Pulleritsu/Scanpixi spordiblogi: Andrus Lein: Kuidas välismaal võistlemas käia?\nNeile, kel mõlgub mõttes panna end proovile mõnel välismaratonil, jagab oma rikkalikust pagasist nõu tuntud harrastusjooksja Andrus Lein, Rakvere spordikeskuse hooldustehnik.\nAndrus, kuidas sattusid esimest korda välismaratonile?\n2000. aastani olin pikki maid jooksnud, aga maratoni mitte. Riho Lüüs, vana maratonimees, kutsus mind kaasa Stockholmi. Ettevalmistust mul polnud, kogemusi ka mitte. Rajal tuli ette ootamatusi, näiteks käisin kõhu pärast põõsas – hommikul sai liiga palju pugitud ja seedimise lõi natuke sassi. Emotsioon, mille sain, oli sellegipoolest suur: stardis 15 000 inimest, finiš olümpiastaadionil, rahvas karjub. Jooksin 2:47 ja sain umbes 60. koha.\nJärgmisel aastal läksin Berliini maratonile, kus tuli starti üle 30 000 inimese. 2002. aastal tegin Taanis Odenses isikliku tippmargi 2:34.31, mis püsis üheksa aastat. Tunamullu jooksin selle Tallinnas kahe sekundiga üle. Sel kevadel viisin Rotterdamis isikliku margi 2:32.34-ni.\nMille järgi välismaratone valid?\nEt saaks head resultaati teha. Et rada oleks hea ja konkurents tihe – see aitab tulemusele kõvasti kaasa. Hea rada on selline, mis on lauge ja kus on vähe järske tõuse. Pigem võiks jooks olla ühe kui kahe ringi peal.\nKui pikalt tuleb osalemist ette planeerida?\nOsalemist tuleks ette planeerida pool aastat. Kuid igale poole nii hilise registreerimisega ei saa. Suurtele maratonidele on üsna raske peale saada, Berliinis saavad kohad nädalaga täis. Londoni maraton on jällegi mõeldud rohkem tippudele ja kohalikele ning on lisaks heategevusliku suunitlusega. Üks Eesti mees sai sinna Soome turismifirma kaudu starti. Eestlastele vist ei olegi seal üldse kohti, kui sa ei ole just kõva mees, kes jookseb alla kolme tunni. New Yorgi maratonile pääseb aga loosiga. Seal on osalejate limiit 40 000, aga tahtjaid on 120 000.\nKui oled väga hea jooksja, alla 2:30, siis lasevad korraldajad sind harilikult ka veidi enne võistlust registreerides starti.\nMinu arvates ei tasu alati trügida suurtele maratonidele, nagu Berliin, London ja Pariis. Need on muidugi ahvatlevad ja pretiižssed, aga sama hästi võib valida ka 10-15 tuhande osalejaga maratoni, nagu Frankfurt, Rotterdam, Hamburg, Viin. Korraldus on seal mugavam, ei pea massi sees tunglema.\nKui suured on osavõtumaksud?\nEuroopa suurtel maratonidel 30-100 eurot. Mida varem registreerid, seda odavam. Registreerimine iseenesest on internetis lihtne: kui sul on krediitkaart, läheb viis minutit ja oledki kirjas.\nMis moodi määratakse stardigrupid?\nKui internetis osaleja ankeeti täidad, küsitakse isiklikku rekordit. Paned rekordi kirja ja selle järgi saadki stardigrupi. Kui see on su esimene maraton, küsitakse, mis aega tahad reaalselt joosta.\nKui keeruline on saada suurele maratonile lennupileteid?\nVõimalusel tuleb need osta pool aastat ette, siis on piletid odavamad. Kui hiljemaks jääd, jälgi bookinghouse’is lennupakkumisi: mõnikord võid isegi kuu enne väljalendu sattuda väga hea pakkumise peale.\nKui varakult tasub kohale minna?\nKui maraton on pühapäeval, võiks reedel välja sõita, siis saab päeval rahulikult majutuse võtta, numbrite järel ja maratoni expol käia. Laupäeval võiks teha väikse sörgi, tutvuda natuke raja ja stardikoridoridega ning sellega, kuidas on riietumine korraldatud.\nRiietumine on tavaliselt suurtes telkides, lisaks on pakihoiutelgid. Kui start ja finiš asuvad eri kohas, näiteks Nizza-Cannes’i maratonil, pannakse nende vahel käima furgoonautod.\nKuidas otsida paslikku majutust?\nKaks head saiti selleks on directrooms.com ja booking.com. Majutus tasub samuti mitu kuud või koguni pool aastat ette broneerima, sest maratonipäeval on rahvast palju ja hinnad lähevad üles.\nVaatan, et hotell jääks maksimaalselt 2 km kaugusele võistluspaigast: siis jõuad kerge vaevaga starti ja pärast, kui kõik liigesed ja lihased on valusad, kerge vaevaga hotelli tagasi ega pea selleks ühistransporti kasutama. Kuigi tihti saab maratoonar maratoni päeval suurlinnas ühistransporti tasuta kasutada, näiteks Frankfurtis.\nMa ei soovita kokku hoida ega mingis hostelis ühisruumi võtta. Ise otsin majutust kahe- või kolmetärni hotellides. Samuti soovitan enne broneerimist lugeda saitidel hotellide kohta kommentaare: pildid võivad ju olla ilusad, aga kui kohale jõuad, avastad teinekord müra ja suitsuhaisu või koguni sitikad. Kinldasti peab vaatama, et hotelli kõrvalei asuks lõbustusasutust, kus käib poole ööni tümps.\nHea, kui hotellis on hommikusöök. Samas peab aegsasti vaatama, mida nad hommikusöögiks pakuvad. Ma olen hommikul vähenõudlik, sest laen end eelmisel päeval korralikult süsivesikutega.\nKui varakult tuleb starti minna?\nNicas anti start koguni kella 8 hommikul, tavaliselt on see kell 9 või 10.\nTund enne starti võiks ikka kohal olla. Vaatan maratoni brošüürilt alati aegsasti järele, kus miski asub.\nTavaliselt pool tundi enne starti tehakse stardikoridori väravad lahti. Frankfurtis ja Rotterdamis on näiteks hästi kitsad koridorid, rivi läheb väga pikaks. Isegi mul kulus esimeses grupis 30 sekundit, et pärast pauku stardijooneni jõuda. Õnneks võetakse igal pool kaks aega, netoaeg ja brutoaeg. Nii et isegi kui stardijooneni jõudmiseks kulub viis minutit, saad ikkagi kirja netoaja.\nAjavõtukiibi eest võetakse registreerimisel panditasu, umbes 25 eurot. Pärast saad selle raha tagasi, kui kiibi tagastad. Viimasel ajal on kiibid pandud numbri külge, mis on eriti mugav.\nKui põhjalikku eeltööd tasub teha rajaga tutvumiseks?\nUurin alati maratoni kodulehel raja kaarti ja profiili, siis tead arvestada, kui mitmendal kilomeetril on tõus.\nRajal on kilomeetripostid, vaheaegu võetakse iga 5 km tagant, enemasti on tabloo üleval. Samuti tehakse sinust pilti ning pärast võid hea raha, umbes 40 euro eest osta oma jooksust video.\nKuidas on korraldatud jootmine-toitmine?\nJoogipunktid on ka tavaliselt iga 5 km tagant, palava ilmaga lausa iga 2,5 km tagant. Pakutakse jõujooki ja vett, lõpupoole isegi geeli ja kokakoolat. Koka on väga hea, kui energia on otsas.\nTipud saavad panna TPdesse oma joogi, korraldajad viivad need lauale. Minu arust on päris keeruline neid seal hoo pealt üles leida. Olen tihti näinud, kuidas mõned minu pundist jäävad lausa seisma ja otsivad oma pudelit. Naistippudel seda probleemi ei ole – neil on kaks-kolm jänest kõrval, kes võtavad laualt pudeli ja viivad neile kätte.\nKindlasti tasub eelnevalt uurida, mis spordijooki rajal pakutakse. Kui seda on ka Eestis saada, peaks varakult proovima, et ei tekiks rajal üllatust. Organism ei pruugi võõra maitse ja koostisega jooki omaks võtta, see võib mõjuda maole ja tekitada kõhuhädasid.\nMis siis saab, kui rajal kõhus keerama hakkab?\nRaja ääres ja vaheajapunktides on välis-WCd. Kui häda tekib kohas, kus vetsu ei ole, tuleb lihtsalt otsida mingi rohelisem koht – ei ole seal häbeneda midagi. Isegi Paula Radcliffe (naiste maailma tippmargi 2:15.25 omanik) on käinud otse-eetris raja kõrval ära. Organism on ju krutitud maratonil viimse piirini. Olen ise pidanud kolmel maratonil vetsus käima.\nKas rajad on kõikjal korralikult turvatud?\nOn olnud juhuseid, et koerad on rajale pääsenud. Minu üks ekstreemsemaid maratone oli Sitsiilias Palermos: kes ikka liiga kauaks rajale jäi, pidi pärast laveerima kohalike inimeste ja hulkuvate koerte vahel. Nägin, kuidas üks mees hüppas finišeerides koguni üle koera – vägev! Kes tahab ekstreemsusi otsida, aga ka pärast võistlust kultuuri nautida, sellele soovitangi minna Sitsiiliasse.\nSakslaste maratonidel on jällegi väga hea korraldus. Mõnel suurel maratonil on sadu tuhandeid inimesi raja ääres ergutamas, samuti on väljas palju muusikakollektiive. Mõnikord nood häirivad, kui tümps on liiga kõva ja ise oled väsinud.\nMis ootab ees pärast finišeerimist?\nTavaliselt on emotsioon vägev, kuigi kõik kohad valutavad. Ma ei soovita hotellis kohe siruli visata, pigem pesta, võta näksi, et taastuda, ja minna siis jalutama. Berliinis on isegi suured pesemistelgid tänaval, torudega on veetud sinna ajutine veetrass.\nMedali saab kohe finišis kaela. Rotterdamis saavad naised isegi lilleõie. Diplomi tuleb endal pärast välja printida.\nToitlustamine on pärast finišit väga erinev. Näiteks Frankfurtis oli see 2007. aastal väga külluslik, aga mulluseks oli see kardinaalselt muutunud.\nMõnel maratonil teevad korraldajad isegi väikse afterparty.\nMis ajaks on mõistlik sättida ärasõit?\nSoovitan mitte väga kiirustada. Hea, kui saab esmaspäeval tagasi sõitma hakata. Olen käinud välismaratonidel tavaliselt suurema pundiga, kellega läheme õhtul sööma ja muljetama. Pärast Nica ja Palermo maratoni võtsin koguni nädalaks puhkuse, käisin ümbruskonnas ringi vaatamas.\nUsutles Priit Pullerits\nFinal section close to the top of Amasa Back Trail, La Sal Mountains in the background, Moab, Utah. 20. aprill 2012. Pildistanud Priit Pullerits. (Suuremalt vaatamiseks klikkida pildile.)\nFoto 1: Andrus Lein tänavusel Tartu nn jooksumaratonil. Foto autor: Aldo Luud, Õhtuleht/Scanpix\nFotod 2 ja 3: San Francisco maraton kulgemas üle Golden Gate'i silla. Fotode autor: AFP/Scanpix\nFoto 4: Isegi Mongoolia pealinnas Ulan Batoris joostakse maratoni. Foto autor: AFP/Scanpix\nFoto 5: Tänavune Londoni maraton. Foto autor: Reuters/Scanpix\nFoto 6: Andrus Lein tänavusel Tartu nn jooksumaratonil. Foto autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nFoto 7: Tänavuse Londoni maratoni turvaja. Foto autor: AFP/Scanpix\nFoto 8: Siluetid Tokyo maratonil 2008. Foto autor: Reuters/Scanpix\nPostitas: Priit Pullerits @ 17:23 kommentaare: 102\nEttevõtja ja harrastussportlane Andres Keba kirjutab oma blogis, et tema on spordiüritustel osalemisel seadnud endale 10 € piiri. Kui osavõtutasu üle 10 €, siis otsib odavama ürituse. Kusjuures firmaomanik Keba, kes aastas suure osa ärireisidel veedab, ei ole just kehva rahakotiga mees. Siit on kõigil õppida, kuidas rahaga ümber käia.\nAsjalik info. Kuid üks koht häiris, kui oled kõva mees ehk aeg alla 3 tunni ja kui oled väga hea jooksja ehk alla 2:30. Ma ei tea 3 tundi ei ole nüüd kül mingi kõva mehe tulemus ning hea meesjooksja peaks ikka naiste MR tasmel jooksma. Kahjuks ei ole Eestis hetkel ühtegi head jooksjat, vaatasin, et eelmine aasta oli üle ca 650 meest, kes jooksid kiiremini kui naiste MR.\nKõvad mehed jooksevad maratoni 2:08-ga. Head mehed 2:06-ga.\nMillest nüüd see? PP ju välismaal võistlemas ei käi, sest see on raharaisk. PP ju enam ei jookse, sest põlved on läbi. Ja maratonisjooksust ei ole PP kunagi midagi arvanud.\nAga sellegipoolest üle aastate üks mõistlikumaid sissekandeid.\nNo Keba 10 eur on paras nali.\nKui ei taha osaleda, siis ei pea osalema. Puhas valikute küsimus.\nPP Sissekanne 10. mail 2013.\nNagu ma teile siin juba korduvalt rääkinud olen, siis üllitasin aprilli lõpus Postimehe vahel juba kümnenda vastupidavusalade lisa Maraton. Otsige nüüd see üles – ei, kõik asjad ei ole tänapäeval tasuta internetis, eriti see kaup, millel on olulist praktilist väärtust. (Miks peakski olema? Miks arvatakse, et töö, mis näiteks mina teen, peab olema kõigile lihtsalt kahe-kolme klahvivajutusega kättesaadav? Ei pea.)\nVahepeal on ilmunud järgmine erilehe "Maraton" number. Sellest on võetud viimased kaks lugu ja pandud siia sissekandena ning on kättesaadavad mõne klahvivajutusega. Mis siis vahepeal muutunud on? Kas antud kaubal ei ole olulist praktilist väärtust? Kas PP ei hinda enam oma tööd nii kõrgelt? Või on see asjade loomulik käik (maailmas liiguvad ka asjad nii) selle poole, kuidas kõik asjad on tasuta kättesaadavad?\nPullerits pani toime eneseplagiaadi,\navaldades varem mujal avaldatud artikli siin blogis originaalartikli pähe. (Kus on Postimehe juristid nüüd, kui firma töötajad Schibstedi intellektuaalset omandit laiali tassivad??????)\nAvaldagem Pulleritsule selle taunimist vääriva teo eest PÕLGUST!\nKahju. Ma juba jõudsin rõõmustada, et lõpuks ometi mõni asjalik artikkel siin blogis. Kahju, kahju.\nJa veel on kahju, et Pullerits püüab rahva austust ära teenida kõveraid teid pidi, nagu homod üritavad oma seisukohti tagauste kaudu rahva enamusele peale suruda. Võta üks ja viska teist. Kuhu küll on jäänud tõsised eesti mehed?\nTõsised mehed pole kuhugile kadunud. Suusaringkondades tuntud autoriteedid jälgivad mängu distantsilt.\nMis te Pulleritsuga pahandate, ega tema süü pole ,et tuul suunda muutis. :D\nPealegi sõna on mehe oma, võtab ja annab seda kuna ise tahab nii ka artikklitega, avaldab siin või seal, oma asi.\nPriit, kirjutasid hiljuti "uutest küüditajatest" kes soovivad oma vastased saata "sotsiaalsesse gulagi". MIs sa arvad Tiit Kuusemaa artiklist, kus too nõuab kondoomikampaania korraldajate nimede avalikustamist. Kas sa ei leia, et kristlaste käitumine ja retoorika on tegelikult täpselt samasugune nagu nendel inimestel, keda sa regulaarselt kritiseerid ja süüdistad sõnavabaduse lämmatamises.