Riigikogu ToimetisedEelmised numbridNr 6Õigusnormide kohast eri kultuuriruumides\nInimese käitumist ühiskonnas reguleerivad sotsiaalsed normid. Need peegeldavad tüüpilisi suhteid ja sidemeid, mis on iseloomulikud mingi sotsiaalse rühma liikmete enamikule või kogu ühiskonnale.\nSotsiaalset käitumisnormi tuleb vaadelda ühiskonna struktuuri osana ning laias laastus võib normid jagada kahte rühma – õigusvälisteks normideks ja õigusnormideks.\nSuvalise (kas õiguse või õigusvälise) sotsiaalse normi puhul on tähtis, et see hakkab ühiskonnas või mingis sotsiaalses rühmas kehtima siis, kui ühiskonna või rühma liikmed seda järgivad ning norm pälvib antud sotsiaalse keskkonna heakskiidu ja normi eiramine toob kaasa hukkamõistva reaktsiooni (Koller 1993, 267).\nIgasuguse sotsiaalse normi tähtsamad tunnused on:\nkasulikkus (ühiskondlik vajadus);\nrealiseerumine inimeste käitumises.\nEt sotsiaalne norm vastaks kasulikkuse printsiibile, peab ta olema ajas, ruumis ja adressaatide (s.o sotsiaalsete rühmade või isikute) osas õigesti orienteeritud ning muutuma inimeste elutingimuste muutumise järgi (Sotsialnõje otklonenija 1989, 74).\nNii õigusvälised normid kui ka õigusnormid on kohustusliku iseloomuga. Kõik sotsiaalsed normid on omavahel seotud, kujutades endast sotsiaalset korda, sest nad reguleerivad inimestevahelisi suhteid. Õigus ei ole aga esimene sotsiaalne kord. Õiguse eelastmed objektiivses tähenduses on moraal ja tava. Nagu õigusnormid nii ka moraali- ja tavanormid (kui tüüpilised sotsiaalsed normid) on üldise iseloomuga ja üldkohustuslikud (Narits 1995, 7). Niisiis tulenevad seadused moraalinormidest, algupäraselt on kogu õigus tavaõigus. Õigus seaduste kujul on tsivilisatsiooni hilisem nähtus, see eeldab kõikide sotsiaalsete normide ratsionaalset mõistmist (Raiser 1995, 65).\nNagu eespool märgitud, on sotsiaalsete normide kolmandaks tunnuseks nende realiseerumine inimeste käitumises. See tunnus on tihedalt seotud sotsiaalsete normide kasulikkuse printsiibiga – efektiivne võib olla ainult ajas, ruumis ja adressaatide osas õigesti orienteeritud sotsiaalne norm. Kasulikkuse printsiibi tunnustele mittevastav norm kaotab varem või hiljem ühiskonnaliikmete silmis tähtsuse. Selle tagajärg on olukord, kus normide kohustuslikkusest hoolimata inimesed ei järgi neid, s.t normid jäävad inimeste käitumises realiseerimata.\nEi ole olemas sotsiaalsete normideta ühiskonda. Tänapäeval on raske leida riiki, kus sotsiaalsete normide seas ei eksisteeriks õigusnormid. Samas ei ole õige väita, et kõikides õigussüsteemides on õigusnormidel teiste sotsiaalsete normide hulgas ühesugune roll ja koht.\nÕigusnormide roll euroopalikus kultuuriruumis\nMandri-Euroopa õigusperekonda kuuluvate õigussüsteemide õigus on välja kujunenud Rooma õiguse baasil. Roomas nagu teisteski maades olid juba enne riigi tekkimist kogukondliku elu, majandamise korra, abielu ja perekonnasuhete korraldamise vahendeiks tavad. Algselt ei olnud tavad seotud õigusliku sunniga. Riigi tekkimisega asendusid tavad tavaõigusega, mille sanktsioneeris riik ja mille täitmist tagas riigi sunnivõim. Kuna tavaõiguse näol oli (ja on) tegemist kirjutamata õigusega (ius non scriptum), oli raske kindlaks määrata tavaõigusnormide sisu. See andis nende rakendajaile võimaluse tavasid meelevaldselt tõlgendada (Ilus 2000, 28-29).