Kui kaua diabeetikud elavad insuliinil - Võimsus 2020\nKas suhkruhaigus on edastatud?\nKui kaua diabeetikud elavad insuliinil\nSuhkurtõbi on krooniline haigus, mis viimastel aastatel on suurendanud kogu maailma elanikkonna hulka. Meditsiin on tõestanud, et just see valgendamine mõjutab negatiivselt inimeste eluea pikenemist.\nSelle põhjuseks on diabeetiliste haiguste raskete komplikatsioonide esinemine kooma kujul ja diabeetiliste organite ja süsteemide järkjärguline hävitamine. Veresoonte süsteemi ja südame lihaste haigused, neeruhaigused ja närvikiudude kahjustused avaldavad ennetavat surma.\nSellepärast muretsevad kõik diabeetikud küsimustega: kui kaua ja kui kaua diabeetikud elavad, kui kaua nad elavad koos diabeeti insuliiniga, kuidas diabeediga elada?\nKeegi ei saa täielikult vastata, mitu aastat nad diabeediga elasid. See on tingitud asjaolust, et diabeedi olemus on iga inimese jaoks individuaalne. Kuidas su diabeediga elada? On reegleid, millel on kasulik mõju diabeetiku elutegevuse kestusele.\nTulenevalt asjaolust, et meie aja juhtivad meditsiinitöötajad teevad igapäevaseid uuringuid diabeedi ja selle mõjuga inimeste uurimisel, nimetame peamised parameetrid, millest võib olla kasulik mõju I tüüpi diabeediga patsientide eeldatavale elueale.\nStatistilised uuringud näitavad, et 1. tüüpi diabeediga inimesed surevad enneaegselt 2,5 korda sagedamini kui terved inimesed. II tüüpi diabeediga isikutel on need arvud kaks korda väiksemad.\nStatistika näitab, et 1. tüüpi diabeediga inimesed, kellel haigus ilmnes 14-aastastel ja vanematel, on harva võimeline elama kuni viiekümne aasta jooksul. Kui haiguse diagnoos tehti õigeaegselt ja patsient järgis arstiretsepte, siis kestab eeldatav elu nii kaua, kui võimaldab teiste haigustega seotud haiguste olemasolu. Viimastel aastatel on meditsiin jõupingutustes primaarse diabeedi ravimisel saavutanud kaugele, mis võimaldas diabeetikutele kauem elada.\nMiks nüüd diabeediga inimesed elavad kauem? Selle põhjuseks oli uute ravimite kättesaadavus diabeeti põdevate haiguste raviks. Selle haiguse alternatiivse terapeutilise ravi ala areneb, toodetakse kõrgekvaliteedilist insuliini. Tänu glükomeetridele saavad diabeetikud glükoosi molekulide koguse vereseerumis ilma kodust lahkumata. See võimaldas haiguse palju väiksemat arengut.\nArstid soovitavad eeskirjade rangelt kinni pidada diabeetikute esimest tüüpi diabeedihaigete pikaealisuse ja elukvaliteedi parandamiseks.\nVere suhkrusisalduse igapäevane jälgimine.\nVererõhu pidev mõõtmine arterites.\nDiabeedivastaste ravimite heakskiitmine arsti poolt, võimalus arutada raviarstiga tõhusate populaarsete ravimeetodite kasutamist.\nDiabeedi toitumise kindel järgimine.\nFüüsilise tegevuse igapäevase hulga hoolikas valimine.\nVõimalus vältida stressi ja paanikaolukorda.\nIgapäevase režiimi hoolikas uurimine, sealhulgas õigeaegne toidutarbimine ja uni.\nNende reeglite järgimine, nende vastuvõtmine kui eluea norm, võib olla pikaealisuse ja hea tervise tagatis.\nSeejärel kaaluge, kui palju nad elavad II tüüpi diabeediga. Kui inimesel diagnoositakse sekundaarset diabeetilist haigust, peab ta õppima elama erinevalt, et alustada tervise jälgimist.\nSelleks on vaja kontrollida suhkru sisaldust veres. Üks viis suhkru sisalduse piiramiseks vereringes on muuta dieeti:\nmadala glükeemilise dieedi jälgimine;\njooge palju vedelikke.\nTeine meetod on kõndimine, jalgrattasõit, ujumine basseinis. Ärge unustage ravimit võtma. Iga päev tuleb jälgida naha terviklikkust jalgade piirkonnas. 2. tüüpi diabeedi korral on spetsialistidel vaja tervet tervisekontrolli teha mitu korda aastas.\nMis mõjutab diabetes mellitus elu ja kui kaua see elab koos sellega? Mida noorem diabeedi diagnoosinud patsiendi tagasipöördumine, seda negatiivsem on prognoos. Kindlasti vähendab diabeetilise haiguse eluiga, mis avaldub lapsepõlves.\nSuhkruhaiguse eluiga mõjutab suitsetamisprotsess, hüpertensioon, kõrge kolesterool ja glükoosi tase vereseerumis. Tuleb arvestada, et diabeedi elu täpne arv ei ole võimalik nimetada, sest see sõltub suurel määral patsiendi isiklikest omadustest, haiguse astmest ja tüübist. Kui paljud inimesed elavad diabeedi eri tüüpi?\nKui kaua teete 1. tüüpi diabeedi\n1. tüüpi suhkruhaiguse eluiga sõltub toitumisest, kehalise kasvatuse, vajalike ravimite ja insuliini kasutamisest.\nKuna seda tüüpi isiku diabeedi avastamine on võimeline elama umbes kolmkümmend aastat. Sel perioodil võib patsient saada kroonilisi südame- ja neeruhaigusi, mis vähendab eluiga ja võib põhjustada surma.\nPrimaarne diabeet avaldub kolmekümnele aastale. Aga kui te järgite arsti soovitusi ja järgige tavalist elustiili, võite elada kuuskümmend aastat vana.\nHiljuti on kalduvus suurendada primaarsete diabeetikute keskmist eeldatavat eluiga, mis on 70 aastat või rohkem. See on tingitud korralikust toitumisest, ravimite kasutamisest määratud aja jooksul, suhkrusisalduse enesekontrollist ja enesehooldusest.\nÜldiselt väheneb meeste ja naiste diabeetilise haiguse keskmine eluiga kaheteistkümne aasta jooksul, naissoost - kakskümmend. Täpne ajakava ei ole siiski võimalik, kuna selles osas on kõik isiklikud.\nKui kaua elate II tüüpi diabeediga\nSekundaarne diabeetiline haigus tuvastatakse sagedamini esmaseks. See on vanurite haigus, üle viiekümne aasta vanune. Selline haigus kahjustab neerude ja südame seisundit, mis põhjustab enneaegset surma. Sellise haigusega on inimestel siiski pikem eluiga, mis keskmiselt langeb 5 aasta võrra. Kuid erinevate komplikatsioonide progresseerumine muudab need inimesed puudega. Diabeetikud peavad pidevalt kinni pidama dieedist, jälgima suhkrut ja rõhuindikaatoreid ning loobuma halvadest harjumustest.\nLapsed saavad ainult primaarse diabeedi. Viimased meditsiinilised arengud ei suuda täielikult ravida diabeetilist haigust. Siiski on ravimeid, mis aitavad kaasa tervise ja glükoosi molekulide veres stabiliseerumisele.\nPeamine ülesanne on haiguse varane diagnoosimine beebis kuni negatiivsete komplikatsioonide ilmnemiseni. Lisaks on vajalik raviprotsessi pidev jälgimine, mis suudab tagada lapse täieliku elu. Ja prognoos on antud juhul soodsam.\nKui alla kaheksa-aastaste laste puhul leitakse diabeetiline haigus, elavad need lapsed kuni 30-aastased elud. Kui haigus rünnatakse palju hilisemas eas, suurenevad võimalused, et laps elab kauem. 20-aastased noorukid võivad elada kuni seitsekümmend, samas kui diabeetikutel on elatud vaid paar aastat.\nMitte kõik diabeediga inimesed ei alustata koheselt insuliini süstimisega. Enamik neist pikka aega ei saa otsustada ja jätkata ravimite tableti kasutamist. Insuliini süstimine on võimas vahend esma- ja teisese diabeedi raviks. Kui õige insuliin ja annus õigeaegselt süstida, suudab insuliin säilitada normaalsel tasemel suhkrut, et vältida tüsistusi ja elada kauem kuni üheksakümmend aastat.\nKokkuvõtteks võib öelda, et see on tõeline, täis ja pikk elada diabeediga. Pikaealisuse tingimus on järgida selgeid eeskirju, mille on ette näinud arst ja distsipliin narkootikumide kasutamisel.\nKui palju inimesi elab II tüüpi diabeediga?\nArstide endokrinoloogid peavad igal aastal probleemi, kuidas vähendada kaasuvahaiguste tekkimise ohtu, kui teil on 1. tüüpi suhkurtõbi või teise tüüpi haigus. Selline haigus mõjutab keha, sõltumata patsiendi vanusest.\nKõige sagedasem haiguse teise tüübi diagnoos on insuliinsõltumatu suhkurtõbi, kui haige ei kasuta insuliinravi, vaid järgib ranget meditsiinilist dieeti. Omakorda ei tea diabeetikud, kui nad õpivad patoloogilise häire organismis, sageli mõtlevad, kui palju nad elavad 2. tüüpi diabeediga.\nEndokrinoloogid ei saa sellele küsimusele täpselt ja ühemõtteliselt vastata, mille tõttu patsiendid võivad arstile avaldada üllatust ja usaldamatust. Samal ajal saab elada piisavalt kaua, kui järgib arsti nõudeid selgelt ja vastutustundlikult, regulaarselt läbi eksamite, sööge hästi ja elustage aktiivset eluviisi.\nMitu aastat on diabeetikute elanud\nEt teada saada, kui palju inimesi diabeediga elab, peate arvestama haiguse tüübiga, selle raskuse, tüsistuste esinemisega. Ametliku statistika kohaselt on 1. tüüpi diabeediga diabeediga inimestel suurenenud ennetähtaegse surma oht.\nVõrreldes terve inimesega, surma esineb 2,5 korda sagedamini. Seega on insuliinist sõltuva suhkruhaiguse diagnoosimisel raskelt haigetel inimesel võimalus vanadusele elada 1,5 korda madalamal.\nKui diabeediga inimesed saavad teada oma haigusest vanuses 14-35 aastat, saavad nad insuliini elada kuni 50 aastat, isegi kui nad järgivad ranget meditsiinilist toitu ja viivad tervisliku eluviisi. Ennetava suremuse oht on neis 10 korda suurem kui tervetel inimestel.\nIgal juhul väidavad arstid, et küsimus "kui palju inimesi diabeediga elab" on üsna positiivsed vastused. Inimene võib edasi elada nagu terve inimene, kui pärast tuvastamist diagnoosi hakkab täitma kõik vajalikud eeskirjad - kehakaalu kasutamise, eridieeti, võttes hüpoglükeemilist tablette.\nProbleem on selles, et mitte kõik endokrinoloogid ei edasta õigesti teavet selle kohta, kuidas patsient ise ennast aitab. Selle tulemusena suureneb probleem ja inimese eluea pikenemine väheneb.\nTänaseks diabeedi esimese diabeedi diabeediga saab inimene elada palju kauem kui 50 aastat tagasi. Nendel aastatel on suremus üle 35 protsendi, praegu on need arvud langenud 10 protsendini. Samuti on oodatav eluiga II tüüpi diabeedi puhul mitu korda suurenenud.\nSelline olukord on tingitud sellest, et ravim ei seisa veel. Diabeedil on täna võimalus vabalt hankida insuliini, valides õige hormooni. Turul on uusi ravimeid, mis tõhusalt aitavad haiguse vastu võidelda. Vere glükoosimeetri mugava kaasaskantava seadme abil saab inimene iseseisvalt teha kodus vere suhkrusisalduse veretesti.\nÜldiselt leiti 1. tüüpi suhkurtõbe laste ja noorukite seas. Kahjuks on sellel ajastul suremuse oht väga kõrge, kuna vanemad ei tuvasta alati haigust õigeaegselt. Samuti ei suuda laps mõnikord iseseisvalt järgida õiget dieeti, jälgida veresuhkru taset. Kui jääte kriitilisest hetkest kõrvale, on haigus hoogustumas ja haiguse raskekujuline staadium areneb.