75 aastat Eesti nudismi | Vabameelne\n« Pariisi ja Praha kevad\nTõde alastikultuurist »\n75 aastat Eesti nudismi\nveebruar 22, 2011 Autor vabameelne\nOlev Meremaa, Eesti Nudistide Seltsi esimees\nDELFI, 06. juuli 2007\nNüüdisaegne nudism tekkis 19. sajandi algaastail Saksamaal, kui formuleeriti nudismi põhimõtted ja asuti neid rakendama. Saksamaalt levis nudism teistesse Euroopa riikidesse ja Ameerikasse. Praegu on nudism levinud kogu maailmas.\nEnamikku organiseerunud nudiste ühendab Rahvusvaheline Naturistide Föderatsioon (International Naturist Federation). Organiseerumata nudistide arv ületab organiseerunute oma mitukümmend korda. Nüüdisaegne nudism on mitmepalgeline ja paljudki selle järgijad kalduvad kõrvale nudismi isade suurtest ideedest.\nAjal, mil nudism Saksamaal tärkas, asus Eesti Venemaa koosseisus. Vaatamata sellele olid Eestil Saksamaaga tihedad sidemed ja seetõttu levisid nudismi ideed suhteliselt kiiresti ka siinmail. Revolutsionäär ja publitsist Hans Pöögelmann tõlkis 1913. aastal eesti keelde Richard Ungewitteri 1906 avaldatud raamatu “Katmatus” (Die Nacktheit), mida mõningad asjatundjad peavad esimeseks kaasaja nudismi põhimõtete selgeks esituseks. Milline oli aga järgijate arv tollases Eestis, on selgusetu.\nTeadaolevalt esimene eestikeelne artikkel, millega püüti alustada diskussiooni alastikultuuri üle, ilmus 1910 juunis ajalehes Tallinna Teataja. Diskussiooni aga ei tekkinud. Nudism kerkis ajalehtede veergudele uuesti alles 1932. aastal ja siis väga jõuliselt. Sellist tähelepanu nagu tollane ei ole nudism Eesti ajakirjanduses hiljem kunagi saavutanud. Tollasel tähelepanul oli kolm põhjust: 1) Läti nudistide ühingu loomine Riias, 2) insener Erich Differti tegutsemine Tallinnas; 3) kohtu- ja siseministeeriumi “möödalask”.\nEesti nudismi rajas itaallane\nErich Differt (sünd 8.09.1883) oli rahvuselt itaallane. Ta lõpetas Stuttgardi ülikooli mäeinsenerina ja asus tööle Venemaal. Kahekümnendatel aastatel opteerus ta Eestisse. Differti naine Malvina (sünd 4.04. 1893) oli poolatar. Neil oli kolm last: Agnar (sünd 26.05.1914), Mira (sünd 31.03.1923) ja Rodrigo (sünd 3.11.1930). Kogu perel oli Eesti kodakondsus.\nAjalehtede andmetel valdas Erich Differt eesti keelt nii kõnes kui kirjas. Ta töötas Eestis algul Kohtla kaevanduse markšeideribüroo juhatajana ja seejärel Kiviõli õlivabrikus (mõlemas kokku kaheksa aastat). Siis kolis ta Tallinna.\nDiffert oli tunnustatud spetsialist ja ühtlasi leidur: 22.08.1933 andis riigi patendiamet välja aasta kehtiva kaitsetunnistuse tema leiutisele nimega “kiirelt vahetatav õhuvoolik jalgrataste ja jõuvankrite ratastele kui ka kõiksugustele muudele ratastele”. Ta sõitis meelsasti jalgrattaga ja nägi oma east tunduvalt noorem välja: kui ta oli 50, pakkusid ajakirjanikud talle 35.\nVäljaspool kutsetööd oli Differt aga veendunud nudist. Ta oli ühe Saksa esimese alastikultuuri ühingu liige alates 1907.aastast. Kui ei olnud võimalik osaleda ühingu töös, siis viljeles ta nudismi perekonna- ja tuttavate ringis ning propageeris seda kõikjal.\nNudismi tal ei õnnestunud viljelda ei Venemaal ega Virumaal, kuna, nagu ta ütles, selleks puuduvat sobiv pinnas. Kiviõlis mäletati veel 70. aastate alguses teda järgmiselt: “Juba katsetuste perioodil tuli Kiviõlisse tööle insener Differt, keda peeti väga heaks spetsialistiks. Kuid ta alustas sellega, et püüdis luua alastikultuuri ühingu. Kogu “kultuur” seisnes selles, et selleks eraldatud rannaosale Võsu plaažil võisid ühingu liikmed (nii mehed kui naised) kaasa võtta ainult portsigari ja taskurätiku (muidugi kasutamiseks ettenähtud otstarbel).” (E. Šmider, Tuhast tõusnud, “Eesti Raamat”, Tallinn 1972, lk 59)\nTallinnas õnnestus Differtil aga luua ka nudistide ühing, mida ta juhtis kaks-neli aastat. Siis otsustas perekond Differt järgida Adolf Hitleri kutset pöörduda tagasi Saksamaale. Nad vabastati nende endi soovil Eesti kodakondsusest vabariigi valitsuse otsusega 30.11.1939. Hilisemad teated Erich Differti ja tema pere kohta puuduvad.\nLätlased jõudsid ette\n1932 kevadel teatasid Eesti ajalehed, et Lätis on loodud Baltimaade esimene nudistide ühing. Eestlastele ei meeldinud lätlastest maha jääda, kuid vaevalt oleksid nad olnud võimelised niipea andma “vastulööki” lätlastele, kui poleks olnud insener Differtit. Differt tundis Riia alastikultuurlasi, seepärast märkis ta Tallinna Postis: “Riia ühing asutati isikute poolt, kellel polnud tõelisest vabakehakultuurist aimugi…Pealegi on Lätis vastav kirjandus, mida meil võib osta igast raamatupoest ja leheputkast, keelu all. Riia ühing ei muretsenud endale kooskäimiseks eraldatud maa-ala, vaid läks vabasse loodusesse – inimeste silma alla.\nTagajärjed ei lasknud kaua oodata. Lätlaste ühingu tegevus läks seadustega vastuollu ja suleti pärast mõnekuist tegevust. Värvi lisas juurde vahejuhtum ühingu sekretäriga, kes jõi end maani täis. Differt märkis: “Häbiplekiks vabakehakultuuri liikumisele olid Riia sündmused.”\nVeel enne Riia ühingu sulgemist alustas Differt aktiivset tegevust Eesti nudistide ühingu loomiseks. 23. juunil 1932 otsustas Differt koos kahe vabakehakultuuri (saksa Freikörperkultur) pooldaja, Aleksander Rummeli ja Alfred Riigiga asutada Eesti Vabakehakultuuri Ühingu.\nDiffert asus energiliselt põhikirja välja töötama ning esitas selle 29. juulil kohtu-ja siseministrile registreerimiseks. Paraku otsustas kohtu-ja siseminister ühingu registreerimise luba mitte anda. Minister A. Anderkopp märkis, “…“vabakehakultuuri” all põhikirja järgi mõistetakse ühist mõlemist soost igasuguses vanaduses isikute koosviibimist, võimlemise-, suplemise-, seltskondliste mängude ja muude alal, ilma mingisuguse riietuseta ja et ühingu eesmärgiks on vabakehakultuuri põhimõtete laiendamine sõnas, kirjas ja pildi teel ning selle idee arendamise soodustamine, kuna täheldatud eesmärgi taotlemine on vastuolus meil üldiselt tunnustatud moraali ja hääde kommetega ja heakorra ja julgeoleku seaduse § 325 alusel politsei on kohustatud sugukõlvatuse vastu võitlemises lõpetama avatlevad kokkukogumised, mis näol ja nime all nad ei tegutseks, otsustasin: …”\nEesti Vabakehakultuuri Ühingu sünd\nAjaleht Uudisleht kirjutas: “Härra D. oli väga vihane.” Differt otsustas ministri otsuse protestida. Septembri lõpus saadeti riigikohtule põhjalik kaebus (”kaebus 8 lehel ja algtoimetus 6 lehel”) kolme mehe allkirjaga. Riigikohus arutas kaebust 25. oktoobril. Kohtus viibis kaebajate esindajana ka Differt, kes selgitas ühingu õilsaid eesmärke.\nMinisteeriumi esindaja arvates “ei ole millegagi põhjendatud, nagu tõstaks alastiolek rahva moraali. Koguni vastupidisel arvamisel on teine kiht elanikke, kes isegi lühikesi riideid peavad moraali langemise põhjuseks”. Ministeerium olevat jätnud ühingu registreerimata peamiselt aga sellepärast, et sugupooled viibivad üritustel alasti koos.\nRiigikohtu prokuröri abi A. Luiga arvas, et “ministeeriumi otsus ühingu mitteregistreerimise suhtes tuleks tühistada, kuna pole ühtegi tõendust, et ühingu tegevus kuidagi mõjub halvavalt seltskonna moraalile. Oletustest üksi on vähe”. 1. novembril Tartus kuulutas riigikohus (koosseisus: P. Puusepp (eesistuja, administratiivosakonna juhataja), D. Verhoustinski ja M. Klaassen (riigikohtunikud), riigikohtu prokuröri abi A. Luiga ja sekretäri abi Ed. Mailendi juuresolekul) otsuse välja.\nRiigikohus leidis muu hulgas: “Tuleb tähendada, et see paragrahv räägib kokkukogunemisest (sborišče). Põhikirja alusel tegutsevat ühingut või selle liikmete koosviibimisi ei saa lugeda kokkukogunemiseks heakorra ja julgeoleku seaduse § 325 mõttes. Teiseks, politsei ei tohi lasta tekkida niisuguseid kokkukogunemisi, mis taotlevad sugukõlvatuid ja selles mõttes avatlevaid eesmärke (§ 325 on paigutatud peatükki, mis räägib sugukõlvatuse vastu võitlemisest). Eesti Vabakehakultuuri Ühingu põhikirjast ei nähtu, et tähendatud ühing taotleks sugukõlvatuid ja selles mõttes avatlevaid eesmärke või et eesmärgi taotlemise viis oleks seadusevastane. Ümberpöördult, põhikirja § 1 järele on ühingu eesmärgiks tema liikmete ja nende järeltuleva noorsoo keha ja vaimu tervise alalhoid. Kui ühing selle eesmärgi taotlemisel peaks laskuma kriminaalseaduste vastastele, või avalikku julgeolekut või rahu ähvardavatele tegudele, siis on kohtu- ja siseministril ühingute ja nende liitude seaduse § 11 põhjal õigus ühingut sulgeda.” Eeltoodud põhjustel otsustas riigikohus tühistada kohtu- ja siseministri otsuse ja Eesti Vabakehakultuuri Ühing registreerida.\nKaebus jõudis riigivanemani\nÜhingu tegevusest saame ülevaate peamiselt ühingu 1933. aasta tegevuse põhjal, mis leidis ajakirjanduses kajastamist. Ühing rentis suvel Kakumäe poolsaarel Oti talu mereranna ja suvila. Rannas päevitati ja supeldi, nagu seda tehakse tavalistes randades. Vahepeal harrastati jooksu, pallimängu (võrkpall, rõngastennis), riistvõimlemist ja muud sporti. Talvel aga käidi kord nädalas koos Aia tänaval V. Voinoffí basseinis (nüüd asub sellel kohal kaubanduskeskus). Võimlemiseks ja sportimiseks need ruumid aga ei sobinud ja seepärast otsiti sobivat spordisaali; leidmise kohta puuduvad andmed.\nOsale inimestele ühingu tegevus siiski ei meeldinud. Peamiselt see, et alasti viibisid koos mehed ja naised. Esimesed kaebused esitati veel enne ühingu registreerimist. Kaebuseid läkitati ka riigivanemale. Ühing ootas 1933 külla saksa nudistide delegatsiooni, lootes nendest oma tegevusele tuge, kuid sakslased jäid tulemata. Saksamaal poliitiline olukord oli keeruline ja see tähendas ka survet nudistidele.\nDiffert püüdis eestlasi harida. Ta korraldas vestlusi, loenguid ja 1934 suvel ilmus tema raamat “Tõde alastikultuurist”. Sellega püüdis ta tõsta ka nudistide arvukust, mis ei olnud tema sõnade kohaselt “teinud just suuri edusamme”. 1934 suvel oli liikmete arv 55. Ka doktor Hans Tsirk (Zirk) püüdis rahvast harida. 1934 a. augustis ilmus ajalehes Eesti Spordileht tema artikkel “Vabakehakultuur – parimaid teid kehalisele ja kõlbelisele elule”.\nVaatamata valgustustööle jätkusid nõudmised ühing sulgeda. Haridus- ja sotsiaalminister Nikolai Kann otsustas sellele “alasti ringikaaberdamisele” lühikese lõpu teha ja tegi vabariigi valitsuse koosolekul 27. juulil 1934 ettepaneku ühing sulgeda. Valitsus otsustas anda küsimuse kaalumiseks siseministri kohuste täitjale kohtuminister J. Müllerile. Arvati, et ühingu sulgemiseks tuleb välja anda vastav dekreet, sest ei õnnestunud leida seadust, mida nudistid oleksid rikkunud.\nÜhingut siiski ei suletud. Miks? Ajalehtedest ei leia pärast 5.augustit 1934 alastikultuuri ühingu kohta enam midagi. Kas see oli seotud “vaikiva ajastuga” ? Miks ei esinenud ajalehtedes enam Eesti nudismi pioneer Erich Differt? Tema asemel avaldas 1937 suvel ajakirjas Vallatu Magasin artikli “Alastikultuurist” dr A.P., arvatavasti doktor Aleksander Paldrok. Artiklist ilmneb, et autor ei tunne üldse nudismi. Muu hulgas märgib ta: “Eestis alastikultuuri liikumine puudub, kuid on tehtud katseid säärase ellukutsumiseks.”\nVastavalt uuele ühingute ja nende liitude seadusele (antud riigihoidja poolt dekreedina 19. aprillil 1938, RT 1938, 42, 396 ) oleks Eesti Vabakehakukultuuri Ühing pidanud teatama Tallinna-Harju prefektile juhatuse koosseisu ja asukoha kahe kuu jooksul arvates seaduse jõustumisest. Kuna seda aga ei tehtud, otsustas prefekt 31. mail 1939 ühingu tegevuse peatada kuni 1. septembrini 1939.\nÜhingu viimased päevad\nPolitsei pöördub prefekti otsuse edastamiseks ühingu asutajaliikme E. Differti poole, kes 8. juunil 1939 teatas, et ühingul on juhatus ja esimeheks on dr Hans Tsirk elukohaga Nõmmel Valdeku tn Nr 20, ning lisab, et “käesoleval ajal ühingu tegevusest aktiivselt osa ei võta ja asja kohta lähemaid andmeid ei tea anda”. 16. juunil 1939 teatab Hans Tsirk politseile, et ühing lõpetas oma tegevuse 1937 ja et tema oli selle esimees 1936-1937. Ta loobus prefekti otsuse vastuvõtmisest.\nSiseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 suleti Eesti Vabakehakultuuri Ühing. Likvideerimiskomisjoni küsitluslehele Hans Tsirk märgib 4. mail 1940, et ühing lõpetas oma tegevuse 1937 “vähese liikmete arvu pärast” . Küsimusele, kas ja kelle poolt toimus likvideerimine, vastab ta, et “ühing lagunes liikmete vähesuse tõttu”. Likvideerimiskomisjon tunnistas 21.augustil 1940 otsusega nr 341 Eesti Vabakehakultuuri Ühingu likvideerituks.\nTähelepanu väärib otsuses punkt 4., milles likvideerimiskomisjon märgib, “et ühing on lõpetanud tegevuse 1935. aastal”. See on vastuolus sellega, mida rääkisid Differt ja Tsirk. Ühingu tegevuse kohta pärast 1933. Aga muud andmed puuduvad ja seepärast võib üksnes oletada, mis juhtus. Selgust võiks tuua üksnes asjaosaliste mälestused ja kirjavahetus, aga samuti järglaste meenutused.\nTänane võim suretab nudismi\nNudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks.\nEelmise sajandi seitsmekümnendate alguses võis Klooga rannas märgata, et uued nudismi võrsed on tärkamas. 25. septembril 1977 asutati Eesti Nudistide Selts. Tänavu möödub sellest juba 30 aastat. Aprillis möödus 30 aastat esmasest pöördumisest Tallinna linnavõimude poole taotlusega eraldada nudistidele Klooga rannas omaette rannaosa (tol ajal rand kuulus linna haldusse). Need aastad on olnud täis võite ja kaotusi. Klooga rannas võis 1982 keskpäeval loendada üle kahesaja nudisti. Mujal – Pirital, Pärnus ja Kloogal – oli nudiste tunduvalt vähem.\nEesti parim nudistlik rand on Klooga Laulasmaa-poolne osa. Ent ühtegi ametlikku nudiste randa seni Eestis pole. Oma panuse nudistide kandepinna laiendamisse on andnud Eesti Naturistide Ühing, mille asutasid 1995 Eesti Nudistide Seltsist 1993 lahkunud nudistid.\nEesti nudismi pioneeri insener Erich Differti poolt 75 aasta eest külvatud ideed elavad edasi, kuid praegu tegutsevad nudistid n-ö elu ja surma piiril. Võimu juures olijad teevad kõik nudismi väljasuretamiseks. Selleks, et nudism Eestis jääks kestma, on vaja, et kõik nudistid ja ka kõik mittenudistid, kellele on kallis demokraatia ja vabadus, astuksid välja nudistidele kõigi teistega kodanikega võrdsete õiguste tagamise eest.\nLaske meil paljas olla\nDELFI, 27. juuli 2007\nKuigi elame vabas maailmas, kus riigipiirid on valla ning raamatukogud ja internet kõigile info saamiseks kasutada, jääb Delfi kommentaare lugedes mulje, et osa inimesi elab täielikus infosulus. Usul rajanevaid seisukohti ei ole võimalik küll loogilise argumentatsiooniga kummutada, ent toimetuse soovile vastu tulles kõnelen siinkohal nudismi olulisematest põhimõtetest.\nNudismi alguseks peetakse 20. sajandi algaastaid, mil see kerkis Saksamaal esile vabakehakultuuri (Freikörperkultur) nimetuse all. 1893 kirjutas dr Heinrich Pudor varjunime all raamatu “Tulevik kiidab alasti inimest” (Naked People – the Future’s Acclaim). Sakslased peavad Pudorit vabakehakultuuri isaks.\nSaksamaalt levis nudism teistesse riikidesse, sealhulgas Eestisse. 1953 loodi Rahvusvaheline Naturistide Liit (International Naturist Federation – INF), sellesse kuulub 30 riiki, mis esindavad 500 000 organiseerunud nudisti. Organiseerimata nudistide arv arvatakse olevat sada korda suurem. INF püüab suunata nudistlikku liikumist kogu maailmas, kuid sageli jääb ta ajale jalgu.\nEri allikatest võib nudismi kohta leida erinevaid definitsioone, mille sisu sõltub peamiselt ajast, sest nudismi haare on ajas muutunud. Mina defineeriksin järgmiselt: nudism on õpetus, mis väidab, et alasti inimeste omavaheline suhtlemine sugupooli eraldamata ja/või selle õpetuse praktiseerimine tuleb kasuks heaolule. Laskumata üksikasjadesse võib märkida, et nudismi sünonüümideks on naturism, vabakehakultuur ja alastikultuur.\nINF-i kongress võttis 1974 vastu naturismi definitsiooni sellisel kujul: naturism (Ameerikas nudism) on loodusega kooskõlas olev eluviis, mida iseloomustab ühise alastioleku praktiseerimine kavatsusega suurendada lugupidamist enese, teiste ja keskkonna vastu.\n2006 kerkib esile veel üks nudismi sünonüüm: riietevaba (clothing free) liikumine. Sisuliselt kujutab see endast vastutulekut inimestele, kes ei kannata mingeid “isme” nagu nudism ja naturism. Usk ümbernimetamise jõusse pole ka eestlastele võõras: nõukogude ajal leidus palju nudiste, kes arvasid, et kui nudismile mõni teine nimi panna, täidavad võimud kõik nende soovid.\nPeamiselt puhatakse koos\nNudism on seni kõige enam edu saavutanud vaba aja veetmisel. Kõige levinum on nudistlik rannapuhkus. Klubide rannad on kinnised: sinna pääseb üksnes klubide loal ja seal kehtib täieliku alastioleku kohustus. Ka ametlikes alastirandades (nude beach) kehtib tavaliselt alastioleku kohustus ja riides inimestel ei ole sinna asja.\nViimasel kolmel aastakümnel on nudistid meeleldi puhanud riietumiskohuseta randades (clothing optional – CO), mida nimetatakse ka vabadeks randadeks (free beach). Nendele randadele kuulub tulevik, näiteks Taanis on enamik randu sellised (mõned aastad tagasi oli seal ainult kolm randa, kus oli keelatud alasti viibida): nendes randades puhkavad alasti ja riides inimesed koos.\nAlastirandu ei tohi ajada segamini topfree- või topless randadega: seal on nii meestel kui naistel ülakeha paljas, kuid pükse peavad kandma mõlemad sugupooled. On olemas ka mitteametlikke randu, kus ollakse harjunud alasti puhkama, sageli koos riides inimestega. Venelased kasutavad seda tüüpi randade kohta nimetust “metsik rand” (dikii pljaž). Kui aga soovitakse puhata täiesti nudistlikus seltskonnas, siis tuleb eelistada nudistide klubisid ja kinniseid nudistide randu.\nKõige lähemale nudistlikule ühiskonnakorraldusele on jõutud nudismikeskustes, mis kujutavad endast asumeid, kus kogu elutegevus käib alasti. Üheks eredamaks näiteks on Cape d’Adge Prantsusmaal. Nudistide puhkekeskustes pööratakse suurt tähelepanu sportimisele ja üldse aktiivsele vaba aja veetmisele.\nNudism tungib järjest uutele vaba aja veetmise aladele: korraldatakse alasti laevareise soojadel maadel, suusatatakse mägedes, sõidetakse veesuuskadel, matkatakse jne. Nudism on paljudes linnades jõudnud ka avalikesse parkidesse. Nüüdisajal on nudistide tegevus aastaringne. Populaarsed on saunaklubid, spordiklubid jne.\nKui vaba aja veetmisel on nudism olnud edukas, siis ei saa sama öelda nudismi viljelemise kohta tööl ja mujal avalikes kohtades. Siin kehtib kindlalt kehatabu, mille vastu eksijaid karistab seadus. Perenudismi raames on siiski võimalik teha peaaegu kõiki koduseid töid, aga samuti välistöid eramaadel, mis ei paikne üldkäidavate teede lähedal. Näiteks võib tuua aiatöid ja heinategemist.\n· Inimese keha ja vaim on ühtsed. Vaimne tervis ja areng eeldab kehalist tervist ja ümberpöördult.\n· Inimese terviklikkust silmas pidades tuleb tunnistada kõikide kehaosade vajalikkust. Ükski kehaosa pole häbenemisväärne, ühtki kehaosa pole põhimõtteliselt vaja teiste inimeste eest varjata.\n· Bioloogiliselt ja füüsiliselt on alastiolek inimesele loomulik.\n· Sugupoolte ühine alastiviibimine nii vaba aja veetmisel kui ka tööl sõltumata vanusest, sotsiaalsest seisundist, usust, poliitilistest vaadetest, rahvusest või rassist\n1) võimaldab saada üle valehäbist;\n2) aitab kaasa moraalsetest eelarvamustest vabanemisele ning inimese kehalise ja vaimse olemuse avastamisele;\n3) soodustab psüühilist tervist;\n4) liidab mehi ja naisi;\n5) tugevdab usaldust, avameelsust ja solidaarsust;\n6) on kasulik noorte seksuaalkasvatamisel.\nNudismi nurgakiviks on sugupoolte ühine alasti koosviibimine, millega heidetakse kõrvale kehatabu. Viimast on defineeritud kui levinud uskumust, et keha tuleb alati hoida kaetuna ja varjatuna pilkude eest.\nInimühiskond tunneb mitmesuguseid kehatabusid. Kõige karmim on keeld isegi oma alasti keha vaadelda, teiste omast rääkimata. Vähem range tabu keelab paljastada keha võõraste ees, sh samasooliste seltskonnas. Perekondlik tabu keelab koos paljas olla vanematel ja lastel ning isegi abikaasadel (näiteks tuuakse tihti piiblistseen purjus ja alasti magavast Noast ja tema lastest). Tundub, et sellest tabust ei ole isegi enamik Eesti perekondi veel vabanenud.\nNudism tähendab sugudevahelise tabu kõrvaleheitmist. See on esile kutsunud ägedaid rünnakuid. Väidetakse, et teatud kehaosad on ebasündsad ja neid tuleb võõraste pilkude eest varjata. Tabust loobumine põhjustavat häbi, mis olevat kaasasündinud, loomulik tunne. Ühine paljasolek soodustavat seksuaalseid ihasid, probleemiks olevat meeste erektsioon.\nNudismi praktika näitab, et esmakordsel nudistide seltskonnas viibimisel kaovad harjumuslikud reaktsioonid märkimisväärselt lühikese ajaga. Ka tahtmatut erektsiooni esineb harva.\nAlastiolek nudistlikus seltskonnas ei soodusta normaalse suhtlemise korral seksi. Normaalse suhtlemise all mõeldaksegi käitumist, mis välistab seksuaalse aktiivsuse. Mõned autorid peavad seda asjaolu nudismi võtmeks. Kõigil nudistide kogunemistel on avalik seksuaalne aktiivsus keelatud.\nNudism ei taotle riietest loobumist, vaid on nende fetišiks muutumise vastu. Riided on vajalikud, kui keskkond seda nõuab: kui on külm, soe, okkaline pinnas, oht määrida või kriimustada keha jne.\nNudistid ei ole perverdid\nNudismi vastased peavad sageli kõiki nudistide kogunemisi pervertide kokkutulekuteks, kus ühed – ekshibitsionistid – demonstreerivad oma suguelundeid, ja teised – vuajeristid – piiluvad neid, mille tulemusena saavad mõlemad pooled seksuaalse rahulduse. Selle väite kummutamiseks vaadelgem esmalt, mida tähendavad ekshibitsionism ja vuajerism.\nEkshibitsionism on psühholoogiline vajadus näidata paljaid kehaosi teisele isikule, harilikult on see vähemalt osaliselt seksuaalselt inspireeritud käitumine teiste tähelepanu püüdmiseks. Tüüpiliselt eksponeerivad või “välgutavad” naised rindu ja/või tagumikku, teoreetiliselt võivad mõlemad sugupooled eksponeerida oma genitaale või tuharaid.\nHarilikult kaasneb ekshibitsionismiga seksuaalne erutus. Paljud ekshibitsionistid peavad oma tegevust kunstivormiks. Ööklubid julgustavad sageli mõõdukat ekshibitsionismi. Ent see kõik on täielikus vastuolus nudismiga, kus alastiolemisel ei ole mitte mingisugust seost seksuaalse eneseväljendusega.\nVuajerismi määratletakse seksuaalse naudingu saamisena teisi – kas seksivaid, alasti, aluspesus või muul viisil vuajeristi erutavaid – inimesi vaadates, kusjuures vaadeldavad ei ole piilujast teadlikud.\nLiputajate all mõeldakse tavaliselt mehi, kes varjatud kohtades (põõsastes või kõrkjates, kangialustes jne) naistele (ka lastele) ootamatult oma sugutit eksponeerivad. Sellistel isikutel ei ole midagi teha nudistide seas, sest nudistidel on alastiolek normiks ja kedagi ei ole võimalik ootamatu paljastamisega üllatada.\nPole teada, et kuskil oleks nudiste liputajatena tabatud. Nudistide ja liputajate samastajad näitavad lihtsalt, et nad ei tea nudismist midagi. Juba definitsioonidest on ilmne, et nudiste ei ole võimalik vuajeristide või ekshibitsionistidega samastada.\nEnt nudismi eesmärk ei ole ka huvi kaotamine vastassugupoole vastu. Mitmekülgne sotsiaalteadlane ja väljapaistev nudist Maurice Parmalee (1882-1969) kirjutab oma mahukas raamatus “Moodsa kultuuri ajalugu” (The history of modern culture, New York 1960, lk 1229): “Paljasolek on oma normaalsel kujul universaalne ja kahjutu. Ja siiski on selle eest mitmel moel karistatud kõigis nõndanimetatud tsiviliseeritud maailma osades ja isegi mõningate primitiivsete rahvaste seas. Kuid mis võiks olla loomulikum kui mõlema sugupoole soov eksponeerida ja näidata ennast teisele sugupoolele kogu oma ilus ja jõus või nende puudumises?”\nKivimüüri tagant välja\nNudismi algaastatel lubati nudistidel tegutseda üksnes piiratud maa-aladel, mis sageli pidid olema piiratud kivimüüriga. Kohustus mitte viibida alasti väljaspool selleks ette nähtud piiratud alasid fikseeriti ka klubide põhikirjades.\nINF peab vabade randade tekkimise alguseks aastat 1970. Miks eelistavad nudistid klubidele vabu randu, kus puhatakse koos teiste, riides inimestega? Põhjusi on mitu: klubid on tasulised; seal kehtivad kindlad reeglid ja ranged vastuvõtutingimused; asukoht ei pruugi sobida jne.\nOsa inimesi poeb nudiste halvustades laste selja taha. Tüüpilised on väljendid: “Kas te ei näe, et siin on lapsed?”, “Siia ei tohi tulla, siin on lapsed!”, “Täiskasvanutel ei ole lubatud laste ees olla alasti” jne. Põhjenduseks öeldakse, et nii ei ole ilus, mõni lisab, et alasti inimese nägemine võib last psüühiliselt traumeerida.\nEnt viimast ei kinnita miski, pigem räägib nudistide praktika hoopis seda, et nudistide laps on sellise trauma eest kaitstud. Need vanemad, kelle laps saab alasti inimese nägemisest psüühilise trauma, on selles ise süüdi, sest vanasõnagi ütleb: mida külvad, seda ka lõikad.\nNudistid näevad aga oma üritusele tõsist ohtu liikumise killustatuses ja seksikultuuri pealetungis. Aeg näitab, kas nudistid lähevad järelandmisele, nagu seda tehti 1970. aastatel – kui nudistideks tunnistati ka riides inimeste seas alasti puhkajad, kuigi paljud organiseeritud nudistid peavad neid hoopis nudistide margi “täistegijaiks -, ja tunnistavad nudistideks ka need, kes nudistide kogunemiskohtades avalikult seksivad.\nViimane tähendaks seksitabust loobumist ja nudismi põhimõtete olulist revideerimist. Kui seda ei tehta, tuleb nudismil ilmselt kolida ajaloo kolikambrisse ja selle asemele tuleb uus jõud, mis aktsepteerib avalikku alastiolekut – ja ka avalikku seksi. Seksikultuuri võit on möödapääsmatu ja nudismi põhimõtteid võidakse revideerida veel sel sajandil.\nEestis on levinud arvamus, et nudistid peaksid olema peidus kuskil põõsaste ja kivide taga, nii et neid poleks nähagi. Ka seal nad peavad lesima “sündsalt”, jalad koos. Kui nad aga juhtuvad püsti tõusma, alasti vette minema ja veel mööda randa jalutama, siis on juba tegemist liputajatega.\nVõtke teadmiseks, et nudistil ei ole midagi peita ja varjatud kohtades viibib ta üksnes siis, kui seda tingib ilmastik. Nudistid ei kogune randa andma etendust, mille käigus astuvad üles noored ja ilusad. Nudistidel puuduvad igasugused välimuse- ja vanusepiirangud. Ent siiski ei talu nad riides jõllitajaid, kes tuleva nudiste vahtima nagu turule liha ostma.\nÕigus olla alasti on inimese võõrandamatu põhiõigus, mis ei kuulu kitsendamisele mingisuguse rahvaesindajate kogu poolt, kui ühiskond tahab olla tõepoolest tsiviliseeritud. Väited, et kedagi häirivad alasti inimesed, on samaväärsed väidetega, et teda häirivad neegrid. Kuid ometi on rassiline diskrimineerimine kõikjal keelatud. Nii tuleb lõpetada ka alasti inimeste diskrimineerimine.