\nKristlased jätke rahule! Küsimus ei ole ainult sõnavabaduses, käitumises ja retoorikas. Küsimus on väärtuses ja motiivides selle taga. Ühe liikumise taga on põhiväärtuste hoidmine, teise taga nende laialilöömine ja asendamine millegi tundmatu ja imelikuga.\n11:21 kristlastel ei ole ju põhiväärtuste monopoli. "Mingi tundmatu ja imeliku" nägemine võib tähendada lihtsalt silmaringi piiratust. Väljendad sallimatust. Pole ka imestada, kristlased on ajaloos vääga palju sallimatust üles näidanud.\nSee kõhuteema on tegelikult oluline. Mul on paar korda tulnud pooleteisttunniseks planeeritud jooksutrenn pooleli jätta ja hädaga koju vaaruda, sest linnas sa majade vahel ju kuskile häda poetama ei lähe. Kuidas süüa ja mida teha?\nUSA Ülemkohus võrdsustas homo- ja heteroabielud. WOW!\nNüüd,Priit, saad Ameerikas Jaanusega paari heita. Great!!!\nMainin ennetavalt, et Eesti pole abielu definitsiooni määramise õigust kellelegi delegeerinud ning see on meie rahva suveräänne tahe.\nKas 1,3 miljonit inimest - piisake meres! - (kellest vist 0,3 miljonit on veel defineeritud mittekodanikeks) sellise asja määratlemisel saavad üldse globaalsete trendidega vastuvoolu ujuda? Kahtlen selles kõvasti.\nMis globaalsetest trendidest sa räägid? Riikides, kus homoabielud on seadustatud, pole rohkem elanikke kui riikides, kus homopropaganda on keelatud.\nGlobaalsed trendid sõltuvad pigem sellest, mida teevad Hiina ja India. Mõlemaga neist soovib Eesti valitsus arendada sõbralikke suhteid.\nGlobaalsete trendide määrajad ei ole Mumbai slummielanikud ega Guangzhou tehasetöölised (kelle inimõigusi rikkuvate valitsejatega Eesti valitsus soovivat sõbralikke suhteid??).\nGlobaalseid trende seatakse Amsterdami, New Yorgi, Londoni kvartalites - geikontsentratsioon on neis suur.\nMis riigi sajandiks nimetatakse 21. sajandit? Ei ole see Amsterdam, New York ega London. Lääneliku tsivilisatsiooni hegemoonia on minevik, järjest rohkem hakkavad endast märku andma ka teised maailma piirkonnad.\nParaku homondus on see, mis lääne allakäiku ainult kiirendab.\nKus siis blogiperemees ise on?\nHomovastaste kolumnidega nii palju raha kokku kühveldanud, et pikem trip ette võetud?\nBlogiperemees ilmselt mõtleb elu ja maailma üle järele. Ei imestaks, kui ta oma järgmises postituses palub homodelt vabandust kõige selle eest, mida ta oma kirjutistega neile on teinud. Kapist väljatulemisele viitavaid seisukohti on ta oma postitustes vajatud kujul avaldanud juba varemgi.\nBlogiperemees keerab praegu rattaga asfaldi pealt maha ja varsti saame lugeda, milliseid elukardetavaid seiklusi ta seoses sellega läbi elas. Karm mees, karmid ajad! :)\nKapist välja, Priit!\n14:16,vabandust paluda, mille eest? Pederastidelt, kordan, pederastidelt!!?\nIlm ikka täitsa hukka minemas! Kahju et Aadut enam meie hulgas pole.\nFoto nr 4 tekst. Eesti keeles ei öelda enam Mongoolia pealinna kohta Ulan Bator.\nJah, tuleb öelda Улаанбаатар ja maa ise on Монгол Улс.\nHuvitav, kui suur osa nendest homovastastest sellised Hitleri tagaigatsejad on? Kahtlustan, et enamus.\nUSA ülemkohus võrdsustas homoabielud! DOMA (Defence of Marriage Act) pidavat õigusvastane olema.\nSpordimeeste blogi on muutumas mingiks omasooiharate ehk maakeeli pederastide foorumiks.\nKui tahate üksteist panna siis minge ja pange, kuid ärge kurat tulge siia mölisema.\nSee oli ikka Pullerits, kes kogu selle homoteema siin tõstatas. Seda ei teinud kommentaatorid.\nHoides pöialt, et nii kestab lõpuni.\n09:55, Spordimehed panevad ju pidevalt üksteisele. 8)\nPriit räägib siin blogis\nka pidevalt kuidas tema tuhandetele\nrattarallil ja maratonil\nTaaramäe, näe, tahtis 2012 kõigile panna. Aga sai hoopis ise kõigilt.\nKas sinna oled panija või keeratakse hoopis Sulle? 8)))))\nÄkki Priit läkski USA-sse, uut seadust uurima või tähistama, ta on ju uuriv ajakirjanik.\nÄra sa ütle, meeldiv surin on endalgi kuidagi sees. Särk on uhke ja edu!\nHomoelu uurima saadetud ajakirjanik Pulleritsust pole kippu ega kõppu.\nKas avalikkus peaks juba\nTuleks pöörduda Eesti Geide ja Lesbide Ühenduse poole, saata Amsterdami, Londonisse, New Yorki otsijad???\nPulleritsu välimusega meest olevat\nnähtud Chelseas (New York, NY) geibaaride kvartalis.\nKäesolev äraolemine annab vist ka vastuse, miks Pullerits aasta otsa enda füüsilisse vormi ajamisega mässab. 50-something with a body of a 30-sotmething (or 20-something?)..\nOn ka riike, kus arusaamad on paigas.\n"Eelnõu keelab alaealistele "mittetraditsiooniliste seksuaalsuhete propageerimise", mis võib tekitada "moondunud arusaama", et homoseksuaalsed ja heteroseksuaalsed suhted on "sotsiaalselt võrdsed."\nPriit, tule sealt Ameerikast ära ja vaata meie naaberriigi poole.\nBlogipidaja istub ju nagu lubatud teleka ees ja vaatab ETV pealt Taaramäe söitu. Peale tänast pole vist kahjuks eriti midagi vaadata...\n"Taaramäe tänasest etapist: loodetavasti jäävad muidumehed tõusudel maha"\n112. ESTTAARAMÄE Rein 131 COFIDIS, SOLUTIONS CREDITS 03h 48' 50'' + 05' 39''\nNo selge siis...\nTänase etapi lõppu oli piinlik vaadata. Pullerits oli vist üks nendest, kes TdF näitamist ETV-s hullult pushis. Eks kõrend aitab ikka kõrendit.\nHuvitav tegelane see Pullerits. On ta ju aastaid kritiseerinud sinisilmseid Eesti spordifänne, kes ei oska oma lemmikute seisu ja võimalusi reaalselt hinnata. Aga Taaramäe osas on ta ise nii pilvedes, et jube vaadata.\nKui ma siin mõni nädal tagasi kirjutasin, et ETV peaks näitama hoopis Kaia Kanepi mänge Wimbledonis ja mitte Tour de France'i kuna Taaramäe ei suuda seal astma tõttu midagi korda saata, siis Pulleritsu arvates oli see: "Uskumatu õelus ja pahatahtlik parastamine..."\nNüüd oleme seisus, kus Kanepi on juba Wimbledonis saanud kolm võitu, seejuures ülipõnevas matšis eelmise aasta poolfinalisti alistanud. Ja homme mängib ühel peaväljakutest veerandfinaali jõudmise nimel. Ja seda Eesti telepublikule ei näidata. Selle asemel näidatakse 2,5 tundi seda kuidas grupp jalgrattureid loksub, lõpus üks hispaanlane võidab, siis selgub, et hoopis belglane oli võidumees ja Taaramäe tulemust ei teagi enne kui õhtuseid spordiuudiseid.\nArusaamatuks jääb mis imeväega on enda sõnul heteroseksuaalsed mehed Pullerits ja Kaljuveer nii ära armunud Rein Taaramäesse, et kainest mõistusest pole enam raasugi järel?\nPullerits on ju tõsise spordi asjades amatöör.\nTaaramäe klounaad on häbiks\nkogu Eesti spordile.\nNätaki, jälle valearvestus ja vabandused. Aga kahju mul kah tüübist pole. Ise on paljuski süüdi, et teda tõsiselt ei võeta. Las nüüd häbeneb.\n"juba eeloleval kolmapäeval jätkub Jüris Filter Temposõidu Karikasari 22 km pikkuse meeskonnasõiduga."\nSinna oleks terava jalaga tempomeest Pulleritsu hädasti vaja!\nTaaramäega aga kahjuks, paistab, et on üldse finito. TdF ülekande eest on suured rahad magama pandud. Eesti sporti samal ajal ei kanta üldse üle. Kes võtab vastutuse?\nvastutuse on üks tegelane endale juba ammu ära võtnud\n"Hästi panen, eks ole? Kuid lugege edasi: ma panen veelgi kõvemini!"\nKes nii laiab? Mõni väikese maakoha piimahabe, enda meelest kõva kutt? ... Taaramäe? ... Ei, see on ajakirjanik Pullerits.. Laiab ja ülbitseb... aga aasta hiljem lõhkise küna ees.\nTaaramäe ei jõua tervise tõttu TdFi sõita, siin ei ole midagi kommenteerida (ärge piinake vaest meest).\nETV-l ei jätku vahendeid Eesti kergejõustiklaste superliigas esinemise ülekandmiseks.\nAga kes vastutas siis kui me vaatasime talvel suusatamist, maksumaksja raha eest.\nKes vastutab, et me pidime kolm õhtut miskit kontinentide turniiri vahtima.\nJa mis asi see kergejõustiku superliiga on? Ei näinud seal Bolti ju ega teisi superstaare.\nJa üleüldse, kes vastutab kui ma suvi läbi vahin telekat ja lõpuks ikkagi mulle ei meeldi?\nJa kes siis vastutab, kui ma vaatasin ükspäev Kanal 2-st Suvereporterit ja ma ei näinudki purjus lõunaeestlasi pidu panemas?\n"Aga kes vastutas siis kui me vaatasime talvel suusatamist, maksumaksja raha eest."\n"Kes vastutab, et me pidime kolm õhtut miskit kontinentide turniiri vahtima."\n"Ja mis asi see kergejõustiku superliiga on? Ei näinud seal Bolti ju ega teisi superstaare."\nEesti kergejõustiku paremik oli võistlustules.\n"Ja üleüldse, kes vastutab kui ma suvi läbi vahin telekat ja lõpuks ikkagi mulle ei meeldi?"\nKui ei meeldi, leia ise parem tegevus.\n"Ja kes siis vastutab, kui ma vaatasin ükspäev Kanal 2-st Suvereporterit ja ma ei näinudki purjus lõunaeestlasi pidu panemas?"\nKanal 2 on erakanal ja vastutab ainult oma omanike ees.\nKüsisin siin mõni aeg tagasi, mida arvab Pullerits oma kolleegist "Risto Mehisest". Vastust ei tulnud. Küsin uuesti.\nKäed eemale Taaramäest!\nReinu etapid on veel ees. Praegu on tähtis peagrupis lõpetada, et mitte väga palju vahet sisse lasta. Kogu tuur on veel ees. Taaramäe sõit on nagu oma sitt, ikka vaatad :)\nUSAs saavad Ameerika kodanikuga gei-abiellu heitnud nüüd Green Card'i.\nKas kasutad võimalust?\nIlmselt on ta juba seda võimalust kasutanud, sest temast pole siin mõnda aega midagi kuulda olnud.\nVõib arvata, et ta valmistab meid ja ka ennast ette üllatavaks avalduseks - mis tegelikult mitmete märkide põhjal ei tarvitsegi olla nii üllatav.\nSamal ajal Wimbledonis ... on Kaia "hüsteeriline eit" Kanepi teeninud juba 200 000 € ja mängib veerandfinaalis.\nVean kihla, et üllatav avaldus ajastatakse Postimehe laupäevalisasse "Arter" ja sellest saab müügihitt! ;)\nKui Pullerits tooks Ameerikast kaasa noore musklis boyfriend'i - neegri! Ei - mustanahalise - oi siis oleks Kroonikal jms sellisel meedial kõneainet!\nPullerits ei suuda seda viimastki allesjäänud väärikusepiiska kaitsta.\nÜks kord on "Pullerits-kapigey" võib-olla naljakas, kuid mitme korraga läheb labaseks ja näitab pigem "naljameeste" arengupeetust.\nKui midagi tarka öelda ei ole, siis kasutage võimalust vaikida ...\nPS. Mina ei ole Pullerits, vaid tavaline inimene, kelle mõnedki teravad kommentaarid on siit eemaldatud (täpsustan - haihtunud!). Ikkagi on praegu piinlik lugeda seda jama.\nTõenäoliselt Priit vanemate lugude taga kommentaare ei vaata ja seega panen siia oma väikse mõtte -\nKaua murdsin pead, miks Priit kangekaelselt eirab kutseid Kambja temposõidu etappidele. Vaadates tema sissekannet "neljapäev, juuni 20, 2013", saan aru! Tema ego ei luba tulla võistlema lühikesele rajale (kus EI TOHI tuules sõita) ja saada pähe endast vanematelt meestelt! Kiiremaid on isegi 60-ste seas, 50-stest rääkimata. Napilt mahuks esimese 60-70 sisse ...\nJa mitte kõik neist pole eluaegsed rattasportlased ning enamusel on Rattaralli ja Suusamaratoni ajad oluliselt suuremad!\nTemposõit algab korralikust spets temposõidu rattast + kiiver. Kui seda pole, siis saadki pässidelt pähe. Üle 40 km/h keskmist ikka tavalise aluraami ja oinasarvedega võidukaga sees ei hoia. Kui just Pikkuus ei ole.\ntulge 10.07 järjekordse Kambja TT starti ja näete isegi, et pole neil "pässidel" ühtigi neid temporattaid - lasevad tavaliste mnt ratastega ja paljudel pole isegi "clip-on aerobar"-e.\nAerokiiver on stardijoonel suht haruldlane ...\nYa err gravely - Pullerits, that guy likes to be humiliated! Sure he does.\nKes kurat vastutab, et ma telekast tennist vaatasin ja Kanepi kaotas???\nOn vaja sellise jama peale maksumaksja raha raisata või?\nSelle eest, et sa telekat vaatad, vastutad sa ise. Vaevalt keegi sind teleka külge aheldas ja keelas millegi muuga tegeleda.\n"Selle eest, et sa telekat vaatad, vastutad sa ise. Vaevalt keegi sind teleka külge aheldas ja keelas millegi muuga tegeleda."\nkle, ära plära, siin enne üks just ladus letti kes igasuguste muude juhtude korral vastutasid. Nüüd, mina, tüüpilise Eesti spordifänni musternäidisena, kes näeb spordi vaatamisel mõtet vaid siis kui Eesti sporlased võidavad, tahan teada, kelle süül ma selle aja raiskasin, kui Kanepi kooslepit vahtima pidin, mida keegi enne reklaamis kui suurepärast aseainet tuurdefraantsi ajaraiskamisele?\n18:52, sa näid olevat selline rahvuslikult meelestatud lohh, mihe Hooandja keskkonda ja pleti Eesti Jooksu raamatu toetuseks oma annetus välja. Andres Keba, näe juba toetas. Toeta Sina ka!\nJohhaidii, kuidas siin on kord\nkäest ära läinud. Ennevarem\nvõis siin lugeda põhjalikult\nargumenteeritud stiilipuhtaid arutlusi spordi ja spordiga kaasnevatel teemadel. Nüüd?\nSee, kas telekast millegi vaatamiseks veedetud aeg on raisatud või mitte, on igaühe enda asi. Sellise suhtumisega, et "kui Kanepi kaotab siis on raisatud aeg" pole mõtet vaatama hakatagi. Seega oled loomulikult ise süüdi.