõuad hiljem ka ennast tühjaks pigistada. Eks ta ole raske jah nüüd nö miinusest treenima hakata, aga küll sa hakkama saad! Nüüd saab ainult paremaks minna ju 🙂\n14. august 2015, 17:42\nNoh, sul nii hea põhi all, et küll varsti kõik normi loksub. 🙂\nMina loodan, et enam halvemaks ei lähe jah. 😀


Kõrge Maksev Karjäär Põllumajanduses | Töö kirjeldus - 2019\nPõhiline Töö kirjeldus Kõrge Maksev Karjäär Põllumajanduses\nKõrge Maksev Karjäär Põllumajanduses\nPõllumajandus on mitme miljardi dollari tööstus, mis töötas USA põllumajandusministeeriumi andmetel 2008. aastal 1,8 miljonit inimest. Põllumajandustööstus hõlmab põllumajandustoodete hulgi- ja jaekaubandust ning tootmist ja töötlemist. Paljud hästi tasustatud töökohad pakuvad sellist tegevust toetavaid teenuseid. USA tööbüroo büroo tööalase tööhõive statistika uuringu andmetel on juhtivtöötajate ametikohad 25 suurima tasulise töökoha hulgas, samuti veterinaarid ja insenerid.\nPõllumajandusinsenerid rakendavad oma teadmisi teadustehniliste põhimõtete ja põllumajandustavade kohta põllumajandusprobleemidele. See roll nõuab, et insener kaitseks ja säilitaks elusolendeid ja ressursse, kasutades mehaanilisi, elektroonilisi ja tsiviilehitustöid. See võib hõlmata hoonete ja seadmete projekteerimist, veekasutuse ja -jaotuse uurimist ning põllumajanduslike lõpptoodete töötlemise lihtsustamist. Palgad võivad varieeruda, kusjuures suurimad tasulised insenerid töötavad suurettevõtete konsultantidena. Kutse kutsumine eeldab bakalaureusekraadi omandamist põllumajanduses; töötajad võivad oodata, et nad teenivad rohkem kui 60 000 dollarit.\nVeterinaarid, kes töötavad põllumajandusloomade ja hobuste eest; nad diagnoosivad terviseprobleeme, ravivad haigestunud loomi, teevad operatsioone ja annavad nõu aretus-, toitumis- ja käitumisküsimustes. American Medical Veterinary Association teatab, et umbes 16 protsenti veterinaararstidest töötab era- ja toiduainetööstuses. Loomaarstiks saamine võtab aega kaheksa aastat; Tööstatistika büroo andmetel oli 2008. aasta keskmine palk 79 790 dollarit.\nPõllumajandustootjad on kohustatud jälgima ühe või mitme põllumajandusettevõtte, puukoolide, rantšo, kasvuhoonete või puidutööde igapäevast tegevust. Haldur võib talu omada või tegutseda äraolekul oleva üürileandja nimel. Väikestes taludes võib juht vastutada kogu äritegevuse eest. Suuremates taludes võib ta juhtida vaid ühte aspekti, näiteks tootmist või turustamist. Palgad võivad suuresti varieeruda, kõrgeima tasuga juhid töötavad suurte rahvusvaheliste korporatsioonide juures. Tööstatistika büroo andmetel teenib kõrgeim makstud 10 protsenti põllumajandustootjatest rohkem kui 90 000 dollarit aastas. Ametisse astumine võib nõuda, et kandidaadid oleksid lõpetanud nelja-aastase bakalaureusekraadi põllumajanduskolledžis.\nKuidas Alustada Virginia Restorani\nMis On Kogemuste Kogumine?\nProjektijuhi Assistendi Ülesanded\nÕdede Praktiseerija Puudused\nKuidas Printida Arvelduspaber Hypercomis\nErinevate Bioloogide Tüüpide Loetelu\nAssociate Publisheri Töö Kirjeldus\nTehnilise Joonise Varajane Ajalugu\nKinnitus Wet Paigaldamine


Järgmine peatus Vatikan?\nPopulaarsemad hotellid Vatikan\nVatikan, populaarsemad linnad\nVatikan on koht, kus leidub mõndagi meeldejäävat nagu Piazza San Pietro ja Peetruse kirik.\nVatikan – populaarsemad vaatamisväärsused\nKirikutest võib külastajatele huvi pakkuda Peetruse kirik (asukoht – Vatikan). Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed. Vatikan paistab silma veel paljude teiste oluliste vaatamisväärsustega nagu Piazza San Pietro, Sixtuse kabel ja Vatikani muuseum.\nKohalikest monumentidest väärib vaatamist Piazza San Pietro (asukoht – Vatikan). Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed. Vatikan paistab silma veel paljude teiste oluliste vaatamisväärsustega nagu Peetruse kirik, Sixtuse kabel ja Vatikani muuseum.\nKirikutest võib külastajatele huvi pakkuda Sixtuse kabel (asukoht – Vatikan). Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed. Vatikan paistab silma veel paljude teiste oluliste vaatamisväärsustega nagu Peetruse kirik, Piazza San Pietro ja Vatikani muuseum.\nApostolik palee (Vatikani palee)\nVatikan on piirkond, kus viibides väärib vaatamist näiteks Apostolik palee (Vatikani palee). Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed.\nVatikani aiad (asukoht – Vatikan) on populaarne jalutus- ja puhkeala vabas õhus. Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed. Armastad pikemaid jalutuskäike? Selleks sobivad hästi lähikonnas asuvad Villa Borghese ja Monte Mario.\nKirikutest võib külastajatele huvi pakkuda Vatican Grottoes (asukoht – Vatikan). Meie reisisõpradele meeldivad ka selle ajaloolise piirkonna kaunid kaldapealsed. Vatikan paistab silma veel paljude teiste oluliste vaatamisväärsustega nagu Sixtuse kabel, Vatikani muuseum ja Peetruse kirik.\nVatikan hotellid – Hotels.com aitab teil leida sobivaima Vatikan hotelli, võrrelda tubade hindu ja kohe vaadata vabade kohtade olemasolu. Meie veebilehel on imelihtne leida ja broneerida reisiks soodne Vatikan hotell. Iga Vatikan hotell on varustatud kaardiga. Lisaks hotellitubade kirjeldustele ja fotodele oleme lisanud külastajate hinnagud ja pikemad arvustused, kus on juttu hotelli asukohast, ümbruskonna meelelahutusvõimalustest, tubade mugavusest ning majutuse ja teenuste kvaliteedist. Meie kliendiprogrammiga Hotels.com™ Rewards liitudes teenite iga 10 öö eest 1 öö tasuta.\nVatikan, parimad vaatamisväärsused\nSixtuse kabel hotellid – Rooma\nApostolik palee (Vatikani palee) hotellid – Rooma\nVatikani aiad hotellid – Rooma\nVatican Grottoes hotellid – Rooma


Kas mul on kapoti jaoks ette nähtud ventiil? - Kaminad 2022\nKuidas valida köögikappi\nEnne köögikabiini valimist on oluline vähemalt üldiselt ette kujutada, kuidas see toimib.\nPeamine eesmärk hood - kaitsta köögimööbel, seinad, laed ja seadmed sedimenteerumise rasva ja suitsu, samuti õhu puhastamiseks ebameeldivate lõhnade ja kahjulike inimeste lenduvate ühendite moodustatud küpsetamise ajal. Lisaks sellele õhupuhasti on võimeline valgustamiseks köök töölaud, kõik mudelid sätestatud tehnilise center "Vensis" varustatud lambid ja tänu oma suurepärase disaini ja isegi kaunistada köök.\nKapuutsi kõige olulisem omadus on tootlikkus. See on õhuhulk, mida õhupuhasti läbib juba tund aega. Arvutage oma köögi jaoks vajalik keskmine väljundvõimsus väga lihtne.\nSelleks peate korstnema köögi ala lae kõrguselt, korrutatuna SES = 12 aktsepteeritud õhuvahetuse kiirusega, korrutatuna minimaalse ohutute teguriga = 1,3.\nVentilatsioonivõlli saastumine ja pikkus, kanali pikkus ja kõverused on vajalik minimaalse reservfaktori arvessevõtmiseks. Allpool on tabel, kus saate määrata köögi jaoks vajaliku kapoti keskmise jõudluse.\nTabel pliidiplaadi keskmise väljundi arvutamiseks\nKapoti töös on oluline parameeter mürataset. Uuringud on näidanud, et kapuutsi liigne müra mõjutab köögi inimesi väga masendavalt. Mõnikord veedavad naised kööki rohkem kui viis tundi päevas. On väga oluline leida kuldne keskkond võimsuse ja mürataseme vahel.\nMootori müra püüda minimeerida, pannes selle heli neelavad plastist korpus, erilist padjad, mis summutavad vibratsiooni, mis ei võimalda mootoril on otseses kokkupuutes teiste pindadega. Saada aimu väljalaske müra tase on võrrelda deklareeritud parameetrid toote toimivust tuntud müra kõlab:\nSee on alternatiivne imemise tehnoloogia.\nHeitgaasi käitamise ajal suunatakse sisselaskeõhuvool keskvööndist heitgaasi välisküljele, mis ei loo mootorile lisakoormust, vaid võimaldab ka vähendada mürataset.\nSee lahendus mõjutas ka välimust: kapuutsid muutusid terase ja klaasi paneeli abil atraktiivsemaks. See võimaldab parandada pliidi valgustust, samuti varjata rasvapilki täielikult. Seega on kapoti hooldus ja hooldus lihtsustatud.\nKöögikappides võib kasutada hõõglampi, halogeen- või LED-lampe. Halogeenlampide kasutamine vähendab elektrienergia tarbimist ja annab pehme valgustuse (ei lõiguta silmi), suurendades valgustugevust. LED-lambid, mida kasutatakse peamiselt Shindo kapuutsides, on pika elueaga ja säästlikud.\nKõige kaasaegsematel mütsidel on kaks töörežiimi.\nTööde korral heitõhu režiim (heitgaasirežiim) Väljatõmbeõhu juhik viiakse ventileerimisvõlli, tagades saastunud õhu, lõhnade ja aurude täieliku eemaldamise ruumidest - ventilatsioonivõlli või otse tänavalt. Õhu eemaldamise režiim on kõige efektiivsem: selle maksimaalne võimsus ja õhu puhastamine on 100%.\nPaigaldamisel on oluline kaaluda sobiva läbimõõduga toru olemasolu.\nVentilatsioonivõlli õhu väljatõmbamise režiim\nEt vältida tootlikkuse vähenemise põhjuseks aerodünaamilise takistuse kanalis, on oluline, et kanal ei ole mitte liiga pikk ja kaarjas. Ärge kitsake kanalit ega tee teravaid kõverusi. Lisaks sellele on eelistatav kasutada sileda juha PVC (ümmargused või lamedate) kui paindlik gofreeritud sest paindub gofreeritud juha võimendavad tekitatud müra tegutsevad ekstraktorisse. Ventilatsiooniaparaatide jaotises leiate ventilatsioonikanalite ühendamiseks klemmide skeeme.\nKöögikabiini ühendamine ventilatsioonikanaliga\nAastal ringlusrežiim (filtreerimine) kapott ei ole ventilatsiooniava külge ühendatud. Sisenev õhk läbib kapoti süsiniku filtrit, puhastatakse ja viiakse ruumi. Selleks, et aktiveerida retsirkulatsioonisüsteemi, on vaja paigaldada süsinikfilter, mida ostetakse lisaks ja ei vaja 6 kuu asendamist.\nReaktsiooniruumi kapoti kasutamine ei vaja täiendavat paigaldamist, mis mõnevõrra hõlbustab selle paigaldamist, kuid see vähendab oluliselt kapoti produktiivsust.\nSelles režiimis pöörata tähelepanu sisseehitatud katete paigaldamisele.\nKapuutsid on varustatud lühikese pikkusega elektrijuhtmetega, mistõttu peab elektrivõrk olema paigalduskoha lähedal. Kui õhk vabaneb ventilaatorist. minu, peate tõmbama õhukanali õhupuhastest ventiili välja. Kanal peab läbima minimaalse arvu täisnurga. Iga sirge nurk vähendab järsult kapoti efektiivsust. Õhukapp on tavaliselt peidetud köögikappide taga.\nNeed koosnevad mitmest perforeeritud alumiiniumikihist, mis asetatakse jäigasse metallraamisse. Alumiiniumlehtede avad on valmistatud nii, et õhk oleks maksimaalse läbilaskvusega. Rasvafiltrite ainulaadne struktuur tagab õhu, mis läbib filtrit minimaalse müraga ja välistab vileduse. Alumiiniumfilter sobib kasutamiseks kogu katete vältel. Rasvaste osakeste tõhusaks puhastamiseks filtrit tuleb vähemalt kord kuus käsitsi või nõudepesumasinas pesta mitteagressiivse pesuvahendiga. Kui puhastate filtrit nõudepesumasinas koos riistadega, asetage see vertikaalselt nii, et toit ei jääks kinni alumiiniumvõrgu avadest.\nKasutatakse juhul, kui ekstraktor töötab ringlusrežiimis. Läbi filtris sisalduvate aktiivsöe graanulite, õhk puhastatakse ja viiakse ruumi. Süsinikufiltrite kuju ja arv varieerub sõltuvalt kapoti mudelist. Söefiltrid ei sisaldu heitgaasikomplektis ja neid müüakse eraldi. Mõned mütsid (näiteks KRONA mütsid) on varustatud filtri saastumise indikaatoriga, mis teavitab teid nende asendamise vajadusest. Söefiltrite komplekti ligikaudne eluea pikkus on 100-130 tundi, mis vastab 6-kuulise kapuuri regulaarsele tööle.\nÕhu eemaldamise režiimis ei kasutata süsinikfiltreid - õhu puhastamiseks ei ole mõtet, mis seejärel visatakse ventilatsioonikanalisse. Kuid rasvafiltrit on alati vaja, see kaitseb ventilaatori labasid rasvavarrastusest, mis halvendab kapoti tööd ja isegi põhjustab gaasiplaatide leeki süttimist.\nFiltrid loovad täiendava õhuvoolu takistuse, nii et süsinikfiltri kasutamine ringlusrežiimis vähendab tootlikkust umbes poolteist korda. Rasvafilter, mida pole pika aja jooksul pestud, vähendab ka tootlikkust. Kokkuvõte on selge: tagamaks, et teie kapuuts töötab täieliku efektiivsusega, peate jälgima filtrite seisukorda.\nEkstrakt valitakse ahju all. Mida suurem on kapuuts, seda kõrgem on see paigutada, kuid pidage meeles - väljatõmbe õhu sisselaskeava peab katma plaadi kogu tööpinna! See on ainus viis tagada saastunud õhu peaaegu täielik puhastamine või selle eemaldamine köögist. Loomulikult ei saa isegi sel juhul minimaalseid kahjusid vältida, kuid neil ei ole üldist pilti märkimisväärselt. Ideaalis peaks kapuuts üldiselt olema laiem kui plaat.\nPaljud kardinaid, eriti premium lisafunktsioonid, nt muuta värvi LCD-paneeli, automaat analüüs õhusaaste automaatse joonistus, taimer, pakkudes automaatset juhtides teatud aja möödudes.\nPliidikatete efektiivsust mõjutavad tegurid:\nVäljalasketoru ventileeritakse ventilatsiooniavasse või töötab ringlusrežiimis. Kõige tõhusam variant on õhu suunamine ventilatsioonivõllile.\nsüsinikfiltrid. Ükskõik kivisöefiltrist, ei eemalda see lõhnu 100% võrra, seda enam, seda tihedam on, seda vähem ekstrakti saab.\nrasvafiltrid. Filtri ristlõige mängib ebaolulist rolli.\ntulemuslikkuse marginaal. Võimsuse reserv võimaldab teil saastunud õhu eemaldada, kui toit põletatakse või muud kapoti äärmuslikud töötingimused.\nmootori poolt tekitatud rõhk (pea). Mootori poolt tekitatud õhurõhu kõrged väärtused tagavad, et jõudlust ei vähendata oluliselt raskendavate asjaolude tõttu.\nkapoti suurus. Mida suurem see, seda rohkem õhku imetakse suuremast piirkonnast. Suurt turbulentsi pole loodud. Ärge valage riputatava köögikapi külgseina.\nadapteri väljundi läbimõõt paindlikuks kanaliks. Mida suurem see on, seda vähem jõupingutusi selle väljavõtmiseks õhu puhumiseks ja vähem müra tekitamiseks.\nKui te ei soovi näha ülekuumenenud köögimööblit ja -seadmeid, siis suitsuvala ja toiduvärvid, mis levivad korteri ümber, leotades kõike ümber, vali parem kapuuts.\nTehnilise keskuse "Vanceys" spetsialistid aitavad teil luua mugavaid elutingimusi, valides täpselt oma köögi jaoks kõige sobivama kapuutsi!\nEra- ja mitme korterelamutes paiknevate ventilatsioonikanalite ja korstnate kontrollimise eeskirjad\nKuidas kasutada niisutajat erinevates elusituatsioonides\nVentilatsioon vannitoas ja tualettruumis - näitab seadme saladusi