Vooremaa Üheskoos suudame rohkem\nAjalugu on teekond, kus tihti satuvad kõrvuti kõndima õnn ja meeleheide, kannatused ja elulust, sünd ja surm, lein ja rõõm. Selline on inimese teekond, selline on ühe rahva, inimkonna teekond läbi sajandite tänapäeva välja.\n1949. aasta on Eesti ajalukku läinud kui küüditamise aasta, mil tuhanded inimesed viidi oma kodudest pimedasse tundmatusse, kust paljud tagasiteed ei leidnud. Suurest sõjast oli möödunud neli aastat, oma riigi hukust kümnend.\nJust sel aastal sündis toonases Eesti NSVs haldusüksus, mida me täna tunneme Jõgevamaana. Samal aastal sündis ka selle maakonna ajaleht, mis täna kannab nime Vooremaa.\nOma vanemaid ega sünnihetke valida ei saa meist keegi. Nagu vesi leiab mooduse voolata, nõnda ei peatu ka elu, vaid läheb edasi vaatamata sellele, kui raske ja ilmvõimatuna see paistab.\nKümne aasta eest saime maakonna tunnuslause\nKümme aastat tagasi sai Jõgevamaa endale tunnuslause “Kuninglik väärikus, Kalevipoja jõud”. Oleme istutanud Kalevipoja tammesid, ent kas oleme panustanud oma kodukandi tegemistesse ka Kalevipoja jõudu? Tuleb võtta aeg maha ning vaadata, kas oleme õigel künnivaol või tuleb ader uuesti seada.\nKui me 2005. aasta 12. mail esimest korda Jõgevamaa arengukonverentsi pidasime, oli selle peateemadeks ettevõtlus, turism ja infrastruktuur Jõgevamaal, 2006. aastal Hea kool, ettevõtluskeskkond ja turism Via Hanseatica võtmes. 2007. aastal oli konverentsi teema sõnastatud “Jõgevamaa – hea investeerimispiirkond”.\nÜhiselt eesmärke seades ja analüüsides sai mõeldud, kuidas meie piirkonnas elu paremaks muuta. Paljud tollal tehtud otsused ja mõtted on tänaseks realiseerunud, nii mõnedki ootavad veel oma aega.\nEesmärgiks elukvaliteedi paranemine\nNii, nagu kogu maailm on pidevas liikumises, oleme seda ka meie. Kas need otsused, mis aastaid tagasi said tehtud, on olnud õiged, või peaksime täna endale püstitama uusi eesmärke, et püsida konkurentsis? Kas tulevikku planeerides saame rääkida oma küla, valda, maakonda silmas pidades või peaksime vaatama suuremat pilti, nii Jõgeva- kui Tartumaad, nimetades seda tinglikult Suur-Vooremaaks?\nTaas on aeg küps, et kokku tulla ja arutada, kuidas saaks koos anda uue tõuke Jõgeva- ja Tartumaa arenguks.\nHomme, 19. septembril tuleb Jõgeval toimuvale Vooremaa konverentsile kokku ligi 200 era-, avaliku ja kolmanda sektori esindajat, et üheskoos arutada, kuidas arendada ettevõtlust, luua kiireid ühendusi ja leida paremaid lahendusi hariduse saamiseks. Meie ühine eesmärk, mille nimel töötada, on inimeste elukvaliteedi parandamine. Peame tegema kõik selleks, et homme oleks Vooremaal veelgi parem elada.\nVooremaa aitab sportlased olümpiale\nVeerand sajandi eest hakkas Jõgeva maakonna ajaleht kandma Vooremaa nime. Ka ajaleht käib ajaga kaasas ja nõnda hoiate sellest nädalast käes uue kujundusega maakonnalehte. Loodan, et see, kaua tehtud ja kaunike, lugejatele meeldib.\nAjaleht on oma juubeliaastal seadnud eesmärgiks aidata Vooremaa sportlased taliolümpiale. Nõnda läheb iga konverentsi külalise osalustasust viis eurot heategevusfondi “Aitame Vooremaa sportlased taliolümpiale”. Üheskoos suudame rohkem!\nKohtumiseni Vooremaa konverentsil.