\nTüüp 2 haigus esineb tavaliselt täiskasvanud elanikkonnas, vananemisega.\nEnnetähtaegse surma oht võib suureneda, kui inimene sageli suitsetab ja joob alkoholi.\nMis vahe on esimese ja teise tüüpi diabeedi vahel?\nEnne küsimuse esitamist, kui kaua suudate diabeediga diagnoosida, on mõistlik mõista peamisi erinevusi esimese ja teise haiguse ravis ja toitumises. Igas etapis esinev haigus on ravimatu, tuleb sellega harjuda, kuid elu jätkub, kui vaatate probleemi erinevalt ja vaatate oma harjumusi.\nKui haigus mõjutab lapsi ja noorukeid, ei pruugi vanemad alati tähelepanu pöörata haigusele. Selle perioodi jooksul on oluline säilitada veresuhkru tase kindlalt, valides hoolikalt dieedi. Kui haigus areneb, mõjutavad muutused siseorganeid ja kogu keha. Pankreas hakkavad beetarakud lagunema, mistõttu insuliini ei saa täielikult valmistada.\nVanas eas areneb nn glükoositaluvus, mille tõttu pankrease rakud ei tunne insuliini ära, mistõttu suureneb veresuhkru tase. Olukorraga toimetulemiseks on oluline mitte unustada süüa õigesti, minna spordisaalidesse, tihti kõndima värskes õhus, suitsetamisest loobuda ja alkoholi joomist.\nSeetõttu peab diabeetik oma haiguse võtma, et aidata ennast täisväärtuslikule elule tagasi minna.\nIgapäevane veresuhkru mõõtmine peaks muutuma harjumuseks.\nInsuliinsõltuva diabeedi korral on soovitatav osta spetsiaalne mugav süstalüstal, mille abil saate süstida mis tahes sobivas kohas.\nMis määrab diabeedi elu kestuse\nÜkski endokrinoloog ei saa nimetada patsiendi surma täpset kuupäeva, kuna haigus ei teata. Seetõttu on väga raske öelda, kui palju diabeediga inimesi elab. Kui inimene soovib oma päevade arvu suurendada ja elada ühe aasta, peate pöörama erilist tähelepanu surmava tulemusega lähedastele teguritele.\nPeate regulaarselt võtma oma arsti poolt väljapandavaid ravimeid, võtma taimseid ravimeid ja muid alternatiivseid ravimeetodeid. Kui te ei järgi arsti soovitusi, võib diabeetiku esimene päev haiguse esimese tüübi puhul olla juba 40-50 aastat vana. Kõige sagedasem varajase surma põhjus on kroonilise neerupuudulikkuse areng.\nMitu inimest saab haigusega elada, on individuaalne näitaja. Inimene saab kindlaks määrata kriitilise ajahetke ja peatada patoloogia arengu, kui te regulaarselt mõõdate glükoosi taset veres glükomeetriga, samuti tehke suhkru esinemise korral uriiniproovid.\nDiabeediga seotud oodatav eluiga on vähenenud peamiselt organismi negatiivsete muutuste tõttu, mis põhjustab veresuhkru taseme suurenemist. On vaja mõista, et 23. eluaastal algab järkjärguline ja vältimatu vananemine. Haigus aitab oluliselt kiirendada hävitavaid protsesse rakkudes ja raku regeneratsioonis.\nDiabeedi pöördumatud muutused algavad tavaliselt, kui ateroskleroosi komplikatsioon progresseerub 23-25-aastastel. See omakorda suurendab insuldi ja gangreeni ohtu. Selliseid rikkumisi saab vältida vere ja uriinianalüüside näitajate hoolika jälgimisega.\nDiabeet peab alati järgima kindlat režiimi, neid reegleid tuleb meeles pidada, olenemata sellest, kus inimene on - kodus, tööl, visiidil, reisi ajal. Ravimid, insuliin, glükomeetril peab alati olema patsient.\nPsühholoogilisi kogemusi tuleb vältida nii palju kui võimalik. Samuti ärge paanitsege, see ainult raskendab olukorda, häirib emotsionaalset meeleolu, viib närvisüsteemi katkestusse ja igasuguste tõsistest tüsistustest.\nKui arst on haigust diagnoosinud, on vaja nõustuda sellega, et keha ei suuda insuliini täielikult valmistada ja mõista, et nüüd on elu erinev ajakava järgi. Inimese peamine eesmärk on nüüd õppida järgima teatud režiimi ja samal ajal jätkuvalt tundma tervislikku inimest. Ainult tänu sellele psühholoogilisele lähenemisele saab eluea pikenemist suurendada.\nViimase päeva võimalikult kiireks edasilükkamiseks peab diabeetik järgima teatavaid rangeid eeskirju:\nIga päev mõõdab suhkru taset veres elektrokeemilise glükomeetri abil;\nÄrge unustage mõõta vererõhku;\nVõtke raviarsti määratud ravimeid õigel ajal ette;\nValige hoolikalt toitumine ja järgige söömise režiimi;\nKorrapäraselt laadige keha füüsilise koormusega;\nPüüdke vältida stressirohke olukordi ja psühholoogilisi kogemusi;\nEt saaksite oma igapäevast rutiini korrapäraselt korraldada.\nKui järgite neid reegleid, võib oodatav eluiga oluliselt tõusta ja diabeetik ei pruugi karda, et ta sureb liiga vara.\nSuhkurtõbi on surmav haigus\nPole saladus, et mis tahes tüüpi diabeet peetakse surmavaks haiguseks. Patoloogiline protsess seisneb selles, et pankrease rakud lõpetavad insuliini tootmise või toodavad ebapiisava insuliini koguse. Vahepeal on see insuliin, mis aitab glükoosi rakkudesse sattuda, nii et nad söödaksid ja toimiksid normaalselt.\nKui tõsine haigus areneb, hakkab suhkur koguneda suures koguses veres, kuid see ei sisene rakkudesse ega toita neid. Sellisel juhul üritavad vaesestatud rakud saada tervetest kudedest puuduvat glükoosi, mille tõttu keha järk-järgult tühjeneb ja hävib.\nDiabeedis on kõigepealt nõrgenenud kardiovaskulaarsüsteem, visuaalsed elundid, endokriinsüsteem, ning maksa, neerude ja südame töö halveneb. Kui haigus on alanud ja seda ei ravita, mõjutab keha palju kiiremini ja ulatuslikumalt, mõjutatakse kõiki siseorganeid.\nSelle tagajärjel elavad diabeetikud palju vähem kui terved inimesed. 1. ja 2. tüüpi diabeet põhjustab tõsiseid tüsistusi, mis tekivad, kui te ei kontrolli vere glükoosisisaldust ja keeldute rangelt meditsiinilistest soovitustest kinni pidama. Seega ei ole paljud vastutustundetu diabeetikute elus kuni 50 aastat.\nInimese eluleperioodi pikendamiseks võivad insuliinist sõltuvad diabeetikud olla insuliini kasutamisega. Kuid kõige tõhusam viis haiguse vastu võitlemiseks on diabeedi täieliku esmase ennetuse teostamine ja esialgu õige söömine. Sekundaarne ennetus on õigeaegne võitlus diabeedi tekkega seotud võimalike komplikatsioonide vastu.\nDiabeediga seotud elu pikkust kirjeldatakse käesolevas artiklis esitatud videos.\nKui kaua diabeetikut elab ilma insuliini võtmata?\nDiabeediga patsient ei pea võtma insuliini - üsna suur patsientide rühm on sünteetiliste ravimite puhul, mis stimuleerivad insuliini sekretsiooni või suurendavad kudede glükoosisisaldust. Sellist ravi võib muidugi rakendada ainult teise tüüpi diabeediga diabeediga inimestele, kellel teatud määral säilib pankrease funktsioon.\nKui glükoositaseme ei ole nende preparaatidega võimalik reguleerida, lülitage insuliin sisse. Siiski võivad II tüüpi diabeediga patsiendid pikka aega ilma insuliinita töötada (see kõik sõltub inimese normaalsest toitumisest). Diabeetikutel esimene liik, kelle enda insuliini ei toodeta üldse mingit ravi on tavaliselt kiiresti langeda koomasse - ka sõltuvalt toidust, kuid kuna sisemise sünteesi maksas glükoosi protsess on paratamatu ja täie nälga toimub kuskil poolteist päeva.\nKui paljud inimesed elavad diabeediga insuliini statistikas, haiguse arengus\nSageli kogevad endokrinoloogid, kui palju inimesi diabeetikule insuliiniga elab. See haigus käivitab kõhunäärme häired. Endokriinsubjekt toodab insuliini - hormooni, mis soodustab glükoosi lagunemist.\nKui see aine organismis on ebapiisav või selle struktuur muutub, hakkab suhkur kogunema veres. Selle ülemäärane summa mõjutab negatiivselt kõiki süsteeme ja funktsioone.\nKardiovaskulaarsüsteem on suurimate riskidega kokku puutunud, sest veres glükoosisisalduse tõttu on kõigi veresoonte seinad muutunud õhukesteks, rabeteks. Suhkurtõvega patsientide oodatav eluiga on vähenenud mitte põhjuseks oleva haiguse tõttu, vaid selle tüsistuste ja tagajärgede tõttu.\nEt mõista, kui palju nad elavad diabeediga insuliini korral, on vaja mõista haiguse tunnuseid, selle ulatust. Mida kiiremini tehakse õige diagnoos ja alustatakse tõhusat ravi, seda suurem on võimalus täisväärtuslikku elu tagasi pöörduda.\nDiabeet on kahte tüüpi - I ja II. Haigusjuhtumi üksikasjadesse sisenedes võime öelda, et tüüp I on kaasasündinud ja II omandatud. I tüüpi diabeedi mõjutab 30-aastane vanus. Sellise diagnoosi tegemisel ilma kunstliku insuliini süstimata on hädavajalik.\nOmandatud diabeet on kehva toitumise, mitteaktiivse eluviisi tagajärg. See on tavalisem vanematel inimestel, kuid haigus järk-järgult muutub nooremaks. Sellist diagnoosi pannakse sageli noortele 35-40-aastased.\n2. tüüpi diabeedi korral ei ole insuliini süstimine alati vajalik. Võite reguleerida veresuhkru taset, reguleerides toitumist. Peame loobuma magustoitudest, jahu, mõned tärklise köögiviljad ja puuviljad. Selline dieet annab positiivseid tulemusi.\nKui te ei jälgi hoolikalt oma dieeti, siis on aja jooksul ja teise tüüpi diabeedi korral vaja täiendavaid insuliini annuseid.\nKui palju diabeetikuid elab insuliinis, sõltub otseselt diagnoosi õigeaegsusest. Me kõik peame teadma tõsise endokrinoloogilise haiguse sümptomeid, et vältida selle negatiivset mõju hilise avastamise ajal.\nÜhe või mitme sümptomi ilmnemine peaks teid märku andma. Soovitav on viivitamatult annetada verd ja uriini, et määrata neile suhkru tase. See analüüs viiakse läbi kiiresti, kuid usaldusväärse tulemuse saamiseks ei tohiks diagnoosi eelõhtul süüa palju magusat.\nTäiendavad uuringud võimaldavad meil määrata diabeedi tüüpi, eriti arengut. See on vajalik järgneva ravirežiimi moodustamiseks. Varasem diagnoos tagab eelseisva ravi soodsa prognoosi. Vaatamata asjaolule, et diabeedi ei saa täielikult terveneda, võib kaasaegne meditsiin ja farmakoloogia leevendada patsiendi haigusi enamikes haiguse negatiivsetest ilmingutest ja pikendada nende eluiga.\nKui on vaja täiendavaid insuliini süstimisi\nEsimese tüübi diabeedi korral ei tooduta pankreas üldse insuliini. Kui see hormoon ei ole organismis, siis koguneb glükoos. See sisaldub peaaegu kõigis toitudes, nii et ainult dieet ei suuda kompenseerida selle aine puudumist. Sünteetilise hormooni vajalik süstimine.\nTehisinsuliini klassifikatsioon on ulatuslik. See võib olla ülitäpne, lühike, pikk, pikk. Need omadused sõltuvad tegevuse kiirusest. Ultrahort insuliin kahjustab kohe glükoosisisaldust, põhjustab veres kontsentratsiooni järsu vähenemise, kuid selle toimeaeg on 10-15 minutit.