\nETV seisukohast on Kanepi mängude näitamine igal juhul mõtekam ja sisukam kui Tour de France'i ülekanded. Miks nii? Aga Eesti telekanali eesmärk peaks olema ju Eesti sportlaste võistlemise näitamine. Täna said Eesti televaatajad 100%-lise ülevaate Kanepi mängust. Täpselt oli näha mis ja kuidas läks. Iga viimnegi pallivahetus koos aegluubis kordustega. Tour de France'i ülekannetest oleme saanud 0%-lise ülevaate Taaramäe sõidust. Teleülekandes näidatakse liidreid ja peagruppi, Taaramäe vilksatab vahel mõneks sekundiks. Ning kui ta maha jääb, siis ei osata veel ülekande lõpuski öeldi mitme minutiga ta kaotas. Ja seda miks nii suur kaotus tuli kuuleme ka alles õhtustes spordiuudistes. No mis mõte on iga päev 2,5 tundi sellist ülekannet näidata. Kui ETV saaks tellida sellise telepildi, mis need 2,5 tundi näitakski ainult Taaramäe tegemisi, siis oleks veel arusaadav. Aga nüüd näidatakse lihtsalt 99,999% ajast välismaalaste tegemisi.\nTänan, 20:26! Hästi argumenteeritud ja veenev mõttekäik, mis teeb asjad selgeks.\nÄra põe, lohh olen ma küll, aga mitte ülemäära rahvuslikult meelestatud.\nSee mis ma siin kirjutasin oli rohkem naljaga eelnevate vastutusenõudjate Wimbledoni TVsse ja telekast põruva Taaramäe vaatamise vastutajate nõutjate pilamiseks.\nTegelikult olen ma väga rahul, et eestlastele Euroopalikku spordikultuuri (TdF ja Wimbledoni) näidatakse ning aimu antakse ,et murdmaasauusatamine ja kettaheide ei ole mitte need maailma põnevaimad ja tähtsaimad alad.\nHästi argumenteeritud on see jutt vaid sellise inimese meelest, kelle jaoks on sport huvitav vaid siis kui oma inimene võidab ning tõestab, et näe polegi me sellised orjad nagu kogu aeg räägitakse. Paraku on Eesti selliseid täis, mitte ainult Tour de France valguses vaid ka näiteks "Suure Suusamaa" MK etapp , mille publiku hulk paugupealt peale tippude kadumist kokku kuivas.\nKeda ikka sport spordi pärast huvitab on selle aasta tuurilt päris head elamused saanud ja ETVle suur tänu selle eest.\nKahju vaid ,et Konföderatsioonide karikaturniiri täies pikkuses ei näidatud.\nAga Tour de France'i ülekanded ETV-s pole ju rattaspordi pärast üldiselt. Ikka Taaramäe siin, Taaramäe seal ja Taaramäe iga nurga peal pidi olema. Kui ETV eesmärk oleks kõiki spordimaailma suurvõistlusi üldiselt näidata, siis oleks nad pidanud juba poolteist nädalat iga päev 8 tundi Wimbledoni turniiri näitama. Mitte ainult ühte Kanepi mängu.\nKuule 22:27, miks sa arvad, et need kommentaarid mida sa omast arust pilad, on üldse tõsiselt kirjutatud? Pigem on nendes pilatud Pulleritsu eelmise aasta kirjutisi kus ta nõudis Tour de France'i ülekandeid ja jalgpalli EM-i näitamise lõpetamist. Hetkel on seis küll selline, et sa oled oma "geniaalsuses" parodeerinud paroodiaid.\n10:39 ja 12:01 ok tulen siis ja veendun oma silmaga. Ülevaade saab olema.\nKas see kirjatükk toimetamist ka saab? Mis koht on Nica? Nicaragua?\nVõi on meil hoopis tegemist oksitaani keele spetsialistidega?\nMida on meil Taaramäe juhtumist õppida?\nEestlane, keda ikka protestantlike väärtuste (tööarmastus, kasinus, tagasihoidlikkus jne) omajaks on peetud,\nosutub kultuuriliselt liikuvat\nhoopis kuhugi india või ladina-ameerika ellusuhtumise suunas (rags to riches - kaltsakast kunniks, macho-kultus - kõigile ärapanemine jne).\nkui peaksid seda lugema:\nTule täna Jürisse, võta oma rattasõbrad kaasa, Jüris on 22 km temposõit. Eraldistardist. Meeskonnaga. Kui mees oled.\nKui ei ole, siis ära enam kiiresti\nKüsime hoopis nii - mida on meil Pulleritsu juhtumist õppida\nÕppida on seda, et madalalaubalisele publikule (Taaramäe fännid, võõra- ja homovihkajad) kirjutades muutud ka ise madalalaubaliseks.\nTour de France'il on Taaraka asemel pildis hoopis neeger.\nSiin sissekandes väidab hoolega taustinfot uuriv ajakirjandusäss, et tuurdefraantsil neegreid ei osalegi!!! Siit küsimus, kes vastutab lisaks tuurdefraantsi näitamisele veel vale pildi edastuse eest?? Seest et vastavalt Pulleritsu infole ei saa ju see võistlus olla õige tuurdefraants, kus neeger osaleb??? Mida ma just praegu telekast vaatan??? :S\nÕiged andmed pole Pulleritsu jaoks olulised. Lihtsam on fakte võtta laest või imeda pastakast, maksab ainult, et need edastatava sõnumiga kooskõlas oleks.\nHuvitav miks siia blogisse enam peaaegu keegi oma nime all kommentaare ei kirjuta? Dr Holdeni asi ehmatas vist ära ..\nSee Tuurdefraanssi neeger\nvõib väga hästi olla ka\nNEEGER TOUR DE FRANCE'IL\nNeeger pedaalis ja irvitas.\nVändamees vaatajaid tervitas!\nUudistes mainiti veel Taaramäge.\nOlevat taas saanud haamriga pähe.\nNüüd aga, mustade jalgrattaspordivõimetuse jutlustajad - tõmmake nahhui!\nAafrika mees tõusis TdF liidriks...\nHolden teeb homme Rõuge maratonil käivet...\nAt 19:00, Kermo said...\nRein laseb meelega vahet sisse , et pärast kuskil etapivõit noppida.\nAt 15:14, Unknown said...\nAt 17:07, Image Editing Services said...


LG Electronics: 50 aastat telerite ajalugu – mustast ja valgest OLED-ini - LG Electronics\nLG Electronics: 50 aastat telerite ajalugu – mustast ja valgest OLED-ini\nLG on üleilmne teleritööstuse pioneer. 1966. aastal oli LG esimene, kes tõi kohapeal toodetud telerid Korea turule. Eelmisel aastal tõi LED maailmas esimesena turule HDR-võimega 4K OLED-teleri ja lipulaeva LG SIGNATURE OLED-teleri.\nTelerite tootmise verstapostid\nTehnoloogia on tuntavalt edasi arenenud alates esimese Korea toodangu teleri, lihtsa 19-tollise ekraaniga must-valge teleri VD-191 konstrueerimisest ja tootmisest. Samuti tulid esimesed suure ekraaniga telerid LG tehastest. 55-tollise Full HD LCD-teleriga 55LP10D suutis LG ületada 50-tollise ekraani piirid, see oli 2004. aastal ka maailma suurima ekraaniga teler. Samal aastal murdis LG uuesti piire 71-tollise Full HD PDP-teleriga. 2011. aastal esitleti maailma esimest 84-tollise ekraaniga Ultra HD telerit ja käesoleva aasta alguses tutvustati 98-tollist 8K, HDR pildikvaliteediga telerit 98UH98.\nLG OLED TV oli revolutsiooniks ülemaailmsel kõrgklassi telerite turul\nMis eristab OLED-telereid muudest TV-tehnoloogiatest on võime üksikuid piklseid deaktiveerida. Selle tulemeiks on terav pilt, perfektsed mustad toonid, meelitavad värvid ja ülimas vahekorras välja toodud kontrastsused. Sügavate mustade varjude kaudu kuvatakse kõik teised värvid palju jõulisemalt ja elulisemalt ning lõputu hulga varjunditega valgusmängudega. 10-bitise arvutusvõimsuse abil on LG OLED-telerid võimelised kuvama ühte miljardit värvi koos kõigi peenemate detailide ja värvusastmetega. Järgmise põlvkonna signaaliedastusmeetodi BT2020 abil on LG OLED-telerid ajakohased ka tulevikus. Maailma esimese tervikliku OLED-telerite perekonna esitlemisega 2012. aasta CES messil pälvis LG üleilmset tähelepanu. 2013. aastal esitleti esimene 55-tolline OLED-teler ja aastal 2014 esitles LG esimest 4K OLED-telerit. Eelmisel aastal esitles LG maailma esimest HDR-pildiga OLED-telerit, sellele järgnes kohe lipulaev LG SIGNATURE OLED-teler.\nLG kui üleilmne kõrgklassi telerite turuliider\nAlates esimese Korea toodangu teleri esitlemisest on Korea elektroonikatööstus tõusnud täiesti uuele tasemele. Seetõttu on täna paljudes kodudes üle maailma võimalik leida palju innovaatilisi LG tehnoloogiaid. Kuna LG on OLED-teleritega raiunud omale sisse koha üleilmse kõrgklassi telerite turu tippu, paistavad väljavaated järgmiseks 50 aastaks olema veelgi positiivsemad kui need olid esimesel poolsajandil. Eelmisel aastal jõudis LG 500 miljoni müüdud teleri verstapostini loetuna esimesest oma kaubamärgiga teleri turuletoomise hetkest. Võttes muuhulgas arvesse asjaolu, et LG toodangu hulk 1966. aastal oli ainult 9050 telerit, on LG telerite müügimahu kasv olnud tohutu.\nSildid: 4K OLED, LG Electronics, LG OLED SIGNATURE


EHITUS JA REMONT (oktoober 2012) by AS Eesti Ajalehed - issuu\n. R 31 BE 3. OO KT O SOOJAPUHUR\nPORIMATT VEBE LEYLA 60\nPORIMATT HAMAT RENOX 007\nrull 25jm, L=1,2m\n2 kW, 1000/2000\nLAMINAATPARKETT KANADA JALAKAS\nklass 31, p plank, 6mm\nPORIMATT VEBE LEYLA 51\nVARJUTUSKANGAS 45% GARDEN SEASON\nTALVEKANGAS GARDEN SEASON\nsinine, suurused S-XXXL\n9.45 10 16.\nTALVE TRAKSIDEGA TÖÖPÜKSID\nKOOTUD SOE SÕRMIK\nTÜVEKAITSE GARDEN SEASON\n41.50 50 46.\nmust, kummipeopesa, nr. 9-11\nsinised, 60/40 puuv/pol., suurused M-XXL\nvalge, 50g/m2, 1,6x5m\nPiltidel on illustreeriv tähendus. Hinnad kehtivad 3. - 31. oktoobrini 2012 või kuni kaupa jätkub. Mõnedes kauplustes kaubad ettetellimisel.\n2 E H I T U S\nToimetaja Kaja Prügi, tel 661 3337, e-post: kaja.prygi@lehed.ee 4. oktoober 2012\nEuroopas tõstab põlispuude olemasolu kinnistul märgatavalt selle väärtust.\nJälgige, et tööle valitu omaks piiratud ruumis puude langetamise tunnistust ning töö- ja tsiviilvastutuskindlustust. ARBOREST.EE\n3 Ohtlikuks puuks võib nimetada puud, mis murdudes võib põhjustada vigastusi või varalist kahju.\nPuukasvatus nõuab Puu efektiivne kasvatus algab tema istutamisest, paneb arborist ehk puuhoolduse spetsialist Heiki Hanso Arborest OÜ-st inimestele südamele. Muide, arenenud riikides tõstab hoolitsetud põlispuude olemasolu märgatavalt kinnistu hinda. “Kui soovite nautida mõne puuliigi ilu, peate mõtlema rohkem ette: kas asukoht, muld, niiskus ja valgus on sellele puule õige? Nii säästate end tulevikus hulgast puu hooldamisega seotud lisategevusest ega pärsi tema loomulikku kasvu. Sageli juhtub, et krunt poolitatakse või otsustatakse ehi-\ntada uus garaaž ning alles neliviis aastat tagasi istutatud kaunis puu jääb ehitusele ette,” räägib Heiki Hanso ja lisab, et oluline on ka õige puittaime valik. Näiteks pukspuu ja sirel on kahjutult pisikesed ning kadakas võib kasvada 50 aastat suurust muutmata. Aga näiteks pappel\nja kask on väga agressiivse juurestikuga, tungides läbi vundamendi, kanalisatsioonikaevude ning keldri soojuse poole. Ehk siis need puud ei sobi elamule liiga lähedale kasvama. “Reeglina on suure võraga puudel suured juured, aga ohtu kujutavad endast ka katust mädandavad lehed-okkad ning kuivanud ja tormituultes murduvad oksad. Puulehed võivad rikkuda katust ning ummistada vihmaveerenne ka siis, kui puu asub 20–30 meetri kaugusel majast, kuna tuul kannab lehti mööda ilma laiali. Seejuures tammepuu leht võib mädaneda aastaid, samas saare leht on juba kukkudes kõdunev,” jutustab Heiki Hanso. “Puud koduaias on väga ilusad ja kindlasti soovitan kõigi-\nle julgemalt loodust oma õuele tuua, aga õige puu ja tema asukoha valik nõuab veidi eeltööd.” Tema sõnul peavad maja juures suurt puud kasvatavad inimesed arvestama iga-aastase katuse ja rennide hooldusega, mis tegelikult on isegi hea kohustus, sest nii hoolitsetakse tihedamalt ja hoolsamalt ka oma kinnisvara eest. “Käisin hiljuti ühe vägeva vana talu hoovil võtmas maha puid, mis ei lase rookatusega hoonetele päikest ligi ning on\nsellega uhked katused ära rikkunud. Puu istutamisel või maja ehitamisel peab arvestama selliste asjadega.”\nVahel on ka puudel stress Suured puud ei talu oma keskkonnas suuri muutusi. Sageli ehitatakse metsadesse linnakuid ja külasid ning müüakse krunte, kus uuel omanikul lastakse otsustada, millised puud ta soovib alles hoida ja millised ei.\nKui puud on harjunud üksteise kõrval kasvama, peaks nad ka nii jätma, sest nad pole harjunud šokkidega nagu müra, harvendamine, uued valgustingimused. Heiki Hanso\n“Aga see on vaid näiliselt omaniku otsus. Kui puud on harjunud üksteise kõrval kasvama, peaks nad ka nii jätma, sest nad pole harjunud šokkidega nagu müra, harvendamine, uued valgustingimused. Kui teie krundil kasvab palju puid, siis püüdke alguses neist võimalikult väheseid maha võtta, sest 3–5 aastaga on näha, millised puud olid kohanemisvõimelised,” annab Hanso nõu. Ta lisab, et suurt kahju teeb sageli ka moodne maaküte, mis on küttena küll efektiivne, kuid võib olla puude jaoks surmav, jahutades mitme kraadi võrra mullas elavat juurestikku. Juhtumeid, kus maakütte tagajärjel on puud hakkanud välja minema, võib tuua nii Tallinna külje alt Viimsist kui ka Saaremaalt.\nHaapsalu Paekivi on taas avatud! Avamise puhul väga soodsad hinnad. Pakume tooteid paekivist, graniidist, marmorist. Ungru Paekivi OÜ, Kivikoda, Väike-Ahli, 90446 Ridala vald, Läänemaa. E–R 8–17, tel 518 8350.\nE H I T U S\n11.-13. Tartu Näituse Näitused ed messikeskuses\nInfo ja registreerimine: AS Tartu Näitused, Kreutzwaldi 60, Tartu\nAnders Urbel, projektijuht Tel: +372 742 1662 E-post: anders@tartunaitused.ee\nKui puu on teie jaoks vähegi oluline, saab õppinud puuhooldaja ta tõenäoliselt päästa – tagada turvalisuse kuivanud ja surnud okste mahavõtmisega ning tasakaalustada puu võra. “Puu mahavõtmine olgu ikkagi viimane samm,” rõhutab arborist Heiki Hanso.\nhoolt Kui suur puu juba kasvab maja lähedal ning tekkis mure, kas see hoonele liiga ei tee või liiga suures stressis pole, tuleks lasta arboristil koostada riskianalüüs ja määrata puu hooldusvajadus.