Pükste konstrueerimise kadalipust – Kohustuslik Tegevusvabadus\nPükste konstrueerimise kadalipust\nOn oktoober 28, 2013 By EstaIn õmblemine\tOlen viimases kahes õmblusringi tunnis pükste põhilõiget konstrueerinud. Tuleb välja, et see on lihtsam, kui arvasin. Samas selgus täna, et kodustes oludes on interneti abil sama asja tegemine tunduvalt stressivaesem. Järgisin üsna esimisi õpetusi, mis guugeldades silma jäid (see ja see). Nagu näete juuresolevatelt piltidelt, pole tulemus just suurepärane (kahtlemata edasiminek kollastest pükstest, aga need olid oma huumorikategoorias ka ületamatud). Aga täpselt selline see esimene õmblusproov tuli. Kui ühest ja teisest kohast näppida, saab sellest ehk asja ning saan kodustes oludes esimese paari pükse valmis enne, kui õmblusringis pükste väljalõikamiseni jõuan…\nMuide, ma tean, et see on väga ambitsioonikas, aga ma tahaksin esimeste pükstena teksad teha. Teist sorti pükse ma lihtsalt ei kanna. Eks paista, kuidas mul selle kööbaka lõike teksalõikeks ümbertegemine õnnestub. Õnneks on teksade lõike tuletamine kavas homses õmblusringis. Õps mainis sellega seoses nime Müller… seega läheb vist tuletamiseks Müller & Sohni süsteemi järgi (praegu guugeldades sain teada, et selline asi olemas on, rohkem ei tea ma midagi).\nToss väljas ja värvel rinnuni\nSiin on vist olnud mingi valearvestus istekõrgusega + ilmselgelt ei pidanud need püksid istudes 7/8 pikkused välja nägema\nÜldmulje on tagant minu meelest normaalne. Välja arvatud muidugi see, et lai on.\nRuumi jagub ja kui tahta, et jalgevahe õigesti positsioneeruks, tuleb pükse kõvasti üles sikutada\nTõmbasin püksid ligi\nPrevious Leidsin leheletilt uue ajakirja: PatronesNext “Sy! Från hood till skjortklänning” – osta või mitte osta?\n2 thoughts on “Pükste konstrueerimise kadalipust”\tTädi Maimu\tohooo!\nAga järgmine kord aja ikka proovi värvel kah peale ;) siis ei pea pükse nii moodi üleval hoidma.\nIstmiku kõrguse ja pükste üldpikkuse juures on asi vist veits metsa kiskunud. Mina seda üldse ei mõõda vaid arvutan – Üldpikkus miinus Samm.\nAlgus on ju super – näevad välja täitsa nagu püksid! Aga sammus tahaks neid kitsamaks teha…uhhh mu hakkasid näpud kohe sügelema! Tahaks kangesti paar nööpnõela sinna sisse ajada! XD\nKuidas muidu esiosa istmiku joon/kurv välja näeb? Kas tõmbasite esikeskjoonest nats kaldu? sissepoole? Mina soovitaks selle kurvi kõvasti “sirgemaks” ja laugemaks teha kui konstrueerimis käik seda soovitab. Tagumine pool on ju täitsa ok! Selle esimese poole istuma saamisega ongi üks jube häda…iga-sugu vurrud ja värgid.\noktoober 28, 2013 at 19:28\tVasta\tEsta\tMa vist väljendasin end veidi kehvasti – see ei ole selle lõike järgi tehtud, mis ma õmblusringis konstrueerisin. Siinolevad proovipüksid tegin paari tunniga kodus interneti õpetuse järgi… Olin natuke tuska täis, sest viimases ringis ei saanud hästi aru, mis toimub, ja tahtsin seepärast kodus uuesti proovida. Seepärast ei viitsinud ka värvlit teha. Õieti ei tulnud see pähegi. Nii et need jäävad vist niisama vedelema. Õmblusringis konstrueeritud lõiget arendasin aga täna edasi ja neljapäeval lõikan juba teksapüksi tükid välja, jeee!\nMa ei saanud hästi aru, mis sa mõtlesid esiosa istmiku joone all. Kui seda, mis on nagu esiosa keskjoon, siis mu teksadel on see praegu praktiliselt sirge. Ülinatuke tuli kaart sisse lasta, et üks sissevõte saaks ära kaotatud.\noktoober 28, 2013 at 23:36\tVasta\tÜtle sõna sekka! Tühista vastus\tEnter your comment here...