\nPikk insuliin võimaldab teil säilitada normaalse suhkrusisalduse pikka aega. Nõuetekohane ravimivalik tagab patsiendi normaalse seisundi. Selliste näitajate järsk hüppamine toob kaasa negatiivseid tagajärgi. Ohtlik on liiga kõrge veresuhkru tase ja liiga madal kontsentratsioon.\nRavimi manustamise optimaalse raviskeemi väljatöötamiseks on vajalik mõõta suhkru taset mitu korda päevas. Praegu aitab see eriseadmeid, glükomeetreid. Katsete läbimiseks ei pea laboratooriumisse minema. Süsteem analüüsib glükoositaset automaatselt. Menetlus on valutu.\nSpetsiaalne skarifeerija teeb sõrmega punktsiooni. Testribale asetatakse tilk arteriaalset vere, praegused tulemused kuvatakse kohe elektroonilises tulemustabelis.\nRavil olev arst kirjeldab selgelt ravirežiimi. See on raske, kuna see sõltub praegusest glükoositasemest. Ainult sel viisil saate pikendada tõsise haiguseta patsiendi elu.\nMillised on I ja II diabeedi tüüpi erinevused?\nI tüüpi diabeediga ei tekita pankreas üldse insuliini. Teise tüübi diabeedi puhul ei ole selle maht piisav, et kogu keha suhkrut lõhkuda, seetõttu suureneb glükoosisisaldus perioodiliselt. Selles etapis pole täiendava insuliini kasutusele võtmine vajalik, sest pankreas kaotab oma funktsiooni aja jooksul, kui selle toodetud ained tulevad väljastpoolt.\nVastus küsimusele, kui palju inimesi II tüüpi diabeediga elab, sõltub paljudest teguritest:\nKas patsient on dieedil;\nPeaks arsti soovitusi;\nKorrigeerib, kas füüsilise aktiivsuse tase;\nKas ravimite toetamine.\nSellise haiguse korral häiritakse mitte ainult insuliini tootmist, vaid ka seedetrakti ensüüme. Kõhunäärme töö hõlbustamiseks on ette nähtud ka pankreatiin, Creon ja muud kogu seedetraktist kasulikud ravimid.\nSapipõie juhtimine aitab pikendada normaalset täielikku elu. See organ on tihedalt seotud pankreasega. Sapiga seisund põhjustab tõsiseid tagajärgi kehale, kuigi tema täielik puudumine ei too kaasa ka midagi head.\nElundi pikendamiseks ja selle kvaliteedi parandamiseks peate jälgima kõiki süsteeme ja funktsioone kehas. Mõned patsiendid otsivad vastust küsimusele, kui palju nad elavad 2. tüübi diabeediga ilma dieedita. Kui te ei piirdu ennast süsivesikutega, on tagajärjed äärmiselt negatiivsed. Sellise vastutustundetu lähenemisega tervisele sureb inimene paari kuu jooksul.\nMitu inimest elas diabeediga enne tehisinsuliini leiutist\nTööstuslikku mastaapi tehisinsuliini hakati välja töötama ja kasutama alles 20. sajandil. Enne seda oli diabeet patsiendile lause. Pärast diagnoosimist eluiga ei ületa 10 aastat dieedi all. Sageli suri patsient 1-3 aastat pärast haiguse tuvastamist. Diabeediga lapsed on mitu kuud suremas.\nTäna on olukord dramaatiliselt muutunud. Me peame tänama teadlasi, arste, apteekreid, kes selle haiguse endiselt aktiivselt uurivad, selle arengu tunnuseid, käärsoole häireid mõjutavaid tegureid.\nVaatamata arvukatele avastustele selles valdkonnas ja meditsiinivaldkonna läbimurdele, mis toimusid alles viimase tuhande aasta lõpus, pole vastuseid paljudele haiguskahtlustele veel leitud.\nArstid ei tea, miks patsiendid tekitavad 1. tüüpi diabeedi, miks mõnel juhul toodab pankreas täielikult insuliini, kuid see osutub "defektseks" ja ei suuda glükoosi lagundada. Kui nende küsimuste vastused leitakse, suudame peatada ülemaailmse tõusu kogu maailmas.\nDiabeediga inimeste põhireeglid\nPärast diagnoosimist muutub tuttav elu täielikult. Uutele reeglitele harjumiseks kulub aega, kuid ilma selleta on normaalselt võimatu olemas olla.\nJärgige arsti soovitusi:\nSööge vastavalt pakutud skeemile, välistades täielikult kõik keelatud toidud. Peamine piirang on suhkru täielik puudumine. Nüüdseks on müügil mitmed diabeetikutele mõeldud kaubad - spetsiaalne leib, teravili, šokolaad ja isegi fruktoosisisaldusega kondenspiim.\nPüüdke mitte närvida. Suhkurtõbi mõjutab närvisüsteemi, patsiendi sugulased kohe seda märganud. Liigne ärrituvus, rasked agressiivsed haiguspuhangud on haiguse tüüpilised ilmingud. Sa pead aru saama, et stress, emotsioonid põhjustavad haigusseisundi ägenemist. Soovitatav on võtta arsti poolt ette nähtud rahustid.\nVähendage füüsilist aktiivsust. Suhkurtõve korral ei ole soovitatav aktiivselt spordiga tegeleda, sest patsientidel ei toimu ainevahetusprotsesse, nagu tavalised inimesed. Kuid see ei tähenda, et motoorne aktiivsus tuleb täielikult loobuda. Pikad jalutuskäigud värskes õhus on kehale kasulikud.\nDiabeet lastel - oodatav eluiga\nVanemad on sageli huvitatud sellest, kui palju diabeeti põdevaid lapsi elab. Lapsepõlves tekib ainult 1. tüüpi diabeet. Õige lähenemisega saab last kohandada täieõigusliku ühiskonnaga, nii et ta ei peeta end kehtetuks, kuid elule jäävad teatud negatiivsed tagajärjed.\nArvestades asjaolu, et imikute pankreas ei toimi korralikult, häiritakse kõiki ainevahetusprotsesse. Noored patsiendid on ülekaalulised, neil on sageli probleeme südame-veresoonkonna eritussüsteemiga. Lakkamatu ravi kõrvaltoimed, kaasnevad haigused, komplikatsioonid lühendavad eluiga.\nNüüd on lapsepõlves diabeediga inimene elanud vähemalt 30 aastat. See on muljetavaldav näitaja, arvestades, et see diagnoosiga lapsed ei elanud enam kui kümme aastat sajandi tagasi. Meditsiin ei seisa endiselt, on väga tõenäoline, et 2-3 aastakümnetel saavad sellised patsiendid kergesti elada vanadusele.\nKas on võimalik pärast diagnoosi täisväärtusesse tagasi jõuda?\nKui isikul diabeet diagnoositakse, on seda fakti raske mõista. Kuid peate mõistma, et korralikult ravides ja järgides kõiki arsti ettekirjutusi, saate kiiresti täieliku elu juurde tagasi minna.\nSellega aitavad aktiivselt kaasa unikaalsed kaasaegsed seadmed, teaduse ja tehnoloogia saavutused. Üle kogu maailma kasutatakse insuliinipumpasid juba aktiivselt. Automaatsed süsteemid teevad iseseisvalt vereproovi mitu korda päevas, määravad vere glükoosi praeguse taseme, valivad automaatselt vajaliku insuliini annuse ja süstivad seda vastavalt skeemile.\nPatsient ei ole seotud kodus ega haiglas, ei tegele keeruliste arvutustega, viib aktiivse elu, ei muretse oma tuleviku pärast. Sellised uuendused võivad märkimisväärselt pikendada diabeediga patsiendi elu.\nSelleks, et mõista kindlalt, kui kaua inimesed suhkruhaigusega insuliini põevad, on vaja endokrinoloogilt üksikasjalikku konsulteerimist. On olemas arste, kes on spetsialiseerunud selle haiguse raviks. Tervislikud inimesed peaksid olema teadlikud ka diabeedi ennetamise meetmetest. Kindlasti võtke regulaarselt vereanalüüsi suhkru jaoks.\nÕige suhtumine tervisele võib sellise ebameeldiva diagnoosiga inimene elada kuni 70-80 aastat. Tõendid selle kohta on paljud tuntud suhkrutõvega inimesed, kes elasid enneaegseteks - Yuri Nikulin, Ella Fitzgerald, Faina Ranevskaya.\nDiabeet: kui palju elab sellega?\nUues aastatuhandes ei nimetata diabeetit kogemata "vaikiva epideemiaks". Meditsiiniliste prognooside kohaselt on diabeetikute arv maailmas 382 miljonit, see arv kahekordistub 2035. aastaks. Venemaal on registreeritud üle 11 miljoni (iga 16-aastane täiskasvanu). Ja kui palju inimesi pole nende diagnoosist isegi teadlik, kuni nad seisavad silmitsi tõsiste komplikatsioonidega?\nPaljud pole haigusest teadlikud\nSelle kategooria patsientide elukvaliteedi parandamiseks mõeldud uuringud viiakse läbi pidevalt. Uute vahendite väljatöötamine suhkru kontrollimiseks, tõhusad ravimid ja meetodid, mis aitavad pikendada elu diabeediga.\nVere suhkru kontrollseadmed on pidevalt täiustatud.\nKui ma esimest korda oma diagnoosist teada sain, arvavad paljud seda lausena ja esimene mõte, mis tuleb silmas pidada, on see, kui kaua ma pean diabeediga elama, mis määrab diabeetiku eluea, kas ratastooli ja enneaegset surma saab vältida?\nKui te ei võta arvesse geneetilisi tegureid, mis määravad kindlaks inimeste vananemise ajastamise, samuti vigastuste ja haiguste, muude eluohtlike olukordade, mis ei ole seotud diabeediga, siis sel juhul pole kindlat vastust.\nTuletage meelde, kuidas diabeedid elasid umbes 100 aastat tagasi, kui seda haigust peeti surmavaks. 1921. aastal leiutasid insuliini sorte, kuid massi tarbijale sai need kättesaadavaks alles 30-ndatel. Seni suri patsiendid lapsepõlves.\nDr. Arnold Kadeshi esimene prototüüp insuliinipump\nEsimesed ettevalmistused tehti insuliinsigade või lehmade põhjal. Nad andsid palju tüsistusi, patsiendid talusid neid halvasti. Iniminsuliin tekkis ainult eelmise sajandi 90. aastatel, täna on selle analoogid, mis erinevad paljude aminohapete poolt valgu ahelas, kõigile kättesaadavad. Ravim ei erista oluliselt terve kõhunäärme beeta-rakkude tekitatavast ainest.\nSuhkru alandavad ravimid tulid palju hiljem kui insuliin, sest need arengud ei toetanud insuliini buumit. II tüüpi diabeediga patsientide elu oli sel ajal märkimisväärselt vähenenud, kuna keegi ei kontrollinud haiguse tekkimist ja keegi ei mõelnud rasvumise mõjust haiguse arengule.\nVarem polnud ravimit ja diabeedihaiget patsiendid isegi ei mõtle oma elustiili muutmisele\nSelliste tingimustega võrreldes elame ikka veel ohutult, sest võimalus elada vanadusse minimaalsete kahjudega on nüüd igas vanuses ja igasuguse diabeedi korral.\nPraegu on diabeetikud sõltuvad asjaoludest vähem, neil on alati valik, kuidas diabeediga elada? Ja probleem ei seisne isegi riigi toetamises. Isegi ravikulude täieliku kontrollimise korral oleks sellise abi tõhusus minimaalne, kui insuliinipumpasid ja glükomeetreid, metformiini ja insuliini ei leiutataks, rääkimata teabe marsruudist Internetis. Nii et naudite elu või depressiivset - see sõltub ainult sinu või vanemate, kelle peres on diabeediga lapsed.\nDiabeediga saate elada vanuse järgi\nHaigused, nagu me teame, ei tule meile just sellisena. Ühe diabeedi antakse katseks, teine - eluks õppetund. Jääb tänada Jumalat, et diabeetik ei ole halvendav ja haigus ei ole põhimõtteliselt surmav, kui pöörate tähelepanu oma tervisele, austage oma keha ja kontrollige suhkrut.\nOn oluline kontrollida veresuhkru taset.\nTüsistused - kroonilised (vaskulaarhaigused, närvisüsteem, nägemine) või akuutne (kooma, hüpoglükeemia) - on diabeetiku oodatava eluea jaoks määravad. Oma haiguse vastutustundliku suhtumisega saab selliseid sündmuste tulemusi vältida.