📄 MIKROORGANISMID õpimapp - | Bioloogia\nLae alla mikroorganismid_opimapp.docx\nMIKROORGANISMID õpimapp (0)\nMikroorganismid ehk mikroobid (ka pisikud) on väikseimad organismid, kes on nähtavad\nainult mikroskoobiga. Mikroorganismide hulka kuuluvad bakterid , mikroseened, arhed ja\nprotistid; siia alla ei kuulu aga viirused ja prioonid, mida/keda üldiselt loetakse elututeks.\nEnamik mikroobe on üherakulised ja nähtamatud, kuid mõningaid üherakulisi protiste võib\nnäha ka palja silmaga. Teadust, mis tegeleb mikroorganismidega, nimetatakse\nMikroorganismid elavad peaaegu kõikjal Maal, kus on vett (ka geisrites ja ookeani põhjas),\nsamuti sügaval maapinnas. Mikroorganismid on aineringes lagundajad, muundades\nmineraliseerumise käigus surnud orgaanilised ained anorgaanilisteks aineteks, mida saavad\ntaaskord kasutada autotroofsed taimed. Kuna mõned mikroobid seovad lämmastikku,\nmängivad nad olulist rolli lämmastikuringes . Leidub ka patogeenseid mikroobe, kes elavad\nja paljunevad (parasiteerides) teistes organismides. Mikroobide poolt põhjustatud haiguste\ntagajärjel sureb igal aastal miljoneid inimesi ja loomi.\nBakterid on kõige väiksemad (mikroskoopilised) üherakulised eeltuumsed organismid, kes\nsuudavad iseseisvalt paljuneda ja kasvada.\nLaias mõttes on arvatud bakterite hulka kõik prokarüoodid , see on nii pärisbakterid kui ka\narhebakterid ehk arhed. Kitsamas mõttes käsitletakse bakteritena vaid pärisbaktereid.\n1975–1978 hakati arhesid eraldi rühmana käsitlema. Algul peeti neid vaheastmeks\nrakutuumata pärisbakterite ja rakutuumaga päristuumsete organismide vahel. Hiljem\nnäidati, et nad on eristunud väga varasel evolutsioonietapil, mistõttu fülogeneetilise\nsüstemaatika seisukohalt lahutati bakterid arhedest.\nBakterid mängivad tähtsat rolli aineringes: lagundajatena, lämmastiku sidujatena (näiteks\nmügarbakterid ) jm. Bakterid erinevad üksteisest eeskätt elukeskkonna, samuti oma\nBaktereid elab mullas,\nKristel ausmees Õppematerjali autor\nületsüstidena, pärmid, pärmide temperatuuritaluvus


EW esimene sõjalennuk Farman HF 30 1919 Parikas Haruldus LOE (119495444) - Osta.ee\nEW esimene sõjalennuk Farman HF 30 1919 Parikas Haruldus LOE\nEseme ID: 119495444\nEseme ID: 119495444 Seisukord: vana Tarneaeg: 5 päeva\nT 19.02.2019 05:45:59\nT 19.03.2019 05:45:59\nNõukogude Vene vägedelt sõjasaagiks saadud lennuk Farman HF 30 Narva lähedal Pähklimäel.\nJärgnev info pärineb siit http://et.wikipedia.org/wiki/Eesti_%C3%B5huv%C3%A4gi\nNarva vabastamisel jaanuaris 1919 saadi Punaarmeelt saagiks lennuk Farman HF 30, mis seati eesti lennuväelaste poolt lennukorda 30. jaanuariks 1919 ning siis tehti sellel ka esimesed proovilennud. Veebruaris 1919 tehti aga samas ka esimesed lahinglennud Narva rindelõigus (lendur Ernst Damm, lendurvaatleja Jakob Tillo). Peale seda kui pommid ja bensiin oli ära kulutatud, võeti lennuk koost lahti ning toimetati raudteel Tallinna.\nNarva- Jõesuu Gruss aus Hungerburg Park ca 1910\nRunö/ Ruhnu 2 kirikut ja surnuaed ca 1930 foto M. Jakobson\nPaldiski Gruss aus Baltischport ca 1910\nValga/ Walk Moskva tn ca 1915 fotopk