Räätsamatkad Lõuna-Eestis Meenikunno rabas « Objekt « Visitpolva.ee\nRäätsadega kulgemine soos ja rabas on eksootiline, keskkonnasõbralik ja muidugi praktiline. Räätsamatkad koos retkejuhiga annavad palju uusi ja põnevaid teadmisi soode olemusest, tekkest, floorast ja faunast.\nRäätsamatka kestvus on soovitavalt 2-3 tundi, mis loob mõnusa enesetunde ja külvab Teid üle uute teadmistega. Räätsamatka elavamaks muutmiseks sobib ideaalselt metsarestoran või kerge matkaeine.\nAitame leida Teile ka sobiva majutuse raba servas või piirkonnas.\nÜksikmatkajaid ootame plaanilistele räätsamatkadele.\nTeater: Pille Pürg ''Kutse juubeliks!''\nTeater: Pille Pürg „Kutse juubeliks!“


Kaheksa pakkimisviga, mida turistid teevad - Kasulik - Reis\nKaheksa pakkimisviga, mida turistid teevad\n5. juuni 2017 21:46\nPakkimine | FOTO: Vida Press\nPakkimine on paras peavalu, eriti kui ühte väikesesse kohvrisse on vaja ära mahutada kahenädalaseks puhkuseks vajalik garderoob ja hügieenitarbed, mis kipuvad sageli mööda kotti laiali valguma.\nIga nipp, mida kohvripakkimise kohta jagatakse, kulub ilmselt marjaks ära, sest sageli osutub reisi eelõhtul kiiruga pakkimine tõeliseks väljakutseks, vahendab Travel and Leisure.\n1. Sa unustad ära lennujaama reeglid\nKäsipagasisse ei tohi kaasa võtta suuremaid kui sajamilliliitriseid pudeleid, neid ei tohi kokku olla rohkem kui üks liiter ja nad peavad kõik mahtuma ühte läbipaistvasse kotti. Kuigi see reegel on kehtinud juba aastaid, leiab turvakontrollide juurest ikka hunnikute kaupa juukselakke, parfüüme ja meigieemaldajaid.\n2. Sa ei paki vedelikke korralikult ära\nKui lennuk õhku tõuseb ja maandub, muutub järsult ka rõhk, mis paneb kõik kreemid kotis kokku tõmbuma ja seejärel paisuma. Kui asjad ei ole korralikult pakitud, võib kohvrit avades ees oodata täielik segadus. Paki vedelikud alati eraldi kilekotti, nii kindlustad, et isegi kui midagi peaks lekkima, jäävad riided puhtaks.\n3. Sa võtad kaasa liiga palju asju\nReisile minnes tasub alati kõigeks valmis olla, kuid see ei tähenda, et nädalapikkusele puhkusereisile tuleks kaasa võtta ka sulejope. Selleks, et ülepakkimist vältida, mõtle iga päeva riietus läbi. Ära jäta endale võimalust liialt valida ja võta kaasa asjad, mida saad omavahel kombineerida.\n4. Võtad kaasa liiga suure või liiga raske kohvri\nKui reisid ainult käsipagasiga, peaksid kindlasti tähelepanu pöörama ka koti mõõtudele ja kaalule. Juhul, kui kott ei mahu pagasiriiulile, pead sageli jooksma tagasi registreerimislauda ja koti siiski ära andma. Kui võtad kaasa aga õigete mõõtude ja sobiva kaaluga koti, siis väldid liigset stressi ja ka lennu hilinemist.\n5. Sa ei vaata ilmateadet\nEnne pakkimist kontrolli üle, mis ilm sind reisil ees ootab. Alati võib juhtuda, et päikesepaiste asemel saad nädalajagu vihma või vastupidi, ees ootab just lõõmav kuumus. Selleks, et olla õigesti ettevalmistunud, ei aita muu, kui kontrollida ilmateadet.\n6. Sa ei kasuta kohvri ruumi täielikult ära\nRiiete kokku rullimine ja sellisel kujul pakkimine võimaldab kohvrisse mahutada oluliselt rohkem asju. Kindlasti ei tasuks asju kotti lihtsalt visata, sest nii võtavad nad palju rohkem ruumi. Paki korralikult ja kohvrisse mahub palju rohkem kui arvata oskad.\n7. Pakid jalanõusid valesti\nParim viis, kuidas riideid mustade jalanõude eest kaitsta, on kasutada jalanõukotte. Kindlasti pane need ka kohvris sinnapoole, kus asuvad rattad, nii on kohver paremini tasakaalus ja sul on seda kergem vedada.\n8. Unustad ujumisriided maha\nÜkskõik kuhu reisid, tasuks ujumisriided ikka kaasa võtta, sest hotellides on sageli olemas bassein ning nii saad kas või pärast pikka ärikohtumiste päeva end veidi värskendada.


Urmas Paju: suurem vald loob eelduse arenguks - Eesti Kirik\n04.10.2017 | Rita Puidet | Rubriik: Persoon kaasajast\nUrmas Paju teenib Võnnu kogudust 2003. aastast. Viimased neli aastat on ta olnud ka kohaliku vallavolikogu esimees. Rita Puidet\nVõnnu koguduse õpetaja Urmas Paju on Võnnu vallavolikogu esimees ja kandideerib volikokku ka eelseisvatel valimistel. Muutunud piiridega kohalike omavalitsuste valimised toimuvad 15. oktoobril.\nAjalooline Võnnu on olnud üks suuremaid ja rahvarohkemaid kihelkondi ning praegu on tema piirides kokku kümme Tartu ja Põlva maakonna valda, edaspidi viis. Oktoobris, pärast kohalike valimiste tulemuste väljakuulutamist jõustuvad uute omavalitsuste piirid ja valdade nimed. Otsuse järgi jääb alles 79 kohalikku omavalitsust: 15 linna ja 64 valda. Ühe valla moodustavad Võnnu, Haaslava ja Mäksa vald, kandes edaspidi Kastre valla nime.\nLinnasid puudutab haldusreform tõenäoliselt vähem. Kuidas elu aga maal kujunema hakkab? Juttu on olnud, et kirikuõpetajatel võib valdade liitmisega seoses olla võimalust rohkem esile tõusta. Kas sinul on selgust, mis toimuma hakkab?\nMa ei usu, et uus vald aitaks kogudusel kohalikku ellu kuidagimoodi rohkem integreerida. See võib nii olla juhul, kui kihelkonna piirides liituvad väikesed vallad ning vaimulik ei pea enam asju ajama ja koguduse olemasolu vajalikkust tõestama mitmes omavalitsuses.\nSenisega võrreldes võib samas minna ka keerukamaks. Kui siiani paistis kirik vallamaja aknasse ilusasti ära, siis kuigivõrd pidi kirikuga arvestama. Kui nüüd kolib vallamaja valla teise serva, volikogu liikmed näevad kirikut harva, ei tea tulemust öelda.\nVõnnu kogudus on neljas vallas ainus kihelkonnakogudus, mingisuguse kultuurilise aluse koostööks see annab. Uutel valdadel on iseseisvate omavalitsustena sügavam mõte. Valdade liitmise peamine kriteerium oli 5000 elanikku, mis on väikseim mõistlik alampiir.\nMingist elanike arvust alates tekib vallal võimekus vaadata tulevikku, suunata-korraldada oma elu, mitte elada ainult peost suhu. Näiteks kui siiani riik avas meetme muuseumide rahastamiseks, aga vallal oli võib-olla vaja hoopis lasteaeda remontida, hakati siiski muuseumi rajama, sest selleks sai raha ja muuks võimalusi polnud. Nüüd tekib vallal endal võimekus investeerida, kas või laenu võtta ja seda tagasi maksta.\nSama moodi võime võrrelda kogudusi. Pisikeses koguduses sõltub näiteks piiblitunni pidamine sellest, kunas vaimulikul on aega seda pidada põhitöö kõrvalt. Nii on kõikide koguduse asjadega. Tartu Pauluse või Peetri kogudus suudab ehk teha plaane kümneks aastaks. Väikeses koguduses ei tähenda planeerimine suurt midagi. Kui keegi tore inimene paneb korjanduskasti 500 eurot, siis saab midagi teha, kui ei pane, siis ei saa.\nKuidas muutub ametnike arv vallavalitsuses?\nVäikeses koguduses ei ole inimesi, ei ole rahavoogusid, sama on väikese omavalitsusega. Üks ametnik ei suuda olla pädev üheski asjas, kui ta peab tegema maakorraldustööd ja ehitusjärelevalvet, koostama ehitusdokumentatsiooni ja lõpuks käima vallamaja taga ümber kukkunud prügikasti püsti tõstmas. See on pisikeste omavalitsuste praegune olukord. Inimene võib olla väga tubli, aga kui ta peab tegelema liiga paljude asjadega, killustab ta ennast.\nNatuke siiski tuleb töötajate arvus kokkutõmbamist, tõenäoliselt puudutab see raamatupidajaid. Samas ma ei usu, et saab väheneda sotsiaaltöötajate arv. Pigem vaadatakse kohustused ja spetsialiseerumist nõudvad küsimused üle. On olnud aegu, kus sotsiaalnõunikuna on tööl olnud tubli inimene, ettevalmistuselt hoopis raamatupidaja. Küsimus on ressursside efektiivses kasutamises ja võimalikult hea teenuse pakkumises. Rahalist kokkuhoidu tõenäoliselt ei ole.\nTean, et mõnel pool ehitatakse juba uusi ruume.\nMeie valla keskus hakkab olema kõige suuremas vallas ehk Haaslavas. Seal on kõige pisem vallamaja ja pööningut ehitatakse välja, sest kõik ametnikud ei mahu sinna majja ära. Kui mitu osapoolt liitub, peab tegema kompromisse. Kas tulemus on alati efektiivne ja terve mõistuse kohane, pole garanteeritud.\nTulevase Kastre valla nimigi ei meeldi paljudele ega ütle midagi. See on lihtsalt vana metskonna nimi. Tegemist on kompromissiga. Nime ja keskuse osas said praegused juhid sellisele kokkuleppele. Pole välistatud, et keskuse asupaika ja nime tulevikus muudetakse.\nKas ametnikud vallainimestele kaugeks ei jää?\nAmetnike asukoht polegi kõige olulisem. Tulevikus levib kaugtöö vorm aina enam ning juba praegu elanikel vallamajja väga asja ei olegi. Keskkonnaspetsialist, maa- või ehitusnõunik jt võivad rahulikult oma kabinetis arvutit ja telefoni kasutades tööd teha.\nSee on üks efektiivse arengu suundasid, et iga spetsialist saab keskenduda põhitööle. Võndu jääb valla teeninduspunkt, et kohalik inimene saaks vajalikud paberiasjad aetud. Siin hakkab töötama korraliku väljaõppega klienditeenindaja, kes peab suutma aidata kõiki dokumente vormistada ja vajadusel operatiivselt vahendama teavet valla keskuses oleva spetsialistiga.\nOotus või hirm?\nHaldusreformiga seoses on inimestel mõlemaid tundeid. Ühtepidi on hirmu, samal ajal lootust, et raha tuleb juurde ning hakatakse seda-teist ja kolmandat tegema. Tegelikult raha juurde ei tule, pigem on tänased vallavalitsused kogudustega sarnases olukorras, et nad veel hingitsevad ja suudavad täita esmaseid ülesandeid, aga arenguvõimalust sellise ressursi ja struktuuri juures enam pole. Muudatused on vältimatult vajalikud nii kohalikul omavalitsusel kui kirikul.\nKa meie tänased pisikesed kogudused ei suuda täita kõiki oma ülesandeid. Hea on, kui suudame ristimised ära korraldada, neid on vähe, aga matustega läheb raskemaks, sest tuleb leida sobiv aeg nii leinajatele kui vaimulikule. Mis puudutab kinnisvara korrashoidu ja korrektset raamatupidamist, nende küsimustega on paljudel raskusi, rääkimata laste- või noortetööst koguduses.\nKandideerid vaimulikutöö kõrvalt ka seekordsetel valimistel. Kuidas suudad kahte ametit ühendada, ennekõike ajaliselt?\nKirikutöö eest ei maksa keegi mulle palka ja ma ei saa seda võtta ametina. See on südame sund ja suur eesõigus, et ma saan ja tohin jumalariigis midagi teha. Aega, ressurssi ja oskusi selleks võiks olla palju rohkem. Võiks olla hulga karismaatilisem, võiks olla aega jutlusi pikemalt ette valmistada, aga paraku … Eks me suur osa vaimulikest peame tegema mingisugust ilmalikku tööd. Minu jaoks on ilmalike töö tegemiseks kohalik omavalitsus, aga seegi töö ei ole päris tööna võetav, sest majanduslikult ei tasu see kuidagi ära. Teen ka ilmalikku projektijuhi tööd puhtalt selle pärast, et perel leib laual oleks. See on elu paratamatus.\nOn see siis armastus?\nIga inimese kohustus on seista hea selle eest, mis tema ümber on. Lisaks sellele, et oma kodus peremees olla, peab ka aia taha vaatama. Lihtsam on rusikat viibutada, kui panna käed külge ja proovida midagi ära teha. Ma ei ütleks, et see on armastus, see on hoolimine oma kodust, oma kihelkonnast.\nValida erakonda või inimest?\nMaakohas ei vaadata erakondi, vaid inimesi. Mõnel erakonnal ei ole maaelu arendamiseks mingit tõsiseltvõetavat programmi, aga kui sinna on koondunud tublid inimesed ja nad suudavad head tööd teha, siis neid valitakse. Mina kuulun IRLi, seda ma ei salga, aga ei tõsta ka esile. Teeme koostööd teiste erakondadega. Koguduse üks organist kuulub Keskerakonda ja kandideerib naabervallas, teine aga on sotsiaaldemokraat – ei mäleta, et meil oleks kunagi olnud maailmavaatelist tüli. Nagu kogudus ühendab erinevaid inimesi Jumala juurde, nii ühendab väike omavalitsus hea tahtega inimesi.\nSündinud 7.2.1972 Tallinnas.\nOrdineeritud diakoniks 2003, preestriks 2007.\nTeenib Võnnu Jakobi kogudust alates 2003.\nVõnnu vallavolikogu esimees, pühapäeviti kirikuõpetaja, argipäeviti projektijuht.\nEelmine: Madis Kanarbik võttis kuningalt vastu aumärgi\nJärgmine: Kaur Alttoa tähistas sünnipäeva raamatuesitlusega