\nDiabeedi ägedad komplikatsioonid on inimese elu kõige suurem oht.\nTeadlased ütlevad, et tõsine mure nende tuleviku pärast avaldab halba mõju elukvaliteedile. Ärge kaotage moraali, hoidke rahulikku ja üldist meeleolu, sest diabeedi parim ravim on naer.\nSuhteliselt lühikese aja jooksul on kõigi ravimite saavutustega diabeediga seotud surmaoht suurem kui terved eakaaslased. Meditsiiniline statistika näitab, et insuliinisõltuval diabeedil on suremus 2,6 korda suurem kui teiste diabeetikute kategooriate puhul. Haigus tekib esimese 30 eluaasta jooksul. Vere ja neerude kahjustusega sureb 30 aasta jooksul 30% seda tüüpi diabeediast.\nSuhkrut vähendavaid tablette kasutavatel patsientidel (85% diabeetikute koguarvust) on see näitaja 1,6 korda madalam. 2. tüüpi haiguse tekkimise tõenäosus suureneb pärast 50 aastat märkimisväärselt. Uuriti ka patsientide kategooriat, kellel esines 1. tüüpi diabeedi tekkimine lastel (alla 25-aastastel). Nende võimalused ellujäämiseks kuni 50 aastat on minimaalsed, kuna elulemus (võrreldes tervete eakaaslastega) on 4-9 korda madalam.\nKui me hindame andmeid võrreldes 1965. aastaga, kui ainult ajakiri teaduse ja elu kohta sai teada diabeoloogide saavutustest, siis on teave tunduvalt optimistlikum. I tüüpi suhkurtõve 35% suremus langes 11% -ni. Insuliini-sõltumatu diabeedi puhul täheldatakse positiivseid muutusi. Keskmine diabeedi eeldatav eluiga naistel on 19 aastat ja meeste puhul 12 aastat.\nVarem või hiljem, kuid 2. tüüpi haigusega diabeetikutele läheb ka üle insuliini. Kui tabletid ei suuda pankrease ammendumise tõttu enam glükoosi agressiivset toimet neutraliseerida, siis aitab insuliin vältida hüperglükeemiat ja koomat.\nSõltuvalt kokkupuute ajast on insuliin pikk ja lühike. Tabelit aitab nende funktsioonide mõistmine.\nRavimit süstitakse jalgade reieosa alla, kus see imendub kuni 36 tunnini.\nRavim on torke kõhupiirkonna nahal, kus see imendub poole tunni jooksul.\nRavim "kinni" ei ole vajalik\nSüstimine pärast süstimist on vajalik, muidu võib tekkida hüpoglükeemiaoht\nDiabeedikooli töösse aktiivselt kaasatud diabeedi kirjaoskuse parandamine, insuliini ja suhkru kontrollseadmete kättesaadavus, riigiabi on suurendanud elu kestuse ja elukvaliteedi suurendamise võimalusi.\nVideo - mitu elab CD-ga\nDiabeedi surma põhjused\nDiabeedi planeedi suremuse põhjuste hulgas on kolmas koht (pärast kardiovaskulaarseid ja onkoloogilisi haigusi). Hiline haigus, meditsiiniliste soovituste tähelepanuta jätmine, sagedased pinged ja tööülesanded, tervislikult kaugel olev elustiil on vaid mõned faktorid, mis määravad diabeedi pikaealisuse.\nTähtis on täita kõiki arstide nõudeid\nLapsepõlves vanematele ei ole alati võimalust kontrollida haige lapse toitumiskäitumist ja ta ei mõista veel režiimi rikkumise ohtu, kui on nii palju kiusatusi.\nDiabeediga lapse toit peaks olema kõigi oluliste koostisosade jaoks võimalikult tasakaalustatud.\nTäiskasvanud diabeetikute oodatav eluiga sõltub ka distsipliini, eriti nende hulgas, kes ei suuda osaleda halba harjumusega (alkoholi kuritarvitamine, suitsetamine, üleküpsus), suremus on suurem. Ja see on mehe teadlik valik.\nÜleöömine viib pikaealisuse vähenemiseni\nSee ei ole suhkurtõbi iseenesest surmav, vaid selle kohutavad komplikatsioonid. Liigne glükoosi kogunemine vereringesse hävitab veresooni, mürgitab erinevaid elundeid ja süsteeme. Ketooni kehad on aju ja siseorganite jaoks ohtlikud, nii et ketoatsidoos on surmapõhjuste üks põhjus.\n1. tüüpi diabeedi puhul on iseloomulikud närvisüsteemi, nägemise, neerude, jalgade tüsistused. Kõige tavalisemate haiguste hulka kuuluvad:\nnefropaatia - surma lõppfaasis;\nkatarakt, üldine pimedus;\nsüdameatakk, südame isheemiatõbi kaugelearenenud juhtudel - teine surma põhjus;\nKompenseerimata II tüüpi suhkurtõvega, kui oma insuliini ületab insuliini, kuid see ei suuda oma funktsioone täita, kuna rasvkapsel ei võimalda seda rakku siseneda, on ka südame, veresoonte, nägemise ja naha tõsised tüsistused. Unistus süveneb, on raske kontrollida söögiisu, töövõime langeb.\nainevahetusprotsesside rikkumine - ketooni keha suur kontsentratsioon põhjustab ketoatsidoosi;\nlihaste atroofia, närvigaasitamise tõttu tekkinud neuropaatia, nõrk impulsi ülekanne;\nDiabeetilise neuropaatia sümptomid\nMida näeb retinopaatia välja?\nDiabeedi jala arengutasemed\nSuhkurtõbi on tõsine haigus, mis mõjutab kõiki keha funktsioone - pankreasest veresoontesse, mistõttu on igal patsiendil komplikatsioonid, sest peate lahendama mitte ainult kõrge suhkru sisalduse taseme probleemi.\nKõige sagedamini surevad diabeetikud:\nkardiovaskulaarsed patoloogiad - insult, südameatakk (70%);\nMaksapuudulikkuse ja entsefalopaatia astmete klassifitseerimine\nArvudes on probleem järgmine: 65% 2. tüüpi diabeetikutelt ja 35% esimesest sureb südamehaigustest. Selles riskirühmas on naisi rohkem kui mehi. Surnud südame diabeetikute keskmine vanus: 65 aastat - naiste seas ja 50 aastat - mehepoolseks inimkonnaks. Diabeediga seotud müokardi infarkti ellujäämise määr on 3 korda väiksem kui teiste ohvrite puhul.\nMüokardiinfarkt on südamelihase kahjustus, mis on tingitud tema verevarustuse akuutsest häirest, mille põhjuseks on südame ühe aterosklerootilise naastude tromboos (blokeerimine)\nMõjutatud piirkonna lokaliseerimine on suur: 46% vasakust südame ventriklist ja 14% teistest osakondadest. Pärast südameinfarkti süveneb patsiendi diabeedi sümptomid. On uudishimulik, et 4.3% -l oli asümptomaatiline südameinfarkt, mis oli surmaga lõppenud, kuna patsient ei saanud õigeaegset arstiabi.\nMeetod müokardiinfarkti tulemuste ennustamiseks üle 45-aastase 2. tüüpi diabeediga patsientidel haigla staadiumis üle 45-aastase 2. tüüpi diabeediga patsientide müokardiinfarkti tulemuste ennustamiseks\nPrognoosi suuruse suhe surma tõenäosusega\nPrognoositavad tegurid (tabel)\nLisaks südameatakile on "magusate" patsientide südame ja veresoonte puhul iseloomulikud muud komplikatsioonid: veresoonte ateroskleroos, hüpertensioon, ajuverevoo häired, kardiogeenne šokk. Hüperinsuliinemia põhjustab ka südameinfarkt ja CHD. Usutakse, et see tingimus kutsub esile hulga halb kolesterooli.\nHüperinsulineemia all peetakse silmas haigust, mis avaldub veres insuliini kõrgenenud tasemega.\nKatsed on näidanud, et suhkruhaigus on halb müokardi toimivusele: kollageeni kontsentratsiooni suurenemisega muutub südamelihas vähem elastseks. Diabeet võib olla pahaloomulise kasvaja kasvu eeltingimuseks, kuid statistika ei võta sageli arvesse algpõhjus.\nVideo - Kas sa sured CD-st?\nEliot Proctor Joslini algatusel, diabeedi keskuse asutanud endokrinoloog, 1948. aastal sõlmiti medal. Ta sai diabeetikutele, kes on sellise diagnoosiga vähemalt 25 aastat elanud. Kuna meditsiin on kaugele jõudnud ja täna on liiga palju patsiente sellel joonest üle läinud, on alates 1970. aastast 50-aastase diabeedihaigega patsiendid saanud auhinna. Medal näitas meest, kes jooksis koos põleva põletiga ja graveeritud fraasiga, mis tähendas: "Triumph meestele ja meditsiinidele".\nJoslyn Medal - tasu suhkruhaigete eest ilma komplikatsioonita\nBob Krause andis isikliku auhinna 75-aastase täisväärtusliku elu eest SD-ga 2011. aastal. Tõenäoliselt ei ole ta üksi, kuid keegi ei saa anda usaldusväärseid dokumente, mis kinnitavad haiguse "kogemusi". Diabeediga keemiku insener on elanud 85 aastat. 57aastaseks abieluks oli kolm last ja 8 lapselast. Päeva kangelas haigestub 5-aastaselt, kui insuliini leiutas. Peres ei olnud ta ainus diabeetik, kuid ainult tal õnnestus ellu jääda. Pikaealisuse saladuses nimetab ta vähese süsinikuarvuga dieedi, füüsilist aktiivsust, hästi valitud ravimite annuseid ja nende vastuvõtu täpse aja. Ta soovitab sõpradele ebaõnnestumisel õppida, kuidas ennast hoolitseda, Bob Krause elu moto: "Tehke seda, mida peate ja tule, mis võib!"\nInspiratsiooni järgi on venelaste seas näiteid pikakarvalistest. 2013. aastal anti Volkswageni regioonis Nadezhda Danilina Josliini medal "50. sünnipäev SD-ga". Ta oli 9-aastase diabeediga haige. See on meie üheksas kaasmaalane, kes on saanud sellise auhinna. Olles üle elanud kaks abikaasat, elab insuliinisõltuv diabeetik majapidamises ilma gaasita üksinda tagasihoidlikult, kusjuures väheseid probleeme või üldse mitte komplikatsioone. Tema arvates on peamine asi see, et tahab ellu jääda: "Seal on insuliin, me palvetame selle eest!".\nKuidas CD-ga õnnelikult elada\nMitte alati ja mitte kõik elus sõltub ainult meie soovidest, vaid püüame teha kõike oma võimuses, peame. Muidugi on suhkrutõvega seotud statistika ähvardav, kuid te ei tohiks neid arvnäitajaid pidada. Surma tõelist põhjust ei võeta alati arvesse, igaüks meist on individuaalne. Paljuski sõltub ravi kvaliteet ja seisund, milles inimene oli diagnoosimise ajal. Peamine eesmärk on minna võidu, et normaliseerida mitte ainult heaolu (see on sageli petlik), vaid ka analüüside tulemused.\nOluline on püüelda õige elustiili poole ja järgida arstide nõuandeid.\nLoomulikult ei saa seda nimetada kergeks ja mitte kõik ei suuda tervist täielikult taastada. Aga kui te lõpetate, siis kohe hakkate tagasi pöörduma. Selle saavutamiseks, mis on saavutatud, on vaja iga päev oma saavutusi täita, sest tegevusetus hävitab väga kiiresti kõik saavutused, mis on tekkinud diabeedi põgusal päästerõngas. Ja feat seisneb lihtsate toimingute igapäevases kordamises: valmistada tervislikku toitu ilma kahjulike süsivesikuteta, pöörata tähelepanu teostatavatele füüsilistele harjutustele, kõndida rohkem (töötada trepist üles), mitte ajada aju ja närvisüsteemi negatiivseks, et arendada stressitaluvust.\nVajadus minna erilisele dieedile ja minimeerida stressi\nAjurveedi meditsiinipraktikas selgitatakse karmilise kontseptsiooni raames diabeedi tekkimist: inimene, kes on maetud oma ande, mida Jumal on andnud maa peal, nägi ta elus vähe "magusat". Vaimse taseme enesehoolitsemiseks on oluline mõista teie eesmärki, püüda leida rõõmu igal elupäeval ja tänada Universumit kõike. Teil võib olla teistsugune suhtumine iidsele veedateadusele, kuid mõtlema on veel midagi, eriti kui kõik võitlejad on elus võitluses.