Eluloolisi ülestähendusi Maarjamaalt ja kaugemalt I - Maaleht\nEluloolisi ülestähendusi Maarjamaalt ja kaugemalt I\nAksli isa ja ema esimese lapse Astaga, 1920ndate lõpus.Erakogu\nRalf-Aksel Anvelt on võrratu jutuvestja, aga harjutada teda mõttega, et võiks neid lugusid ka kirja panna, võttis aega mitu aastat. Kuid nagu vee pidev tilkumine uuristab kivisse augu, andis tulemusi ka minu pidev kirjutamise meelde tuletamine. Lõpuks on Aksel kirjatöö põhjalikult käsile võtnud ja esimesed peatükid lehes avaldamiseks on valmis.\nSee põgus ja rahutu\nsee võitlus- ja kannatus-,\nja mõni heledam hetk sääl\nEesti ühe nimekaima luuletaja luuleridadega otsustasin alustada ülestähendusi omast elust. Olen päris pikka aega hoogu võtnud, et asuda nii ränkrasekena näiva ülesande täitmisele. Nagu öeldakse, iga algus olevat raske. Põhjuseid on mitmeid, esimene muidugi, et haridustee jäi üsna lühikeseks. Või nagu ütleb Lutsu Tõnisson „õieti põlegi teist". Hoolimata sellest püüan midagi paberile panna. Mõtlen ikka, et kui minu vanaema sai hakkama minu arvates päris korraliku eluloo kirjutamisega, siis tahaksin olla vääriline pojapoeg oma vanaemale. Näis, kuidas see mul õnnestub.\nÜlestähendusi minu lapsepõlvest Anni talus Esimesed mälestused lapsepõlvest\nIlmavalgust nägin talve ja kevade piiril, 20. märtsil. Aastanumbriks kirjutati 1932. Sünnikohaks Anni talu Koksvere külas. Saabusin siia ilma oma vanemate teise lapsena. Peres oli minust kolm aastat vanem õde. Vanemad tegelesid talupidamisega. Peres elasid veel vanaisa ja vanaema, nagu sel ajal oli taluperedes kombeks.\nOma esimestest eluaastatest puudub mul ülevaade. Esimene mälestus, mis minu mälus tänaseni püsib on järgmine. Meie pere istus köögis söögilaua ümber, kui köögiuksest astus sisse mustlasnaine lastega. Siinkohal olgu öeldud, et mustlasi eriti ei sallitud, õigemini lausa põlati. Isa hüppas laua äärest püsti ja haaras pliidisuu eest põrandaharja ja ähvardas sellega sisseastujaid. Tema järel ka onu Karli. Seda kõike, mis edasi toimus, ma ei oska kirjeldada, kindlasti ta ei löönud vaid ähvardas. Kogu minu tähelepanu oli suunatud väikesele mustlastüdrukule, kes seisis ema kõrval. Tal oli peas punane müts, usun, et see oli barett. Ja see väike mustlaspreili on minu mälus püsinud kaheksa aastakümmet nii elavana, nagu oleks ma teda näinud alles eile. Võib-olla sellepärast, et see oli minu esimene mälupilt. Siinkohal olgu mainitud, et aastaid hiljem, Siberimaal, nägin mustlaslaagrit ja ma olin neist lausa vaimustuses. Aga sellest siis, kui jutujärg jõuab sinnamaale.\nJärgmisena mäletan üht kevadpäeva. Põllud olid veel lagedad, aga juba tahenenud ja tehti ettevalmistustöid kevadiseks külviks. Isa tuli põllult töötamast, rakendas hobused lahti miski põllutööriista eest. See toimus suure viljaküüni ees, mis asus teistest hoonetest mõnevõrra eemal põlluserval. Seal hoiti pea kõiki põllutööriistu. Edasi viis isa hobused talli poole ja kuna minagi olin sääl läheduses, võttis ja pani mind hobuse selga istuma. Oli vana rahulik tööhobune. Kutsusime teda - vana must, muud nime tal nagu polnud. Oli uhke tunne ratsutada esmakordselt. Teisi vaatajaid oli ka läheduses õue peal. Kuid, oh õnnetust, seda õnnetunnet ma ei saanud kaua maitsta. Polnud mul ju kuskilt kinni hoida, tööhobuste sabad-lakad olid lühikesteks pügatud ja ma potsatasin vana mära seljast maha. Ega ma haiget küll ei saanud, aga juba see asjaolu, et mulle usaldati nii tähtis ja mehelik ülesanne, mida mina ei suutnud täita. Eks siis tundsin häbi ja solvumist, veel tundeid, millele ei oskagi nime anda. Igatahes panin suure nutuga plagama üle põldude metsa poole. Kodurahvas, kes olid selle etenduse tunnistajaiks, hüüdsid järele - „Aksi, Aksi tule tagasi, kuhu sa jooksed!" Aga ei Aksi kuula, tema lidub aga edasi metsa poole. Mis edasi sai, seda enam ei mäleta. Mida ikka, vaevalt, et ma metsani jõudsin. Küllap enne lahendus kõik - lapse asi. Oli jälle üks juhtum lapsepõlvest.\nMida aastad edasi, seda avaramaks muutus silmaring ja hakkasin märkama keskkonda enda ümber. Kui kaunis oli minu lapsepõlve kodu nii talvehärmatises, kevadõites, suveroheluse kui sügiskullas. Ehkki oli minetanud vanaisaaegse hiilgeaja, oli koduümbruses veel jätkuvalt loodusilu. Küllaltki palju oli sirelihekke, aia ja põllu vaheline paarisaja meetri pikkune, lisaks veel maja ümbruse lehtlad, jasmiinipõõsad, mitmed roosid ja madalamad hekid. Talu lähedal koplites, samuti kogu ümbruskonnas, oli palju toomingaid, mis õitseajal andsid silmailu kui ka sellist aroomi, mida ei anna ükski lõhnaõli. Oli park suurte isaisade istutatud puudega, enamasti vahtrate, pärnade ja kaskedega, millest kased on suured ja võimsad veel tänapäevalgi.\nMöödunud aja transpordivahendid\nElu oli siis looduslähedasem kui tänapäeval. Töödeks ja sõitudeks kasutati hobuseid. Põllu- ja külateed olid kitsad roobasteed. Vankrite ja regedega tehti ära kõik võimalikud transporttööd. Vankrid olid ühehobusevankrid, aga mäletan, et kui oli vajadus, rakendati vankri ette ka kaks hobust ja kui kevadisel ajal teeolud olid eriti rasked. See toimus aprillikuus, kollitab kuskil mälusopis arv 22, kui sõideti Põltsamaa laadale. Pole aga päris kindel. Kindel on see, et Kõo laat toimus 23. oktoobril ja Võhma laat 4. märtsil.\nJutt kaldus nüüd laatadele, pidin ikka rääkima kahehobusetiislist, mis oli kasutusel ainult Põltsamaa laada puhul. Ülejäänud aja oli tema asukoht puukuuris talade peal. Puukuuri kõrval, sama katuse all asus vankrikuur. Töö- ja sõiduvahendid hoiti ikka varjul ilmastiku tujude eest. Suures kuuris leidis oma koha veel tuletõrjeprits ja sõiduvanker, samuti hulgana igasugust tarvilikku kola. Sõiduvanker kandis nimetust pikklaud, mida tänapäeval näeb vist ainult muuseumis. Mõni aeg tagasi küll, kas olid need Kõo või Koksvere mehed, sõitsid pikklauaga, aga see ei pidanud valule vastu, murdus pooleks. Ju vist ei vastanud kandejõud koormusele. Meie pikklauaga sõideti kirikusse või pulma. Oli tal istumise alune pehme polstriga ja jalgealune platvorm kaitses pori ja tolmu eest. Samuti ei olnud istumisasend ohtlik püksiviikidele ja seelikusabadele.\nAga kui jutt on möödunud aja transpordivahenditest, siis palju olulisem osa oli töövankril, mis oli asendamatu töövahend. Sõnnikuveol pandi kasti asemel lahtised külgluugid ja põhiplate, nii oli kergem põllul mahalaadimine. Palgiveol võis vastavaid atribuute kasutades muuta vankri pikkust vastavalt vajadusele. Väga vajalik lahtise heina, põhu või vilja veol oli koormapuu, mis koos köitega, oskusliku rakenduse korral, hoidis koorma kindlalt koos.\nJutt kaldus nüüd hoopis transpordivahenditele, oli aga mõte alustada hoopis tähtsamast, aga mõttelõng eksleb mõnikord siia-sinna.\nKodumajale tiir peale\nAlustame siis meie kodumajast. Maja oli ehitatud mitte just väga ammu, aastal 1925. Ülalkorrusel osalt valmis ehitamata ja mida isa jõudumööda veel ehitas. Allkorrusel köök, neli tuba, samuti abiruumid nagu sahver, koridorid, trepikojad ja muud majapidamises vajalikud ruumid. Ülalkorrusel neli tuba, milledest üks suvetuba rõduga. Majja võimalus siseneda kolmest uksest. Üks viis kööki, seda tarvitati argielus. Teine trepikojas, mis viis ülakorrusele ja kolmas avaram, mille kaudu sai saali, või nagu meie nimetasime - puhastuba.\nAlustame siis köögist. Nagu ikka köök, kõige tähtsam muidugi pliit. Pliidi taga eraldi küttekoldega suur pada. Selles kuumutati vett pesupesemiseks ja mäletan, et keedeti seepigi. Köögimööbel oli kõik enamasti isa tehtud, köögikapid ja pesulaud, muu vajalik. Anni mehed olid kuldsete kätega, kõik vajalik meisterdati kodus. Samuti vanaisa oskas teha puutööd ja palju, palju muud. Köögist jääb veel nimetada ümmargune söögilaud ja selle ümber toolid, mis olid küll ostetud. Need olid vineerpõhjaga ja treitud jalgadega, toeks veel horisontaalpulgad. Meenub, et kord pistis vanem õde pea pulkade vahele ja enam kätte ei saanud. Lõpplahendusena võttis isa sae ja saagis pulga ära, siis pääses õde lõksust.\nEdasi viib mälestuste rada söögituppa. Selle toa suurimaks mööblitükiks oli suur laud ja millele toodi aidalakast veel lisa. Vanaema ütles, et see on „joodulaud". Järelikult nimetati vanal ajal perekondlikke koosviibimisi jootudeks. Toas oli veel vanaisa kirjutuslaud ja raamatukapp, mis sisaldas vanaisa põllu-, aiandus- ja mesinduskirjandust. Üks klaasitagune veel koduapteegi tarbeks. Laua kohal laes rippus kettide otsas suur lamp, mis valgustas tuba pidulikel juhtudel. Seinal oli suur onu Karli maalitud maal, millel kujutatud keskel rombikujulises raamis Anni kodumaja. Maali nurkades oli kujutatud neli aastaaega. Poolkaares üle maja mingi lause, mis jäi alul mulle tundmatuks. Aja jooksul aga õnnestus see saladus lahendada, kui ma juba tundsin tähti. Ja see osutus mulle edaspidises elus vägagi oluliseks - nimelt see lause sisaldas minu elu motot või tunnuslauset, kui seda siinkohal on sobilik nii nimetada. Maalil oli lause: MEIE IGAPÄEVAST LEIBA ANNA MEILE TÄNA.\nSelle igapäevase leiva nimel olen ma traktoristkombainerina töötanud üle neljakümne aasta. Selles lauses, kui pikemalt mõtiskleda, sisaldub nii palve Suurele Loodusel, kui käsk iseendale ja veel midagi, millele on raske nime anda. Usklikel muidugi palve jumalale.\nSaali ja vanavanemate toa uste vahel rippus veel ristilöödud Kristuse pilt. Niipalju sellest söögitoast.\nSaal või nagu meie nimetasime - puhastuba. Selles toas viibiti ainult siis, kui olid külalised või muudel pidulikel juhtudel, nagu jõulud või teised pühad. Toa sisustusse kuulusid vanaema toalilled, diivan, veel mõned mööbliesemed ja kõige tähtsam - koduorel. Vanaisa ja vanaema mängisid orelil pühapäeva hommikuti ja kindlasti jõulupühade ajal. Oreli puldil seisis raamat nimega PUNSCHELI NODI- RAMAT. Oreli tagumine külg oli kaetud rohelise riidega, selle vahelt oli võimalik oreli sisemusse piiluda. Oreliviled seisid rivis nagu sõdurid, ikka pikkuse järgi. Osa vilesid olid puust neljakandilised, aga üks rida olid metallvilesid. Neid me võtsime ikka välja ja proovisime puhuda ka, kui üleliigseid kõrvu kuulamas ei olnud. Hiljem aga, kui meid Annilt laiali pillutati, lammutati orel ka ära, siis olnud poisikestel kõigil viled suus. Nii rääkisid naabrid, kui Siberist tagasi jõudsime.\nLäheme vanaisa ja vanaema tuppa, mis on meie maja kõige soojem tuba, kuna tal polnud välisseinu rohkem kui pisut üle ühe aknalaiuse. Sinna tuppa ulatus veel pliidilõõr ja suure leivaahju üks külg. Mööbliks, nagu magamistoas ikka, vanaisa ja vanaema voodid, riietekapp, sohva, peegel koos peeglilauaga, väike lauake ja raamaturiiul. Selles toas sai veedetud õdusaid talveõhtuid, kui isa-ema talitasid loomi. Vanaisa pikutas voodis õhtueine ootel, vanaema aga, nagu ta ise ütles, „viskas videvikku". Tuld veel üles ei võetud, kuna ainukesest aknast, mis oli lääne poole, kumas sisse imekaunis õhtune ehavalgus. Mõnel talvisel õhtul oli loojangukuma eriti kaunis, värvides punaseks või roosaks kogu õhtutaeva. Need õhtud möödusid vanaema või vanaisa poolt muinasjutte jutustades. Eriti meisterlikult oskas muinasjutte vesta vanaema, kelle esituses ei puudunud ka teatav huumor. Tema oskas muinasjututegelasteks sobitada mõne meile tuntud naabrimehe või oma küla elaniku. Siis tundus kogu sündmustik huvitavam. Neid jutte olime palju kordi kuulnud, aga see ei vähendanud nende väärtust, ikka nõudsime jutustamist. Tihtipeale juhtus, et pikutades ja juttu kuulates vanaema- vanaisa voodis hiilis tasakesi kohale une-mati ja siis tuli isal meid tassida trepist üles teisele korrusele, kus asusid meie magamistoad. Mõistagi ei olnud siis juttugi õhtueinest ja nagu öeldakse, polegi õhtusöök tervislik. Need olid kaunid mälestused sellest toast, neid mälestusi heietades hakkab hingel soe ja meenutan tänutundes oma vanavanemaid.\nTöötuppa viib uks otse magamistoast. See tuba on kõige rikkalikuma sisustusega. Siin on kõikvõimalikke tööriistu puutööks, kingsepatööks, kangakudumiseks, mahla pressimiseks. Eriti pakkus huvi suur kogu höövleid, mida vajati mitmesugusteks töödeks, sest majaehituses vajaminevad uksed- aknad valmistati kõik kodus, kuna sel ajal polnud muud võimalust. Meile olid höövlid mänguasjadeks, kõlbasid mänguautodeks. Muide, siis ei osatudki autodega mängida. Autod olid üldiselt veel tundmatud, lähiümbruses polnud kellelgi. Eks höövlitega mängus tuli olla ettevaatlik, sest nad olid terariistad. Teine asjaolu, et ega sellele hea pilguga ei vaadatud, poisikesed võisid höövliterad nürida. Tööriistadena hakkasime neid kasutama siis, kui sirgusime suuremaks. Kogu höövlihulk kuulus höövelpingi juurde ja sellel pingil oli nimetusi mitu: tislerpink ja kruuvpink, kuna tal oli mõlemas otsas puust kruvi, mille abil keerati kõvasti kinni hööveldatav või saetav lauatükk. Pingi all oli kapp höövlite tarvis, aga kuna meil mängides oli seda kappi hädasti vaja, siis kolisime höövlid kapist välja ja kasutasime seda vastavalt oma vajadustele. Teinekord, kui kutsuti sööma või anti mõni ülesanne, mis kuulus kohesele täitmisele, jäid kõik höövlid pilla-palla pingi ümber laiali, kappi tagasi paigutamata. Teadagi sellisel juhul tehti noomitus ja soovitus korda pidada.\nVeel rippus seintel kõikvõimalikke saage, peitleid, märkimis- ja mõõtmisriistu. Seinakapp täis vajalikke pudeleid ja purke, mida vajati liimimisel ja värvimisel.\nJärgmisena jõuame kingsepa ja sadulsepa töölaua juurde, kus kõik vajalik saabaste ja hoburiistade remondiks. Nende hulgas väärib märkimist üks atribuut, mida kasutati hoburakmete õmblemisel. Suured puust näpitsad, mida sai vindiga kokku pigistada ja mille vahele pigistati õmmeldav rihm või nahk. Õmblemiseks ei kasutatud nõela, vaid seaharjast, mis pandi pigitraadi otsa. See ei olnud raudtraat, vaid linane lõng pigiga ületõmmatud ilmastikukindluse ja kulumiskindluse suurendamiseks.\nVeel leidus kõnesoleva laua sahtlis mitut sorti naaskleid, küll sirgeid, küll kõveraid ja nugasid naha lõikamiseks.