EKI keelekool: leia õige miljardite seast - AK - Arvamus\nEKI keelekool: leia õige miljardite seast\n12. oktoober 2018, 23:55\nPostimehega võttis ühendust mitu murelikku televaatajat. See on korpusest ehk suurest elektroonilisest tekstikogust automaatselt valitud lause, mida arvuti pakub sõnastiku näitelauseks, kui sealt otsida sõna «Postimees». Kuidas aga automaatselt leida head näitelauset korpusest, mis sisaldab üle miljardi eestikeelse sõna?\nTänapäeval kasutatakse sõnastike koostamisel tehnoloogilisi lahendusi, mis võimaldavad seda teha poolautomaatselt. Poolautomaatne koostamine tähendab, et kogu sõnastiku sisu, sealhulgas märksõnastik, sõnade tähendused, definitsioonid ja näitelaused tuvastatakse korpusest automaatselt ning kantakse sõnastikusüsteemi, kus sõnastiku koostaja materjaliga edasi toimetab.\nEestis on poolautomaatselt koostatud naabersõnade sõnastik, mis ilmub 2018. aasta lõpus. See sisaldab sageli koos esinevaid sõnu ehk kollokatsioone, nagu näiteks ere päike, päike paistab, päike tõuseb, päike loojub ja päikest nautima. Naabersõnade kasulikkus ilmneb just võõrkeeli õppides. Näiteks öeldakse inglise keeles strong coffee, eesti keeles aga kange kohv, mitte tugev kohv. See näitab selgelt, et keelt on mõistlik õppida valmis tükkidena. Õigesti valitud naabersõnad aitavad keeleõppijal oma mõtteid loomulikul moel väljendada ning teevad nende teksti sarnaseks emakeeles kõneleja omale.\nLisaks on keeleõppesõnastikes kasulik esitada näitelauseid, kuna need aitavad tundmatu sõna tähendusest aru saada, illustreerida sõna tavapärast kasutust ja olla eeskujuks keele produtseerimisel. Selleks et arvuti suudaks korpusest tuvastada häid näitelauseid, tuleb sellele ette anda reeglid, mida peab näitelausete valikul arvestama. Tüüpiliselt mõõdetakse lause ja sõnade pikkust, märksõna asukohta lauses, teatud sõnade olemasolu (nt tegusõna) või puudumist (nt asesõna), sõnade sagedust jmt.\nEesti Keele Instituudis koostatud sõnastike näitelaused on tüüpiliselt 4–20 sõna pikad, sisaldavad tegusõna, ei sisalda väga madala sagedusega sõnu ega sõnu, mis on pikemad kui 20 tähemärki. Samuti ei alga laused teatud sõnade (nt seetõttu) või sõnapaaridega (nt sellest lähtuvalt), mis raskendavad lausest arusaamist, kuna viitavad tagasi eelnevale kontekstile. Kui anda arvutile ette reeglid, mis selliseid lause tunnuseid arvestab, oskabki see korpusest üles leida näitelause kandidaadi «Postimehega võttis ühendust mitu murelikku televaatajat».