\nKui inimene avastab, et ta on diabeediga haige, hakkab ta sageli paanikat, sest see haigus lühendab tõsist eluiga ja võib isegi põhjustada surma. Miks inimesed mõtlevad seda ja kardavad mõnda sarnast diagnoosimist veidi elada?\nSuhkurtõbi tekib seetõttu, et pankreas kaotab oma funktsionaalsuse, tekitades liiga madalat insuliini taset. Vahepeal on see hormoon, mis vastutab suhkru transportimise eest kudede rakkudesse, et tagada nende toitumine ja normaalne toimimine. Suhkur jääb verdesse, kuid ei suuda saavutada soovitud eesmärki. Selle tulemusena hakkavad rakud söödaks kasutama glükoosi, mida terved elundid leiavad. See omakorda põhjustab nende kudede kahanemist ja hävitamist.\nSelle haigusega kaasneb kardiovaskulaarse süsteemi, visuaalse aparatuuri, sisesekretsioonisüsteemi haiguste, südamehaiguste, neerude, maksa ja muude organite kahjustus.\nKui isikul on diabeedi arenenud vorm, ilmnevad kõik need negatiivsed nähtused palju kiiremini.\nSellepärast on diabeetikutega diagnoositud inimestel lühem eluiga kui tervetel inimestel või isegi neil, kellel on krooniline haigus, mis ei mõjuta kogu keha. Nagu teate, on esimese ja teise tüübi suhkurtõve korral tõsised tagajärjed, kui te ei jälgi regulaarselt vere suhkrusisaldust ega võta arsti poolt ette nähtud reegleid. Sellega seoses on mõnedel inimestel, kes oma tervist ei kontrolli, keskmine eluiga mitte üle 50 aasta.\n1. tüüpi diabeet: kui kaua te võite elada\nEsimese tüübi diabeet nimetatakse ka insuliinist sõltuvaks, kuna inimene on sunnitud igapäevaselt kasutama insuliini süsti. Sel põhjusel sõltub selle tüübi oodatav pikkus diabeedis eelkõige sellest, kui hästi inimene kohandab oma dieeti, harjutust, vajalike ravimite võtmist ja insuliinravi.\nTavaliselt saab pärast diagnoosi tuvastamist elada vähemalt kolmkümmend aastat. Sel ajal teenivad inimesed sageli kroonilist südame- ja neeruhaigust, mis oluliselt vähendab oodatavat eluiga ja viib surma.\nKõige sagedamini saavad diabeedid teada, et neil on esimese tüüpi diabeet varakult, kui nad pole veel 30-aastased. Seega, kui te järgite täielikult arsti soovitusi ja juhiksid tervislikku eluviisi, võite elada kuni 60 aastat.\nStatistika näitab, et viimastel aastatel on 1. tüüpi diabeedi keskmine kestus tõusnud 70 aastani või rohkem. Selliseid inimesi eristab see, et nad söövad õigesti, on oma tervisega seotud, ära unusta jälgida glükoosi näitajaid veres ja kasutada ettenähtud ravimeid.\nKui võtame kasutusele statistilised üldnäitajad, mis näitavad, kui palju teatud soo inimesi diabeediga elab, siis võime märgata teatud suundumusi. Meeste eluea pikenemist vähendatakse 12 aasta võrra ja naistel 20 aasta võrra. Siiski on võimatu täpselt öelda, kui kaua saab esimese tüübi diabeediga elada. sest see kõik sõltub organismi individuaalsetest omadustest ja haiguse tõsidusest. Vahepeal Arstide sõnul võib inimene oodatavat eluea pikeneda. kui te hoolite ennast ja oma tervist.\n2. tüüpi diabeet: kui kaua see on elu\nTeise tüübi sarnast haigust diagnoositakse palju sagedamini kui esimese tüübi diabeet, samas on see enamasti vanuritele üle 50 aasta vanune. Sellel kujul kannatavad süda ja neerud haigusest, mis võib põhjustada varase surma.\nSamal ajal näitavad statistika, et teise tüübi diabeediga inimesel on oodatav eluiga võrreldes palju pikem kui insuliinisõltuvuse korral. Nende eluiga väheneb vaid 5 aasta võrra, kuid sellisel inimesel on tavaliselt haiguse ja komplikatsioonide tõttu haigus.\nSeda tüüpi haigusega inimene on kohustatud igal päeval jälgima veresuhkrut, mõõta vererõhku, viima tervislikku eluviisi ja sööma õigesti.\nReeglina on inimestel, kes on ohustatud, sagedamini diabeedihaige raskes vormis. Tüsistuste tõttu on nende eluiga järsult vähenenud.\nHaiguse arengu riskirühm hõlmab järgmist:\nInimesed, kes tarbivad suures koguses alkohoolseid jooke;\nDiabeet, kellel diagnoositakse ateroskleroos.\nLastel ja noorukitel tuvastatakse esimese tüübi haigus, seetõttu peavad nad pidevalt insuliini süstima, et hoida keha normaalsena. Probleemid võivad tekkida mitmel põhjusel:\nIgat liiki suhkurtõbe lastel ei tuvastata kohe, seega on haiguse diagnoosimise ajaks juba keha nõrgenenud.\nErinevatel põhjustel vanemad ei saa alati lastele juhtida, seega võivad nad insuliini kehasse siseneda.\nIgasuguse diabeedi korral on keelatud süüa magusat jahu, sooda ja teisi kahjulikke tooteid, mis on lastele tõeline delikatess, ja nad ei saa alati neist loobuda.\nNeed ja paljud muud põhjused põhjustavad laste eeldatava eluea vähenemist.\nInimesed, kes sageli kasutavad alkohoolseid jooke ja tihti suitsetajad, vähendavad oluliselt oma eluviisi oma halbade harjumustega. Esimese ja teise tüübi diabeediga on vaja suitsetamist ja alkoholi täielikult loobuda, ainult sel juhul saate säilitada tervise ja elada palju kauem.\nKui te ei anna aeg-ajalt halba harjumusi, võite surra 40-aastaselt, vaatamata regulaarsele ravile ja insuliini tarbimisele.\nAteroskleroosiga diabeediga diabeedid on spetsiaalselt ohustatud, kuna sellise haigusega inimesel võivad tekkida surma põhjustavad tüsistused. Selliste haiguste hulka kuuluvad gangreen, mida tavaliselt eemaldatakse, kuid pikendab diabeetikute eluiga vaid kahe aasta võrra. Samuti põhjustab insult sageli varast surma.\nÜldiselt näitab statistika kontingendi värskendamist. Suhkurtõbi. Tänapäeval avastatakse kõige sagedamini sarnane haigus patsientidel, kelle vanus on vahemikus 14 kuni 35 aastat. Kõigist kõigest on kõigest aega elada kuni 50 aastat. Diabeedi diagnoosiga patsientide seas läbi viidud uuringu andmetel.\nEnamik leiab, et see on vananemise ja varase surma haigusmärk. Vahepeal parandab kaasaegne meditsiin igal aastal haiguse kontrolli meetodeid.\nAinult 50 aastat tagasi suutis diabeetike elada poole võrra. mida saavad praegu patsiendid. Viimastel aastakümnetel on diabeetikute hulgas varane suremuse määr kolm korda vähenenud.\nKuidas su diabeediga elada\nEsimese või teise tüübi suhkruhaiguse eeldatava eluea pikendamiseks peate järgima arsti poolt kõigi diabeediameti poolt kehtestatud põhireegleid.\nOn tähtis regulaarselt teha veresuhkru näitajatega vereanalüüse, mõõta vererõhku, kasutada ettenähtud ravimeid, järgida toitumist, süüa ainult soovitatud toitu osana meditsiinilisest toidust, teha kergeid treeninguid igal päeval, vältida stressirohkeid olukordi.\nKas on võimalik vältida insuldi ja selliste komplikatsioonide arengut nagu suhkurtõve alajäsemete gangreen? Arstide sõnul on see võimalik, kui säilitate tihedat kontrolli glükoosi taseme üle veres ja ei võimalda isegi vähimat jõudlust. Sarnane reegel kehtib ka diabeetikutele. Kui inimene ei liiguta füüsiliselt ümber, läheb ta õigeaegselt voodisse, viib jõulise elustiili, tal on kõik võimalused elada pikka aega.\nVarasemas suremus on tugevaim roll stressi olemasolul, mis võtab haiguse vastu võitlemiseks kõik inimese jõud. Selle vältimiseks peate õppima toime tulema oma emotsioonidega kõigis olukordades, et vältida põnevust ja vaimset üleküllastumist. Samuti võite märkida:\nSee paanika seisund, et mõned patsiendid satuvad diagnoosiga tutvumiseks, on tavaliselt inimestele julm nali.\nIsik hakkab kuritarvitama narkootikume, mille tagajärjeks on tervise järsk halvenemine.\nOluline on mõista, et suhkurtõve ravimid ei ole lubatud.\nSee kehtib ka haiguse põhjustatud tüsistuste kohta.\nKõik ravi käsitlevad küsimused tuleks arutada arstiga.\nStatistika näitab, et paljud diabeetikud elasid väga vanas eas. Need inimesed hoolikalt jälgisid oma tervist, juhindusid arstide soovitustest, kasutasid kõiki vajalikke protseduure elustiili hoidmiseks.\nEsmalt diabeetikutel peaks olema mitte ainult insuliinravi ja hormooninsuliin, vaid ka õige toitumise tõttu tekkida võivate tüsistuste ennetamine. Arst määrab erilise terapeutilise dieedi, mis piirab rasvade, magusate, suitsutatud ja muude nõude tarbimist.\nPidevalt järgides kõiki diabeetikute käske, saate suurendada oodatavat eluiga ja mitte kartma, et surm saabub liiga vara. Vaadake inspireerivaid näiteid diabeedi kuulsustest!\n2. tüüpi diabeet. Etioloogia. Pathogenesis. Kliinik Diagnoosimine PSSP-i käsitlemine.\nMis on polüuuria: määratlus, kirjeldus, põhjused diabeediga lastel ja täiskasvanutel


Tartu maratoni võitis teist aastat järjest Erki Pütsep - Jalgratas - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nTartu maratoni võitis teist aastat järjest Erki Pütsep\n15. september 2013, 13:09\nTartu rattamaratoni finiš.\n16. SEB Tartu Rattamaratoni võitis teist aastat järjest Erki Pütsep.\n2 tunni ja 32 minutiga finišisse jõudnud Pütsep näitas kohe alguses jõudu, kui võitis esimese vahefiniši Matul. «See rada sobib mulle väga hästi, vajab jõudu ja natuke kavalust. Kõva pinnaga tõusud on minu trump. Tundsin, et üks käik on rohkem kui teistel,» rääkis Pütsep. «Viimane kuu on suhteliselt kesine olnud, ei saanud vormis täiesti kindel olla, aga täna oli tegelikult üllatavalt hea. Alguses oli ikka väga kerge.»\nMatu toitlustuspunkti teiste ees väikse vahega jõudnud Pütsep püüti aga pärast Harimäge kinni ning ees jätkas viiemeheline punt edu kasvatamist, kes otsustaski võitja saatuse viimasel finišisirgel. Teisena lõpetas vanameister Alges Maasikmets ja kolmandana Peeter Pruus.\n«Koguaeg oli tunne, et mina olen esiviisikus kõige nõrgem lüli. Pikk hooaeg on jälje jätnud ja väsimus oli suur. Iga koht üle viienda tundus hea. Seega võin väga rahul olla,» rääkis teisena lõpetanud Maasikmets.\n«Suutsime vahet hoida, kõik mehed töötasid võrdselt. Kasvatasime vahe vaikselt üle kahe minuti. Tuul oli tagant ja sellepärast läks sõit kiirelt,» kiitis kolmandana lõpetanud Pruus esiviisiku tööd. «Finišisirge peal ründasin valesti. Viimased kurvid ei tulnud kõige paremini välja, tagant läksid mehed mööda,» lisas Pruus, kes kehva positsioonivaliku tõttu esikohast ilma jäi.\nParima naisena jõudis üle finišijoone lätlanna Dana Rozlapa, kes oli üldarvestuses 104. ning kaotas parimale mehele 17 minutit. Parima Eesti naisena lõpetas teisena Greete Steinburg, üldarvestuse 196. Kolmas oli Liisa Ehrberg, üldarvestuse 220.