Eesti Instituut ja KeelEST otsivad üleilma vabatahtlikke! – Eesti Instituut\nEesti Instituut ja KeelEST otsivad üleilma vabatahtlikke!\nÜleilmne eesti keele nädal KeelEST 2021 leiab aset 4.-10. oktoobrini 2021 ja kannab mängu teemat.\nSeekordsel keelenädalal korraldab Eesti Instituut järgmisi tegevusi:\n1) Kutsume keelhuvilisi mängima keelemänge!\n2) Pakume lugemiseks ja ja tõlkimiseks eesti autorite luuletusi ning esitamiseks näitemängustseene.\n3) Palume osalejaid veebilehel KeelEST maakaardil märkida oma elukohariik.\n4) Innustame organisatsioone ja seltse korraldama keelenädala raames oma sündmusi ning neist Eesti Instituudile teada andma.\nEesti Instituut ootab vabatahtlikke appi mängima!\nKoostöös Tahelaga loob Eesti Instituut keelenädalaks virtuaalseid mänge, mida saab keeleõppimiseks kasutada näiteks keeletundides, kuid ka niisama. Keelenädala jooksul korraldame virtuaalsed mänguõhtud keeleõppijaile.\nÜhes e-mängutoas saab olla kuni 8 mängijat + mängujuht. Mängud on loonud Riina Roasto, kes on ka ise mängujuhi rollis. Loodame, et mänguhuvilisi on mitme virtuaalmängu jagu, niisiis ootame appi vabatahtlikke rõõmsameelseid mängujuhte, kes lisaks eesti keelele oskaksid vene või inglise keelt.\nMängud on virtuaalsed, seega võivad mängujuhid asuda üle maailma kus tahes, kus on toimiva kõlari ja mikrofoniga arvuti, internetiühendus ja võimekus süveneda mängu läbiviimisele. Eeldatavasti kestab üks mäng umbes tund aega, aga see sõltub ka mängijate jutukusest.\nEsialgse kava järgi toimuvad keelemänguõhtud\n6.-8. oktoobri õhtul (Eesti aja järgi).Eesti Instituudi suur soov on näha ekraanide vahendusel eesti keele huvilisi erinevatest kohtadest.\nRiina Roasto ja Eesti Instituut korraldavad vabatahtlikele mängujuhtidele koolituse mängude läbiviimisest 21. septembril.\nKui saad ja soovid vabatahlikuna KeelEST 2021 mängudes või teistes tegevustes kaasa lüüa, siis palun anna sellest märku kirjutades: maria.liivak@estinst.ee.\nSinu panus on meile hindamatu väärtusega!\nÜleilmse eesti keele nädalat KeelEST 2021 korraldab Eesti Instituut ja seda toetavad Haridus- ja Teadusministeerium ja Integratsiooni Sihtasutus.


Creek - Fitness.ee foorum\nFitnessi naised- parimad pildid!\nCreek replied to Annika Pärtel's topic in Naised ja treening\nMuidu väga ilusad naised, aga tõesti veidike liialt palju lihast. Kuid tõesti offseasonil on nad kindlasti palju rohkem minu nais ideaali moodi.\nCreek replied to intsu007's topic in Muud spordialad\nValgul ja valgul on vahe. Kui pidevalt süüa üht tüüpi valke, siis jääb kehal saamata kõik muud vajalikud valgud. Selle tulemusena areng peagi peatub. Samuti on tarvis erinevaid süsivesikuid ja rasvu.\nKas aeroobne trenn on kohustuslik peale massitrenni 30 minutit?\nCreek replied to karel9999's topic in Muud spordialad\nIsiklikust kogemusest võin öelda, kui ma kord pea terve kuu pikemast aeroobsesttrennist viilisin (v.a soojenduseks lühike sõudmine ja harv lühiajaline rattasõit peale trenni), siis oli peagi tunda kahtlaseid valusid südames. Peale seda hakkasin usinasti jälle peale trenni ratta peal sõitma ja valud olid kiirelt läinud.\nMida arvate Mr.Mee uuest treeningvideost ?\nCreek replied to 4Qlimax's topic in Vaba foorum\nEi, tore video oli küll , eriti lõpu osa. Aga, Joker, ma loodan, et sul on autoriõigustega kõik korras, sest muidu tulevad veel suured jamad . Üks soovitus Marekile: sipelgate söömiseks on üks hea alternatiiv. Võtad pulga, sellise kust sa pinde ei saaks , torkad selle sipelgapessa, sipelgad ronivad ise pulgale ja pulga lakud puhtaks . Üks asi mida inimesed võivad šimpansitelt õppida.\nCreek replied to killerimiku's topic in Kulturism & Fitness\nCreek replied to Alexander Andrusenko's topic in Uudiste ja artiklite järelkaja\nKas see on sul kindel fakt või oma fantaasia vili? Et hoida ära võimalikud järgnevad "süüdistused", kus võidakse mindki nüüd geiks tembeldada, siis "Ei, ma pole homo." Kuid ma ei suuda mõista mõne inimese üüratut põlgust nende vastu, kes on. Selline suhtumine näitab vaid madalat haritust. Seda ka: Mis seos on üldse homodel ja tatoodel?\nCreek replied to Char27's topic in Algajad\nAasata on tõesti üle pakutud. Kuid see 2 kuu piir pole ka midagi tõsiselt võetavat. See kuna sa tulemusi näed on siiski pelgalt individuaalne. Pealegi, kui inimene peaks olema küllaltki rasvunud, siis on tulemusi raskem märgata.\nCreek replied to Biitseps's topic in Uudiste ja artiklite järelkaja\nWow... Mul on selline tunne, et mõned võtavad mu viimast postitust liiga tõsiselt . Järgmine kord pean postituses ikka ära märkima kui veits nalja üritan visata.\nMa poleks selles nii kindel\nCreek replied to Siim Kelner's topic in Muud spordialad\nMingid targad teadlased võivad jah ehk nii arvata, kuid kulturistide kogemused näitavad muud. Kui sa ikka kasutad pidevalt neg kallet surumisel ja pos ei kasutagi, siis ega ülaosa ei arene ka nii kiiresti kui alaosa. Teema algataja probleemile võib lahenduse tuua, kui treenida rinnalihase alaosa harjutustega, mis avaldaks pinget ka veel siis kui käed on juba sirgelt ees. Näiteks plokkidega lendamine.\nCreek replied to rainisk's topic in Vaba foorum\nEnamus mu lemmkuid on siis juba ära nimetatud, nii et ei hakka neid üle kordama. Puudu on aga selline tore kollektiiv nagu BobaFlex. Nende 3 parimat lugu (isiklik arvamus - toim) oleks "Warriors" (eriti just see lugu), "Midnight Nation" ja "Tears Drip". Kahjuks leitsin netist, hea kvaliteediga, ainult viimase. Enjoy - EDIT: Video on ka mingi kahtlane aga ärge pöörake tähelepanu.\nCreek replied to intsu007's topic in Vaba foorum\nEi ole küll kohanud kedagi, kes arvaks, et jõusaal on mõttetu. Sõprusringkonnas pigem imetletakse selle poolet, vähemalt meespool on seda välja öelnud ja on mulje, et ka naistele läheb peale minu "uus" keha. Igaljuhul meeste respecti olen sellega saanud... ühesõnaga tõstab see kergelt sellisesse alfa-isase rolli... ja kas pole mitte looduse poolt juba seatud, et nn alfa-isane on alfa-emasega. NB! Mis mõttes maratoonareid siis siin madalamaks peetakse? Siin foorumis on au sees kõik, kes tegelevad spordiga!\nMMA treenigud Tallinas\nCreek replied to Batmanmiki's topic in FightClub\nTegelt tekkis nüüd küsimus endalgi... Ma ei saa Eesti SBG lehekülge (http://www.elustreening.ee/) lahti. Mis värk on? Aadress peaks ju ometigi õige olema.\nPole ise käinud, aga plaanis hakata sügisest käima (Tartus). Esimesed 3 kuud pole kimanod vaja, tavalistes spordi tõivastes võid tulla. Peale baaskursust läheb aga vaja. Parandage mind, kogenenumad, kui eksisin millegagi.\nCreek replied to Madis232's topic in Küsi M.M.'ilt\nTaastuda aitab ennekõike korralik toitumine ja piisav puhkus. Loomulikult aitab sind ka see shake kui toitumist ta ei asenda. Ei pea eriti mõttekaks üht lihast mitu korda nädalas treenida, arvestades, et trennis võetakse lihas ilusti läbi (eranidk oleks siis fullbody- ja kahepäevakavad. Minimaalselt tuleks lihasele puhkust anda 5 päva (isiklik arvamus). EDIT: Yey! Postitus nr 500!