\nRiskianalüüs võib puu päästa “Kõige kindlam on leida inimene Arboristide Koja kodulehelt, mitte aga kutsuda mootorsaega metsa tegevat külameest. Kui puu on teie jaoks vähegi oluline, saab õppinud puuhooldaja ta tõenäoliselt päästa: tagada turvalisuse kuivanud ja surnud okste mahavõtmisega ning tasakaalustada puu võra,” selgitab Hanso. Arvesse tuleb võtta ka maaaluseid töid, sest kui lasta mõne meetri kaugusel kaevata kraave, lõhutakse tõenäoliselt ära juured, mis puud tormide ajal paigal hoidis. Kui veel arvestada seda, et okaspuudel on juured suhteliselt pinnapealsed ning igihaljana on neil ka aasta läbi “purjepind” suurem, ei pruugi õnnetus kaugel olla. “Eks võra pealt ole näha, kas ja kui suur osa juuri vigastatud on. Paljudel vigastatud puudel ei saagi enam ilusat tagasilõikust teha ning sel juhul tuleks pigem süda kõvaks teha ja puulangetus ette võtta,” tõdeb spetsialist.\nVali usaldusväärne spetsialist “Ent mahavõtmine olgu ikkagi viimane samm,” rõhutab Hanso. “ Kui puu meeldib, püüame\nkindlasti muid lahendusi leida ning arvestame ka kohaliku omavalitsuse arvamust.” Kui puu siiski vaatamata kõigele vajab mahavõtmist, tuleks võtta spetsialistidelt hinnapakkumised ning jälgida, et tööle valitu omaks piiratud ruumis puude langetamise tunnistust ning töö- ja tsiviilvastutuskindlustust. “Läbi aegada on juhtunud palju õnnetusi seoses inimeste teadmatuse ja kogene matusega. Kindlustus on vajalik eelkõige töö tellijale: kui mingi õnnetus peakski juhtuma ning tellija läbi selle varalist kahju kandma, aitab kindlustuskate,” selgitab Hanso. Puulangetamine ei hõlma endas ainult saega töötamist, vaid ka hilisemat koristustööd ning kännu likvideerimist. Puulangetaja kutsunud klient peab olema teadlik, mida ta soovib: kas täisteenust koos okste purustamise ning krundi koristamisega või tahab jätta puu endale küttepuude tegemiseks. Kändude eemaldamiseks on parim variant kännu freesimine lokaalselt 10– 20 cm allpool mullapinda. Seejärel on lihtne katta tekkinud auk mullaga ning külvata sinna muru seeme. Juurimine hüdrauliste masinatega võib Hanso sõnul olla ohtlik, sest puujuured ulatavad maaall väga kaugele ning nende jõuga väljatirimisel võivad viga saada maa sisse kaevatud side-, vee- või kanalisatsiooniseadmed.\nTööstushoonete sektsioonuksed SPU\nEuroopa suurim tootja pakub Teile ulatuslikke võimalusi Igapäevase töö tarbeks vajate vastupidavaid ning ilmastikukindlaid uksi, mis töötavad ohutult. Hörmann pakub Teile kogu Euroopa suurima uste ja ajamite valikuga perfektselt üksteisega kokku sobivaid lahendusi, milles peitub kogu 75 aasta jooksul kogutud uste tootmise alane kogemus. Tööstushoonete rulluksed kuni 11,75 m laiadele avadele\nRohkem informatsiooni: www.hormann.ee • Tasuta info telefonil: 800 5500 • Faks: 6 105 085 • info.ee@hoermann.com 33-12\n4 E H I T U S\nKülmakindlad auk- või käsivormi tellised (VAT, KVT)\nEnergiatõhus telliskorsten • Kõige soodsam!\nSoojasalvestavad täistellised (VTT, PTT)\n• Ainuke korsten, mis salvestab soojust ja annab seda aeglaselt edasi eluruumi • Telliskorsten on kui lisa soojusallikas, mis talletab hästi soojust\nKuigi pakendil on kirjas üldpintsel, ei sobi see veel igasuguse värvi jaoks.\n• Soojusvõimsus on kolmekordne võrreldes moodul korstnatega (tõestatud katsetega) Köetav ruum\n• Soojendab ka ülemist korrust • Tulekindel\nLisainfo tel 618 1900 www.wienerberger.ee Building Material Solutions\nTooni valik on lihtne ja lihtne on ka spetsiaalses masinas soovitud tooni värv kokku segada.\nKasulikke tarkusi Värvimaailm on kirev ja ääretult lai. Õnneks ei lähe inimesel, kes soovib oma kodule maalrivärskendust anda, kogu sellekohast tarkusemerd vaja.\nTelli i katus enne 31. oktoobrit ja võida kuninglik luksus kahele! Loosi läheb 5 eksklusiivset Arensburg Boutique Hotel & Spa paketti kahele. Suurem valik katuseprofiile: www.weckman.ee Liitu ka fännilehega: www.facebook.com/weckman.ee\nAga hea on ka see, et meil on “tark mees taskus” igal ajal arvutivõrgust võtta. Kuid lihtsate tõdede kordamine pole kunagi liiast. Siinkohal aitab lugejat Kemiflora värvispetsialist Aare Arndt. Sügis on käes. Kas värvipotid ja pintslid võib nüüd nurka panna? Miks? Tubaseid remonditööd võibki just pimedatele aegadele jätta, kui ilm enam õuetoimetamisi ei soosi. Samas võib ka oktoobris olla piisavalt kuivi ja sooje päevi, mis värvitöid ei takista. Võib öelda, et puidu värvimine on tihtipeale keerukam kui muude pindade võõpamine. Mis tüüpi värve on puidule üldse olemas? Välispuiduvärvid jagunevad katvuselt kaheks: katvad\nvärvid ja lasuurid ehk puidukaitsevahendid (nn pinotexitüüpi). Lisaks jagunevad mõlemad omakorda lahusti- (nt linaõlivärv ja alküüdõlivärv) ning veepõhisteks (akrülaatvärvid, mis vahel on ka õli sisaldusega). Eraldi grupi moodustavad muldvärvid. Need sobivad ainult karedatele saepindadele. Levinuim on Rootsi punane, palju kasutatakse ka ookerkollast. Millised sobivad sise- ja millised välistöödeks? Kas ka külma ilmaga saab värvida? Sisetöödeks sobivad alküüdvärvid (on nimetatud ka emailvärvideks) ja puidule mõeldud vesialuselised akrülaatvärvid. See, kas värv sobib sise- või välistöödeks, peab olema purgil kirjas. Külmaga värvida ei saa, õhutemperatuur peab olema kindlasti vähemalt +5, parem +10 ja suhteline õhuniiskus alla 70%. Puidu poorides olev liigne niiskus ei võimalda värvil imenduda. Värvimist tuleb vältida ka lauspäikese käes, sel juhul toi-\nmub kuivamine liiga kiiresti, enne imendumist. Vahel arvatakse, et nüüdsel ajal on imevärve, mis kaetava pinna enda jaoks ise sobivaks teevad. Näiteks metallivärvidest leiab niisuguseid, mis ei nõua enam pinna roostest puhastamist. Kuidas on lood puiduga? Aluspinna puhastamisest siiski ei pääse, see peab olema vaba mustusest ja kuiv. Vana värv tuleb karestada, lahtine eemaldada. Välistöödel krunditakse puit selleks ette nähtud puiduimmutiga. Niisiis, ei midagi hõlbustavat. Milliseid värve võib katta teist tüüpi värviga (NB! Palju on vana õlivärvi pinda)?\n5 IVO PILVE\nValik võib tunduda lõputu. Spetsialiseeritud värvipoodides saab aga alati müüjalt head nõu.\nKODU SOODSALT SOOJAKS! TALA 06\nTALA 09 1123 €\nvärvidest Oleks nagu lihtne vastata ja ei ole ka. Kunagi kasutati tõepoolest peamiselt õlivärve. Niisugust pinda võib katta nii õlikui ka vesialuseliste värvidega. Vana vesialuselist värvi õlivärviga üle võõbata ei saa, ikka ainult veebaasilisega. Puidukaitsevahenditega töödeldud pindu saab katta kõikide värvide ja ka toonilt sobivate puidukaitsevahenditega (see tähendab, et puidukaitsega töödeldud tumedat pinda ei saa poolläbipaistvaga heledaks tagasi värvida). Kuidas teha kindlaks, millise vana värviga on tegemist? Et töö untsu ei läheks, peaks seda päris täpselt teadma. Vana õlivärvi tunneb ära, kui see on muutunud krobeliseks ja hakkab maha kooruma, vesialuseline pigem kulub või eraldub pikkade elastsete laastudena. Kui aga endas kindel pole, tasub ehitusmeistrilt abi küsida. Millal pintsel ja millal rull või hoopis pihusti? Välistöödel puidu värvimiseks rulli ei kasutata, seal sobivad ainult pintsel või pihusti. Kodutingimustes on tavaline\ntöövahend pintsel. Kuid mitte esimene ettejuhtuv. Lahustivärvidele kõlbab naturaalkarvaline, veepõhjalistele on parem sünteetiline, see ei ime endasse vett ega pundu. Ka on värvida mõnusam ja libedam. Rulli saab kasutada sisetöödel mööbli ja muude siledate pindade värvimisel. Kui erinev võib olla värvide kestvus? Puidukaitsevahendite (poolläbipaistvate) iga on oluliselt lühem, kui katvatel värvidel. Saepind hoiab muldvärvi kindlamalt kinni. Kuid niisugust materjali kasutatakse harva, vaid kuuride ja aedade puhul. Sisekonstruktsioonides veelgi harvemini. Õlivärv kaotab oma tooni ja sünnipärase läike kiiremini kui vesialuseline, muutub vananedes krobeliseks, krokodillinahaks. Vesialuseline küll kulub, kuid seda on tulevikus lihtsam uuendada. Ka on viimast mugavam kasutada ja see on odavam. Eks nende omaduste järgi tulegi valik teha.\nPliit 145 GN\nPliit Gaia 148 V\n862 € 1013 €\nPliit Gaia 138 V\nPliit Aurora 138V\nSuur valik sooduspakkumisi: www.raidkivi.ee\nSalong KAMINAKODA TALLINN: Pärnu mnt 139e/2, tel 677 6977 TARTU: Tähe 127e (XNord OÜ Kaminasalong), tel 5661 5954\nkaminakoda@raidkivi.ee • www.raidkivi.ee\n6 E H I T U S\nhoiame küttekulusid kokku BESTAIR OÜ\nEnergiakandjate ja nende kasutamisega kaasnevate teenuste hinnatõus on pannud inimesi otsima alternatiivseid küttelahendusi. Eestis leiavad iga päevaga aina rohkem kasutust erinevad soojuspumbad. Suurem osa nüüdisajal ehitatavatest eramutest varustatakse mingit liiki soojuspumbal põhineva küttesüsteemiga. Soojuspump on energeetiline seade, mis kasutab soojuse tootmiseks ümbritsevasse keskkonda salvestunud soojusenergiat. Soojuspumbas võib ära kasutada nii välisõhu, veekogu kui maapinna soojust, mis muudetakse eluruumi kütteks ja soojaks tarbeveeks. Maasoojuspumbad võtavad soojust maapinnast, õhksoojuspumbad kasutavad ära õhus sisalduva energia.\nÕhk-õhk tüüpi soojuspump Kui rääkida säästlikust kütmisest, siis selleks sobib väga hästi inverteriga õhk-õhk tüüpi soojuspump. Õhksoojuspump kombineerituna mõne teise alternatiivse kütteliigiga on ideaalne lahendus, et hoida kokku küttekulusid. Investeering on mõistlik ja igakuine kokkuhoid märgatav ning tasuvusaeg lühike. Tavalise elektrikatla, -radiaatori vms võrreldes võib soojuspumpade energiatarve olla 30–50% väiksem. Näiteks kui soojuspump toodab 5kWh energiat ja tarbib selleks vaid 2kWh, siis ülejäänud osa – 3kWh – on tasuta energia, mis pärineb õhust. Seda nimetatakse kütteteguriks (COP), mis näitab, kui palju toodab soojuspump energiat oma tööks tarbitava energia suhtes. Kui küttetegur on 3, siis tähendab see, et soojuspump toodab kolm korda rohkem kütte energiat, kui ise selle tootmiseks vajab. Kasutegur sõltub otseselt välisõhu temperatuurist. Mida soojem on välisõhk, seda suurem on küttetegur. Sellepärast tuleb õhksoojuspumba ostmisel jälgida kindlasti kasuteguri muutumist erinevate temperatuuride juures ning milliseks kujuneb sellisel juhul aasta keskmine.\nnud. Elektriradiaatoriga kütmine võib külmadel talvekuudel 60m2 korteri elektriarve kasvatada 80 euroni kuus. Suured küttekulutused sunnivad inimesi kokku hoidma. Õhk-õhk tüüpi õhksoojuspump ongi seade, mida on lihtne ja kiire paigaldada ja mis sobib ideaalselt pea igasse koju olemasoleva küttesüsteemi säästjaks ning olmemugavuste suurendajaks.\nÕhk-õhk tüüpi soojuspumba siseosa.\nMis oleks sobivaim lahendus\nSoojuspumpa valides usalda spetsialisti\nSoojuspump valitakse alati nominaalvõimsuse järgi. Valiku tegemisel on kõige tähtsamaks osaks hoone soojapidavus. Eespool kirjeldatud korteri puhul oleks kõige sobivam lahendus õhk-õhk tüüpi soojuspump. See on soojuspumpadest kõige odavam ja tõhusam ning ei nõua spetsiaalsete küttesüsteemide väljaehitamist. Kõige külmemal kuul võib kütte elektriarve sellisel juhul ulatuda 25–35 euroni kuus. Kokkuhoid oleks kaks kuni kolm korda, võrreldes elektriradiaatoriga kütmisega. Näiteks maksab selline Panasonic õhksoojuspump koos paigaldusega ca 1200 eurot. Sõltuvalt maja, korteri vms tüübist, soojustusest ja kasutatavast küttest, tasub soojuspump end ära kolme aastaga. Õhk-õhk tüüpi soojuspumba kasutamine on lihtne ja mugav kõigi pereliikmete jaoks. Võrreldes elektriradiaatoriga ei tekita soojuspump toas krõbedat ja\nVäga oluline on, et soojuspump oleks valitud õige võimsusega, s. o võimsusega, mis oleks ligilähedane energiavajadusega. Soojuskoormuse täpse arvutamise ja küttelahenduse koostamisega peaksid tegelema oma ala spetsialistid. Üle- ja aladimensioneerimine ei anna lubatud tulemust ja säästu. Õige võimsusega seade tagab ökonoomse kütmise ja tarbeveega varustamise. Kõige tähtsam on kliendi ja seadme müüja koostöö. Spetsialisti arvestuste ja arvutusteta võivad otsused valeks osutuda. Näiteks juhul, kui seadme võimsus on väiksem, kui eramu soojustarbivus, töötab seade ettenähtust rohkem ning tarbib ka rohkem energiat. See kulutab samuti soojuspumba tööressurssi ja lühendab seadme eluiga. Seega on väga oluline osta seade usaldusväärsest ja tuntud ametlikust esindusest. Samuti tuleks pakkumiste võrdlemisel jälgida, et tegemist oleks omavahel võrreldavate toodetega ehk samaväärsed oma võimsuse, kasuteguri ning kvaliteedi poolest. Kuna seadet ei soetata üheks ega kaheks aastaks ja tehtav investeering on pikaajaline, siis peaks olema otsus kaalutletud. Erinevad arvutused on tõestanud, et soojuspumbaga kütmisel on kulutused muude kütteliikidega võrreldes oluliselt väiksemad. Püsikulude järsk langus ja kokkuhoid muudab soojuspumba tasuvusaja lühikeseks, olles erinevate soosjupumpade puhul vaid mõni aasta. Eesti tingimustes on õhksoojuspumba kasutamine majanduslikult otstarbekas. Võrreldes soojuspumpa teiste alternatiivsete kütteliikidega, tuleks investeeringute vahe jagada ekspluatatsioonimaksumuste vahega. See näitab, kui kiiresti seade ennast ära tasub ja kui mõistlik on investeering õhksoojuspumpa. Hoolimata pakutavate küttesüsteemide rohkusest ja erinevatest võimalustest, tuleks kõigepealt mõelda oma hoone soojustamisele ja alles seejärel säästliku küttesüsteemi paigaldamisele. Ühtlane soovitud temperatuur on see, mis muudab koduse olemise hubaseks.\nÕhk-vesi tüüpi soojuspumba siseosa.