Seerumi kilpnäärme seerumi ravi - Hüpotüreoidism October\nInimese kehas sisalduv kilpnääre mängib endokriinsüsteemi aktiivsuses kõige olulisemat rolli. Tänu sellele elundile on meie keha vastuolus mitmesuguste nakkavate invasioonidega ja meie luud jäävad tugevaks ja vastupidavaks. Kahjuks võivad erinevad sise- ja välistegurid oluliselt mõjutada kilpnääre aktiivsust, muuta selle funktsiooni ja põhjustada erinevaid haigusi.\nKilpnäärme goiter on kollektiivne mõiste, mis ühendab paljusid haigusi.\nKilpnäärme goiter on kilpnäärme haigus (patoloogiline), mis avaldub selle märkimisväärsel suurenemisel. See viib kaela põhjaga ühendava ja epiteeli kudede visuaalse paksenemisele. Meeste kilpnäärme normaalne maht on 25 cm3, naistele 19 cm3.\nErinevad mitmesugused koerad:\nHüpotüreoidismiga goiter. Kilpnäärme funktsioon on vähenenud. Kõige sagedamini täheldati joodi puudust (endeemilist seibit) ja autoimmuunseid kahjustusi (Hashimoto goiter).\nEutüreoidismiga goiter. Kilpnäärme funktsioon on normaalne (eutüroidne goiter). Endeemilise koerte esinemissagedus ja rasedus on sageli täheldatud.\nHüpertüreoidismiga goiter. Kilpnäärme funktsioon on suurenenud (türotoksikoos ja toksiline seent). Tekib kilpnäärme (või nodulaarse toksilise goobiini) ja Grave'i tõve (või difuusne toksiline seent) adenoom\nEnne goiteritamist tuleb mõista kilpnäärme mitut funktsiooni. Selle keha toimivate protsesside mõistmine aitab mõista koerte põhjuseid.\nEriti kilpnääre funktsioonide seas eristatakse võime sünteesida spetsiaalseid joodi sisaldavaid homoone, mida nimetatakse ka jodotiro-reinideks. Naha follikulaarsetes rakkudes toodetakse kahte peamist hormooni tetrajodotüroniini (T4) ja trijodotüroniini (T3). Nad vastutavad tugevate luukoe vajalikuks vajaliku kaltsiumi ja fosfori imendumise eest inimeste luudes. See aktiivsus sõltub otseselt kilpnäärme joodi tarbimisest. See on joodi koguse muutus, mis põhjustab suurenenud kilpnäärme suurenemist, mis viib endeemse setete moodustumiseni.\nVastavalt kilpnäärme koe struktuursele muutumisele jaguneb haigus kolme liiki:\nNärbumistõve iseloomustab kilpnääre kudede ebaühtlane suurenemine ja kasv. Selle põhjuseks on kõige sagedamini näärme hüperfunktsioon. Sellise goobi olemasolu esineb sageli kilpnäärmevähi või adenoomil. Sõlmede arvuga on haigus erinev ühekordse sõlme ja multinodulaarse goiteriga.\nKilpnäärme koe ühtlast proliferatsiooni nimetatakse difusioonseks giidiks. Selline haigusjuht näitab kõige sagedamini kilpnäärme vähenenud funktsioneerimist (või kalduvust vähendada) ja joodi järsu puudumist. Neid ilminguid leidub Gravesi haiguse haiguses.\nSegatüüpi goiter on harva diagnoositud. Seda iseloomustab kilpnäärme ebaühtlane (sõlme) kasv, kus kohtades on ühtlane koe nähtav. Diagnoosimisel diagnoositakse kõige sagedamini: kilpnääre võrkkesta endeemiline goiter.\nKilpnäärme koe levimine on kompenseeriv vastus mitmetele põhjustele, millest peamine on joodi puudumine. Kui tunnete regulaarseid puudusi joodi tarbimisel, hakkab kilpnääre suurenema. See protsess on tingitud keha soovist suurendada verevoolu piirkonda näärmete kudedes, et valida võimalikult palju sissetulevaid joode ja muid aineid.\nStatistika järgi on kõige sagedamini haiged kilpnäärme haigused (sh goiter) - naised peaaegu viis korda sagedamini kui mehed. See on tingitud naisorganismi hormonaalsetest omadustest, millest üks on kõige olulisemate kilpnäärmehormoonide tetrajodotüroniini ja trijodotüroniini süntees.\nTeine koertenähet mõjutav tegur on autoimmuunprotsessid. Humoralmeelse immuunsuse allasurumine toob kaasa spetsiifiliste valkude esinemise veres, mis aitab kaasa organismi agressiooni arengule kilpnäärme hormoonide tekkele. Ebasoodsa ökoloogilise olukorra taustal võivad need autoimmuunprotsessid põhjustada kilpnäärme hüpotüreoidismi (funktsiooni vähenemine) ja lõpuks vähki.\nKilpnäärme sugurakkude varajase arengu väljakujunenud sümptomid puuduvad. Naha mahu märkimisväärne suurenemine kaelas näitab kõrgelt arenenud protsessi. Seetõttu on isegi väiksemate muudatuste õigeaegne tuvastamine korrapäraste vaatluste ja analüüside tulemus. Siiski on mõningaid ilminguid, mille õige tõlgendamine võib aidata haiguse kindlakstegemisel.\nKilpnäärme haiguste sümptomid (seedeelundid kaasa arvatud) hõlmavad järgmist:\nRegulaarse menstruaaltsükli häired\nExophthalmos - puzoglaziye (silmamubi silmaümbruse liigne väljaulatuvus)\nKui haiguse väljendatud sümptomid esinevad kolmel astmel goiteril:\nI tase - goiteril on visuaalne ja palpatsiooniline manifest (puudulikud on sõlmede olemasolu, mida kinnitavad ka teised uuringud);\nII aste - kilpnäärme suuruse väike tõus, mis määratakse palpeerumise teel, kuid mitte visuaalselt;\nIII aste - kilpnäärme suuruse märkimisväärne suurenemine, mis ei sõltu mitte ainult palpatsioonist, vaid ka visuaalselt.\nKõigi kilpnäärme erinevate haiguste (sh setete) tõhusa diagnoosimise peamised meetodid on järgmised:\nPaldatav diagnoos (tuvastamine puudutusega)\nPalpatsiooniagnostika näitab suurenenud kilpnäärme suurenemist piisavalt selgelt. Kõige sagedamini kasutatakse palpeerumisi patsientide esialgsetes uuringutes ja edasise uurimise suunamiseks.\nKõige objektiivsem meetod kilpnäärme haiguste diagnoosimiseks on ultraheli. Meetodi levimus ja kättesaadavus võimaldavad võimalikult kiiresti määrata peaaegu kõiki elundi patoloogilisi muutusi, mis võimaldab tõhusat ravi. Regulaarsed ultraheliuuringud on näidatud eriti naissoost pool elanikkonnale.\nUriinspektsioon võimaldab suhteliselt täpselt määrata kilpnäärme muutuste algust (patoloogiline olemus). Joodi eritumise suurenemine uriinis on signaal sügavamaks uurimiseks. Kuid seda indikaatorit tuleks õigesti tõlgendada, kuna joodi eritumise kõikumised on üsna märkimisväärsed ja sõltuvad erinevatest teguritest ja asjaoludest (näiteks inimeste toidust).\nVereanalüüsid võimaldavad teil jälgida kilpnäärme oluliste hormoonide (tetrajodotüroniin ja trijodotüroniin) toimet. Need tervislikus inimeses asuvad näitajad võivad erineda, seetõttu on diagnoosimisel soovitatav kasutada teisi meetodeid.\nTeine näitaja, mis meelitab tähelepanu, on türeoglobuliini sisaldus veres. See valk on toodetud suurenenud kogustes vastusena joodi puudulikkusele organismis. See on tõuge kilpnäärme selgri väljanägemisele ja tõusule.\nKodurravi ravis on oluline roll kilpnäärme funktsionaalse seisundi kindlaksmääramisel. Pideva ja muutumatu funktsiooni korral võib ravi olla väga piiratud. Enamikul juhtudel on spetsiaalse dieedi määramine ja patsiendi seisundi dünaamiline jälgimine just see, mis on määratud. Siiski on hüperfunktsiooniga kilpnäärme mitotoodilise sitapuuruse ravimisel võimalik sünteetiliste hormoonide (eutiroks, levotüroksiin, kilpnäärme preparaadid) kasutamine ravimite raviks.\nSuitseri suuruse oluliste muutustega kaasneb tüsistuste risk, mis on seotud hüpertroofilise organi mõjuga hingamisteede, veresoonte ja närvide tekkele. Kilpnäärme suurenemise kõige tõsisem oht on degeneratsioon vähkkasvaja vastu. Sellisel juhul määratakse operatsioon.\nKodi ravi folkemeetoditega\nNärviline goiter ravi rahvapäraste ravimitega on haiguse algfaasis üsna efektiivne. Ravi keskmes on ravimite ja joodi sisaldavate toodete kasutamine.\nMerekapsas - on joodikogusega toode. Kasutamisnähtudeks on mitte ainult kilpnäärme sugurakk, vaid ka muud tuvastatud haigused, mis on põhjustatud joodipuudusest. Tükeldatud kujul tarbitakse merikarbi kuni 4 korda nädalas kaks supilusikatäit.\nMesilaspiim on imeline ravimeetod paljude haiguste jaoks. Selle looduslikul kujul tuleks seda tarbida 30 mg-ni kuni 3 korda päevas, umbes tund enne sööki. Piim lahustub keele alla, kuni see on täielikult lahustunud. Sellel on suurepärane tooniline toime kilpnäärmele, sõltumata selle funktsioonist.\nProlomnik põhja rohi (1-2 supilusikatäit) valatakse keeva veega ja nõuda tund aega. Võtke 1-2 supilusikatäit umbes 5 korda päevas enne sööki.\nPuljong prussak võtaks keetmise kujul. 3 spl maitsetaimi vala vett (3 tassi) ja keeta tund. Jahutage puljong, lisage mee ja võtke umbes 3-5 korda päevas enne sööki.\nÜldised profülaktilised soovitused kehtivad kilpnäärmehaiguse korral. Tervislik eluviis, halbade harjumuste puudumine, mitmekülgne toitumine, korrapärane füüsiline koormus, kõik see on meie keha organite tööle väga kasulik.\nJoodi sisaldavate toodete ja multivitamiinide komplekside kasutamise suurendamine peaks toimuma ainult siis, kui avastatakse kilpnäärmehaiguse pärilikud tunnused ja alles pärast arstiga rääkimist.\nHarilikult klassifitseeritakse haigus 6 kraadini (0-5).\nMillised sümptomid on eelnenud hajutatule mürgilisele goiterile 3. etapis ja kõige tõhusamatele diagnostikameetoditele?\nHaigusehaiguse kolmandal etapil on kilpnääre märkimisväärselt laienenud, see muudab kaela kontuuri, mida tavalise konstitutsiooniga inimesed näevad palja silmaga.\nTervetel juhtudel võib defekti tuvastada üksnes spetsialisti poolt palpatsiooniga (palpimine sõrmedega).\nArst saab määrata täpse diagnoosi ainult kilpnäärme ultraheliuuringu tulemuste ja kilpnäärme hormoonide kontsentratsiooni analüüsi põhjal.\nHormoonide kontsentratsioon kasvab ligikaudu 1,5 korda. Kilpnäärme maht määratakse kindlaks ainult pärast ultraheli. Palpatsiooni või visuaalset kontrollimist ei ole võimalik kindlaks teha. Kuid esialgne diagnoos, samuti lugu määratakse esialgu välismärkide abil.\nHaigusnähtude loetelu, millega on võimalik difundeeruda mürgine koorija, on üsna lai.\nhüpofüüsi adenoom (see võib esile kutsuda ka nohu);\ntüreotoksikoos (põhjused, miks hormooni ei saa imenduda - palju);\nNeed haigused võivad mõlemad eelneda difuusse toksilisele goiterile ja areneda pärast kilpnäärme suurenemise suurenemist ja peamist diagnoosimist.\nMeditsiinilise abi taotlemisel osutab patsient enamasti üldisele püsivale halvale seisundile ja halvale tervisele.\nTa on nõrgenenud, tal on raske keskenduda, tal on sageli peavalu, süda ja kätt raputades.\nTema jaoks tundub, et tema tervis oli drastiliselt kahjustatud, mille järel arenes välja terve hulk haigusi. Kuid sageli on see hormonaalset tüüpi probleem, mida nimetatakse kilpnäärme ületäitumiseks (toksikoosiks).\nKuid patsient pöördub enamasti arsti juurde järgmiste sümptomitega:\näkilised rütmihäired, mis ei sõltu füüsilisest aktiivsusest, ilmast või muudest teguritest;\nterav kaalu langus, hoolimata söögiisu ja teiste krooniliste haiguste esinemisest;\nliigne higistamine, jalgade liigne turse (isegi ilma füüsilise koormata);\nnõrkus, sagedased peavalud;\ntugev treemor (kätt raputades);\nkõhulahtisuse, kõhukinnisuse, oksendamise korral, isegi kui patsient järgib arsti poolt välja töötatud ranget toitumist;\nkilpnäärme silmahaigus (liiga suured väljaulatuvad silmad, alanenud silmalaud);\nliiga sageli kaariese, isegi kui patsient hoolikalt vastab hambaarsti soovitustele.\nTasub kaaluda, et kardinaalne hormonaalne rünnak mõjutab negatiivselt inimese psühholoogilist tervist, eriti kui nohu on põhjustanud hüpofüüsi. Selle taustal võib patsient tahtmatult näidata teiste valusate sümptomite esinemist, mida tegelikult ei tuvastata.\nSeetõttu sisaldab arsti ülesanne diferentseeritud analüüsi, mis hõlmab teiste sümptomite väljajätmist, mis on sarnased patsiendi poolt näidatud sümptomitega.\nDiferentsiaalanalüüs määratakse lähtuvalt juhtivast sündroomist (nagu arst tuvastas ja patsient seda näitas). Selle tulemusena võib patsient määrata järgmiste haiguste diferentseerumise:\nkardioskleroos ja aordi elastsuse vähendamine;\nkasvajad või tsüstid kilpnäärmes.\nDiferentsiaalanalüüs viiakse läbi ligikaudu 75% juhtudest. Mõnikord keelduvad arstid sellest, kui diagnoos on täielikult kinnitust leidnud või see on selle taastekke küsimus (see tähendab, et goiter on juba varem ilmnenud).\nSamuti võib patsiendi saata sümptomite uurimiseks kardioloogile, nii et ta lükkas südamepuudulikkuse esinemise fakti tagasi. Kardioloogiline patoloogia võib anda sümptomid, mis on täiesti sarnased difuusset toksilist goiterit, sh kilpnäärme suurenemine.\nHaiguse endokriinsetest patoloogiatest tingituna on difuusne mürgine koorik 2. klassi teine diabeet.\nSiin on kirjeldatud hajuvat toksilist koorumist ennetamise meetodeid.\nHaigusmürgistuse kirurgia näitajad ja postoperatiivse perioodi tunnused arutatakse järgmises jaos.\nHajus toksiline seent areneb valdavalt 20 kuni 50 aasta vanustel patsientidel.\nLastel, nagu ka eakatel - väga haruldane, kuid ka diagnoositud.\nEnamik teadlasi esitab teooria, et goiter on teatud määral sõltuv kogu sisesekretsiooni süsteemi tööst.\nJa ta on kõige aktiivsem 20 kuni 50 aastat. Veelgi enam, tüdrukute puhul on see funktsionaalne (arvestades nende füsioloogilist struktuuri ja reproduktiivse funktsiooni olemasolu).\nEnamikul juhtudel on 3. astme hajunud toksiline goiter täielikult ravitud ainult meditsiinilise meetodi abil.\nKilpnäärme kriisi tekkimise tõenäosus on väga madal (ligikaudu 2%) ja ainult välja arvatud ettenähtud ravi. Kahjuks ei ole sellised juhtumid ebatavalised.\nParaku ei võimalda kehtivad õigusaktid patsiendi sundravi ilma tema nõusolekuta.\nAinus märkus on see, et tulevikus peaks patsient oma kilpnäärme tervisliku seisundi suhtes olema väga ettevaatlik ning vähemalt kord aastas endokrinoloogi eksamiga läbima kõik vajalikud testid. Ravi alguses patsiendi seisund paraneb järk-järgult ja 2-3 nädala pärast tundub ta end tõesti tervena. Kuid ravi jätkub kuni 3-6 kuud (vastavalt arsti tunnistusele).\nHaiguse ajaloo tunnusjooned\nKiired kilpnäärme laienemine esineb ainult juhtudel, kus goiter on põhjustatud kahjulikest välisteguritest (elavad väga saastunud alal, kiirgusallikatega jne).\nEnne ravi ilmnevad sümptomid perioodiliselt, kuid üldiselt ei suurene.\nKilpnäärme goiter mõjutab ebasoovitavalt inimese organismi kõiki organeid. Türotoksiline giid - diagnoos ja ravimeetodid, samuti patsiendi prognoos.\nSelles rubriigis on kirjeldatud hajus mittetoksilist seibi sümptomeid ja ravi.\nIgal juhul areneb iga patsiendi difuusne toksiline seent individuaalselt. Tema sümptomid ka. Nagu näitab praktika, on meeste hulk vähem väljendunud kui naistel.\n3. astme toksiline goiter - haigus on juba kaugelearenenud. Hiljem on see juba klassifitseeritud krooniliseks, kui see on peamiselt määratud operatsiooniks. Siinkohal on ravimite ravimine eelistatavam. Ja mida varem otsite meditsiinilist abi, seda parem. Eduka ravi tõenäosus on suurem.


Jagamismajanduse idee hääbub - Uudised - Tehnika\nJagamismajanduse idee hääbub\n14. detsember 2016, 10:46\nRiigikogu majanduskomisjonist eile fraktsioonidele esitatud seadusemuudatus viitab tõsiasjale, et inimeselt-inimesele põhimõtet kandev jagamismajandus on Eesti oludes surutud kuristiku äärele.\nJutt käib ühistranspordiseaduse eelnõu järjekordsest versioonist, mille algseks eesmärgiks oli vähemalt loosungite tasemel seadustada jagamismajanduse lipulaev - sõidujagamine. Idee seisnes kunagi ammu selles, et iga autoomanik võib oma rutiinsete sõitude tarvis leida mobiilirakenduse abil huvilisi, kellega sõidukulusid jagada. Sihiteadlikust tulu teenimisest ei olnud algselt sõnagi juttu.\nVahepeal on sõidujagamise asemel tekkinud aga mõiste kokkulepevedu ning see kujutab endast värskeima tõlgenduse kohaselt täisväärtuslikku äritegevust, mida võivad osutada kõik ettevõtlusega tegelevad inimesed ja ka juriidilised isikud, kellel on võimalik soetada mis iganes koguses sõidukeid ning asuda selle masinapargiga pakkuma konkurentsi tavapärasele taksoveole.\nJuriidilistest isikutest kokkuleppevedajate kaasamine tähendab ühtlasi seda, et näiteks osaühingute puhul on ettevõttel võimalik roolis oleva juhiga sõlmida ainult töölepinguline suhe ning tšekk või arve tuleb reisijale anda OÜ nimel, sest tegemist osaühingu käibega. Seega luuakse Eestis alternatiivset ja täielikult sisult kattuvat sõiduäri tegemise võimalust.\nKokkuleppevedude vahendajalt (Taxify ja Uber) on eelnõu kohaselt võetud teenuse kvaliteedi osas igasugune vastutus ja see on pandud kokkuleppeveo reaalse teostaja ehk autojuhi õlule. Viimane peab omakorda kasutama ilmtingimata anonüümset "infoühiskonna teenust" ehk maakeeli mobiiliäppi.\nUudis on kindlasti ka see, et kohalikul omavalitsusel ja politseil tekib seaduse jõustamisel võimalus asuda kontrollima ka kokkuleppevedajaid. Paraku pole seaduses märgitud, kuidas on võimudel võimalik kokkuleppevedajaid tuvastada, mida täpsemalt kontrollida tuleb ja milliseid sanktsioone ühe või teise pättuse puhul rakendada on võimalik.\nPõnev on ka see, et kokkuleppevedusid lubatakse nüüd teostama inimesed, kellel puudub isikukood - mõeldud on nähtavasti juhtidele, kes pärit riikidest, kus sellist nähtust ei eksisteeri.