Ribe 27.04-5.05.2014 | Ärakäimised lähemale ja kaugemale...\nÄrakäimised lähemale ja kaugemale…\nPosted on May 8, 2014 by Ise\nKuidagi juhtus nii nagu alati, et ehk siis kõik jäi suurele pingutusele ja rabelemisele vaatamata ikkagi viimasele minutile. Kersti hommikul paar tundi hiljem kui mina olin kell 5 töökotta läinud pakkis auto põhimõttel, et kõik kaasa ja küll siis pärast vaatab, et mida on vaja ja mida mitte. Tulemuseks oli see, et kaasa sai tarviku kraamiga ka hulga mittevajalikku ja mõni asi jäi ikka maha-samas ei midagi katastroofilist. Aga põhiline oli, et me olime graafikus ja kõik mahtus autosse ka ära.Esimese pakkimisega küll unustasime Karmole koha jätta ja ka ühe laua mahutada aga peagi parandasime vea.\nEsimene peatus oli Karmo pool-sinna oli orjenteerumine tiba keeruline aga saime ikka hakkama nii, et Karmo rippus ühelpool toru ja meil siis oli autos telefon valjuhääldil. Mina olin öösel maganud u 1,5h so mõtlemine ja orjenteerumine polnud tol hommikul just mu tugevamad küljed. Karmo juurest saime kätte telgivaiad ja tulealuse ning autos oli koht ka sepale endale. Kusagil linnas läks Karmo maha ja asemele tulid Laura pärlid. Sadamasse saime u 2 h varem ning asusime Hallsilma järjekordse käsitööga ootama. Ilusad asjad olid- tasus oodata. Laevas jagasime kajutit kahe tibiga. Pugisime kooki ( Kersti oli eelmisel õhtul tühja kõhuga poodi läinud ja sealt 7 kokki ostnud) ja juba u 19.00 paiku olime oma koikutes ja valmis unematiga maid ja puid jagama- ma magasin kokku 13h. Hommikul unusasin laeva kohe ka nuustiku ja shampooni so vast keegi saab nüüd puhtamaks.Tee Ribesse sujus viperusteta- tegime vaid 1 peatuse-sõita oli u 850 km. Kohati olid kiirteed ja ma olin vaatamata sellele, et sõitsin 130ga kõigil jalus-nagu ikka. Uus kiiruserekord sündis ka 161km per h kuna ma üritasin ühe audi eest sõita ära aga ta ikka püsis kannul-lõpuks ma läksin teise ritta ja ta sai mööda. Hullud. Seal kuidagi on inimestel pikivahest kiirteedel aga ka muidu väga huvitav arusaam ehk siis seda nagu polegi.Igatahes see kui lihtne oleks teha kiirteel ahelavarii sai kähku selgeks. Varasemast me juba teame, et auto tuleb pakkida nii, et äkilise pidurduse korral midagi ette ei lendaks. Sedalaadi pidurdusi tuleb alati ette Taanis- Eestis kuidagi vähem. Ilm oli ilus, kõik õitses ja u 21.00 olime kohal. Teel tegime ka ühe tankimise peatuse nii endale kui autole. Mõned telgid olid juba ka püsti laagriplatsil. Ajasime enda oma siis kah. Meite naabriks olid mõdu ja meega kaubitsejad ning teisele poole tuli hiljem Lukas so igati väärikas seltskond. Kuni reedeni sai magama jäädud ja ärgatud selle pääle, et inimesed saabusid ja püstitasid telke. Õhtuti ka mehed laulsid ja muidu selliseid istumisi kangema kraamiga oli ka aga laaberdamist ja otsest lällamist polnud. Mina olin igaks õhtuks kuidagi väsinud ja läksin vara magama -ma arvan, et me läksime umbes samal ajal magama kui Lukase 11 kuune piiga. Meite naabrid kes mõduga kauplesid ka kokkasid kole palju st neil oli 3 tuleaset sh 1 suitsuahi mille konstrukstioon oli hästi lihtne: okstest võrestik nagu püstkojal ja siis oli nahk ümber. Kohati saime ka meie nende udupeenetest roogadest osa. Nad küpsetasid hoolega st tegid leiba ja siis erinevaid seemnete ja seentega pajaroogasid jmt-kõik mida mekkida sai oli imeline. Eelmine aasta olime ostnud neilt ka mõdu ning mett. Sel aastal oli meil alko endal kaasas-külmarohuks vai nii. Ise ka kokkasime aga tagasihoidlikult. Esimestel hommikutel sai võileibu kuna Gerli oli meile toonud palju imehead ja erinevat juustu ning see vajas hävitamist ning edasi tulid pudru ja pannukate hommikud ja siis ka pannukate õhtud vahelduseks purgisuppidele. Juurikad olid ka kaasas aga ei viitsinud nendega mässata. Ma nosisin porgandeid niisama lõunaks. Esimestel päevadel oli ilm hea aga reedest läks tuuliseks, jahedaks ja sajuseks. Müük oli hea aga tiba kehvem kui möödunud aastal. Koht oli ka tegelikult uus ja mitte nii hea kui esimesel aastal. Paljud olid vanade kohtade peal aga paljudel oli ka uus koht. Kõige paremini vist läksidki müügiks tekstiilist kõlavööd ja siis ehted. Reedel sõitsin mina edasi Roskildesse ja Kersti jäi edasi kauplema Ribesse. Pühapäeval ma orjenteerusin tagasi ja siis sai kola autoisse pandud ja tavatelgis vihmane öö veedetud-midagi läbi ei sadanud. Kuna ka enne oli sadanud siis siuliselt oli terve auto täis märgasid asju. Esmaspäeva hommikul tuli Götz veel kohvipuru küsima aga kui ta nägi ära me auto vai õigemini selle mis paistis avatud tagaluugist siis tal nagu läks kohvipuru tahtmine üle-ju kujutas ette kuidas me terve auto tühjaks tõstame, et seda puru leida. Asjade paigutus oli autos tõega kaootiline. Edasi liikusime Ribesse käisime raamatukogus netiseerumas ja siis shoppasime linnas. Algselt oli plaan niisama jalutada burksi järgi aga siis kuidagi läksid asjad käest ära. Siiski sai ostetud vaid vajalikke asju. Käisime ka kohvikus aga polnud suurem asi- selle eest kalaburks grevettidega oli tasemel nii nagu me seda möödunud korrast mäletasime. Laagris ma ka iseenesest natu shoppasin st ostsin poolakatelt aluse kuhu juurikaid jmt panna peale tükeldamist ning siis teele kasetohust topsiku ja siis poolakalt laevuksesega kõrvakad. Linnast tegelt saime veel kaltsukast ka lõikalaua olematu raha eest-mingi kiriku pood oli. Edasi sõitsime järgmisesse kohta randa-sõita oli u 100 km koos pudinatega. Olime kohal esimestena. Mida veel? Ribe on Taani vanim ja kahtlemata üks kaunemaid linnu-imearmsad pisikesed värvilised majad.Külastasime ka mitmeid disainipoode sh nii hilbu kui hiljem Taanis mujal mööbli poode. Ilusaid asju oli aga hinnad olid ka tummised.\nOlen hetkel rannas ühes kohvikus, sõin just head suppi-sisu küll olid mehed peamiselt kõhtu pakkinud aga leem oli ka hea. Vikingid siin kogunevad. Kell on juba õhtu, peaks magama minema ära. Hommikul ma ärkan siin trippides vara nii 6 paiku kusehäda peale ja siis järgmine ärkamine on u 8-9 vahel st sama teema ma ei saa aru kuidas see võimalik on kui kl 6 käid võsas ja siis nagu miskit ei joo 2h ja siis jälle.Müstika. Eelmine aasta oli hulka hullem kuna siis ma olin ka haige. Üritan õhtuti vedelike tarbimist piirata. Ribes viking keskuses on köögis, pesuruumis ja wc-s ka põrandasoojendus. Kohati siin need viikingid kes hilja saabuvad magavad köögis madratsitel. Ühel hommikul seal üks norskas ja me siis Lukasega arutasime, et kas on nagu tiiger vai on nagu dinosaurus vai on see noorskamine omane viikingitele. Meil on muinastelgis mõnus soe olla. Sel aastal sai vahetatud ka telgi talad välja tummisemate vastu ja sisse õmmeldud juurde ka nööre, et vähem tuult pääseks ligi. Tegelikult on tore-eelmisel aastal oli närveldamist ja tõmblemist ulli moodi palju. Sel aastal on juba rahulik- on teada kes mida teeb ja kuna ja kuidas on vaja teha st asjad sujuvad. Paljud viikingid mäletavad meid ka möödunud aastast. Bjärne viiking keskuse päälik käib ka ja särab-tal oli siin hiljuti juubel ja siis ta sai veel ka vanaisaks so on nagu põhjust särada küll. Kuna kogu see keskus on nagu hösti mõeldud läbi siis neil on ka igast toetusi sh saavad toetust ka viikingid nt transatoetust-mitte just hullult palju aga ikka parem kui ei midagi. Üldiselt sedalaadi üritustel kohalesõidu ja osalemise eest ei maksta- kohati pead ise oma koha ja eksistentsi eest maksma aga enamasti on kõik tasuta. Igal üritusl on ka pidusöök- mõnel see eraldi tasutastud, teistel tasuta. Enamasti on tasuta. Sageli pakutakse ka hommikusööki aga siis on ka nii üht kui teistpidi tasutstamise poolt. Sedalaadi üritustel tegelt üks lahedamaid asju on see, et näeb kohati oma ala parimaid-teadlased, harrastajad, meistrid nad kõik on kohal ja ajavad oma asja. Mulle nt meeldib üks tore saksa professorist ehtesepp kes muidu vist on arheoloog-tema teeb asju vanal moel st valab nii nagu vanasti. Käime ike üksteise lette ülevaatamas ja kolm sõna juttu puhumas, et mis on uut. Sel korral ta avastas mul laualt fallose ripatsi ja ütles, et oli ise ka teinud just ühe leiupõhise aga 2x suurema. Alati nagu polegi see ostmine ja müümine põhiline- teinekord on niisama ka hää muliseda. Ribe muinasturg on Taani suurim ja siin on kohal rahvast kõikjalt. Baltimaad, Poola, Valgevene, Saksamaa, skandinaavia jmt kohad. Paljud käivadki ürituselt üritusele.\nCategories: 2014, Skandinaavia, Taani Ribe muinasturg 27.04-8.05.2013\t| Leave a comment


Kavatsed väljastpoolt Euroopa Liitu kaupa tellida? Tegutse kiiresti, sest peagi jõustub muudatus - Ärileht\nKavatsed väljastpoolt Euroopa Liitu kaupa tellida? Tegutse kiiresti, sest peagi jõustub muudatus\nMaksu- ja Tolliamet (MTA) tuletab meelde, et 1. juulist kaob väljastpoolt Euroopa Liitu tellitud väikesaadetiste käibemaksuvabastus. See tähendab, et ka varem tellitud saadetised, mis jõuavad Eestisse pärast 1. juulit, tuleb deklareerida ning nende pealt tuleb tasuda ka käibemaks.\nKui praegu maksustatakse käibemaksuga Euroopa Liidu välistest riikidest tellitud saadetised, mille väärtus ületab 22 eurot, siis muudatuse järel tuleb tollis deklareerida kõik väikesaadetised ning tasuda nendelt ka käibemaks.\n„Kuigi muudatus hakkab kehtima 1. juulist, tuleb arvestada, et tellitud kaupade tarneajad võivad olla pikad. Nii võib näiteks Hiinast tellitud kaup jõuda Eestisse alles paar kuud pärast tellimuse esitamist. Tuleb arvestada, et muudatusel üleminekuperioodi ei ole ja kui kaup imporditakse Eestisse pärast 1. juulit, tuleb see deklareerida ning tasuda ka käibemaks,“ ütles MTA tolliosakonna teenusejuht Kaari Lainevool.\nLainevool lisas, et MTA on kohaldanud oma infosüsteeme nii, et ka muudatuse järel saaksid eraisikud võimalikult kiirelt kaubad deklareeritud. „Tollideklaratsiooni saab esitada lihtsustatud korras e-MTA „Postipaki deklareerimise“ rakenduses ning seda saab teha nii enne kui ka pärast paki saabumist.“\n„Soovitame deklareerida kaup ette, sest sellisel juhul saab tellitud asjad kiiremini kätte. Juhime ka tähelepanu, et deklaratsiooni saab esitada siis, kui posti- või kullerettevõte on teatanud kauba saajale transpordi saatedokumendi numbri (tracking number) ja eelneva tollidokumendi numbri,“ ütles ta.\nÜhelt eraisikult teisele kingitusena saadetud kaubad, mille väärus on kuni 45 eurot, jäävad endiselt käibemaksuvabaks. Kui tellitud või kingitusena saadetud saadetise summa ületab 150 eurot, siis lisandub sellele lisaks käibemaksule ka tollimaks.