\nebameeldivat lõhna, vaid puhastab olemasoleva õhu ning värskendab seda läbi filtrite ja ionisaatori. Tänu sellele muutub lisaks toatemperatuurile ka ruumis oleva õhu kvaliteet. Suvel on selle seadmega võimalik ruumi ka jahutada. Seega on tegemist multifunktsionaalse seadmega, mis kütab, jahutab ja vajadusel eemaldab õhust niiskust.\nÕhk-vesi tüüpi soojuspump Kui rääkida põhiküttest, siis selleks sobib väga hästi õhk-vesi tüüpi soojuspump. Sellise soojuspumba kasutamine leiab üha rohkem kasutamist nii Skandinaavias kui ka Eestis. See on parim lahendus eramu, korrusmaja, tootmishoone või kontori küt-\nÕhk-vesi tüüpi soojuspumba välisosa.\nteseadmena, mis aitab viia igakuised küttekulud minimaalseks. Õhk-vesi tüüpi soojuspump kasutab sooja tootmiseks ära välisõhku salvestunud soojusenergiat, mille energiakandjaks siseruumides on vesi. Peamiseks eeliseks maasoojuspumba ees on maakollektori puudumine. Seade reageerib kiiremini kui maasoojuspump ja suvel on tarbevesi ning vajalik küte märga-\nÕhk-vesi tüüpi soojuspumbaga maja. 1. Põrandaküte. 2. Tarbevee boiler. 3. Radiaator.\nKuhu see soojuspump sobib Inventeriga õhksoojuspump sobib nii uude kui ka vanasse majja, kuid eelkõige sinna, kus on elektri-, õli-, gaasi- või ahjuküte. Väga levinud on õhksoojuspumpade kasutamine vanades majades, mille tsentraalküte on asendatud elektriküttega. Paraku on elektri hind iga aastaga tõusnud ja elektriradiaatoritega kütmine kalliks muutu-\nn Pikk eluiga, näiteks õlikatlaga võrreldes 2 korda pikem n Keskkonnasõbralik – ei tekita saastet ega lisakulutusi n Müra – minimaalne müratase katlaruumis n Lihtne ja kiire paigaldada n Puudub vajadus lisaruumile küttekolde ladustamiseks n Sobib väljaehitatud küttesüsteemi asendamiseks ja nii radiaator- kui ka põrandaküttesüsteemidega liitmiseks\ndes ruumides kättesaadav väga säästlikult. Investeeringu mõistes on mõlemad kütteliigid samaväärsed. Õhk-õhk tüüpi soojuspumbaga võrreldes on õhk-vesi soojuspump autonoomne, mis on mõeldud kasutamiseks põhiküttena ning mis ei vaja oma tööks alternatiivse küttesüsteemi olemasolu. Küll aga on õhk-õhk tüüpi soojuspump oma investeeringult kordades odavam ja sobib ideaalselt pea igasse eramusse, korterisse ning kontori täiendava küttesüsteemina küttekulude kokkuhoidmiseks. Õhk-vesi soojuspumbad on kompaktsed, mis vajavad hoonesse paigaldamiseks vaid ruutmeetri suurust põrandapinda. Kõik vajalik on koondatud ühte seadmesse: veesoojendi, juhtarvuti, lisaküttekatel jne. Täiuslik juhtautomaatika võtab arvesse kõiki parameetreid (välis- ja siseõhu temperatuur, vee temperatuur jne) ja juhib soojuspumba tööd sujuvalt ning ökonoomselt. Samuti vabastab täielik automatiseeritus omaniku eramu kütmise ja sooja vee murest. Enamus õhk-vesi süsteeme on võimalik kasutada ka renoveeritavates hoonetes kütte- ja tarbevee tootmiseks. Seadmeid saab kasutada ka õli- või elektrikütte süsteemide asendamiseks, kasutades mõningatel juhtudel ka juba olemasolevat soojusmahutit.\nÕhk-vesi soojuspumba eelised n Madalad ülalpidamiskulud – hooldus (võrreldes õlikatlaga 5 korda) ja püsikulud n Sõltumatus energiapoliitikast n Lühike tasuvusaeg\nIVO KÕPPER Bestair OÜ juhatuse liige\nSÄÄSTA KÜTTEKULUDELT KUNI 50% ÕHKSOOJUSPUMBAD ÕHK-ÕHK SOOJUSPUMBAD Hinnad koos paigaldusega alates 899 eurost\nÕHK-VESI SOOJUSPUMBAD Hinnad alates 4699 eurost (ei ei sisalda paigaldust)\nKOMPRESSORI GARANTIID COP kun 5,52 i\nMobiiliga juhtimise lisavõimalus\n100% võimsus kuni -15ºC AQUAREA T-CAP\nPanasonic Etherea Inverter+ seeria tooted on enim müüdud seadmed Panasonicu tootevalikus.\nA klassi energia säästmine\nAQUAREA T - CAP\nT-CAP seeria on ideealne lahendus nii uutele kui ka olemasolevatele majadele, kus tähtsal kohal on võimsuse säilitamine ja küttekulude säästmine. SXF seeria soojuspumbad saab edukalt ühendada ka juba olemasolevasse küttesüsteemi, olenemata sellest kas hetkel on radiaatorküte või põrandaküte.\nEriti vaiksed seadmed on varustatud erinevate lisafunktsioonide ja filtritega, mis aitavad parandada ruumi õhu kvaliteeti nagu näiteks E-ion plus õhupuhastussüsteem.\nÕHK-ÕHK SOOJUSPUMBAGA TASUTA KVALITEETNE PUIDUST VÄLISOSA KATE *\nÕHK-VESI SOOJUSPUMBAGA TASUTA 42” FULL HD TV *\n* Välisosa kate kuni 31.12.12 iga Panasonic õhk-õhk soojuspumba ostuga. Kampaania kehtib 17.09 - 31.12.2012 *Teler Panasonic TX-L42E5Y kuni 31.12.12 iga Panasonic õhk-vesi soojuspumba ostuga. Kampaania kehtib 17.09 - 31.12.2012\nKülastage meid Delta Plaza majas Pärnu mnt 141, 9. korrus, Tallinn või helistage meile numbril 60 64 350 ja me ütleme kui palju te võiksite aastas küttekuludelt säästa. Ametlik maaletooja: Bestair OÜ\nTel: 60 64 350\n8 E H I T U S\nVentilatsiooni rajades mõtle tulevikule UPONOR EESTI OÜ\nIga tänapäeva maja peaks olema varustatud korraliku ventilatsioonisüsteemiga.\n3 Plast ventilatsiooni paigaldamine on imelihtne – õhukanaleid saab lõigata käsisaega ja torud ning liitmikud tuleb lihtsalt üheteise sisse lükata.\nPõhiline ajend selleks on üha õhutihedamad majad ja soov energiakasutust väga täpselt optimeerida. Loomulikult on eesmärgiks ka sobiv ja mugav sisekliima – inimene peab tundma end majas hästi. Energia hinnad on kaotanud arusaama, et ventileerida saab ka lahtise aknaga. Lisaks tehnilistele põhjustele on ilmnenud veel üks oluline ventileerimise vajadus. Mida aeg edasi, seda allergilisem on inimene, põhjused on seotud tihtipeale toitumise või sissehingatava õhu kvaliteediga. Põhiline mure sissehingatavas õhus on seal sisalduvad allergeenkomponendid – kõikvõimalik tolm ja bakterid. Praeguse (materjali)valiku mõju tunnetatakse alles tulevikus. Seetõttu tuleb kaaluda igat otsust, mis ehitamisel tehakse.\n6 Võib soetada ka eelisoleeritud torud ja liitmikud – nii on paigaldamine veel lihtsam.\nHästi puhastata ventilatsioonisüsteem Ventilatsioonisüsteem peaks tagama värske ja puhta õhu ehk parema õhukvaliteedi, kuid pahatihti on see hoopis peamine tolmureostuse allikas. Millest omakorda tuleb oht tervisele. Kõik ventilatsioonisüsteemid vajavad hooldust, mille käigus tolm eemaldatakse. Kõige lihtsam on tolmu eemaldada võimalikult siledatelt pindadelt ja tootmistehnoloogia seisukohast puhtaimatelt materjalidelt. Parimaks näiteks on siinkohal plastventilatsiooni õhutorustikud ja detalid, muudest materjalidest süsteemidetailide nii puhas tootmine ei ole võimalik. See tähendab, et toode on juba ladustamisel puhas, pakendatud ja kaitstud. Torude otsad on kaetud korkidega. Neid korke tuleb peal hoida seni, kuni süsteem tööle pannakse. Hea algus puhta ventilatsioonisüsteemi rajamiseks on loodud. Veel suurem plastventilatsiooni tehnoloogiline eelis on selles, et tegu ei ole pelgalt plasttoruga, vaid kombineeritud toruga,\nMugav on ventilatsioonisüsteemi kokku panna ka lae alla ronimata.\nmille sisepinda katab antistaatiline kiht, millega on raskendatud õhuga kaasa lendava tolmu ladestumine toru sisepinnale. See muudab harvemaks vajaduse õhukanaleid puhastada. Kogu eelnevale infole tuginedes on nt Uponori plastventilatsiooni süsteemile oma heakskiidu andnud ka erinevad allergialiidud.\nPlasti eelised (ja piirangud) teiste materjalide ees Lisaks eelnevale on veel hulk eeliseid plastil teiste materjalide ees, nagu korrosioonikind-\nlus, dielektrilisus ja kõige olulisim: paigalduslihtsus. Unustada võib ketaslõikuri ja müra, torud saab prarajaks lõigata käsisaega. Liited ei vaja neete ega isepuurivaid kruve, suru vaid liitmik ja toru kokku, kinnita lakke ja kõik. Nutikam peremees või -naine saab süsteemi paigaldamisega hõlpsasti ka ise hakkama. Energiatõhususe seisukohast on tähtis ka torustiku tihedus, et õhk liiguks just sinna, kuhu vaja ja võimalikult väikese takistusega. Õhutorud peaksid olema varustatud hea tihendsüsteemiga.\nUponor ventilatsioonitoru sisepind on antistaatilisest materjalist, mis ei kogu tolmu. Seega sobib ka astmaatikutele ja allergikutele.\nTakistuse vähendamiseks on hea soovitus kasutada mis tahes ventilatsioonikomponentide puhul kolmikuid mitte aga külgliitmikke ehk sadulaid. Külgliitmike ühendamine on objektil tihtipeale mitte kõige kvaliteetsem ning põhjustab süsteemis lisatakistust ja puhastamise raskendamist. Plastventilatsiooni süsteemidel on ka mõingaid piiranguid. Torude läbimõõdud on 100 kuni 200 millimeerit, mis määrab nende süsteemide kasutuskohaks korterid, eramud ja väiksemad olmepinnad. Samuti ei saa torustikku rajada\nerinevate tuletõkketsoonide vahele nii lihtsalt kui metalltorustikuga. Pakutakse ka eelisoleeritud ventilatsiooni tooteid. See lihtsustab paigaldamist ja aitab ära hoida kondensaadi teket. Sel juhul pole vaja eraldi õhukanaleid isoleerida. Plasttorustik on sobilik kasutamiseks nii uusehitistes kui renoveerimisel. Peamised detailid, mida tähele panna on järgmised: n Torustike läbiviikudel aurutõkkest tuleb kasutada spetsiaalseid aurutõkke läbiviike, et maja jääks endiselt niiskustihe.\nn Pärast torustiku paigaldamist tuleb torustik sulgeda korkidega. Korgid eemaldada vahetult enne väljahäälestamist ja kasutamist. n Külmas keskkonnas tuleb torustik isoleerida, isegi kui selle paiknemine on maja üldsoojustuses (näiteks laesoojustus). n Plastist ventilatsioonitoru on võimalik tellida ka isoleerituna, ainult kokkupanemise vaev. n Paigaldamine on lihtne ja mugav.\nMAREK PLAAMUS Uponor Eesti OÜ sisekliima lahenduste müügiinsener\nSõna otseses mõttes silmnähtav põhjus, miks peab sügisel katuse, eriti aga vihmaveeesüsteemid üle vaatama.\nKatus üksi maja ei kaitse Enne sügisest vihmahooaega on majaomanikul asjakohane vaadata üle maja vihmavee süsteemide olukord. Maapealne vihmaveesüsteem koosneb räästasse paigaldatud horisontaalsetest rennidest ja allatuleku moodustavatest torudest-põlvedest. Nende kogupikkus sõltub hoone katuse pindalast ja maja kujust. Vee äravoolu peab ju kindlustama ka tugevamate vihmahoogude ajal.\nKas ümar või kandiline – vahet pole Piisava arvu allatulekute kohta tasub küsida nõu tootjateltpaigaldajatelt. Muidugi aitab ka kaine talupojamõistus – allatulekud peavad paiknema võrdsete vahedega. Soovituslik arv on sileda lihtsama katuse korral 100 ruutmeetri kohta üks allajooks. Kelpkatused ja rohkete väljaehitustega katused vajavad tihedamalt allajookse. Väga veerohketes sõlmedes, näiteks\nneelukohtades, tuleks lisaks kasutada lehtreid. Nii on välistatud suurvee ajal rohke ülejooks. Vihmaveesüsteeme pakutakse nii ümaraid kui ka kandilisi. Valides võib lähtuda oma maitsest ja sobivusest hoonega. Paigaldamise või vee voolamise seisukohast ei ole neis sisulisi erinevusi. Siin võib küll kohata selgitusi, et ümaras voolab vesi paremini ja nurkadesse ei saa sodi koguneda, kuid tegelikult pole kummagi renni kuju korral hooldamisest pääsu. Sõltuvalt puude hulgast hoone läheduses kogunevad rennid üsnagi kiiresti lehti või okkaid täis. Seetõttu tuleks neid korrapäraselt puhastada. Lehesodi püüdmiseks paigaldatakse ka võrke, kuid need võivad kohati olukorda halvendada. Sodi koguneb võrgu peale, see ei lase enam vett läbi ja renn kaotab oma mõtte.\nMida paksem materjal, seda kindlam Vihmaveesüsteemide juures on olulisemad kasutatud materjalid ja nende omadused. Mida\npaksem on materjal, seda paremini hoiab renn vormi. Õhema materjali korral võib renn lumekoormuse all välja venida. Seda muret siiski ei teki, kui rennikinnitid on paigaldatud tootja juhendite järgi. Torude puhul ei ole materjalide paksus nii oluline, need peavad kandma vaid enda raskust. Torustike maapinnalähedasemat osa saab kaitsta ka vandaalide vastu, kui paigaldada sinna kahe millimeetri paksusest terasest turvatorud. Neid on soovitatav kasutada just ühiskondlikel hoonetel ja näiteks kortermajadel.\nKas paigaldada ise või spetsialisti abiga Valiku määrab paigaldusele kuluv aeg ja raha. Enamiku Eesti tootjate toodang nõuab hea tulemuse saamiseks omajagu oskusi, kuigi lausa raketiteadus plekkide paigaldamine ei ole. Kallima hinnaklassi toodete paigaldamisega saab hakkama iga inimene, kellel on vaid aega ja tahtmist.\nErki Loigom AS Toode müügi- ja turundusjuht\n10 E H I T U S\nPõrandaküttesüsteem Ajast, mil Eestisse paigaldati esimene põrandaküttesüsteem, on möödunud juba peaaegu kaks aastakümmet.\nSelle aja jooksul on süsteemipakkujaid olnud mitmeid, kuid vähesed on suutnud olla oma tootevalikuga esindatud läbi kogu selle ajaperioodi. Uponor on Eestis tegutsenud 20 aastat ja on jätkusuutlik üle maailma. Kogemuslikult võib öelda, et suur osa paigaldatud süsteemidest vajab lähima aja jooksul uuendamist ja kohendamist. Suur hulk süsteeme töötab ja elab, kuid kaasnevad kasutuskulud on sealjuures liialt suured. Paljuski on unustatud tõsiasi, et iga süsteem vajab hooldust – mis liigub, see kulub. Paraku palju pole ka piisavalt saadaval põrandkütte kasutus- ja hooldusjuhendeid ning vastavasisulised peatükid on maja hooldusraamatutes käsitlemata. Siinjuures soovitus: viige sisse ja kasutage kinnisvara hooldusraamatuid! Ükski töö, maalritöödest tehniliste seadmete hoolduseni, ei tohiks märkimata jääda. Usun, et iga kasutatud kinnisvara ostja tunneks sellisest infost siirast rõõmu ning ilmselt mõjuks see tervendavalt ka ehitise likviidsusele. Käesolevas artiklis vaatame peamiselt, kuidas võiks põrandaküttesüsteemi hooldada ning kuidas kidurat süsteemi taas ellu äratada.