VIDEO! Hundipea asumist saab esimene kliimaneutraalne linnaruum – Pealinn.ee\nVIDEO! Hundipea asumist saab esimene kliimaneutraalne linnaruum (0)\n"Väga oluline on kaasata arendusse kõik kinnistute omanikud, et luua tervikpilt ja uus linnaruum tuleb arendada sellisel viisil, et nii 8 kui 80-aastasel oleks seal hea elada ja vastaks nende vajadustele. Tervikuna ei saa enam lähtuda nii nagu kunagi Lasnamäed või Mustamäed ehitades - seal saab ju ainult magamas käia, töötada on võimalus vähestel," selgitas arhitekt Indrek Allmann.\nMida aga uue linnaruumimudeli loojad teisiti teevad, et kliimaneutraalsus ka saavutada\n“Kõik see CO2, mida toodetakse tuleb neutraliseerida ja loodusega loomulikult siduda. Muidugi tuleb siinkohal koos teadlastega uurida erinevaid ehitusmaterjale, sest jalajälge, mis jääb erinevatest ehitusmaterjalidest, võib näiteks betooni puhul suur olla,” lausus Hundipea OÜ tegevjuht Markus Hääl. “Me lähtume sellest, kuidas kogu piirkond välja näeb, kui siin on palju madalaid maju ja aedu, siis jätkame selle rohelusega ja suundume nii mereni välja.”\nMereäärne kinnisvara on teadupärast kallis, võrdluseks Põhja-Tallinnas Kopli liinidel maksab kalleim elupind 299 500 eurot. Nii kallist kinnisvara saavad soetada vaid väga jõukad inimesed ja kogukonna mõttes ei ole see hea\n“Me murramegi praegu pead selle üle, kuidas oleks võimalik seljatada segregeeritust, kuna paljud uued, ägedad arendused on taskukohased vaid rikastele inimestele. Rikkad inimesed on paljuski sarnased ja kogukonna mõttes ei oleks see hea. Püüamegi leida lahendusi, et Hundipeale saaks kodu osta nii väga rikkad, aga ka õed, õpetajad, arstid, see teeb kogukonnale ainult head ja soosib mikoettevõtlust,” rääkis Indrek Allmann\nVäga oluline roll on ka kergliikluse edendamisel, inimeste liikumisruumi suurendamisel ja näiteks kiire linnarongi loomisel, mis võiks ühendada Kopli poolsaart Ülemiste terminaliga.\n“Hundipea arendus on üks väga suuri ettevõtmine, mida lähiajal näeme. Kuid jällegi, peame väga hoolikalt läbi mõtlema kergliiklusrajad, inimeste liikumisviisid, mis soosiksid kõike peale autode. peame vaatama üle ka ühistranspordi, kuidas seda parendada, mida lisada, milliseid marsruute täiendada või ümber teha, et ei tekiks Põhja-Tallinnast liikudes teistesse linnaosadesse pudelikaelu,” ütles Tallinna strateegilise planeerimise teenistuse direktor Raido Roop.


Teleprodutsent Triin Randloo tütar on eeskujuks kõigile! | Buduaar\nTeleprodutsent Triin Randloo tütar on eeskujuks kõigile!\n2012. aasta 23. oktoober 00:05\nNoor ja mitmekülgne Triin Randloo, keda enamus meist teavad hetkel kui saate “Eesti tippmodell” tegevprodutsenti, plaanib uuest aastast taas hakata pidama saatejuhi ametit. Hetkel üritusturundusega tegelev Triin on lisaks ka andekas stilist ning väikese tütre ema. Buduaar rääkis Triinuga, kelle laps alustas sel sügisel kooliteed, ja uuris välja, kui palju nende perekonnas veedetakse aega televiisori ees, internetis ja kui sageli käivad nad värske õhu käes jalutamas ja mängimas.\nTeleviisori vaatamine pole Triinu sõnul nende jaoks kunagi väga populaarne olnud, pigem eelistatakse kõiksugu muid vahvaid ajaveetmise viise. “See küsimus pani kohe mõtlema ja eelmise nädala telekavaatamise kokkuvõtet tegema. Aga tuleb välja, et keskmiselt päeva peale jääb telekavaatamine alla tunni kindlasti, igapäevaselt istub see pisike kast pigem niisama nurgas. Nädalavahetustel hommikuti vaatab Ursula multikaid ja minagi satun aeg-ajalt pult käes kanaleid klõpsutama, aga muid, palju rohkem rõõmu pakkuvaid tegemisi on ikkagi rohkem ju,” sõnab Triin.\nInternetti kasutab Triin üldjuhul tööalastel eesmärkidel ning uudiste lugemiseks, Ursulale piisab aga koolis toimuvatest arvutitundidest ning kodus ta internetti väga ei kipugi. “Mina loen internetist uudiseid ja tööalaselt vajalikku kirjandust, vaatan e-maile ja aeg-ajalt ka seriaale, kuid sellega asi piirdubki. Ursula ikka siis, mil noorte tüdrukute TopModelsi asjad olid meeletult popid, uuris internetis nende kohta või siis kõikide vanemate “unistuste” Monster High nukkude kohta. Aga praegu on tal koolis juba arvutitunnid ning ju talle sellest piisab. Mis puudutab laua taga olevaid tegemisi, siis Ursulale meeldib toas olles pigem joonistada ja mulle sobib see suurepäraselt,” ei pea Triin muretsema, et tütar igavusest arvuti taha läheks.\nMis aga puudutab värske õhu käes olemist ja tervisesporti, siis sellest on Triin lausa sõltuvuses ja ka tütar armastab mõnusaid jalutuskäike. “Värske õhu käes viibimine on meile väga oluline. Kui tuul just ära ei taha viia või külmakraadid väga tugevasti ei näpista, siis ma ise armastan jooksmas käia või pikemaid jalutuskäike teha, kuhu kindlasti ka Ursula kaasa võtan. Koos talus ajaveetmine ja aktiivne puhkus on meie suured sõbrad, hoiab vaimu värske, on ju ka ütlus – pole halba ilma, on vale riietus,” soovitab Triin kõigil värskes õhus võimalikult palju aega veeta ja seda võimalusel kindlasti koos sõprade ja lähedastega.


Ettevaatust: eurod sisaldavad ohtlikke E-aineid! - Eesti Ekspress\nEttevaatust: eurod sisaldavad ohtlikke E-aineid!\nNAGU KAKS TILKA VETT? Paremal normaalne inimene enne, vasakul kolm kuud pärast eurole üleminekut.\nEesti Tervishoiutöötajate Liit hoiatab, et valitsuse poolt propageeritav kiire Euroopa ühisrahale üleminek võib lõppeda ränkade tüsistustega raha kasutajatele. Nimelt sisaldavad eurod hulgaliselt lisaaineid, mis võivad tekitada pöördumatuid tervisekahjustusi. Eriti ohtlikud on eurod üksikisikutele, sest firmades ja organisatsioonides jagunevad mürgised lisaained võrdselt kõigi töötajate või liikmete vahel.\nETLi esimehe Robert Vardja sõnul jagunevad lisa- ehk E-ained mitmesse gruppi sõltuvalt nende toimemehhanismist kaubalis-rahalistes suhetes. “Esiteks säilitusained, mis peavad tagama euro pideva usaldusväärsuse globaalses ringluses ning konkurentsivõime teiste maailmavaluutadega, nagu dollar ja jeen. Teiseks värvained, millega rahapaberid kenasti kirjuks on tehtud. Just värvid on esile kutsunud tervisekaitsjate kõige negatiivsema hoiaku, sest neid lisatakse eurodele vaid silmailuks. Kolmandaks stabilisaatorid, mis hoiavad euro kursi kindlana nii majanduse ülekuumenemise kui alajahtumise tingimustes. Neljandaks emulgaatorid, näiteks monetaarhüdroksüanisool (E574), mis säilitavad eurole üleläinud riikide endise valuuta (näiteks Saksa marga) potentsiaali imepisikeste graanulitena ka eurodes.”\nETLi esimees selgitab, et lisaainete kõikidest mõjudest inimorganismile ei ole veel täit ülevaadet. “Kuna eurod on ka mujal Euroopas kasutusel alles lühemat aega, ei ole teadlased suutnud kõiki ohtlikke mõjusid avastada. Suuremat kasu pole ka loomkatsetest, sest loomade majanduslik käitumine erineb tunduvalt inimese omast. Siiski on tänaseks tõestatud, et möödunud aastal Euroopat tabanud majanduskriisi peamiseks põhjuseks on eurodes sisalduv lisaaine isofiskaalbuteen (E944), mis tekitas suurinvestorites, pangaaktsionärides ja teistes majanduse vedurites jõuetust, loidust ning mõttetegevuse ahenemist. Õnneks pole lihtsatel inimestel kunagi nii palju eurosid, et sellesse tõppe haigestuda.”\nVardja hoiatab, et eriti ohtlikult mõjuvad eurod lastele. “Rootsis ja Soomes läbiviidud uuringud tõestasid E-ainete kahjulikku mõju 7–14aastaste laste tervisele: need põhjustavad hüperaktiivsust, vähendavad keskendumis- ja õpivõimet. Alates 2011. aastast hoidke lapsed kindlasti oma rahakotist eemal! Veel parem – harjutage neid sellega juba varem.”\n“Kõige parem on kasutada kodumaise loodusliku ressursiga – metsaga garanteeritud kroone,” soovitab spetsialist. “Muidugi on ka neile lisatud säilitusaineid, et krooni kurss euro suhtes püsiks.\nKuid Eesti Pank garanteerib, et lisaainete hulk ei ületa soovituslikku päevast kogust (DDI-arvu). Samuti ei kasutata kroonide emiteerimisel mürgiseid värve, vaid looduslikke toimeaineid. Näiteks 10kroonised värvitakse marana ja 500kroonised soomustindiku abil.”\nVardja sõnul on kroonist veelgi lisaainevabamad mitme troopilise vähearenenud riigi rahaühikud, sest sealne majanduskliima on Eesti omast puhtam ja siiram. Näiteks Svaasimaa lilangeni, Botswana pula, Lesotho loti, Madagaskari ariari, Paapua Uus-Guinea kina, Tonga pa’anga ja Samoa tala. Euroopa rahadest on ohutuim Lapimaa poro, mis jaguneb sajaks kappaleks. Ainus täielikult säilitusainevaba valuuta maailmas on aga Bhutani ngultrum.


Eesti lülitub võitlusse jalgpallihuligaanidega\n4. detsember 2002 kell 10:05\nRatifitseerimisseaduse avaldamisega tänases Riigi Teatajas liitub Eesti Euroopa konventsiooniga võitluseks korrarikkumistega jalgpallivõistlustel.\n1995. aastal Strasbourgis koostatud konventsiooni kohaselt peab osalisriik näiteks innustama klubisid ja reisibüroosid korraldama organiseeritud reise, et takistada võimalikke korrarikkujaid võistlustele minemast.\nKa peab osalisriik tagama, et staadionide projekteerimisel ja ehitamisel arvestataks pealtvaatajate turvalisuse nõuet. Pealtvaatajate vägivalla tõkestamiseks tuleb rajada barjääre ja tarasid, luues turva- ja politseijõududele võimaluse tõhusalt tegutseda rahvahulga kontrolli all hoidmiseks.\nSamuti tuleb saadionilt kõrvaldada teadaolevad või potentsiaalsed korrarikkujad, aga ka alkoholi või uimastite mõju all olevad isikud.\nKonventsiooni kohaselt on pealtvaatajatel keelatud staadionile kaasa tuua alkohoolseid jooke ning kõik kohapeal müüdavad joogid peavad olema ohutus taaras.


jaanuar 2011 – Lauri Vahtre blogi\nMe oleme vabad ja saavutanud suurt edu, kuid Eestis saab olema alati ka oma ENSV. Mida siis ikkagi teha vabal ja vabadust väärtustaval maal inimestega, kes pooldavad ja ihkavad vabadusetust? Lauri Vahtre paneb ette luua neile seltsid ja klubid. Sattusin hiljaaegu ühes väikeses Eesti linnas, et mitte öelda suures alevis põgusalt jutlema ühe vihase mehega. Vihane mees leidis, et praegu elavad hästi […]\nVeider, et etteantud tõdedega sõdivad viimasel ajal kõige kärarikkamalt need, kelle mõtlemine ainult etteantud tõdedest koosnebki Eksivad need, kes täpselt teavad, et usk Jumalasse tähendab iseseisva mõtlemisvõime puudumist ja kivinenud maailmapilti. Minu arvates on mõtlemisvõimetuid ja kivinenud arusaamadega inimesi kõikjal, nii autojuhtide kui jalakäijate, nii meeste kui naiste, nii parempoolsete kui vasakpoolsete, nii usklike kui ateistide hulgas. Hea loll oskab igast asjast […]


Savon Du Midi sheavõiga sidrunheinaseep 100g Sheavõid tehakse Aafrikast pärit võipuu viljade seemnetest. Selle nahka toitvad ja hooldavad hüved on teada juba väga pikka aega. Need seebid on tehtud väikeses seebitehases Marseilles, Prantsusmaal. 100g Pöördeline, sidruni lõhn troopilisest sidrunheinast. Tõeline virgutus… Ingredients (INCI): Sodium palmate, sodium cocoate, aqua, sodium olivate, glycerin, cymbopogom citratus, butyrosperum parkii, sodium chloride, rosmarinus officinalis, glycine soja, CI 77492.\nSavon Du Midi sheavõiga sidrunheinaseep 100g\nPöördeline, sidruni lõhn troopilisest sidrunheinast. Tõeline virgutus…\nIngredients (INCI): Sodium palmate, sodium cocoate, aqua, sodium olivate, glycerin, cymbopogom citratus, butyrosperum parkii, sodium chloride, rosmarinus officinalis, glycine soja, CI 77492.