Osoonikiht | Bioloogia\nMaailmas süvenevad globaalprobleemid . Need ei mõjuta enam üksikuid inimgruppe ja ökosüsteeme, vaid hõlmavad kogu maakera.\nAtmosfääris suureneb antropogeensete saasteainete hulk. Kuigi nende sisaldus õhus on suhteliselt väike, mõjutavad nad oluliselt atmosfääris toimuvaid protsesse. üheks globaalprobleemiks on kujunenud atmosfääri saastatusest tingitud osoonikihi õhenemine. Osoonikiht on kaitseekraan, mis neelab suure osa elusloodusele ohtlikust ultravioletkiirgusest. Osoon on kogu eluslooduse seisukohalt väga vastuoluline ja tähtis gaas . Stratosfääris moodustavad osooni molekulid osoonikihi, mis kaitseb elusloodust surmava annuse ultraviolettkiirguse eest. Osoonikihi tekkimine oli väga tähtsaks elusorganismide arengu eelduseks . Seepärast on väga oluline saada võimalikult palju infot osoonikihi olukorra ja seda mõjutavate tegurite kohta.\nKuna keskonnaprobleemid on üheks minu huvialaks, siis olen ma mitmete aastate vältel kogunud materjale muuhulgas ka osoonikihi olukorra ja seda puudutavate probleemide kohta. õnneks on viimasel ajal seda teemat Eestis ka küllalt sageli puudutatud. Nendest allikatest sain suurt abi antud referaati koostades. Värskete osoonikihti puudutavate andmete saamisel oli suureks abiks ülemaailmne arvutivõrk internet .\nOsoon (kreeka keeles ozün - lõhnav ehk trihapnik ) on hapniku allotroopne modifikatsioon O3. Ta tekib siis , kui hapnikust juhtida läbi elektrilahendus. 1785 aastal tähendas Hollandi teadlane Martin van Marum elektrostaatilise masina töötamisel mingit erilist värskendavat lõhna. "Elektri lõhn " oli ühtlasi tugev oksüdeerija. Sedasama märkasid ka teised elektrimasinaga eksperimenteerijad. 55 aasta pärast , seega 1840 a. täheldas saksa päritolu rootsi keemik Christian Schönbein hapniku omaduste muutumist elektriväljas. Ta jõudis järeldusele , et tegu on uue seni tundmatu gaasiga ja nimetas selle osooniks.\nK. Eerme (1992) andmeil on osooni olemasolu atmosfääris teada 1923 aastast. Siis avastati meteooride jälgede uurimisel umbes 50 km kõrgusel paiknev suhteliselt kõrge temperatuuriga kiht, mida nüüd tuntakse stratopausina. Sellise temperatuuri ainus mõistlik seletus oli teatava osoonihulga olemasolu stratosfääris. Temperatuuri tõusu stratosfääris põhjustab nähtava ja infrapunase kiirguse neeldumine osoonikihis. Geofüüsikaliselt on osoonikiht 10-50 km kõrgusel maapinnast Maad ümbritsev osooni ehk " trihapniku " kiht. See kiht moodustab osonosfääri, kuhu on koondunud osooni põhimass ning valitseb happer tasakaal osooni tekkimise ja lagunemise vahel. Osooni leidub atmosfääris alates maapinnast kuni 90 km kõrguseni. Samas on õhus osooni äärmiselt vähe (looduslikes tingimustes maapinna lähedal 10-6 - 10-7 mahuprotsenti. E.Kyrö (1993) andmeil on stratosfääris osooni 5-10 korda rohkem, kui maapinnal.Tema hulk hakkab kiiresti kasvama tropopausis (umbes 10 km kõrgusel). Suurim osooni kontsentratsioon (kuni 300 ģg/m3) on 20-26 km kõrgusel. Seal on osooni sisaldus kuni kuni 1000 ppb (osakest miljardi osakese kohta). Osoonikihi paksus on seal normaaltingimustele taandatult 0,2 - 0,7 cm. Edasisel kõrguse suurenemisel osooni hulk väheneb ja kõrgemal kui 60 km leidub teda väga vähe .\nOsoonikihi iseloomustamiseks kasutatavad mõõtühikud\nOsooni koguhulka atmosfääris iseloomustatakse kokkuleppeliselt atmosfääri sentimeetritega, see on osoonikihi paksusega\nshredhead Õppematerjali autor\nosarõhu mõõtühikuks, osoonikihis, lainepikkus, voolus, tuntumad haloonid, teatel\nOSOONIKIHI HÕRENEMINE Aastaga vähenes osooniauk 30% http://www.epl.ee/uudised/402646 Osoonikiht Osoonist moodustuv kiht, kaitseb Maad Päikeselt tuleva kahjuliku ultraviolett- kiirguse ee...\nOsoon kaitseb meid kõrvetava päikese eest Elu Maal ei saa kesta ilma atmosfääri ehk maakera ümbritseva õhkkonnata. Aegade jooksul on atmosfääri koostis muutunud, kuid enamasti nii aeglaselt, et elusloodus...\nOsoon ja osoonikiht Sissejuhatus Osoon ja osoonikiht on ühiskonnakaup, mille tarbimises on näha ratsionaalse majandusinimese tegutsemise tagajärgi. Algselt kasutusele võetud osooni tekitavad ja osoon...\n“OSOONIKIHI HÕRENEMINE.PÄIKESEKIIRGUS E MUUTUMINE ATMOSFÄÄRIS, KIIRGUSBALANSS. KASVUHOONEEFEKT.“\nREFETAAT TEEMAL: "OSOONIKIHI HÕRENEMINE.PÄIKESEKIIRGUSE MUUTUMINE ATMOSFÄÄRIS, KIIRGUSBALANSS. KASVUHOONEEFEKT." HAABERSTI VENE GÜMNAASIUM 11 KLASS ...


Edevuse laat ja kuulsuse krõbe hind: nullindate staarid meenutavad valusaid õppetunde - Tele - Meedia - Elu24\n18. oktoober 2018, 19:28\nEdevuse laat ja kuulsuse krõbe hind: nullindate staarid meenutavad valusaid õppetunde\nUue aastatuhande saabumisega saabus ka Eesti meelelahutusmaastikkule uus hingamine. Saavutused karjääris polnud enam piisavad, rahvas nõudis ihu! Paljast ihu!\nSaatesarja «Pöörased nullindad» tänane osa heidab pilgu 2000. aasta saabumisel plahvatanud edevuse laadale. Meediakajastused ja staarid muutusid. Rahvas ootas ihu, seksi, skandaale ning loomulikult saavad kõik publiku soovid ka täidetud.\nNii palju staare polnud Eesti veel näinud. Ajakirjade kaantele ilmus üha uusi kauneid nägusid. Meelelahutajate töö osaks sai avaliku elu ning meelelahutuselu tegemistes figureerimine. Sellest sai omamoodi edukuse ja populaarsuse mõõdupuu.\nMillist hinda selle eest aga maksta tuli ja kes tasumisega tegeles, vaata juba täna Kanal 2 ekraanil saates «Pöörased nullindad», algusega kell 21.00. Kui õigeks ajaks ekraani ette ei jõua, vaata saadet Elu24 otseülekande vahendusel!


HIRMUNUD ARSTID: patsiendikindlustuse seadus peab toetama nii patsienti kui ka arsti – Pealinn.ee\nHIRMUNUD ARSTID: patsiendikindlustuse seadus peab toetama nii patsienti kui ka arsti (2)\n"Kui patsient on saanud tervishoiuteenuse osutamise käigus tervisekahjustuse või on koguni tegemist surmaga lõppenud juhtumiga, peab patsiendil olema õigus ja võimalus saada hüvitist," ütles Tartu Ülikooli sisehaiguste vanemteadur Kaja Põlluste. "Teisest küljest peab seadus kaitsma ka tervishoiutöötajat."\nPõlluste sõnul ei ole sellised juhtumid tahtlikud, kuid praegune seadusandlus võimaldab tervishoiutöötaja süüdi mõista ja teda karistada.\n“See loob olukorra, kus karistuse hirmus püütakse juhtunut pigem varjata kui sellest avalikult rääkida ja analüüsida, mis võisid olla põhjused, mis viisid ebasoodsa tulemuseni,” ütles ta.\n“Inimestel jääb täna saamata selgus, kas terviseprobleem, mis tekkis, oli midagi paratamatut või oleks saanud midagi ära hoida. Seadus ei võta ära probleemi või tüsistust, aga ta annaks selguse. Kui arstid vigadest avalikult rääkida julgevad, siis patsiendil on lihtsam saada vajalikku terviseabi, selle asemel, et vaielda, kes oli süüdi,” ütles patsientide liidu juht Kadri Tammepuu patsiendikindlustuse seaduse vajalikkuse kohta.\nPatsiendid vajavad kindlustunnet\nTammepuu sõnul on patsient hetkel üsna kehvas seisus, et oma õiguste eest seista. “Praegu lahendavad patsiendid neid probleeme ise. Kohtusse lähevad vähesed, sest see võtab aega ja raha, keegi niisama emotsiooni ajendil ju ei lähe. Kõige rohkem lahendatakse asju arstide või haiglatega otse, mis on kõige tõhusam, sest siis saavad nad vajalikku lisaabi sealt samast. Kui see ei õnnestu, siis aastas paarsada inimest paluvad kaaluda ka ekspertkomisjonil arsti sisulist tegevust, sest inimene ei tea ja tal on raske hinnata, kas tehti mingi arstlik viga või on tüsistus erinevate asjaolude kokkusattumus,” ütles Tammepuu.\n“Juhtumile saab hinnangu anda ainult teine arst. Inimene ei tea, kuidas haiglas meeskonnatöö käib, tema näeb ainult tulemust. Selle asemel, et tegeleda vea parandamisega, pannakse inimene täna olukorda, et kõigepealt ta võitleb selle eest, et saada teada, kas asi oli nii või naa,” lisas Tammepuu.\nTammepuu sõnul on vaja inimesel kindlustunnet, et kui midagi juhtub, siis ei hakata tegelema süüdlase otsimisega, vaid inimene saaks esmajoones abi, mida ta vajab. “Kui suudame täna õmmelda kätt otsa(teha suuroperatsioone), siirdame organeid, siis ka selle hind, et midagi võib valesti minna, on suurem,” sõnas Tammepuu.\nTammepuu sõnul ei ole asi selles, et Eesti riik oleks liiga noor, et tervishoiupoliitika paigas saaks olla. “Kui oleme saanud hakkama igasuguste digilahenduste ja e-residentsusega ning teinud paljudes valdkondades edusamme, siis see süsteem pole midagi enneolematult rasket, vaid pigem poliitilise tahte küsimus,” ütles Tammepuu.\nEesti Arstide Liidu juht Jaan Sütt ütles, et arstide jaoks on kõige olulisem patsiendikindlustusega toimima hakkav ravimisega seotud vigade registreerimise süsteem. “Süsteem looks paremad võimalused parandada ravikvaliteeti. Kui eksimuste puhul ei otsitaks süüdlasi, vaid põhjuseid, saaksime õppida nii enda kui kolleegide vigadest ja neid edaspidi vältida,” lausus ta.\nSütt ütles, et patsiendikindlustus kaitseb patsiente enamikus Euroopa riikides. “Patsiendid ise kindlustuse eest ei maksa, vaid raviasutused ostavad endale kindla vastutuskindlustuse ja patsiendid saavad kahju tekkimisel hüvitist,” sõnas ta.\nKõige enam esitatakse kaebusi hambaravis\n2019. aastal menetles tervishoiuteenuse kvaliteedi ekspertkomisjon 178 avaldust ja tuvastas vajakajäämisi 43 korral, millest meditsiinilise tegevuse vigu oli 26. 17-l juhul hinnati kaebus põhjendatuks osaliselt, mille põhjustasid dokumentide ebakorrektne täitmine, vajakajäämised töökorralduses või suhtlemisel patsiendi, tema sugulaste või lähedastega.\nEkspertkomisjoni endise liikme Peeter Mardna sõnul esitatakse kõige rohkem kaebusi hambaravi suhtes ning seda näitab ka eelmise aasta statistika. “Üks põhjus on see, et loodetakse, et ravi lahendab probleemi, aga inimese enda vastutus ja hambahügieen unustatakse ära. Teiseks põhjuseks on ka see, et kodanik ise maksab selle teenuse eest ja tahab saada seda, mida ta soovib, aga alati ei ole võimalik seda soovi täita,” ütles Mardna.\n“Palju oli kaebusi ka vanglasüsteemist, sest inimestel pole seal tegevust ja siis nad esitavad igasuguseid kaebusi, mis reeglina on olnud põhjendamatud,” lisas Mardna.\nHambaravi kaebuseid laekus ekspertkomisjonile 2019. aastal 33, millele järgnesid peremeditsiin, kirurgia, ortopeedia ning sünnitusabi ja günekoloogia. Vanglameditsiini teenustega rahulolematud kinnipeetavad esitasid 21 avaldust.\nSuurem osa avalduste esitajatest olid patsiendid ja nende lähedased, kes esitasid kokku 155 avaldust. Patsiente esindavad advokaadid esitasid 15 hinnangutaotlust, Terviseamet esitas kolm hinnangutaotlust, politseiuurijad kaks ning raviasutus, Maanteeamet ja patsiendi tööandja esitasid ühe hinnangutaotluse.\n“Eestis on seni veel väga vähe räägitud, mida patsiendiohutuskultuur tähendab ja kuidas seda hinnata ning puudub ka ülevaade, mida selles osas erinevates haiglates tehtud on,” ütles Põlluste.\nPatsiendiohutuskultuuri mõõtmiseks ja hindamiseks on olemas aga kindel metoodika. Kaja Põlluste sõnul on Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituut alustanud Eesti jaoks sobiva mõõdiku kohandamist ja testimist ning mõõdiku valmimisel saab täpsemalt hinnata, milline on meie patsiendiohutusekultuur ja mida saab ette võtta selle paremaks muutmiseks.\nArstid ei saa töötada hirmus\nPõlluste sõnul on oluline patsiendiohutuskultuuri edendamiseks inimesi koolitada, kuid ilma õigusliku toeta on muutusi raske saavutada. Seadus peab kaitsma nii patsienti kui tervishoiutöötajat.\nPatsiendiohutuskultuuri kõige olulisem sõnum on aga Põlluste sõnul see, et mistahes ebasoovitava tulemusega juhtumi puhul tuleb vältida süüdistavat suhtumist.\nDoktor Peeter Mardna sõnul võivad ravivead tekkida väga erinevatel põhjustel. “Iga organism on erinev ja see, mis mõjub ühele inimesele ei pruugi teisele samamoodi mõjuda. Arstid ei saa ravivigade osas võtta kriminaalvastutust. Arstid ei saa oma tegevuse juures pidevalt karta,” ütles Mardna.\nEndise ekspertkomisjoni juhi hinnangul on inimestel meditsiini suhtes ülemäära suured ootused ning kui nende ootused ei täitu, siis hakatakse otsima süüdlasi. “Ühiskonnas on üldine arvamus, et inimeste tervise eest vastutab meditsiinisüsteem, aga unustatakse, et kõigepealt vastutab inimene ise. Meditsiin saab aidata, aga mitte asendada. Kaebuste juures on tihti see põhiküsimus, et kui suured ootused ei täitu, siis otsitakse süüdlast,” ütles Mardna.\nMardna sõnul tekitavad ajakirjades ilmuvad lood haruldastest operatsioonidest üldistamist, et meditsiini tegevusega on võimalik igast olukorrast ilma tüsistusteta positiivselt välja tulla. “Kõiki loodusseadusi inimene ikkagi muuta ei saa,” lisas Mardna.\nPatsiendikindlustuse seaduse eelnõu on koroonakriisi tõttu ootel\nEesti Arstide Liit ja Patsientide Liit ootavad patsiendikindlustuse seadust, mille eelnõuga hakati eelmisel aastal põhjalikumalt tegelema, kuid mis nüüd on jäänud koroonakriisi tõttu ootele.\nSotsiaalministeeriumi tervishoiuvõrgu juhi Heli Paluste sõnul peab ministeerium eelnõud endiselt tähtsaks, kuid töö on hetkel pausi peal. Eelnõu käis avalikul kooskõlastusringil eelmisel suvel, mille tulemusena saadi hulgaliselt tagasisidet, kuid kooskõlastust ei saadud majandus- ja kommunikatsiooni ministeeriumilt ning rahandusministeeriumilt.\n“Kui olime ametnike tasemel konsultatsioonid läbinud, käisime ka valitsuses tutvustamas ja valitsus otsustas moodustada valitsusetasemel koalitsiooni töörühm, et keerulisi teemasid põhjalikumalt arutada,” ütles Paluste, et töörühm jõudis paar korda koos käia, kuid arutelu jäi katki koroonaepideemia alguses.\nEdasine arutelu eelnõu osas sõltub Paluste sõnul sellest, mis saab edasi koroonaepideemiaga. “Kõik sõltub sellest, millal koroonakriis rahuneb ja kui kriitiliseks asi läheb. Kui kogu tähelepanu ja aur peab olema sellele teemale suunatud, siis ei jää füüsilist aega ega jõudu kellelgi sellega tegeleda,” lisas Paluste.\nTäna tähistatakse ülemaailmset patsiendiohutuse päeva. 2020. aasta üleilmse patsiendiohutuse päeva teema keskendub tervishoiutöötajate ja patsiendi ohutuse lahutamatusele, mida on kujutatud loosungis “Ohutud tervishoiutöötajad, ohutud patsiendid”, sest tervishoiutöötajate ohutus on patsiendiohutuse tagamise eeltingimus.\n17. sept. 2020 14:34\nJuba ammu on olemas selline asi nagu vastutuskindlustus.\n17. sept. 2020 19:53\nJa kes maksaks, kui juba praegu haigekassal näpud põhjas? Näiteks arstid hakkaks kohe jälle streikima ja palka juurde nõudma, kui peaksid märkimisväärse osa senisest palgast kindlustusmakseteks loovutama!