\nAlustuseks vahetage välja vesi Esmajärjekorras tuleks üle vaadata põrandaküttesüsteemis ringlev vesi. Pahatihti meenutab see värvuselt kohvi. Korrosioon ja veest välja sadestunud kõikvõimalik orgaanika katab süsteemi sisepindu ja tõkestab selle normaalset tööd.\nMida teha? Süsteem tuleb läbi pesta ja vesi vahetada töödeldud vee vastu – küttesüsteemi lastavasse kraanivette tuleks lisada inhibiitorainet. Inhibiitor ehk inhibeerija on aine või faktor, mis vähendab keemilise reaktsiooni kiirust või takistab reaktsiooni. Kindlasti halvendab süsteemi sisepindadele ladestunud aine küttesüsteemi efektiivsust. Selle tagajärjel kasvab pidevalt soojuskandja pealevoolutemperatuur, millega kaasneb otseselt küttearve kasv. Kui põrandaküttesüsteemis on vesi pikemat aega vahetamata, on ilmselt kahjustada saanud ka liikuvosad, mis tähendab juba süsteemi osalist renoveerimist.\nKontrollige kollektorite seisukorda Järgmiseks tulekski hinnata põrandakütte kollektorite seisukorda. Pahatihti on ventiilid kinni kiilunud ja leketest tingitud kahjustused kollektori töö suisa halvanud. Heaks seisundikirjelduseks on üldjuhul visuaalne pool. Fotol 1 on näha peamised probleemsed kahjustused, mis viitavad olukorrale, et ventiilid ei avane ega sulgu piisavalt hästi. Selline asjaolu võib põhjustada klappajamite (foto 2) ja termostaatide (foto 3) sissepõlemist ja automaatne reguleerimine enam ei toimi. Lahendus on tihtipeale see, et klappajamid keeratakse maha ja süsteem elab oma elu. Kindlasti ei tekita selline asjaolu kasutuses suuremat ebameeldivust, kuid kindlasti tõusevad sellega soojusenergia kulud. Mida teha? Jaotuskollektorid tuleks välja vahetada. Väljavahetamisel on materjalikulu hinnanguliselt 35–40 eurot ühe kütteringi kohta. Tulemuseks on korrektselt sulguvad ja mittelekkivad komponendid, ehk siis ei mingit ülekütmist ega veekahjustusi. Kahjustused on tihti tek-\nK Ü T T E SÜ S T E E MI V E A D\nPõrandaküttesüsteemi hooldus Tõrked ja nende kõrvaldamine on peamine osa, millega kasutajad tegelevad. Siinkohal mõned näpunäited süsteemivigade iseseisvaks diagnoosimiseks ja kõrvaldamiseks. Avastatud viga\nAlandage pealevoolu temperatuuri või muutke küttekõverat.\nKontrollige pealevoolu temperatuuri küttekõverat. Vajaduse korral muutke seadistust. Seadistage pealevoolu termostaat kõrgemale temperatuurile.\nÜldiselt madal temperatuur. Segamissõlme temperatuur madal. Temperatuurid ebaühtlased. Ringluspump tekitab müra.\nÕhk süsteemis. Hüdrauliline tasakaalustus tegemata.\nÜksiku ruumi temperatuur madal, kuigi termostaat on lülitunud.\nTermostaat ühendatud mõne teise ruumi ajamiga.\nKontrollige ajamite paigaldust. Võtke ühendust paigaldajaga.\nÜksiku ruumi temperatuur madal. Ajam avaneb, kuid kütteringi tagasivool külm.\nKontrollige seadearvu, vajaduse korral avage tasakaalustusventiili 1/2 pöörde võrra.\nkinud ka kehvemate komponentide kasutamisel, mis on ostetud mittekvaliteetsetelt tootjatelt. Metallkollektorite puhul on tootjad isegi eksinud kasutata-\nvate komponentidega, lühidalt öeldes ei ole järgitud keemilisuse aktiivsuse tabelit. Ilmselt seda ongi väga raske jälgida, kuna me ei suuda kuna-\ngi lõpuni kontrollida, mis metalle süsteemi ulatuses kasutatakse. Siinkohal on abiks kogenud paigaldaja ja materjali valik.\nNäiteks Uponori tootevalikus on nii metalsed kui plastist jaotuskollektorid. Plasttorude mõtte on paljud kasutajad enda jaoks teinud vastuvõetavaks, kuid plastkollektor tundub täna ikka veel hirmutav. Asjatult! Plastiga kaasneb selgelt vähem ohtusid ning mõtteviis on samuti säästlikum ja jätkusuutlikum.\nKollektorite vahetus on lihtne Kollektorite vahetuse puhul ei ole vaja karta, et olemasolev torupundar uue kollektoriga kokku ei sobi. Paigaldatud süsteemides on kasutatud ka spetsiaalseid liitmikke kollektorite ja põrandaküttetorude ühendamiseks. Tänaseks on enamus tootjaid standardiseeritud ühele liitmikumõõdule ¾ eurokoonus. Need liitmikud on kohandatud pea kõikidele paigaldatud põrandakütte torustiku liitmiseks ¾ keermestatud otsaga (foto 4). Vana liitmik tuleb vaid maha lõigata nii liitmiku lähedalt kui võimalik. Kui toru väljaulatuvate otsade pikkusest puudu jääb ja toru on vaja jätkata, siis peab juba täpsemalt vaatama, kuidas ja millise liitmikuga seda teha.\nSüsteem tuleb uuesti õhutada Süsteem läbi pestud, uus vesi ringluses ja kollektor vahetatud, peaks süsteemi uuesti õhutama. Õhutada tuleb põrandaküttesüsteemi alati ühe ringi kaupa. Kogu süsteemi korraga õhutamine kogu õhku välja ei too. Samuti peaks automaatsed õhutid välja vahetama kvaliteetsemate õhutite vastu. Näitena võib tuua õhutajad, mis püüavad kinni ka mikromullid ja hõljumi. Sellised õhutajad on võimelised süsteemi õhutama kordades kiiremini ja tulemus on kindlasti parem kui tavaõhutite puhul.\n11 MAREK PLAAMUS\nvajab hooldust Automaatõhutite kasutamisel unustatakse pahatihti need avatud asendisse alatiseks. Pole ka harvad juhused, kui ühest õhutajast õhk sisse tõmmatakse ja teisest välja lastakse. Sellisel juhul tundub mõttetu rääkida hapniku diffusioonikindlatest toodetest.\nPõrandakütte süsteemi renoveerimise viimaseks peatükiks võib lugeda süsteemi juhtautomaatika kontrollimist. Enamik automaatikasüsteeme on väsinud ja ehitatud välja mitte kõige paremini. Ainuüksi automaatikasüsteemi enda energiatarve on kordades suurem kui kaasaegsetel mudelitel.\nKaasaegne Uponor kontroller tarbib elektrienergiat kuni 90W. Võrdlusnäiteks võiks võtta fotol 5 oleva süsteemi, kus enerigatarve on kuni 300W. Ka siin on energiasääst oluline. Juba mõnda aega on Uponori põrandakütte automaatikas kasulikuks uuenduseks lahendus, kus termostaat ja termoklapp\nei ole ühendatud ahelasse, ehk siis koormus ei ole termostaadil, termostaati kasutatakse vaid juhtpuldina. Sellega kaasneb termostaatide pikem eluiga ja täpsem temperatuuri juhtimine. Täpsust temperatuuri juhtimisse lisab ka elektrooniline termostaat, vastupidiselt bimetalltermostaatidele. Energia kok-\nkuhoiuks võib siinkohal kujuneda kuni 10%. Samuti on Uponor põrandaküte nutikas abimees hooldusel, tehes testkäivitusi nii termokappidele kui ringluspumbale. Kui olemasoleva põrandakütte automaatika kaabeldus on riknenud, võib kasutada ka Uponori raadiolevipõhiseid ter-\nmostaate ja süsteemi. Ei tasu karta raadiotermostaadi patareide kulu, energiatarve on viidud minimaalseks ja kasutatavad AAA patareid on mõistliku hinnaga ning elueaga.\nMAREK PLAAMUS Uponor Eesti AS sisekliima lahenduste müügiinsener\nÕige pinnakate pikendab oluliselt katuse eluiga Katus on hoone üks olulisematest osadest,\ntänapäevase tootmistehnolooia järgi toodetud\nKorrosioonikindlus. Seda määratakse hoonet\nkuna see kaitseb teisi konstruktsioone ilmas-\ntsingitud lehtterase eluiga linnatingimustes\nümbritseva keskkonnaklassi järgi (RC2-RC5).\nKõigi nende näitajate alusel saab võrrelda\ntiku mõjude eest. Terast katusematerjalina on\nPuhta õhuga maapiirkond on klass RC2, mõõdu-\nerinevate tootjate pinnakatteid ja ennustada\nka õhusaastatusega linnapiirkond on klass RC3,\nnende eluiga. Eeldatava eluea alusel saa-\nkasutatud juba üle sajandi ja see on ennast tõestanud nii paigalduse lihtsuse, töökindluse\nHoonetelt oodatakse aga märksa pikemat\nmere äärne piirkond ja tööstuskeskkond RC4.\nvad tootjad välja anda tegelikkusele vastavaid\nkui pikaealisuse osas. Tänapäeval on turul palju\neluiga. Eluhoonetel näiteks on Eestis kehti-\nIga pinnakattega lehtterase tootja peab ära näi-\ngarantiisid. Ruukki annab oma katuseprofiili-\nteraskatuse pakkujaid ja valiku tegemine nende\nvate normide järgi nõutav minimaalne eluiga\ntama, millisesse keskkonnaklassi antud mater-\ndele kahte tüüpi garantiid - esteetiline ja tehn-\nvahel raske. Väliselt sarnase materjali eluiga\n50 aastat. See tähendab, et kui kasutame katusel\njal sobib. Purali maksimaalne keskkonnaklass\nvõib erineda kordades. Lugege lähemalt, mis\ntsingitud terasplekki, siis tuleb see kas 15 aasta\non RC5, polüestril RC3. Kui kasutame materjali\nmäärab teraskatuse puhul ära selle kestvuse.\npärast välja vahetada või iga 10 aasta tagant üle\nvales klassis, on tagajärjeks jällegi katuse eluea\nEsteetiline garantii katab toote pinnakatte\nvärvida. See on üsna kulukas, kuna iga ülevär-\nkestendamise, pragunemise või koorumise ja\nTeraskatuse tooraineks on süsinikterasest õhuke\nvimine läheb maksma ~8-10 €/m2, mis on aga\njuba pool uue katusematerjali hinnast. Seega\ngarantii katab toodet läbiva korrosiooni st. et\nvõime ja muud mehaanilised omadused. Ilma\non selge, et saada tänapäeval piisavalt pika\ntel tõuseb temperatuur suvel +100˚C lähedale.\ntootesse ei teki garantiiajal roostest põhjus-\nkaitseta süsinikteras hakkab ilmastiku käes\nelueaga teraskatus, tuleb kasutada polümeerse\nKasutades katusel madalama temperatuuri-\ntatud auke. Lisaks kehtib garantii kõikide toot-\nroostetama juba ühe päevaga. Vastupidavuse\npinnakattega kaetud tsingitud terast.\ntaluvusega pinnakatteid, ei ole tagatud katuse\nmisvigadest põhjustatud pinnakatte kvaliteedi\nkestvus. Samuti on oluline minimaalne tööt-\nsuurendamiseks kaetakse teras tsingikihiga ja\nolulise või ebaühtlase värvimuutuse. Tehniline Tumedamatel\nveelgi pikema eluea tagamiseks kaetakse tsink\nRuukki pinnakatete valikust leiab palju eri-\nlemistemperatuur (+10 kuni -15˚C). Pinna-\nerinevate polümeersete pinnakatetega. Kui\nnevaid värvkatteid - Pural, Pural matt, Purex,\nkatteid, mille vastav näitaja on suurem kui 0˚C\nTsingitud (värvkatteta) katusele garantiid ei\nvanasti oli teraskatuse peamine pikaealisuse\nPVDF, polüester jne. On pinnakatteid, mis on\n(polüester), ei tohi talvisel perioodil ehitus-\nanta, kuna selle vastupidavus ilmastikule ei\ntagaja piisavalt paks tsingikiht (~70 μm), siis\nmõeldud katustele, neid mis sobivad eriti häs-\nobjekti tingimustes painutada. On oht, et pin-\nole enamike hoonete jaoks piisav. Võrdluseks,\ntänapäeval määrab selle suhteliselt õhukesel\nti fassaadidesse ning neid mida kasutatakse\nnakate murdub painutuskohas. Puralil ja Purexil\net näiteks ehitusobjektil ülevärvitud tsingitud\ntsingikihil olev värvikiht. Kaasajal on õhuke-\nainult siseruumides. Vale kasutuskoht võib olu-\non vastav näitaja -15˚C.\nkatusele antakse vastavalt Eestis kehtivale\nsele teraslehele võimalik tööstuslikult kanda\nliselt vähendada pinnakatte eluiga.\nmaksimaalselt 20-25 μm paksune tsingikiht.\nLisaks peab jälgima veel kriimustuskindlust,\nKa tuleb tsingitud katus koos objektil ülevärvi-\nTsingikihi kulumine sõltub ümbritseva kesk-\nKatustele sobivate pinnakatete puhul on olu-\nmisega lõppkokkuvõttes kallim, kui Ruukki parim\nkonna agressiivsusest. Näiteks soojas ja kuivas\nlised järgmised omadused:\ntusraadiust (1-4 korda materjali paksus (T)),\nkatuse pinnakate Pural. Seega saame suurema\nsiseruumis kulub tsingikiht 0,1 μm aastas, mis\nVärvitooni säilimine. Selle tagab pinnakatte\nmis on olulised näitajad nii katuse tootmis- kui\nraha eest kümme korda väiksema garantii.\nannab materjali elueaks 200 aastat. Saastu-\nultraviolettkiirguse (UV) kindlus. On olemas\nnud tööstuspiirkonnas on kulumine kuni 4 μm\nneli erinevat UV-klassi (Ruv1-Ruv4). Mida suurem\naastas, mis annab materjali elueaks ainult\nnumber, seda suurem UV-kindlus. Polüestri\nrohkem kui tootja poolt lubatud, tekivad värvis\n5 aastat. Tsingikihi keskmine kulumine näi-\nklass on näiteks Ruv2, Puralil aga Ruv4, mis\nmikropraod ja värvkatte eluiga väheneb tundu\nteks mõõdukalt saastunud linnakeskkonnas\nsisuliselt tähendab, et Pural säilitab oma värvi-\non ~1,4 μm aastas. Seega ilma värvkatteta on\ntooni 2,5 korda kauem kui polüester.\nTasuta infotelefon 1914 www.ruukkikatus.ee\n12 E H I T U S\nSOOJUSTUSE KÕRGEIM KLASS soojapidavaim energiasäästlik turvaline keskkonnasõbralik\nUus ISOVER KL 33 on mineraalvilladest soojapidavaim. KL 33 isolatsioonivõime on üle 10% parem siiani kasutusel olevatest soojustusmaterjalidest. Ehitades uue ISOVER KL 33-ga säästad küttekuludelt kogu hoone eluea jooksul ning lisaks sellele säästad ka loodust!\nEHITUS JA REMONT (oktoober 2012)\nMaalehe erinumber EHITUS JA REMONT (4. oktoober 2012)