Jahikeelu hoiatusaktsiooni toimumine selgub kolmapäeval – Külauudised\n„Maaomanike soovide arvestamine jahinduse korraldamisel on elementaarne kõigile demokraatlikele õigusriikidele,“ selgitas EEML-i juhatuse esimees Ando Eelmaa. „Omanikud soovivad, et nende maale jahti pidama tuleval isikul oleks selleks omanikuga eelnev kokkulepe. Ootus on, et jahinduse eesmärgil suureks aetud ulukipopulatsioonidega kaasnevate kahjude kandmises osaleksid ka jahindusorganisatsioonid ning kahjud hüvitataks õiglaselt.“\nAndo Eelmaa avaldas arvamust, et Eesti Jahimeeste Selts pole läbirääkimistel koostöösoovi maaomanikega seni näidanud. „Praegu maksab uue metsa istutamine üle 1000 euro hektar, samas on EJS selle hävimisel valmis panustama ainult 100 euroga. Eriti solvav oli aga EJS-i alternatiivne pakkumine kehtestada kahjude talumise kompensatsioonimäär 0,3 eurot/ha – sama naeruväärne, kui praegu kehtestatud ja õiguskantsleri poolt põhiseaduse vastaseks hinnatud tehnovõrkude talumise kompensatsioon.“\nÜhisel arutelul on hinnatud metsa- ja põllumeestele tekitatud ulukikahju umbes 25 miljonile eurole aastas. Samas ei ole osapooled üksmeelsed jahinduse tulupoole hindamisel. EEMLi hinnangul on see selgelt alahinnatud ning maaomanike kaasamata jätmise tõttu ka ebaefektiivne.\nEEML pole ka rahul, et jahialade moodustamine toimub riigi poolt jahindusorganisatsioonile maa põlistamise printsiibil.\n„Riik eraldab kõigi omanike maa jahiseltsidele sisuliselt piiramatuks ajaks. Meie ettepanek on, et perioodiliselt kuulutataks välja jahipiirkondade kasutuslepingute sõlmimine ning antaks sellega võimalus kõigile huvilistele,“ selgitas Ando Eelmaa. Ta märkis, et EEMLi hinnangul on keskkonnaminister Keit Pentus teinud suurepärast tööd läbirääkimiste protsessi juhtimisel. Samas on põhimõttelistes küsimustes kokkuleppele jõudmine jätkuvalt lahtine.\n„Küsimus on kahjuks väärtushinnangutes,“ lisas Ando Eelmaa. „Meil kõigil oleks lihtsam, kui jahinduse „pronkssõdur“ oleks teisaldatud 1993. aastal.“\nEesti Erametsaliit otsustab jahi keelamise hoiatusaktsiooni läbiviimise pärast teisipäevaseid läbirääkimisi. Otsusest antakse teada 31. augustil kell 13.15 algaval pressikonverentsil.\nEelmine Eelmine postitus: Peagi on tulekul Eesti esimene taimetoidumess\nJärgmised Järgmine postitus: Kapsasalatimeistreid oodatakse konkursile


Millist meediamängijat soovitate? - Page 8 - Digi-tv.ee\nPostitusPostitas Sihi » 15:04, 24 Mai 2020\nKas kellelgi on olnud kokkupuuteid Zappiti mudelitega või midagi kuulnud/lugenud kogemusi selle kaubamärgiga? Näiteks üks neist https://store.zappiti.com/en/media-play ... k-hdr.html\nPostitusPostitas peeter3000 » 15:59, 24 Mai 2020\nka sinu poe lehel allpool on prantsuskeelsed kommid, tõlgi need ära ja loe .. tundub nagu kiidetakse kõvasti..\nI have changed with Popcorn Hour A-410 on Zappiti One SE 4k and I see a very big difference for Zappiti.\nOlen Zappiti HDR SE ostmisega väga rahul. Seade lahendas minu peamised vajadused: viis korraldada oma kollektsioone kaunite kaantega (ma armastan filmide helisid nende esitamise ajal); mängija, kes reprodutseerib filme ilusa kujutisega, mis juhtub suurepäraselt. Enne Sony 905E loomuliku pleieri kasutamist leidsin, et see on üsna tõhus, kuid Zappiti mängija on palju parem, teravate piltide ja fantastiliste värvidega; mängija, mis taasesitas tõhusalt peamisi helikodekeid (Atmos ja DTSX), mis mulle ideaalselt sobis. Parandatavate teguritena muudaks topeltnägemise kaasamine mängija peaaegu täiuslikuks, kuid see pole ikkagi nii vajalik. Veel üks tegur, mida saaks parendada, on failide edastamise käsud sisemise kõvaketta ja välise kõvaketta vahel USB kaudu. Võimalik on kopeerida ja kleepida, kuid protsess võiks olla pisut sujuvam. Peale selle kriitika pole enam midagi ette heita. Seade on suurepärane!\nnegative points that I could see since yesterday: - if you have a folder of holiday films (family memories etc ...) the device is everything similarly trying to identify them which is useless of course - once the identification step is completed we should immediately be offered to manually identify the films for which automatic identification has not worked. Otherwise, a few films are missing from the index and at the beginning we don't know why. - finally the music control app is pretty good but should in my opinion allow to start the player, currently you have to start it first with the remote control, then insist a little because the app does not find the player immediately, in short it's to be refined ... - finally I find that the start-up and loading times are a bit long overall\nsiin aga üks kallis Zappiti NAS RIP 4K HDR:\nhttps://hometheaterhifi.com/reviews/vid ... ip-4k-hdr/\nPostitusPostitas Sihi » 16:51, 24 Mai 2020\nNeed kommentaarid on loetud. Lisaks ka AVS Forum'ist sellekohast infot. Üldjoontes tundub asi väärt olema.\nKuna sellist brändi pole mina varem kuulnud tekitab veidi kahtlust nende lehel lubadus kaup tasuta kätte toimetada. Oletasin, et meie gurudele mark tuttav.\nPostitusPostitas linni » 16:13, 25 Mai 2020\nKuna ma otsin juba paar aastat uut meediapleierit (aga pole aega olnud süvitsi tegeleda), siis on Zappiti teema servast tuttav. Hind on hea ja kaalusin ka vahepeal selle ostu. Aga mingid kommentaarid rahvusvahelistes fooruites pidurdasid mu hoo maha. Täpselt ei mäleta, aga väljareklaamitud featuuridest osa ei töötanud üldse või töötasid poolikult. Vaatasin kahe HD pesaga varianti. Jätsin asja pooleli.\nVõibolla on vahepease ajaga asjad korda saadud, ei tea.\nProovi järele ja anna teada\nPostitusPostitas Sihi » 20:12, 25 Mai 2020\nOn sellel margil üldse mingit foorumit nagu VU+, Dream, Mede8er jne.? Mina ei ole siiani leidnud.\nPostitusPostitas Sihi » 13:37, 26 Mai 2020\nÜks mees on kõva töö ära teinud. Lisan selle siia. Pole küll kõige värskemad andmed aga ikkagi...\nZappiti eelis minu jaoks on see, et kasutab HDD kiirühendust ning 64 Bit-op.süsteemi. Puuduseks vananenud protsessor Realtek RTD1295. Samas Zidoo kasutab juba uuemat 1296 aga temal HDD väline. Dune HD Pro 4K samuti vana protsessor.\n4K UHD Media Players.xlsm\n(2.25 MiB) Allalaaditud 45 korda\nPostitusPostitas kevku » 17:10, 26 Mai 2020\nNeed mingi Noname boxid on minu jaoks täielik müstika. Kes neid ostab? 2x kallim kui nvidia shield või appletv. Mingi mõttetu custom ui ja "gold plated" HDMI jura pärast? nagu mingi audiofiilide platseebo. Nendel üldse Widevine L1 cert on? Android 6.0 mingi 10a vana ka juba. Plex ja värgid jooksevad iga suva boxi peal saad oma "koduvideote" kollektsiooni imetleda.\nPostitusPostitas zoom » 08:54, 29 Mai 2020\nZappiti on väga vana ja tuntud kaubamärk nende seas, kes viimased 10 aastat meediamängijate turuga tuttav.\nPole see mingi noname midagist. Kunagi miskit ostsin nende HDland poest, nendest uutest 4K mängijatest ei tea küll midagi.\nÜldjoontes on korralikud asjad, kuid nagu ikka, ühel ja teisel tootjal on oma brändi seadmetel teatud puudused ja kiiksud.\nKuid korralikel arendajatel on asjad alati arenemises ja parendamises, ehk siis antud brändi puhul on tootjapoolne tugi korralik.\nPostitusPostitas zoom » 22:17, 31 Mai 2020\nZappiti One SE 4K ülevaade\nhttps://www.avforums.com/reviews/zappit ... view.17232\nja ZAPPITI DUO 4K HDR STREAMER (2017)\nhttps://www.avforums.com/reviews/zappit ... view.13514\nSealses ingliskeelses foorumis pajatatakse veelgi antud firma toodetest. https://www.avforums.com/threads/zappit ... s.2282271/\nPostitusPostitas linni » 18:48, 01 Juun 2020\nTänud, Zoom. Proovin ilmselt Duo lähiajal ära.\nVana Dune mingit varianti AAC audiost ei söö ja siiber konvertimisest.\nVara hõiskasin. Ei toeta bluray menüüd.\nPro versioon toetab, aga ma ei ole kindel, et tahan selle peale 700 eurot raisata.\nPostitusPostitas Sihi » 22:09, 01 Juun 2020\nlinni kirjutas: ... Ei toeta bluray menüüd.\nAvalda saladus, miks blueray menüü asja juures nii oluline on?\nPostitusPostitas zoom » 11:24, 02 Juun 2020\nKunagi küsisin sama, siis räägiti mingist kasulikkusest muusikaplaatide juures.\nIse ei kasuta, seega rohkem ei kommenteeri.\nMis häda Dune mängijal selle AACga on? Mul nagu töötab kõik\nPostitusPostitas linni » 08:15, 04 Juun 2020\nMul on umbes 4 TB live muusikat BD ISO-dena. Ja tuleb pidevalt juurde.\nMuusikaplaatidel on tavaliselt peale kontserdi enda hunnik lisamaterjali (intervjuud, dokumentaalid jne), mile vaatamine ilma menüüta on komplitseeritud.\nAAC - ma ei tea täpselt, mis kamm sellega on. Osadel juhtudel mängib, aga mingid versioonid mitte.\nSamuti nagu videotega. High L4.1 kodeering vist oli vimane, mida toetas. High L4.2 enam ei mängi.\nPostitusPostitas Sihi » 08:34, 04 Juun 2020\nlinni kirjutas: Mul on umbes 4 TB live muusikat BD ISO-dena. Ja tuleb pidevalt juurde...\nKui vaatad täpsemalt Zappiti One SE tutvustusi, siis leiad sealt, et see ikkagi toetab BD menüüd. Kas see Sind ei rahulda?\nPole veel enda pilli kätte saanud, seega ei oska teemat rohkem kommenteerida.\nPostitusPostitas linni » 10:44, 04 Juun 2020\nMa vanakooli mees, mulle meeldivad rohkem full rack size aparaadid\nTegelikult siiski kahe HDD pesaga variandid, lihtsam toimetada.


Kiirustest - Androidi foorum\nLiitunud: 06 Veebr 2011, 07:29\nLugemata postitusPostitas SilverProof » 28 Mär 2011, 11:20\nKiirustest.ee on mobiilse internetiühenduse kiiruse mõõtmise rakendus.\nROM: 2.2.2 Froyo\nLugemata postitusPostitas chris » 29 Mär 2011, 09:37\nVaatasin kiirustest.ee veebilehele, seal on kiirustestide statistika ilusti ka olemas, kui palju testitud ja palju kasutajaid.\nSamas ei näita statistika mis võrkku testiti.\nPeab ilmselt ka arvestama sellega, et praegu pakutavatest mobiilse interneti pakettiest enamus on mitte mahu vaid kiiruse piiranguga, st test mõõdab seda maks kiirust mida kasutaja teenuse pakett lubab. See asjaolu aga tõmbab kogu selle rakenduse mõttele vee kolinal peale. Ehk ei mõõda mitte seal asukohas saada olevat maksimum ühendust, vaid mõõdab kasutaja paketi kiirust ja teeb sellest üldistava väära järelduse.\nKui ei taha oma testtulemusi statistika otstarbel jagada ning kui sa tead ise kus oled ja tahad ise teada oma netiühenduse või wifi kiirust, siis on selleks ka speedtest.net poolt tehtud androidi rakendus.\nTundub et ka nende kahe rakenduse tulemused eriti ei ühti.\nLugemata postitusPostitas uncle-sam » 29 Juun 2014, 15:26\nProovisin ka seda äppi minul ütleb ta koguaeg test ebaõnnestus kuigi asukoht on sees.\nLugemata postitusPostitas Euromen » 29 Juun 2014, 15:38\nKas sa Onu Sam ka kuupäeva vaatad?\nLugemata postitusPostitas uncle-sam » 29 Juun 2014, 17:18\nSorry minu viga seekord tõesti ei vaadanud