Kolonel Ermus pidas tudengipäevade avamisel tervituskõne – Kaitseväe Akadeemia\nAdmin - 27.04.2009\nKVÜÕA ülem kolonel Aarne Ermus pidas esmaspäeval, 27. aprillil Tartu Raekoja platsil Tartu Kevadpäevad 2009 avamisel tervituskõne.\nMul on äraütlemata suur au seista siin teie – noorte ja elujanuliste inimeste – ees. Pean tunnistama, et elukutselise sõjaväelasena pole mul õnnestunud üliõpilase elu kõige naturaalsemal kujul elada, kuid siiski jagaksin teiega paari mõtet.\nKevad on nüüdseks vallutanud Tartu ning silmapiiril terendab õppesessiooni lõpp. See tähendab, et pikk ja raske õpingute aeg hakkab mööda saama.\nKindlasti on pimedad talveõhtud koolitöid tehes väsitanud teie keha ja teie vaimu. Ilma puhkuseta võib juhtuda nii nagu teile tuntud suurkuju Karl Ernst von Baer on kirjeldanud eestlaste tervist Napoleoni-aegses sõjas: „…eestlased jätsid Riia linna laatsarettides endast väga nõrga ja tõppekalduva rahva mulje.”\nNagu sõdur, vajab ka tudeng aeg-ajalt puhkust ja vaheldust. Samuti pole kahtlust, et ülikoolis õppimine on midagi enamat, kui raamatutarkuste pähetuupimine. See tähendab ka ühiseid ettevõtmisi sõprade ja kaastudengitega, vaimu teritamist ka väljaspool auditooriume ja klassiruume või siis ka õlg-õla kõrval laulmist öisel Kassitoomel.\nUsun, et järgnevad üritused aitavad teil oma vaimu tõeliselt välja puhata ning naasta õppesessiooni lõpetamise juurde värsketena ja aidata tõeks teha Jakob Hurda suur unistus, et see arvult väike rahvas vaimult suureks saaks.\nKaitseväelasena olen harjunud tegutsema selgete käskude ja korralduste alusel. Ma ei saa sellest hoiduda ka täna.\nTudengid – valvel!\nVaim välja puhata! Vabalt!\nSoovin teile meeleolukaid kevadpäevi!\nKVÜÕA ülema kõrval tervitasid Raekoja platsile kogunenuid ka teiste kõrgkoolide esindajad: Tartu Ülikooli õppeprorektor Birute Klaas, Eesti Maaülikooli rektor Mait Klaassen ja Mainori Kõrgkooli Tartu Õppeasutuse juhataja Tiina Auling. Kogu nädala vältavad kevadpäevad kuulutas avatuks Tartu linnapea hr Urmas Kruuse.