Vabakirikud ja mäletamine: historiograafilisi mõttekilde | K&T\nLugesin äsja kirikuõpetaja Laine Villenthali mälestusteraamatut „Sina juhid minu elu“. Igale kirikuloost huvitatud inimesele on see teretulnud lektüür. Autori pikkadesse aastatesse mahub talutöö kogemust, nõukogude alguaegade vintsutusi, ateistliku süsteemi kiuslikkust, koguduseõpetaja argipäevatoimetusi, vaatepiiri avardavaid välisreise. Imestasin, kui üksikasjalikult kirjeldab Villenthal vaimulikke talitusi, kiriklikke tähtpäevi, milles ta osales, mäletades – küllap märkmetele toetudes – nimesid, kuupäevi, isegi seda, milline oli ilm. Aga väga napilt, otsekui vihjamisi, avaldab ta oma tundeid. Nagu oleks nende jaoks värv ja tint otsa saanud. Võibolla otsustas ta tundeid mitte mäletada? Võibolla kuulubki autor sellesse põlvkonda, kus tunnete mäletamine ei ole sotsiaalse praktikana levinud?\nTahan veelkord öelda, et Laine Villenthali raamat on tore ja tänuväärt üllitis. Samas illustreerib see üht teoloogilist ja kirikuloolist tõdemust: mäletamine ongi selektiivne. Kirikuloolasena kuulen aeg-ajalt veelgi radikaalsemat mõttekäiku. Milleks üldse minevikus sorida? Milleks vanu haavu lahti kiskuda? Kas poleks mõistlikum unustada „eelmised peatükid“ ja liikuda edasi? Igapäevases pastoritöös on nii palju tarvis korraldada, lahendada ja manageerida, et teoloogilis-ajaloolisteks aruteludeks ei jää aega. Me räägime kiriku visioonist, arendame juhte, rakendame jüngerlusprogramme, hooldame hooneid ja lihvime tegevusstrateegiaid. Daniel H. Williams tõdeb: „Samal ajal kui pastorid on muutunud efektiivsemateks administraatoriteks ja institutsiooni hoidjateks, olles suurepärased avalikud esinejad, on nad kaotamas võimet tegutseda oma ajaloolise usu võimekate tõlgendajatena.“ Julgen öelda: mineviku tõlgendamine ei ole üleüldsegi mitte tühi töö ja vaimu närimine!\nTeoloog Miroslav Volf räägib oma raamatus The End of Memory (2006) kahest kirikule-kristlastele ja õigupoolest kogu kultuurile antud ülesandest: mäletada tõeselt ja unustada õigesti. See ülesanne on mõnikord keerukam kui esmapilgul tundub. Kirikulool on selles protsessis täita oluline roll, ja seda mitte ainult humanitaarteaduslikus, vaid ka eklesioloogilises mõttes. Vabakirikliku taustaga kirikuloolasena möönan, et järgnevad mõttekillud on tähenduslikud esmajoones vähemuskirikutele, kuigi loodan, et mitte ainult. Ja pealegi, mingis mõttes on Eestis kõik kirikud vähemuskirikud, kui nad võrdlevad end kultuuritervikuga, mitte omavahel.\nNimetan neli põhjust, miks kirikulooga tegelemine praegusaja Eestis võib osutuda viljakaks: ajalugu on lahutamatu osa usuliikumise identiteedi kujunemisest, mõistes oma lugu, mõistab liikumine paremini iseennast; historiograafia, mis ausalt tegeleb kommunistliku lähiajalooga, toetab ühiskonnas ja kirikus vajalikku lepitusprotsessi; jätkuv dialoog minevikuga süvendab usuliikumise spiritualiteeti; vähemuskirikute positsioonilt kirjutatud kirikulugu täiendab oluliselt historiograafilisi püüdlusi tervikuna.\nKirik, lugu ja identiteet\nPaul Fiddes, Oxfordis töötav silmapaistev baptisti teoloog, argumenteerib, et kiriku või konfessiooni identiteet sisaldab küll universaalseid aspekte ja olevikutegelikkust, kuid sellesse on alati hõlmatud kohalik element ja spetsiifiline minevik. Identiteet sünnib ühelt poolt ajaloost ja pärandist ning teiselt poolt tänapäevastest tegevustest. Fiddes kritiseerib, et baptistid ei mõista oma traditsiooni teoloogilise kategooriana; seda olukorda aga ei saa kirjeldada „mitte traditsiooni puudumisena, vaid nõrkusena oma traditsiooni mõtestada“. See tähelepanek võib olla relevantne teistelegi kirikutele. Kas käsitleme ajaloolist traditsiooni kui reliikviakasti pandud kullakamakat? Kas oleme selle ülepea unustanud kolikambrisse vananenud arvutitehnika, tolmunud plaanide ja läbiloetud raamatute alla? Või on identiteeti kujundav lugu otsekui voolav allikas, mida hoiab sumbumast pidev tõlgendamine ja mõtestamine?\nKirikud on mõnikord kasutanud oma ajaloomälu ja selle jäädvustamist pragmaatiliselt. Asjadel, millel on ajalugu, vanadel asjadel, on ju rohkem väärtust. Viidates kultuurilooliselt rikkale pärandile, aastasadadepikkusele tegevusele, viidatakse millelegi, mis väärib lugupidamist. Nõus. Aga ikkagi: oleksin selle PR-argumendi kasutamisega ettevaatlik. See on võrreldav respektiga muuseumieseme ees. Lugupidamine dünaamilise, eksistentsiaalset tähendust pakkuva kiriku vastu aga eeldab kirikult mitte lihtsalt mineviku „funktsionaalset“ kasutamist, vaid sellest minevikust õppimist, muutumist. Siin on oluline märgata nii traditsiooni katkestusi kui järjepidevust, ja seda, millise ülesande esitab see tänasele kirikuliikmele ja -juhile. Niisiis väidan, et kirikuloolist mäletamist on tarvis mitte ainult oma rolli rõhutamiseks ühiskonnas, nii-öelda teiste jaoks, vaid kiriku enesemõistmise tugevdamiseks, nii-öelda enese jaoks. Vahest on seda eriti tarvis endise sotsialismileeri riikides, kus kirik – või oleks õigem öelda: mitmed kirikud – on pärast 1990. aastate algust läbinud identiteedisegaduse faasi, ja siinkirjutajale näib, et see faas ei ole tegelikult veel seljataha jäänudki.\nKirikulugu ja lepituse vajadus\nEestis ja teistes kommunismi varjust tulnud riikides sisaldab mäletamine lepituse otsimise ja leidmise võimalust. Tõsi, mäletada võib ka kättemaksuks. See aga oleks surnud ring, kui püüame oma haavu tervendada teistele haavu juurde tekitades, nagu ütleb Miroslav Volf. Tõese ja õiglase meenutamise ning meeleparanduse ja lepituseotsimise põimumine aga tähendab samas, et kirikulooline kirja pandud või suuline tõlgendus ei ole päriselt vaba teoloogilistest ja eetilistest järelmitest. Paul Ricoeur räägib ühes oma teoses passiivsetest ja aktiivsetest mälestustest. Piltlikult öeldes, passiivsed mälestused on varjul kuskil mälukambrites ja kerkivad esile juhuslikult, mõne emotsiooni või muu seose tõttu, mis nad vallandab. Aktiivsed mälestused aga hoitakse alles teadlikult, me otsime need sihipäraselt üles, meenutame neid teatud eesmärgil. Kujundlikult öeldes, ajalookirjutamine on kollektiivse ja aktiivse meenutamise protsess. Ja selliselt muu hulgas ka eetiline tegevus.\nKommunistlikus tegelikkuses lahti hargnenud või kokku kootud lähiajalooline Eesti usulugu võib kohati olla päris valuline. Selles on heroilisi seiku, ustavuse panust, argipäeva tuimust, tahtmatuid ja teadlikke kompromisse, isegi reeturlikkust. Aga et see saaks lepitatud pärandiks, toeks edasiliikumise teel, tuleb seda kõigepealt meenutada. Ei piisa kinnikatmisest või unustuse prügikasti viskamisest ja kaane kinnilöömisest. Tasakaalukal historiograafial on siin täita tähelepanuväärselt oluline roll. Olen Ida-Euroopa baptiste silmas pidades kord öelnud, et tagakiusamise mitmetahulist lugu tuleb analüüsida ja mäletada nii tänulikkuse kui meeleparandusega. Vastasel korral jääme oma mineviku vangideks. Söandan sedasama öelda ka kodusemas kontekstis.\nMuidugi ei tähenda see, et kirikulugu saaks endale võtta otseselt hingehoidlikke ülesandeid. Ei peagi. Aga kui tegelikkuse tajumisest sündiv kurbus avab tee andestusele, kui möödunu põhjuste ja seoste aimamisest tekkinud tänulikkus on osa individuaalsest ja kollektiivsest identiteedist, siis on kirikulool kaugemaleulatuvamad teoloogilis-filosoofilised-eksistentsiaalsed tagajärjed, kui lihtsalt kirjeldada ja teada anda, „kuidas see kõik oli“. Ilma et historiograafia seda eesmärgiks seaks, lisandub ta informatiivsele panusele transformatiivne panus. Ja vahest just sellepärast, et tal seda viimast eesmärki otseselt ei ole.\nAjalugu ja spiritualiteet\nMark Noll kirjutab oma kirikuloo õpikus Turning Points, et kirikulugu on tarvis järgmistel põhjustel: see osutab kristliku usu ajaloolisele iseloomule, see annab sügavama perspektiivi pühakirja tõlgendamisele, ja see võimaldab analüüsida kristliku religiooni ja ümbritseva kultuuri suhteid. Noll lisab veel neljanda põhjuse-põhjenduse: „Mineviku uurimine on kasulik selleks, et kujundada kohaseid kristlikke hoiakuid.“ Mulle tundub Nolli viimane väide pisut liiga jäigalt pedagoogilisena. Aga olen nõus, et kirikuloo episoodide taas-läbielamine, selles mentaalselt osalemine, aitab uurijal-lugejal jõuda sügavama spiritualiteedini. Kelle vaimulaadi ei oleks puudutanud Assisi Frantsiskuse usalduslik looduslähedus või Püha Nikolause abivajaja väärikust hoidev lahkus! Asi ei ole ainult selles, et need lood isiklikult kellegi südant liigutavad. Asi on selles, et need ja teised minevikuseigad ja narratiivid loovad kollektiivsema mõõtme usule ja inimeseksolemisele üldse. See on eriti oluline vabakirikutes, kus usku käsitatakse sageli äärmiselt individuaalselt.\nKatoliiklik autor Philip Sheldrake mainib, et kultuuris, kus kollektiivne teadvus on killustunud, kaldutakse üle rõhutama „individuaalset sisevaatlust ja puhtakujuliselt isiklikku arengut“. Ta lisab: „Spiritualiteet muutub privaatseks asjaks.“ Ajaloo, muu hulgas kirikuajaloo avarama panoraami märkamine ja sellesse süvenemine aitab leevendada painavat enesekesksust. Ma pole ainus, kes Piibli teksti püüab mõista, paljud teised on sellega enne mind vaeva näinud. Mis oleks, kui õpin nende järeldustest, vähemalt arutlen nendega? Ma pole ainus, kes kohtab suhete või töö õnnetust ja õnne; ma pole ainus, kes kogeb armastuse, usu või kutsumuse taaka või tiivustust. Mis oleks, kui suhtlen kirikuloo abil nendega, kes sedasama teed on enne käinud? Kirikulugu aitab muuta usu kollektiivse mõõtme isikliku vaimulaadi osaks. Kirikulugu võib kaasa mõjuda teel vaimuliku ja isiksusliku küpsuse suunas. Samuti on sellel avaram teoloogiline tähendus. Sain sellest paremini aru hiljuti, kui olin lõpetanud ühel konverentsil ettekande neljast Eesti baptistiliidu ajaloolisest suurkujust, kellest ükski pole enam elavate maal. Mu kolleeg ja ametivend Inglismaalt tõusis püsti ja küsis: „Oled sa mõelnud, kuidas see, millest rääkisid, seostub pühade osaduse kui teoloogilise kontseptsiooniga?“ Ei, ma ei olnud mõelnud. Aga nüüd mõtlen.\nVabakirikute ajalookirjutus ja laiem historiograafia\nKirikulugu on läbi sajandite sündinud suuremate, vähemasti formaalselt tugevamal positsioonil olevate konfessioonide tõlgendusena. Euroopas on selline konfessionaalne historiograafia, mis tagab teatud „traditsiooni normatiivse iseloomu“, ise muutumas ajalooks. Ometi pole see vaateviis päriselt kadunud. Käesolev kirjutis väljendab seisukohta, et vähemuskirikute, Eesti kontekstis vabakirikute historiograafia võib märkimisväärselt rikastada kirikuloo teemasid ja üldpilti.\nEt see üldpilt aegamisi täienebki, johtub mitmest tegurist. Esiteks, sekulaarses ühiskonnas on kõik kirikud nii-öelda samas paadis, ja usutavasti on valmidus üksteiselt õppida sellises võrdses olukorras tunduvalt suurem kui kinnistunud võimu- või staatusepositsioonidel olles. Teiseks, ajalooteaduse huvi „väikeste“ teemade vastu on täna oluliselt kasvanud, võrreldes ajaga kasvõi pool sajandit tagasi. Kolmandaks on tulemuslik kirikulooline uurimistöö, eriti üldkirikuloo vallas, võimalik ainult jõude ühendades ja eelarvamusi ületades, mis muu hulgas tähendab ka oikumeenilist kirikuloo-alast koostööd. Ja neljandaks, vabakirikud on ise hakanud looma analüütilisi ja allikatele hoolikalt toetuvaid tekste. See kõik loob eeldused, et erinevatest kiriklikest taustadest või hoopiski religioosselt neutraalsetelt lähtekohtadelt vaadeldud ja tõlgendatud kirikulood „tihedamalt suhtlevad“, vahest polemiseerivad, kuid viimaks siiski üksteist täiendavad.\nLõpetan kolleeg Sharyl Corrado mõttekäiguga: „Need, kes kirjutavad ajalugu ja arendavad arhiive, on saanud mineviku majapidajateks. Meie vastutusrikkaks ülesandeks on ajalooteemasid käsitledes vältida nende demoniseerimist ja heroiseerimist – suhtuda nii mõttekaaslastesse kui vastastesse samasuguse lugupidamisega – ja püüda neid mõista, kujutades nende lugusid tundlikult ja nii täpselt kui allikad lubavad. Tulevaste põlvede ees on meie vastutus edastada uurimistulemusi ausalt, tunnistades nii nõrkusi kui tugevusi, pattu nii nagu pühadustki, nii et meie auditoorium võib luua seoseid eelmiste põlvedega, samastada ennast nendega ja õppida neilt. Kuigi täielik pilt ei selgu siinpool igavikupiiri iialgi…“\n Daniel H. Williams, Retrieving the Tradition and Renewing Evangelicalism: A Primer for Suspicious Protestants (Grand Rapids: Eerdmans, 1999), lk 10.\n Miroslav Volf, The End of Memory: Rememberign Rightly in a Violent World (Grand Rapids: Eerdmans, 2006).\n Paul S. Fiddes, Tracks and Traces: Baptist Identity in Church and Theology (Carlisle: Paternoster, 2003), lk 14.\n Volf, The End of Memory, lk 86.\n Toivo Pilli, „Christians as Citizens of a Persecuting State“, Journal of European Baptist Studies, no 1 (september 2006), lk 22.\n Mark Noll, Turning Points (Grand Rapids: Baker Academic), lk 14-18.\n Philip Sheldrake, Spirituality and History (London: SPCK, 1995), lk 3.\n James E. Bradley and Richard A. Muller, Church History (Grand Rapids: Eerdmans, 1995), lk 11.\n Sharyl Corrado, „Introduction“ – Sharyl Corrado ja Toivo Pilli, Eastern European Baptist History: New Perspectives (Prague: IBTS, 2007), lk 13.\nToivo Pilli (1962), PhD, on EEKBL Tartu Salemi Baptistikoguduse pastor ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari dotsent.