\nEi ole täpselt teada, kas ka vanimas Rooma õiguses anti välja seadusi. Kindel on aga see, et vabariigi ajajärgul (510-27 eKr) sai seadus tavaõiguse kõrval oluliseks õiguse allikaks (Ilus 2000, 29-30).\nSee ei tähenda, et õigusel oleks sel perioodil õnnestunud tavaõigust tagaplaanile tõrjuda. Seadused ja koodeksid kujutasid endast kehtiva tavaõiguse kirjalikku fikseerimist. Alles “XVI sajandil tõrjus seadusõigus Kontinentaal-Euroopas tavaõiguse paljus kõrvale. Nimelt algasid juba XII-XIII saj. mandril protsessid, mida nimetatakse Rooma õiguse retseptsiooniks e. ülevõtmiseks” (Narits 1995, 27).\nMandri-Euroopa õiguskultuur toetub peamiselt kahele arusaamisele õigusest: loomuõigusele ja positivismile. Loomuõiguse kontseptsioon võidutses Mandri-Euroopas 17. sajandil. “Selle koolkonna esindajad väidavad, et eksisteerib ajast ja ruumist sõltumatu õigus, mis rajaneb inimese loomusel ning positiveerub inimese mõistuse abil ja selle kaudu. Kuna sellise loomu- või mõistuseõiguse on kujundanud üleüldise õigluse ja headuse idee, siis peab ta olema inimese poolt loodud õiguskorra (positiivse õiguse) mastaabiks” (Narits 1995, 28). “Õiguspositivismi poolt postuleeritud olemiskorra ja pidamiskorra vastuolu sisaldub normativismis. Positiivne õigus pole mitte lihtsalt olemiskord, ta on positiveeritud olemiskord e. pidamiskord. Õigus lubab, kohustab, keelab” (Narits 1995, 31).\nMandri-Euroopa õiguse sajanditepikkuse arengu tulemus on Euroopa üldise õiguse perekonna (ius commune) väljakujunemine. Sellesse õigusperekonda kuuluvates õigussüsteemides on sotsiaalsete normide seas esiplaanil õigusnormid, mis vastavad (või kindlasti peaksid vastama) õigluse ja moraali nõuetele. Õigusteaduse peamine ülesanne on selgitada, millised need normid peavad olema.\nPraegusel ajal ei ole tavadel Mandri-Euroopas inimkäitumise regulatsioonis mitte niivõrd iseseisev roll, kuivõrd kujutavad endast seaduse täiendust. Tavad on abiks seaduse tõlgendamisel ning õiglaste otsuste langetamisel. Seepärast ei tohiks jurist rakendada tava automaatselt, tavadesse tuleks suhtuda kriitiliselt ning hinnata, kas nad on mõistlikud nüüdisühiskonna kontekstis (David, Jauffret-Spinosi 1997, 94-95). “Oluline on rõhutada, et õigusriiklikult organiseeritud ja tegutsevas riigis peab elu kulgema seaduste alusel. See tähendab, et siduvaks saab olla seaduses sisalduv tava” (Merusk, Narits 1998, 45).\nMandri-Euroopa õigusperekonnale oli ajaloolise arengu poolest kõige lähem sotsialistliku õiguse perekond – olid ju sotsialismileeri õigussüsteemid kuulunud varem Mandri-Euroopa õigusperekonda. Ka sotsialistlikes riikides käsitleti õigusnormi kui üldist käitumisnormi. Õigust peeti aga võimukandjate käes vahendiks, mis võimaldas ekspluateeritavat klassi allutada. Õiguse peamiseks allikaks loeti seadusandja loomingut, mis pidi väljendama rahva tahet. Rahvast juhtis kommunistlik partei.