"Raamatulaenutamine" Jõgeva moodi - 1980-1989 - Põltsamaa Raamatukogu\n"Raamatulaenutamine" Jõgeva moodi\nVaike Oro Punalipp(1985), 14. veebruar, nr. 19, lk. 3.\n1984. aastal langes rajooni raamatukogudes nii lugejate kui ka külastuste arv. Mõtlesime, et rajooni rahvas enam kirjandust lugeda ei armasta. Kuid just uue aasta esimesel kuul selgus vastupidine. Nägime, et rajooni inimesed eriti Jõgeva ümbruses, armastavad raamatuid väga ja "laenutavad" neid isegi sealt, kust seda teha ei tohi.\nNimelt anti keskraamatukogule üle endise "Estonia" kolhoosi raamatukogu (see asus Eristveres, praegu jääb see Jõgeva näidisovhoosi territooriumile) raamatud. Olime näidissovhoosile väga tänulikud, sest seal oli palju sellliseid raamatuid, mis raamatukogudes olid juba lagunenud. Eelkõige pidid need raamatud saama laenutustuspunktidele, millised hakkavad teenindama sovhoosi rahvast. Eelmisel aastal hakkas tööle laenutuspunkt Öuna osakonnas, kohe-kohe pidid need tegutsema hakkama Painkülas ja sovhoosi keskuses .\nKuna rajooni vahetusfond asub kahes rajooni eri paigas laiali ja sinna momendil raamatuid enam ei mahtunud, siis otsustasime eeltöö (inventuur, kartoteegid) ära teha kohapeal endise "Estonia" raamatukogu majas, sest ruumid seisid nagunii tühjad. Iga töö võtab aga aega, õnneks olime jaanuarikuuks jõdnud eeltööd ära teha ja ka pooled raamatud olid ära viidud.\nNäidissovhoos lubas aga meie teadmata kõnealusesse majja sisse remondimehed ja et välisuks tehti lahti, siis oli lihtne jalaga sisse lüüa ka uks, kus asusid raamatud. Remondimeestele ei olnud keegi öelnud kelle raamatud need on, kuigi näidissovhoosis teadsid nii mitmedki raamatute olemasolust majas.\nLäks lahti jutt, et need on mahakantud raamatud ja nii need "raamatulaenutajad" tulidki. Õnneks leidus inimene, kes ei uskunud, et raamatukogu võib mahakanda nii häid raamatuid ja helistas keskraamatukogusse. Sõitsime kohale ja olime lausa ahastuses nähes, kuidas võib raamatutega ümber käia. Kahju oli eelkõige raamatutest ja meie tehtud tööst, sest kõike tuli otsast alata. Kolmelt "laenutajalt" saime raamatud tagasi. Alles on ka need, mis viidi 2. keskkooli.\nMe loodame, et inimesed võtsid raamatuid tõesti teadmatusest ning nüüd, teades tegelikku olu:korda, need raamatud meile tagastavad. Palume need anda Jõgeva raamatukogusse. Olgem mõistlikud ja saagem aru – need olid raamatukogu raamatud ja kuuluvad kogu rajooni elanikkonnale.


- Harjade liigeste haigused\nUltraheli suunamisega kudedesse tekitatakse seal sügavsoojendav efekt. Ei tohi alahinnata Maarit Randrüüt paneb inimestele südamele, et endalt puugi leidmist ei tohi jätta tähelepanuta. Juhtivat rolli arengu patoloogiliste protsesside harja mängib kombinatsioon põhjustada tegureid: pärilik eelsoodumus; suurenenud kehaline koormus, tingitud käsi raskuste tõstmine, kaalu tõstmiseks ; pikaajaline staatiline asend harja tõttu kutsetegevus programmeerijad, operaatorite PC, pianistide, sekretärid ; kahju käed verevalumid, luumurrud, nikastused, nihestused sidemete ja kõõluste ; kaasasündinud anomaaliad arengu-ja lihaskonna süsteemi; rikkumise ainevahetusprotsesse organismis taustal süsteemi haiguste tuberkuloos, diabeedi, podagra, reuma ; vereringe häired veenilaiendid, veresoonte ateroskleroos ; läbipõetud raske infektsioon salmonelloos, b-hepatiit, gripp, süüfilis ; hormonaalsed rike, menopausi naistel; kaalu kuritarvitamine suitsetamine, alkoholi, narkootiliste ; pikk viibimine külmas, jäsemete külmakahjustusi; kirurgilisi operatsioone harja.\nPatsiendid kogevad arsti juures tihti skeptilist suhtumist. Arsti sõnul ei tohi asjatut paanikat tekitada, vaevuste põhjused Ola vigastused ja olauhendus tihti mujal.\nBorrelioosiga kaasnevad Harjade liigeste haigused siis, kui ravi viibib. Ühel hetkel tundis Indrek täisnimi toimetusele teada päise päeva ajal, et nägu kaotab tundlikkuse. Edasi kael, õlad, käed, jalad. Ent seitse aastat kannatusi talunud meest vaevas hoopis salakavalam tõbi.\nUmbes kaheksa aastat tagasi hakkas ta aga tundma, et midagi on valesti. Sööd, aga kuivad kokku. Väike palavik tekib: 37,3. Palavik kestab võib-olla kuu või kaks. Mul tekkis ka öine higistamine. Samuti üldine nõrkus,» Harjade liigeste haigused ta.\nEsmalt puus, siis põlv. Valutama hakkas ka alaselg. Ei suutnud enam midagi teha, ei Harjade liigeste haigused kummardada. Ravi viibimisel ongi oht, et bakterid liiguvad liigestesse, südamesse ja ka närvisüsteemi. Tahaks nagu juhtmed välja tõmmata, aga ei saa.\nMõnel pool levinud, näiteks ka Soome meediast läbi käinud väited, nagu haigust levitaks ka sääsed ja parmud, pole TÜ kliinikumi infektsioonikontrolliteenistuse sõnul tõesed. Haigusel on palju sümptomeid. Näiteks esimese kuu jooksul pärast nakatumist võib tekkida palavik, Harjade liigeste haigused, väsimus, lihas- ja liigesevalu.


PRP-ravist ei ole kasu Achilleuse kõõluse nõrgestava valu korral - Detonic\nPRP-ravist pole kasu Achilleuse kõõluse nõrgestava valuga patsientidel\nPatsiendid, kellel on Achilleuse tendinopaatia - Achilleuse kõõluse haigus, mis võib põhjustada märkimisväärset valu, ei saa kasu trombotsüütide rohke plasma (PRP) tulistamisest - Warwicki ülikooli juhitud teaduslik test on tegelikult avastanud.\nPRP on ravimeetod, mida tavaliselt kasutatakse mitmesuguste ortopeediliste probleemide korral ja mida populariseerib ka tippsportlaste kasutamine. Kuid see uhiuus uuring, mis avaldati täna (13. juulil) Journal of American Medical Association ja ka Versus Artriidi poolt rahastatud on tegelikult näidanud, et see on Achilleuse tendinopaatia raviks ebapiisav, ning viitab ka sellele, et seda ei kasutata enam nende patsientide jaoks.\nAchilleuse tendinopaatia on degeneratiivne probleem, mis ilmneb pingul või valuna jala sünnitamisel. Achilleuse kõõlus kinnitab vasika luu lihasmassi kanna külge ja on vajalik ka jalutuskäigu või jooksmise ajal põranda eemaldamiseks põrandalt. Kõõlusel on igapäevases elus suur kahju. Tavaliselt on kõõlusel kulumistsükkel ja ka remonditööd, kuid Achilleuse tendinopaatia korral on see tsükkel kahjustatud ja ka kõõlus ei fikseeri ennast nii korralikult. Mõne inimese jaoks, eriti kui töö nõuab jalgadel püsimist või kui ta palju jalutab või jookseb, võib see põhjustada tõeliselt märkimisväärset valu või valu.\nPRP-d kasutatakse tavaliselt pärast seda, kui mitmesugused muud ravimeetodid on tegelikult alla jäänud, nagu otsene valu leevendamine, ettepanekud, ülesannete muutmine ja ka füüsiline rehabilitatsioon.\nSelle randomiseeritud meditsiinilise testi jaoks, mis oli suurim omataoline, palkasid teadlased 240 Achilleuse tendinopaatiaga patsienti, kes jagunesid kaheks meeskonnaks: üks sai PRP-ravi, teised erinevad kontrollrühmad aga said teeskluse. Pärast seda paluti isikutel lõpetada oma valu, omaduste ja ülesande enesehindamine 2 ja 3 kuu pärast, kasutades Victoria ajastu spordihindamise instituudi ja Achilleuse hinnangut (VISA-A) - kinnitatud seadet Achilleuse tendinopaatia.\nKui mõlema meeskonna hinnangud vastandati, ei avastanud teadlased analüütilist vahet iga meeskonna tüüpilise hinnangu vahel.\nUuringu juhtkirjanik Warwicki ülikooli Warwicki kliiniliste uuringute osakonna professor Rebecca Kearney väitis: „Ainus põhjus tendinopaatia raviks on see, kui patsiendil on valu, kuna see seisund ei põhjusta valu kõigil juhtudel. Patsientide jaoks on oluline see, et nad sooviksid valu vähenemist, saaksid teha tegevusi, mida varem võiksid teha. Me panime paika, mis oli kliiniliselt oluline erinevus ja mida uuringus ei täidetud.\n"Rohkem inimesi PRP meeskonnast kogesid tugevamat valu vahetult pärast lasku, verekaotust, haavandeid ja ka infundeeritud koha turset. Need on tavalised punktid, mida kindlasti seostaksite löögi saamisega, ja need parandasid ka, kuid paljastavad, et otse Achilleuse kõõluse löögid pole täiesti tasuta.\n"Selle uuringu soovitus on, et PRP-d ei tohiks kasutada Achilleuse tendinopaatia raviks. See pole efektiivne, see maksab raha ja leidsime tõendeid selle kohta, et see võib lühiajaliselt kahju tekitada. Puuduvad tõendid selle jätkamiseks Achilleuse tendinopaatia korral. "\nArvatakse, et PRP reklaamib kõõluste remonditöid, infundeerides suure osa arenduselementidest otse riknemise veebisaidile, et parandada taaskasvu. Selle saamiseks võetakse inimese enda veri, pööratakse see enne tsentrifuugi otse kõrgele fookusesse, enne kui see infundeeritakse otse vajalikku kohta. Eeldatakse, et see põhjustab aja jooksul remonditeenuse protseduuri.\nSeda kasutatakse lisaks mitmesuguste muude ortopeediliste probleemide korral ja ka spetsialiseerunud sportlased, kuid sellest hoolimata on enamiku probleemide korral selle toimivus minimaalne.\nProfessor Kearney sisaldab järgmist: „Achilleuse tendinopaatia süstimisravi on plahvatanud. Kasutatakse ka teist tüüpi süste, kuid sama probleem on see, et neid ei ole kvaliteetsetes kliinilistes uuringutes testitud ja hinnatud. See uuring tõstatab küsimuse, et kui PRP ei tööta, võib-olla vajavad mõned teised Achilleuse tendinopaatia jaoks tavaliselt kasutatavad süstid täiendavat hindamist.\n"Me ei saa osutada ühele punktile, mis tekitab Achilleuse tendinopaatia, mistõttu selle ravi on nii keeruline. Sellepärast näeme väga palju erinevaid ravimeetodeid, millest kõiki pole tegelikult asjakohaselt uuritud. "\nVersus Arthritis'i uurimistöö juht Caroline Aylott ütles: "Achilleuse tendionopaatia võib vallandada märkimisväärset valu ja kaitsta ka üksikisikute energiliseks jäämise eest. Selle uuringu tulemused soovitavad, et trombotsüütide rikkad plasmapildid ei suurenda valu ega funktsiooni ning seetõttu ei tohiks seda probleemi ravida. Vaja on rohkem uuringuid, et tagada efektiivsete ravimeetodite leidmine inimestele, kellel on püsiv ebamugav Achilleuse tendionopaatia. "\nAchilleuse tendinopaatiaga patsiendid, Achilleuse kõõluse haigus, mis võib vallandada