Kilpnääret stimuleeriv hormoon (TSH) - Onkoloogia April\nKui patsiendil on kilpnäärmega juba probleeme olnud, soovitatakse TSH taset kontrollida mitu korda aastas. Pealegi on parem seda teha samas kliinikus sama ajavahemiku järel, kuna konkreetse meditsiiniasutuse uurimismetoodika võib radikaalselt erineda.\nTesti tulemusi võivad mõjutada hormonaalsed ravimid, samuti raske pikaajaline depressioon.\nSuurenenud TSH sisaldust täheldatakse sageli pärast sapipõie operatsiooni ja muid operatsioone, hemodialüüsi ajal, pärast füüsilist koormust, kokkupuudet pliiga ja teatud ravimite rühma kasutamist.\nSee võib olla ka väga tavaline võimalus, kui arvestada, et TSH langeb raseduse ajal, peaks TSH määr raseduse ajal vastama rasedusajale, kuna sel ajal toimub hormooni taseme loomulik langus. Rasedatel on olemas TSH norm, mis vastab raseduse trimestritele:\nKui patsient kaebab tervise halvenemise üle, tähendab see, et haigus on juba esimeses etapis üle astunud ja areneb aktiivselt. Algstaadiumid (subkliiniline hüpotüreoidism) esinevad enamikul juhtudest latentselt.\nReeglina ei ole patogeneesi esimesed tunnused väga spetsiifilised ja patsiendid ei pööra neile vajalikku tähelepanu. See võib olla: isutus, väsimus, kehakaalu tõus, halb tuju ja teised.\nProgresseerumisega hüpotüreoidismi kliiniline pilt intensiivistub:\nmärgatavalt suurenenud kaal;\ninimene muutub depressiooniks ja letargiliseks;\nkõhukinnisus muutub sagedamaks;\nmeeleolu iseloomustab sünkuse kiire muutumine lõbusaks ja vastupidi;\nSellised kliinilised ilmingud on oluline põhjus endokrinoloogilise uuringu läbimiseks..\nEdasisteks uuringuteks võtab patsient veenist verd ja määrab, mitu ühikut kilpnääret stimuleerivat hormooni see sisaldab. Täpse diagnoosi saamiseks ei piisa ühest analüüsist, kuna kõrgenenud norm ei viita alati kilpnäärmehaigustele, võib see olla negatiivsete tegurite tõttu ühekordne hormonaalse tasakaalu rike. Lisaks võimaldab rida analüüse hinnata erinevate organite ja süsteemide tööd.\nMiks test läbi viiakse??\nArst võib teile selle testi välja kirjutada, kui teil on endokriinse haiguse sümptomeid. Kõige tavalisemad probleemid on hüpotüreoidism või hüpertüreoidism..\nLoe lisaks: kilpnäärmehaiguse sümptomid - kuidas õigesti tuvastada?\nHüpotüreoidism on seisund, mille korral organism toodab liiga vähe hormoone, mis viib ainevahetuse aeglustumiseni. Hüpotüreoidismi sümptomiteks on väsimus, nõrkus ja keskendumisraskused..\nJärgnevad on selle seisundi kõige levinumad põhjused:\nHashimoto tõbi on autoimmuunhaigus, mille tagajärjel keha ründab oma kilpnäärme rakke. Selle tagajärjel ei suuda see toota piisavalt hormoone. Seisund ei põhjusta alati sümptomeid, nii et see võib progresseeruda mitu aastat, enne kui see põhjustab märgatavaid kahjustusi..\nKilpnäärmepõletik on põletik, mis on sageli põhjustatud viirusinfektsioonist või autoimmuunhäiretest nagu Hashimoto tõbi. See seisund häirib hormoonide tootmist ja viib lõpuks nende puuduseni, hüpotüreoidismini..\nSünnitusjärgne türeoidiit on ajutine türeoidiidi vorm, mis võib mõnedel naistel areneda pärast sünnitust..\nKilpnääre kasutab oma tööks joodi. Joodipuudus võib põhjustada hüpotüreoidismi.\nLoe lisaks: Hüpotüreoidism: diagnoosimine ja ravi.\nHüpertüreoidism on seisund, mille korral kilpnääre toodab ülemääraseid hormoone, põhjustades ainevahetuse kiirenemist. Sümptomiteks on suurenenud söögiisu, ärevus ja unehäired..\nAllpool on toodud mõned levinumad põhjused:\nGravesi tõbi on tavaline haigus, mille korral elund muutub suuremaks ja oluliselt produktiivsemaks. Haigusel on palju samu sümptomeid kui hüpertüreoidismil..\nLõppkokkuvõttes põhjustab türeoidiit hüpotüreoidismi, kuid lühiajaliselt võib see põhjustada ka hüpertüreoidismi. See võib juhtuda siis, kui põletik põhjustab kilpnääre tootma liiga palju hormoone ja vabastama need kõik korraga..\nLiiga palju joodi kehas võib põhjustada hüperaktiivsust. See ilmneb tavaliselt joodi sisaldavate ravimite pideva kasutamise tagajärjel. Need on mõned köhasiirupid, aga ka amiodaroon, mida kasutatakse südame rütmihäirete raviks.\nKilpnäärme sõlmed on healoomulised tükid, mis mõnikord tekivad selles. Kui need tükid hakkavad kasvama, võivad nad muutuda liiga aktiivseks.\nLoe lisaks: Hüpertüreoidism: diagnoosimine, ravi ja ennetamine.\nMillistel muudel juhtudel on ette nähtud eksam?\nMeeste ja naiste viljatusega, probleemid potentsiga.\nKui patsient saab hormoonasendusravi.\nErinevate südameprobleemide korral.\nLaste seksuaalse ja vaimse arengu edasilükkamine.\nEnamiku inimeste jaoks on normaalne määr 0,4–2,5 mU / L (95% elanikkonnast). Märgatavalt vähem isikutel on TSH tase kuni 4 mU / L. Arvatakse, et indikaator, mis ületab 2,5 mU / L, vajab regulaarset jälgimist (1 kord aastas), kaasaegses meditsiinis on küsimus selle näidustusega inimestele ravi määramise kohta.\nTSH langus veres ilmneb kilpnäärme ebaõige funktsiooni (selle hormoonide liigse sekretsiooni), hüpofüüsi ja hüpotalamuse kahjustuste ning mõne muu patoloogia tõttu.\nHüpotüreoidismi TSH suhtleb tihedalt hormoonidega T3 ja T4. Kui hüpofüüsi poolt kilpnääret stimuleeriva hormooni tootmine väheneb, ei sünteesi kilpnääre oma saladusi T3 ja T4.\nMadal TSH ilmneb tsentraalse päritoluga hüpotüreoidismi korral. Hüpotalamus ei tooda hormooni, kui see on insuldi ajal kahjustatud, seetõttu ei saa see stimuleerida hüpofüüsi.\nSeetõttu on sekundaarse hüpotüreoidismi korral TSH madal või normaalne ning kilpnääre toodab vähendatud koguses T3 ja T4. Madal TSH normaalse T4 korral ilmneb subkliinilise hüpotüreoidismi korral või eakatel.\nT3 hormooni testidel puudub hüpotüreoidismi diagnostiline väärtus, kuna indikaator püsib normaalsena isegi haiguse raske vormi korral. See on tingitud asjaolust, et TSH stimuleerib kõigepealt trijodotüroniini T3 tootmist.\nHüpotüreoidismi testid näitavad T4-türoksiini üld- ja vaba T4 sisaldust madalal tasemel. Algstaadiumis tõstetakse TSH taset ja vaba T4 hoitakse normi piires. Näitajate suhe on vastupidine.\nUsaldusväärsete andmete saamiseks tehakse laboratoorsete vigade kõrvaldamiseks mitu korda analüüse.\nSubkliinilises staadiumis ei ole haiguse ilmingud spetsiifilised. Patsient võib kaevata letargia, nõrkuse, isutus.\nSellisel juhul suureneb patsiendi kaal, vastupidi, ilmnevad lihasvalud, kehatemperatuur on langenud (käed ja jalad külmad) ja jahedus. Hüpotüreoidismiga inimesel võib kaasas olla apaatia, depressioon.\nSoovitame teada saada: millisel tsükli päeval progesterooni võtta ja millal raseduse ajal?\nKuna kilpnäärme alatalitus mõjutab energia metabolismi negatiivselt, on inimesel tunne, nagu “nad lülitaksid elektri välja”.\nVõib olla kaebusi järgmise kohta:\nKahjuks saab patsient pikka aega selliste ilmingutega elada, teadmata endokriinsüsteemi kahjustustest. Oht seisneb protsessi süvenemises, subkliinilise staadiumi üleminekus kliiniliseks ja keeruliseks.\nTavaliselt tulevad patsiendid endokrinoloogi vastuvõtule siis, kui haiguse pilt on juba kujunenud ning välised nähud koos uuringuandmetega võimaldavad diagnoosida.\nArst tuvastab lisaks loetletud sümptomitele ka bradükardia, hüpotensiooni.\nKui pärast kõiki uuringuid on diagnoositud kilpnäärme alatalitus, tuleb endokrinoloogi määrata hormoonravi..\nMilline ravim on ette nähtud hüpotüreoidismi asendusravis?\nSubkliinilise ja ilmse hüpotüreoidismi raviks kasutatakse hormooni L-türoksiini (levotüroksiini) individuaalses annuses.\nTeraapia efektiivsuse heaks märgiks on TSH, TF4 taseme stabiliseerumine normaalseks. Peaaegu kõigil haigusjuhtudel tuleb levotüroksiini võtta kogu eluks..\nHormoonravi määramist viib läbi ainult arst. Hormonaalsete ravimite ise manustamine on keelatud!\nLevotüroksiinravi positiivne mõju (TSH, FT4 normaliseerumine) on märgatav 3–4 kuu möödumisel ravi algusest. Levotüroksiiniga ravi ajal on vajalik järgmine kontroll:\nKui patsient juba põeb südame- ja veresoonkonnahaigusi, on beeta-adrenoblokaatorid välja kirjutatud, et vähendada sünteetiliste hormoonide mõju südamelihasele.\nLaste hüpotüreoidismi manifestatsioonid ja ravimeetodid\nHüpotüreoidism on sümptomite kompleks, mis ilmneb kilpnäärme funktsiooni vähenemise taustal. Kilpnäärmehormooni kaasasündinud tüüpi puudulikkusega tekivad loote närvikoe munemise häired, mis põhjustab loote tõsiseid väärarenguid.\nPärast sündi on lastel häiritud närvikiudude müeliniseerumine ja neuronite vahel impulsside edastamiseks vajalike vahendajate moodustumine. Lisaks pärsitakse närvisüsteemi rakkudes ainevahetusprotsesse ja vähendatakse bioloogiliselt aktiivsete ainete moodustumist. Haiguse omandatud vorm on nooremas eas raskem, kuna lapsel on tõsised vaimse ja füüsilise arengu mahajäämused. Kaasasündinud hüpotüreoidismiga laste ultraheliuuringul tuvastatakse kõige sagedamini kilpnäärme elundite hüpoplaasia. Raua omandatud versiooniga reeglina suurenes.\nRaskuse järgi eristatakse kolme tüüpi haigusi:\nMööduv on kõige lihtsam tüüp, mida iseloomustab kilpnäärmehormoonide taseme lühike langus, aja jooksul taastub, sageli kulgeb patoloogia patsientide märkamata ja avastatakse juhuslikult.\nSubkliinilises versioonis on kilpnäärmehormoonide tase normaalne, kuid kilpnääret stimuleeriv (hüpofüüsi hormoon, mis reguleerib kilpnäärme funktsiooni) on suurenenud. Sümptomid puuduvad ja ilma T3, T4 ja TSH vereanalüüsita on haigust võimatu tuvastada. Selle hüpotüreoidismi variandi kõige tavalisem põhjus on autoimmuunne türeoidiit. Subkliinilise hüpotüreoidismiga lastele määratakse hormoonravi kuur, mille järel edasist ravi ei vajata. Kuid sellistele patsientidele näidatakse endokrinoloogi järelkontrolli ja hormoonide T3, T4 ja TSH perioodilist jälgimist. See hüpotüreoidismi vorm areneb kooli- ja noorukieas, jääb sageli diagnoosimata ja mõnikord normaliseerub hormoonide tase iseseisvalt.\nManifesti tüübil on haiguse klassikalised ilmingud ja seda peetakse kõige raskemaks. Ilmnevad haiguse rasked sümptomid ja kilpnäärmehormoonide taseme oluline langus\nKui te ei diagnoosita ega alusta õigeaegselt hüpotüreoidismi ravi, hakkavad laste kehas ilmnema pöördumatud protsessid, mis põhjustavad tõsiseid puudeid.\nKaasasündinud hüpotüreoidismi manifestatsioonid algavad järk-järgult, kuna rinnaga toidetavad lapsed saavad emapiimaga teatud koguse kilpnäärmehormoone - see ei ole piisav, et täielikult kompenseerida, vaid piisavalt, et pikendada sümptomite avaldumise hetke. Seetõttu annavad esimesed haigusnähud end tunda 3-6 kuud pärast sündi, kui kesknärvisüsteemis arenevad pöördumatud protsessid.\nImikute ja kuni aastaste laste hüpotüreoidismi tüüpilised sümptomid:\nBeebi sünnib õigeaegselt või lükatakse sagedamini edasi (rohkem kui 42 nädalat).\nVili on suur, kehakaal üle 4 kg.\nOn hingamispuudulikkus - mürarikas, ajutiste peatustega, nina limaskesta turse tõttu hingavad lapsed suu kaudu.\nAdinamia - lapsed on nõrgad, söötmisel on raskusi, nad võtavad halvasti rindu ja imevad loidult piima, söögiisu on vähenenud. Pikka aega saavad nad paigal lamada, ilmutamata huvi välismaailma vastu.\nSöötmisel muutuvad huuled ja nasolabiaalne kolmnurk siniseks.\nLiigne unisus - sellised lapsed magavad tavapärasest rohkem, ei pruugi pikema aja jooksul ärgata.\nKarje on loid, emotsionaalne, ebaviisakas.\nSeedetrakti häired - sagedased koolikud, pikaajaline kõhukinnisus.\nTermoregulatsiooni häired - selliste beebide keha ei hoia soojust hästi ning sageli on nende kehatemperatuur langenud alla 35 kraadi, nahk on puudutades külm ja kuiv..\nIseloomulik on kehalise arengu mahajäämus, lapsed võtavad kaalus halvasti, on väikese kehaehitusega ja näevad kurnatud. Neil on lühikesed jäsemed ja pikk keha, laiad käed ja lühikesed sõrmed. Edematoosne ja paksenenud keel võib olla väga suur ega mahtu lapse suhu. Kael on lühike ja lai, hambad purskavad hilja ja juhuslikult.\nVaimne areng aeglustub, laps ei taha kõndida, teda ei huvita mänguasjad ja ümbritsevad objektid. Kui te ravi ei alusta, ei hakka kõne üldse arenema. Hüpotüreoidismi vaimset alaarengut nimetatakse kretinismiks..\nNeed sümptomid on iseloomulikud haiguse raskele käigule, mis ilma korraliku ravita viib täieliku puude tekkimiseni. Kergel juhul võivad esimesed haigusnähud ilmneda alles 5-aastase eluea jooksul või isegi noorukieas.\nT4 ja T3 taseme langus põhjustab suurenenud TSH sekretsiooni ja türeotroopsete rakkude kompenseerivat hüpertroofiat. Kui T4 ja T3 defitsiit püsib pikka aega, võib hüpofüüsi kasvada väga palju, pigistada visuaalset ristmikku ja põhjustada Türgi sadula suurenemist. Pärast kilpnäärme eemaldamist tekivad loomadel mõnikord türeotropinoomid. Inimeste primaarse hüpotüreoidismi korral on türotropinoomid, mis eritavad autonoomselt TSH ja mida ei saa ravida levotüroksiiniga, väga harva..\nTavaliselt normaliseeritakse hüpofüüsi suurus ja TSH tase hormoonasendusravi abil. Raske primaarse hüpotüreoidismi korral võib tekkida hüpofüüsi hulgifunktsioon. See väljendub adenohüpofüüsiliste hormoonide basaalse ja stimuleeritud sekretsiooni suurenemises või vastupidi nõrgenemises. Niisiis, primaarse hüpotüreoidismiga kaasneb sageli hüperprolaktineemia.\nSellistel juhtudel võib hüpofüüsi hüpertroofia segi ajada prolaktinoomiga. Prolaktiini võib siiski välistada, kui levotüroksiinravi korral normaliseerub prolaktiini tase. Primaarse hüpotüreoidismiga lastel on prolaktiini ja FSH sisalduse suurenemise tõttu võimalik enneaegne seksuaalne areng. Pärast ravi levotüroksiiniga kaovad adenohüpofüüsiliste hormoonide sekretsiooni häired.\nKui haiguse ravi ei alustata õigeaegselt, suureneb tüsistuste tõenäosus..\nÜks kõige ohtlikumaid tüsistusi on hüpotüreoidne kooma, mis on patsiendi elu ohustav seisund. Seda patoloogiat täheldatakse kõige sagedamini nõrgestatud ja eakatel patsientidel. Ülejahutamine, joobeseisund, nakkuslikud protsessid ja vigastused võivad kedagi provotseerida. Surmav tulemus ilmneb südame- ja hingamispuudulikkusest. Vaatamata erakorralisele arstiabile sureb vähemalt 40% patsientidest.\nEnne kooma algust jälgitakse esivanema seisundit, kui kõik haiguse sümptomid on süvenenud, areneb stuupor ja neerupealiste funktsionaalsus on järsult vähenenud.


Radisson SAS hotell vahetab Tallinnas juhti - Äripäev\nRadisson SAS hotell vahetab Tallinnas juhti\n19. september 2006, 11:18\nAlates 19. septembrist alustab Tallinna\nRadisson SAS hotelli tegevdirektorina tööd rootslane Johan Aschan, kes on\nRadisson SAS hotellide juhtivatel positsioonidel töötanud viimased viis aastat.\nRadisson SAS hotelli Tallinnas alates 2004. aastast juhtinud Sam Holmberg lahkub Rezidor SASi hotelliketist. “Nägin kahe Eestis töötatud aasta jooksul hotellisektori ja konkurentsi kiiret arengut. Seetõttu on mul väga hea meel, et Radisson SAS hotell Tallinnas on hoidnud oma positsiooni turuliidrite seas ning Rezidor SAS hotelliketi siseselt saanud kõrge tunnustuse Rezidor SAS President’s Award, mis näitab väga head kvaliteeti ning edukat äritulemust 181 Radisson SAS hotelli seas,” ütles Holmberg. “Olen siin oldud aja jooksul saanud palju uusi sõpru ja meenutan sooja tundega inimesi, kes on meie hotelli käekäigule kaasa aidanud.”\n37aastane Johan Aschani sõnul ootab ta põnevusega uuel ametikohal töötamist ning usub, et see pakub talle suuri väljakutseid. “Tallinna hotellituru areng on kiire ning konkurents tihenev, “ ütles Aschan.