Puidust fotokaardid- nimetahvel "Lilleke" —\nKategooriad: Kõik tooted, Lastele, Muud tooted, Nimelised dekoratsioonid Sildid: fotokaardid, lastetuba, nimeline dekoratsioon\nBeebi minisünnipäevade jäädvustamiseks imearmas nimetahvel fotokaartidega, mida saad kasutada lapse toa sisekujundusdetailina kui ka lapseea piltide jäädvustamiseks.\nVeelgi personaalsemad beebi- ja lapseea pildid! Kasutatavad alates sünnist kuni 12. eluaastani. Väga vahva viis jäädvustada igal aastal sünnipäev samasuguse mälestusväärse detailiga.\nPuidust fotokaardid koos lapse nime ja sünniandmetega, millega jäädvustada imearmsaid pilte lapsepõlvest ning luua lapse tuppa isikupära ning personaalsust. Pisikene ime on täpselt korra nii pisike, et teda armsalt jäädvustada! Sobivad ideaalselt ka katsikukingituseks!\nPuidust fotokaardid on vastupidavad ning ei mulju ega lähe vormist ära, kui pisikene avastaja need pilti tehes ka juhuslikult kätte saab. Ka pisikene hammustus ei riku kaartide kuju ega muuda neid kasutuskõlbmatuks. Fotokaardiga pildistades on hea võimalus talletada alati beebi vanus pildi tegemise hetkel ning ei pea seda eraldi juurde kirjutama. Ühtlasi on neid hea kasutada, kui igakuiselt torti sünnipäevaks teha ei jõua 🙂\nKomplekti kuulub nimetahvel ning erinevad ajaaknad koos numbritega.\n– 1x ümmargune lillemotiividega tahvel lapse nimega (kuni 3 nime)\n– 1x sünniandmete detailidega fotokaart (soovi korral saab fotokaardi sünniandmed ka tühjaks jätta, et need hiljem ise juurde kirjutada)\n– 8x erinevate ajaraamidega fotokaardid (päev, päeva, nädal, nädalat, kuu, kuud, aasta, aastat)\n– 12x numbrililled, numbritega 1-12\nEse on pakitud ilusti karpi ning sobib ka otse kingisaajale saatmiseks või andmiseks. Fotokaardid ja numbrid on pakitud eraldi kangast kotti, et neid oleks mugav hoiustada.\nVali ise värv: Puidust nimetahvel+ fotokaardid detailidele saad endale meelepärased värvitoonid ise valida. Valida saad KUNI 4 värvitooni ning värvitoonid saad valida piltide hulgas asetsevast värvikaardist. Kui Sul on väga täpseid eelistusi, mis ese millist värvitooni peaks olema, palun kirjuta sellekohane info kindlasti kommentaari lahtrisse (mis värvi nimi, tahvel, detailid, ajaakna lillekesed, numbrililled jms). Kui värvikaardil ei leidu Sulle meelepäraseid toone – anna meile märku ning püüame lahenduse leida!\nTellimiseks: Kirjuta kommentaari lahtrisse lapse nimi (nimed), sünniandmed (kuupäev, kellaaeg, kaal, pikkus) ning meelepärased värvitoonid (kui soovid teatud detaile just teatud värvi, kirjuta kindlasti täpne info tellimust vormistades).\nNimetahvliga tulevad kaasa ka väikesed jalakesed, et mille abil ese riiulil, kapil või laual ilusti püsti seisaks 😉\nVaata lähemalt milliseid teisi fotokaarte, puslesid ning ruumidekoratsioone veel meie valikust leiad! Soovi korral valmistame ka mitmesuguseid eritellimusi, võta selleks meiega personaalselt ühendust.\nPuidust tordi topper ümar erineva disainiga (vali ise)\nPuidust nimetahvel “Mängur”


20. Tallinna Maraton ootab suusasõpru juubelimaratonile\nViimased uudised Alutaguse rajaoludest\nLumeoludega on seis väga hea. Kehvematele kohtadele jätkub lumevedu veel homme. Klassikajäljed tulevad kogu raja ulatuses ning musta rajapõhja ilmumine on väga ebatõenäoline. Soovitame välja otsida korralikud suusad.\nIX Mulgi Uisumaratoni toimumisaeg on selgunud!\nViljandi Rattaklubi annab teada, et IX Mulgi Uisumaraton toimub 10.02.2018. ⛸\nALUTAGUSE MARATONIL SÕIDETAKSE KLASSIKAT!\nSuurepärased uudised kõikidele klassikatehnika austajatele - ALUTAGUSE MARATON TOIMUB EELOLEVAL LAUPÄEVAL KLASSIKAS 13KM RINGIL! TÄNA SÜDAÖÖL LÕPPEB KA EELREGISTREERUMINE! Pane end kohe kirja.\nEesti Ekstreemjooksu karikasari ootab osalema!\nEesti Ekstreemjooksu karikasarja raames toimub 2018. aasta aprillist augustini kokku viis eripalgelist ja atraktiivset jooksuvõistlust!\nMulgi Uisumaratoni registreerimine on avatud!\nIlmaennustus lubab viimaks miinuskraade ja Viljandi Rattaklubi korraldatav Mulgi Uisumaraton loodab tänavu saada järje juba kaheksandat korda!\nSpordiaasta parimate pildigalerii\nViljandimaa parimate sportlaste tunnustamise pildigalerii leiab galeriist\nÕpetajate Võrkpallivõistlused toimuvad Viljandis\n4.-5.jaanuaril 2018 toimuvad Viljandi Spordihoones ja Suure-Jaani Kooli võimlas Eesti Koolispordi Liidu korraldatavad õpetajate võrkpallivõistlused . Kokku oaleb kahel päeval 34 võistkonda ning nende seas on Viljandimaalt kolm võistkond- Lahmuse, Suure-Jaani ja Heimtali/Saarepeedi. Ajakava ja tulemused leiab http://turniir.ee/vork2018\n14. juulil 2018 toimub Otepääl Eesti ainukene SwimRun võistlus, Pühajärve SwimRun Baltic Challenge, kus osalejatel tuleb korduvalt ujuda ja joosta. Lisaks SwimRun üritusele toimuvad Pühajärve ääres 13. juuli õhtupoolikul Eesti meistrivõistlused aquatlonis ja 14. juulil Pühajärve avaveeujumisvõistlus.\nValiti Viljandimaa 2017 parimad sportlased\nViljandimaa Spordiliidu üldkogu valis 11.detsembril Viljandimaa 2017 parimad sportlased. Meessportlase kategooriasse esitati 4 kandidaati, parima naissportlase tiitlile kandideeris kaks sportlast, parima noormehe tiitlile neli kandidaati ning neiu tiitlile samuti neli kadndidaati. Parimaks võistkonnaks esitati kuus võistkonda. Allolevas tabelis on parimate nimed ...\n62. Viljandi Linnajooksu võitis Ibrahim Mukunga Wachira\nVihmas ja tuules toimunud 62.Viljandi Linnajooksul osales 447 jooksusõpra. Nende hulgas põhijooksul 276, rahvajooksul 47,kepikõnnil 53 ja lastejooksudel osales 71. Meeste arvestuses saavutas esimese koha IBRAHIM MUKUNGA WACHIRA ajaga 32.18,2, teine oli Tiidrek Nurme ajaga 32.48,9, kolmas ILJA NIKOLAJEV ajaga 33.56,3. Naistest saavutas esimese koha LIINA LUIK (üldar...\nSuur tänu Rullituuri osalejatele ja koostööpartneritele!\nRullituuri hooaeg on selleks aastaks edukalt lõppenud aga 2018. aastal kohtume taas!\nMeistrimedalid ootavad omanikke!\nKõik, kes Rullituuri hooaja lõpurallile ja -peole ei jõudnud saavad meistrimedalid kätte A&T Sport poest Tallinnas (Mustamäe tee 50).\nTondiraba Rulluisuralli tulemused\nEilse ralliga tõmbasime sellele Rullituuri hooajale päikeselise joone alla! Vaata finišiprotokolli:\nTunnustame Rullituuri sarja üldvõitjaid! / We recognize Rullituur's general winners!\nLaupäevasel auhinnatseremoonial tervitame sarja üldvõitjaid Henkelli vahuveini ja Fazeri kommidega! We welcome the general winners at Saturday's award ceremony with Henkell's sparkling wine and Fazer candies!\nKäes on medalisadu! / It's time for Masters medals!\nSel laupäeval toimuva Tondiraba Rulluisuralli järgselt jagame ka 2017 hooaja meistrimedaleid! After the Tondiraba's Rally on this Saturday, it's time to award all our tour champions with medals!\nRullituur ends this season with a great race and award ceremony already this Saturday!\nWe will end our season with a fun event - Tondiraba's Skating Rally - on September 16th.\n19. augustil toimunud Peetri Jooksu raames korraldatud Apollo Kino heategevusjooksuga kogunes osalustasu ning iga osaleja pealt tehtud Peetri Jooksu lisapanusega liikumispuudega 9-aastase Hanna-Liisa taas kõndima aitamiseks vajaliku füsioteraapia kulude katteks 3345 eurot.\n16. septembril toimub Rullituuri hooaja lõpuüritus - Tondiraba Rulluisuralli\nJuba ülejärgmisel laupäeval tähistame rulluisuhooaja lõppu toreda ja piduliku ralli ning tralliga!\nTallinna Rulluisumaratoni fotod ja videokokkuvõte nüüd üleval!\nPühapäeval, 3. septembril, toimunud Rullituuri Tallinna etapi fotod ja video on üleval tuuri Facebooki lehel ning fotod õige pea ka Sportfotos.\nJälgi Rullituuri Tallinna etapi tulemusi live'is!\nSel pühapäeval toimuva Rullituuri Tallinna etapi tulemusi on võimalik taas reaalajas jälgida!\nViimsi SPA ja Atlantis H2O veepargi pakkumised 3.09 Rullituuril osalejatele\nRullituuri Tallinna Rulluisumaratonil osalejatele kehtivad numbri alusel mitmed ägedad soodustused!\nTallinna Rulluisumaratoni soodusregistreerimine lõpeb täna!\nVeel tänase päeva hilisõhtuni (23:59) kestab Rullituuri Tallinna Rulluisumaratonile registreerimise II ehk soodsam voor.\nJuba sel nädalavahetusel - kaks ägedat rulliüritust!\nSuvistele nädalalõppudele paneb punkti Rullituuri hooaja järjekordne etapp - Tallinna Rulluisumaraton. 3. septembril oodatakse kõiki uisusõpru stardipaika Haabneemes, et seal rullid joonele panna.\nPane vaim valmis rullinädalavahetuseks!\nRullituur kutsub kõiki tähistama rulluisu hooaja lõppu eriti väärika ja ägeda RULLINÄDALAVAHETUSEGA!\n19. Rõuge Rattamaratoni võitis ülekaalukalt tiitlikaitsja Caspar Austa, kes läbis 48 km pikkuse põhidistantsi ajaga 2.03.44. Auväärne teine koht läks Lätimaale ja selle võttis ajaga 2.06.04 tiimi MySport.lv sportlane Lauris Purninš. Kolmandana veeres üle finišijoon Peeter Tarvis, kelle kaotus võitjale oli üle kolme minuti. Kiireim naine oli taaskord Greete Steinbur...\nRullituuri Tallinna etapi eel tasub osa võtta ka Fakto Auto Rullisõidust\nKoostöös Rullituuriga korraldab Aerobike Fakto Auto Tallinna Rahvasõidu etapi raames 2. septembril Peetris ka Fakto Auto Rullisõidu.\nJõgeva Kalevipoja Rulluisumaratoni pildigalerii!\nRullituuri Jõgeva etapi fotod on nüüd üleval!\nKäesoleva nädala pühapäeval peetakse 19. Rõuge rattamaratoni avatud raja sõit, mis saab alguse Ööbikuoru külastuskeskuse juurest täpselt südapäeval. Uudistama saab minna vaid 47 km pikkust põhidistantsi ja 16 km noorte- ja matkasõidu rada, kuna 69 km pikkusele 1200 tõusumeetriga XXL-sõidu trassile jäävad karjaaiad, mille eemaldamisega on maaomanikud nõus vaid võis...\nRullituuri Jõgeva etapil kihutasid võidu nii linnapea Raivo Meitus kui Saskia Alusalu\nTäna, 6. augusti pühapäeval, toimus Rullituuri selle hooaja kolmas etapp - Jõgeva Kalevipoja Rulluisumaraton. Põnev rada ja üle hulga aja Jõgeval toimuv maratonidistants tõi rajale üle 400 rullisõbra ja üldarvestuses jõudsid poodiumile ka kaks eesti sõitjat!\nJõgeva Kalevipoja Rulluisumaratoni live!\nSel pühapäeval toimuva Rullituuri Jõgeva etapi live tulemusi on võimalik jälgida lingi ja QR-koodi kaudu.\nJuba sel pühapäeval toimub Rullituuri selle hooaja kolmas etapp - Jõgeva Kalevipoja Rulluisumaraton.\nTule 5. augustil Saku Ekstreemjooksule!\nSpordiklubi Meie Liigume eestvedamisel toimub 5. augustil I Saku Ekstreemjooks, mis on ühtlasi esimest korda toimuva Eesti Ekstreemjooksu karikasarja finaaletapiks!Spordiklubi Meie Liigume eestvedamisel toimub 5. augustil I Saku Ekstreemjooks, mis on ühtlasi esimest korda toimuva Eesti Ekstreemjooksu karikasarja finaaletapiks! Eelregistreerimine võistlusele lõpeb 3...\n... 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23