MEHE SUU EI VALETA: kuidas muutub naine raseduse ajal? – @marimell.eu\nMEHE SUU EI VALETA: kuidas muutub naine raseduse ajal?\n23. november 2014 9. märts 2015 by marimell\nMeelis tahtis millestki blogida, ja küsis ühelt meie sõbrannalt, millest ta kirjutada võiks ja sai vastuseks, et las ta kirjutab enda vaatevinklist kas rasedus on mind kui naist muutnud, et see on ju asi, mida mehed alati kardavad, et naine muutub bravuurikaks ja hüsteeriliselt nutvaks diivaks raseduse ajal, kes tahab korraga kreemikooki ja hapukurki ja on üldse ilgem sõdalane.\nKõik on kuulnud neid õudusjutte rasedatest märatsevatest naistest – kas olukord ongi nii hull? Saan rääkida vaid enda kogemusest.\nSöömine-joomine – kilodega kommi ja liitritega Fantat\nÖeldakse et rase naine peab sööma kahe eest – no ega ikka ei pea küll. Tegelik vajadus pidi olema vist 200 kalorit rohkem kui tavaliselt. Mingeid erilisi muutusi ma Leenu söögitaldrikus märganud pole. Sööb kõike seda mida ennegi. Seda ma olen märganud, et vürtikuse taset toitudes on ta piiranud. Samuti ei ole tal mingeid erilisi isusid, et nüüd tahaks ühe hea ampsu kipsi kapsasupi kõrvale haugata või heeringat vahukoorega sisse manustada.\nÜhe korra olen näinud ainult, kuidas tal oli ühes käes jäätis ja teise käega sõi otse pannilt viinerikastet. Aga see on ka kõik.\nOluliselt on muidugi suurenenud vajadus magusa järele – kommid ja karastusjoogid. Kummikomme võib ta peoga sisse süüa ning liitrite viisi Fantat juua. Kunagi käisime Nõmme Sõõrikukohvikus ja loomulikult väljusime me sealt hunniku ponšikutega. Miskit muud erilist ei meenugi.\nAlles hiljuti oli tegelikult juhtum, et hakkasin poodi minema ja Leenu palus, et ma ühe kohupiimakreemi tooks, lisades koheselt, et ilmselt kui ma sellega koju jõuan, siis on isu kadunud. Saa sa nüüd siis aru, et toon või ei too?\nEmotsioonid – fuuriast ninnunännuks\nVot nende emotsioonidega on keeruline värk. Siin on üldine nimetaja vist NAINE. Segased olendid nii rasedana kui mitte rasedana.\nKuid võrreldes eelneva ajaga on Leenu muutunud rohkem leebemaks ja ninnunännutajaks. Loomulikult lugejad seda ei arva – ilge mõrd on ta jätkuvalt, mis puudutab tema kirjutisi. Avameelselt aus on ta alati olnud, kui miski või keegi ei meeldi, siis seda ta ka ütleb ja kui inimene seda aktsepteerida ei suuda, siis see on rohkem nende probleem.\nMeeletut fuuriat mul siin kodus samuti ringi ei tuuselda. Ei mingit draamat või nutmishooge, peksa ma pole kah saanud – veel. Nagu eelpool mainisin, siis on ta oluliselt leebem ja nunnum kui varem.\nVälimus – no mina ei näe, et ta paks oleks!\nNaiste jaoks pole suurim unistus leida endale ideaalne mees, vaid süüa kõike nii, et juurde ei võtaks. Nojah, eks rasedusega on ta tõesti juurde võtnud. On ta nüüd siis vähem aplam miisu või mitte? Nii ja naa. Minu jaoks lihtsalt harjumatu – ma nagu saan aru, et ta on juurde võtnud ja samas ei saa kah. Ilmselt sestap, et ma olen temaga igapäevaselt koos ja ei märka neid muutusi koheselt. Täpselt nagu ma ei märganud kaalu langedes seda vahet, vaatasin ainult piltidelt, et on jah, kõvasti kõhnem.\nMiskipärast jääb see tema kaal kõikidele teistele ette, ainult mitte meile.\nSeks – kõik on tavapärane\nÜks mu tuttav kurtis kunagi, et see on kohutav kui seksimaias tema rase naine on – no lihtsalt ei jõua. Tahaks puhata ka. Uskumatu, mis? Mõni mees ei tahagi kogu aeg seksida. Õnneks meil sellist muret pole. Halastusseksi ka teineteisele ei paku. Kõik on tasakaalus. Ma ütleks, et isegi rahuldav.\nAga kokkuvõtlikult võib öelda, et iga naine on erinev, olgu ta siis rase või ei, on fuuriaid, on nümfomaane, on söödikuid ja ka joodikuid, kuid minu Leenu meeldib mulle just sellisena nagu ta on.\nKuna meie blogil ilmselt meeslugejaid peale Ainari ja Karmo ei ole, siis, naised, rääkige, kas teie mehed on öelnud, et olete raseduse ajal kuidagi muutunud või tunnetate ise, et olete emotsionaalsemad, sööte hapukurki kreemikoogiga või kas ja mida olete enda juures rasedusega täheldanud?\ndiiva, emotsioonid, fanta, fuuria, halastusseks, hormoonid, joodik, kummikommid, liiga palju seksi, meelis kirjutab, nümfomaan, rasedus, seks, seks raseduse ajal, söögiisud, vähe seksi, välimus, vürtsikad toidud\n12 thoughts on “MEHE SUU EI VALETA: kuidas muutub naine raseduse ajal?”\n23. november 2014, 16:22\nMeelis, sa kirjutad nii armsasti oma naisest.\nMulle olete täitsa sümpaatseteks saanud, tänu sellele blogile siin.\nMulle meeldib ka Marileeni kirjastiil, ei pea teda ilgeks mõrraks. Aus ja puhas kirjakeel, ei tähelda eriti vigu ja hea lihtne lugeda. Näiteks mallukaga võrrelda ei saa, see siin on ikka klass kõrgem ja kenam ;) (olete vist küll head sõbrad, aga see on lihtsalt minu arvamus, kõik ei peagi kõigile meeldima)\nJõudu teile kõiges!\n23. november 2014, 16:45\nMa olen jälle nii ninnunännu nüüd, aitäh! :)\nMa olen teid koguaeg lahedaks paariks pidanud, aga nüüd raseduse ajal olen lausa kade neid pilte vaadates kui nunnukad te olete. See nunnukas on Meelisele ka ikka kõvasti külge hakanud. Üks, mida te ise vb ei märka on see, et Marileen on muutunud palju naiselikumaks. Mitte, et ta enne poleks olnud, aga vahe on sees. Nurgad saaks justkui maha lihvitud. Ja ausalt, ma varem justkui ei kkujutanud teid vanematena ette. Ma arvasin, et teist saaks küll lahedad vanemad, aga praegune muutus on kõrvaltvaadates ülilahe. ♡\nMinule ütles mees üks õhtu: Sa oled nii kõhukaks muutunud (see oli muidugi armastava alatooniga öeldud) ja see hetk tundus see kuidagi armas.\nTema arvates ma pole üldse paks, vaid kõht on veidi kasvanud :D ise tunnen ennast küll suurena, mis siis, et alles pool rasedust on ees :)\nTujutsesin just alguses ja kõiges oli mees süüdi, nüüd tagant järgi tunnen häbi :D Aga nutma puhken ikka iga kergema asja peale, olgu siis telekast tulev Kodutunne, facebookis kellegi poolt jagatud kurb kassi/koera video või lihtsalt kellegi poolt tulev lause, millest ma saan valesti aru :D\nSöömisest – pole kaalus meeletult juurde võtnud, aga nüüd viimasel ajal on hakanud kõik magusad asjad maitsema ja neid võiks süüa palju :D\nTeil on maailma kõige armsamad pulmapildid- avaldage neid rohkem :)\nno pane paremal veerus otsingusse “pulmad” ja tuleb terve pinu pilte ju :)\nnäiteks siin on palju pilte:\nRaseduse ajal oli mul nii, et kui ma muidu ei olnud limonaadi, ega karastusjooke üldiselt ca 10 aastat joonud, siis raseduse ajal läks tööl kaks väikest limpsipudelit päevas, seda klassikalist limonaadi. Ja Valga Klaari limps maitses ka hästi. Seda jõin mingi hetk ühe suure pudeli päevas :) Peale rasedust jälle ei ole üldse joonud. Ja mehel meenus seik seoses sellega, kuidas ma ta poodi nimekirjaga saatsin, nimekirjas oli mulle siis 1 limonaad ka, mille asemel ta mahla võttis. Mille peale ma kodus lohutamatult nutma hakkasin ja pidasin pika monoloogi, kuidas ma ei ole kindel, kas ta lapseks valmis on kui ta isegi limonaadi (kui mulle väga tähtsa asja) tuua unustab :) :) Ehk et siis mina olin küll kahjuks paras fuuria. Nutsin ka palju äärmiselt tühiste asjade peale.\nnagu ma saatsin Meelise täna poodi sülti ostma.. ja ta siis ukse peal üle küsis – sülti ja Fantat?\nmees teab, mida naine tahab!\nMeelis.. ja sa lased oma naisel liitrite viisi Fantat kaanida ja peoga kummikomme süüa ???\nMa loodan et see on nali.. nagu tõsiselt..\nMari-Leen: See pole nali, Meelis tõesti lubab mul süüa mida ma tahan :D Terve raseduse jooksul on kulunud umbes kilo komme ja 10 liitrit Fantat. Aga ega ma ainult sellest toitu!\nIssand, ma tunnen sulle ikka räigelt kaasa, kui su mees sul mõnda asja süüa ei luba vms…\nNjah, pärast on mõnus neid komme ja suhkrujooki kilodena maha higistada :D\nSee kommentaar: “Issand ma tunnen …” on nagu enesepetmine.\nMind muutis rasedus hoopis palju palju rahulikumaks. Mingeid isusis mul ka ei tekkinud. Ehk siis rasedused ja rasedad naised on tõesti kõik erinevad.