Väliseesti noorte pärimuskultuuri laagrist võtab osa 26 noort - news\nVäliseesti noortele suunatud pärimuskultuuri suvelaagrist Lõimeleer võtab tänavu osa 26 noort 13 riigist.\nVäliseesti noorte pärimuskultuuri laagrist võtab osa 26 noort\nViljandi kultuuriakadeemia eestvedamisel algab tuleva nädalal esmaspäeval Viljandimaal väliseesti noortele suunatud pärimuskultuuri suvelaager Lõimeleer, millest sel aastal võtab osa 26 osalejat 13 riigist, edastas Tartu Ülikooli pressiesindaja, vahendas BNS.\nLaagri projektijuht Anett Männiste ütles, et tänavu ehk teisel laagriaastal oli huvi laagri vastu kaks korda suurem ja kuna laager täitus hoogsalt, jagati see kaheks grupiks - ühed paiknevad Viljandimaal Tääksis ning teised Abjas.\n"Registreerunuid on nii Ameerika Ühendriikidest, Kõrgõzstanist, aga suurem osa tuleb ikkagi Eurooopa riikidest, näiteks Rumeeniast, Tšehhist, Itaaliast ja Luksemburgist," sõnas Männiste.\n"Sel aastal oleme ka laagrikava mitmekesisemaks teinud, näiteks Abja lapsed saavad käia ringreisil taludes ja õpivad mängima kuuekeelset kannelt, samal ajal kui Tääksi lapsed naudivad põnevat muusika ja olemise töötuba. Aga on ka ühistegevusi nagu Tääksis maavalla festivali raames toimuva Ürgturu külastamine, kus kaubeldakse pärimusliku käsitööga, näidatakse ja õpetatakse vanu käsitööoskusi," lisas Männiste.


Jaan Muna (majandustegelane) – Vikipeedia\nJaan Muna (10. juuli 1862 Kavastu vald, Tartumaa – 4. jaanuar 1936, Tartu) oli Eesti ettevõtja ja majaomanik.\nMuna sündis Kavastus Tähe talus perepojana. Äritegevust alustas ta linakaupmehena, hiljem asutas mitu piimatööstust. Koos venna Peetriga olid esimesed eestlased, kes valmistasid võid ja juustu ekspordiks.\nEttevõtluse kõrvalt oli Muna ka ühiskondlikult aktiivne: Tartu Pauluse koguduse asutaja ja nõukogu liige, Võru linnavolikogu liige 1907. aastal, Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi liige, Eesti Põllumeeste Seltsi näituste komisjonide kauaaegne liige, Eesti Kutsekogude ettevõtteomanike sektsiooni liige jne.\n↑ 1,0 1,1 1,2 http://www2.kirmus.ee/biblioserver/index2.php?kid=391938\n"Jaan Muna 70-aastane" Postimees, 12.07.1932\n"Jaan Muna †" Postimees, 04.01.1936\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Jaan_Muna_(majandustegelane)&oldid=3935775"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 14:57, 19. juuni 2014.


Maha äng!: Sest olen sõdalane\nVõiks ju ka otse välja öelda =)\nKui mul on halb, ütlen ju selle otse välja? Kaunitesse kujunditesse rüütatult paremal juhul, aga ei varja?\nNoh, nüüd on mul hea. Juba pikemat aega. Kuudes.\nMul on tunne, et olengi umbes kõige lahedam (no mõned on veel lahedamad, aga umbes) inimene, keda tean, mul ei ole midagi kaotada, tehes täpselt seda, mida tahan, võin kõike, sest mida hullemat muga ikka juhtuda saab, kui et suren ära - ning seda olen juba korra teinud.\nPolnudki nii jube.\nMul. Ei. Ole. Midagi. Kaotada.\nMe mängime Poeglapsega ikka veel loomamängu, kui tal on igav ja muud ei tule pähe. Seda, kus on vaja öelda loom selle tähega, millega eelmine loom lõppes.\nSelle mängu käigus on täiesti loomulikult ning ponnistuseta sündinud järgmised liigid:\nPreili vistrik (pistrik)\nMul on Poeglapsega selgesti lahe.\nAga seda, kui lahe on mu Tütarlaps, ei oska kohe sõnadesse pannagi. Ta on KÕIKE. Ilus, kunstiliselt andekas, muusikaliselt andekas, ei karda nõme välja näha, kujuteldamatult hea mäluga, töökas, hea seltskond, hea maitsega, võtab oma vajaduste eest ise vastutuse, samas on vähenõudlik, elutark juba vanuses 13 - midagi olen täiega hästi teinud, et ta olemas on!\nÜkspäev, kui ta minuga oli - elab ta mu ema juures, sest see on koolile oluliselt lähemal ning ta on vanuses, kus aeg muutub selliseks ressursiks, mida ei ole raisata - läksime läbi pargi. Tütarlaps kibrutas kulme ning rääkis:\n"Tead, ma sain hiljuti aru, et see ongi me ainuke elu. Et kõik edasilükatud asjad on edasi lükatud asjad, "ma võiks praegu XXXXi teha, aga teen teine kord" tähendab, et see hetk kaob päästmatult minevikku ning ei tule enam kunagi tagasi, sel hetkel sa XXXXi ei teinud."\nMul jäi mentaalselt suu ammuli. Reaalselt oli see kinni ning sügistuul ei puhunud sisse, aga see on asi, mida MINA olen alles viimastel aastatel avastanud. 13-aastasena niimoodi mõista!\nA muidu on ilus ilm, mul on kohv, juuksed tõmbuvad dušijärgselt lokki, aknal ootavad sigaretid, running up that hill mängib ning mida veel tahta?\nLabels: eneseupitus, lapsed\nnotsu 26. oktoober 2015 19:52\nkaks äratundmiselamust siit: see mäng on väga tore mäng, meil täditütrega tekkisid selle käigus linnud nimega nööbik, nabatihane ja näpp. Teine äratundmine - et hetk kaob minevikku ja siis on see lihtsalt hetk, mil iks asi jäi tegemata, meenus mulle väga konkreetselt toiduga seoses. Märkasin vaeses tudengipõlves, et kui on juhtunud selline asi, et mul on jogurtit, siis on märksa mõistlikum süüa jogurt kohe täna õhtul ära, mitte mõelda, et äkki jätaks homseks söömiseks. Sest jogurti söömatajätmine täna, kui ta mul nina ees on, põhjustab mulle palju rohkem kannatusi, kui jogurti söömatajätmine homme lihtsal põhjusel, et teda ei ole.\n(vbla oleks küll vaja jätta homseks, kui homme üldse midagi muud süüa ei oleks ja valida oleks, kas süüa täna natuke vähem või homme päris nälgida, aga mul oli peaaegu alati kaerahelbeid ja kartuleid, nii et päris nälgimine ei olnud teema.)\nLendav 26. oktoober 2015 21:39\nJajah, kust need tütred on tulnud? Mul on oma lapsega aeg-ajalt samasuguseid suu-lahti hetki.\nväga väga naine 26. oktoober 2015 22:05\nOot, aga näpp on ju päris lind? Nagu "kärbsenäpp" nt?\nMa küll n-tähe juures pole veel kasutanud, aga kui tuleks kellelgi ette, siis ma vist vaielda küll ei saaks - noh, k-tähega "kajakas" öelnule küll vastu ei vaidle!\nnotsu 26. oktoober 2015 23:11\nKärbsenäpp on, lihtsalt näppi minu teada mitte. tähendab, on mitmesuguseid -näppe, aga nad ei ole omavahel kuigi lähedalt sugulased, pähklinäpp näiteks ei ole isegi lind, nii et näpp ei saa olla samas mõttes üldnimetus nagu kajakas, mis tähistab üht konkreetset lindude perekonda.\nTho 27. oktoober 2015 02:23\nMina lugesin 'näpp' ja hakkasin paar rida hiljem mõtlema, et ootoot, see on ju sõrm! :D\nväga väga naine 27. oktoober 2015 09:05\nNäpu-näpi teemadel veel: http://www.eki.ee/dict/ety/index.cgi?Q=n%C3%A4pp\nMingi artikkel "lindude elpaigad" oli ka, kus "näpp" ilma eessõnata sees, aga mu nett on hetkel nii aeglane ja mul endal nii kiire, et ei hakanud lugema. Ma tean küll, et pähklinäpp on hoopis loom (peale kommipakki, mulle meeldivad need magusaks tehtud mandlid eriti, vaatasin netist üle, et siuke loom ongi olemas), aga arvan, et ta lihtsalt on erand ja ametlikust keelest väljas.\nKaur 27. oktoober 2015 10:07\nArvuti-inimestel on keelereeglitega omad ja formaalsed suhted. Kui on kärbsenäpp, on ka tavanäpp.\n"... linguistic invention in most subcultures of the modern West is a halting and largely unconscious process. Hackers, by contrast, regard slang formation and use as a game to be played for conscious pleasure. Their inventions thus display an almost unique combination of the neotenous enjoyment of language-play with the discrimination of educated and powerful intelligence. "\n"There seems to be a meta-rule behind these nonstandard hackerisms to the effect that precision of expression is more important than conformance to traditional rules; where the latter create ambiguity or lose information they can be discarded without a second thought."\n(See on ürgvana doc muidugi.)\nEl Stupido 27. oktoober 2015 16:18\nLapsed panevad aegajalt/tihti asjadele täpsemalt pihta kui elukogenud inimesed. Hiljem nad unustavad, kohati ka nüristuvad, sest elu trügib peale. (Elu homo-carjerikus-realpoliticus mõttes.)\nVahel mäletlen, et millal olen olnud tõeliselt rahulolev ja/või õnnelik. Üks kujutluspilt on selline, et klammerdun külmal sügispäeval raagus paju tüve külge ja lasen tuulel paju ning mind paju küljes kõigutada. Mul ei ole täna sellele pajukõikumisele palju vastu panna (diivan ja tele? internet? Ei ole elektroonikal sellist ehedust.). Sestap on vahel isegi säändene asotsiaalne turgatus, et kui ma praegu rahul pole ning pingutus ei vii just palju edasi, siis no mis seal vahet on - ma võin ju poe taga end loojangu poole juua ning ehk olen siis isegi õnnelikum?\nPS: See on muidugi pessimistlik vaade, et on ainult üks elu. Kusjuures kui ma teaks, et on vähemalt kaks elu, ma pole kindel et elaksin teise elu vähem hedonistlikumalt. Võib-olla oleks veelgi pikemalt noor ja muretu.\nAnonüümne 27. oktoober 2015 19:47\nHakkasin mõtlema lapse väljaöeldule ning meenus, et mingi taolise tõdemuse sõnastasin enda jaoks ka kuskil 11-12 aastaselt. Tõsi, ma ei jaganud seda oma vanematega.\nMäletan, et selle tõdemuse eellooks oli ühe sõbraga ette võetud suvine onniehitamise projekt, mille tulemusel hakkas kerkima sügavas ja mittekäidavas metsas üsna kapitaalne ehitis.\nSelle ehitamise käigus mõistsin, et tegelikult nautisin protsessi palju rohkem kui maja valmissaamist. Murelikult mõtlesin, et mis siis, kui saabki valmis, mis me siis tegema hakkame. Kas tõesti tuleme kodudest mitme kilomeetri kaugusele metsa, et lihtsalt selles onnis istuda. See ei tundunud huvitav ja teha tahtsin ma suvel ikka seda, mis oleks huvitav. Nii planeerisin seda ehitust aina suurejoonlisemana ja ühtlasi pikemaajalisemana.\nSellest sai kahekorruseline ja kolmetoaline, suure rõduga, puitpõrandate ja kiviahjuga korralik palkmaja. Seljakottides tassisime mitmeid päevi järjest telliskive ja savi sinna, et ahju ehitada:). Nii õnnestus projekti venitada tõesti peaaegu kogu suve kestvaks ja nagu ma selgelt ette kujutasin, ei huvitanud see peale valmissaamist mind enam üldse.\nMõtlesin siis, et kui kõikvõimalikest lõpptulemustest on alati vaid üürikeseks hetkeks rõõmu, siis tasub teha just neid asju, mille tegemine ise meeldib, mitte niivõrd lõpptulemus.\nSee pole päris sama, mida Sinu tütar ütles, aga seal oli taustal mul samuti see teadmine, et PRAEGU tuleb teha neid asju, mis pakuvad rõõmu ja PRAEGU ei ole kindlasti see aeg, millal tuleb midagi oodata ja selle nimel midagi (nõmedat) ära kannatada. See suhtumine kandus sellest alates ka kooli üle, ma ei püüdnud enam koolitundi, koolipäeva, veerandit või kooliaastat ära kannatada, vaid püüdsin need omal moel endale maksimaalselt huvitavaks teha.