\nSotsialistlikus ühiskonnas kujunes õigus peamiseks institutsiooniks, millega reguleeriti inimestevahelisi suhteid ja mille abil viidi ellu marksistlik-leninlikku ideoloogiat. Tava ja teised õigusvälised normid olid õigusnormidega võrreldes teisejärgulise tähtsusega. Vanad tavad kadusid uue ühiskonna loomise ja ehitamisega. Tavadel oli tähtsust niivõrd, kuivõrd nad oli vajalikud seaduse tõlgendamiseks ja kohaldamiseks (David, Jauffret-Spinosi 1997, 129-130).\nNõukogude õiguses tavadest loobumine erines sellest, mis toimus Mandri-Euroopa õigusperekonna maades 19.-20. sajandil, mil tavaõiguse asemele tuli seadusõigus, mis oli koondatud koodeksitesse. Mandri-Euroopas leidis aset eelkõige õiguse tehnika vahetamine, kusjuures see ei seadnud oma eesmärgiks õigusnormide sisu (mis varem väljendus tavade vormis) muutmist ning tehnika vahetumine selle tagajärjeni ka ei viinud. N Liidus toimus murrang õiguse olemuses, mis omakorda oli seotud õiguse tehnika muutmisega. Eesmärgiks oli harjutada inimesi uue eluga, uute normidega (David, Jauffret-Spinosi 1997, 188).\nÕigusnormide koht angloameerika õigussüsteemis\nVaadeldes üldise õiguse perekonda ehk common law’d, näeme, et seal ei toimunud Rooma õiguse retseptsiooni. Common law tekkis Inglismaal kuninglike kohtute tegevuse käigus. Selle õigussüsteemi omapära on, et ta tekkis (ja arenes) iseseisvalt, mitte Rooma õiguse baasil ega kodifitseerimise jõul. “Seal tõusis kohalike tavade kohale üldine õigus, mis loodi eranditult kuninglike kohtute tegevuse tulemusena” (Narits 1995, 27-28).\nInglise kohtute ranged protseduurireeglid olid peamine põhjus, miks Inglismaal ei olnud võimalik juhinduda Rooma õigusest ja toetuda õiguse teoreetilisele baasile. Keerukaid protseduurireegleid oli võimalik uurida ja selgeks saada ainult praktilise tegevuse käigus. Rooma õigusel põhinev ülikooliharidus võis aidata mõista, milline on vaidluse õiglane lahendus, kuid ei aidanud võita protsessi (David, Jauffret-Spinosi 1997, 218).\nInglise õigusele on omane dualistlik iseloom üldise ja õiglase õiguse näol. Need mõlemad on aga kujunenud kohtute tegevuse tulemusena – üldine õigus kuninga ja õiglane õigus lordkantsleri kohtute tegevuse tulemusel. Mõlemad kohtud esindasid üldist õigust.\nMandri-Euroopa juristid on Inglise õigust sageli nimetanud tavadest tulenevaks õiguseks. Selline arusaam tekkis seetõttu, et nad toetusid alternatiivile: õigus võib olla kas kirjutatud – koodeksitele põhinev – või kirjutamata – järelikult tavadel põhinev. Inglise õiguse (nagu kõigi common law‘ õigusperekonda kuuluvate õigussüsteemide) näol on siiski tegemist nn kohtupraktika õigusega – üldine õigus asendas tavaõiguse. Õigusallikana tavadel suurt tähtsust ei ole, suurem on tavade mõju Inglismaa poliitilisele elule (konstitutsioonilised tavad, mis fikseerivad kuninga(nna) võimu). Tavad on aga olulised ka kriminaalõiguses, kus vandemeeste osavõtt kriminaalasja arutamisest on just tavadega kindlaks määratud. Sama kehtib ka tunnistajate ülekuulamise kohta kõrgemates kohtutes, kus tunnistajad kuulatakse üle mitte selleks kehtestatud normide, vaid väljakujunenud praktika järgi, mis põhineb rangelt järgitaval taval (David, Jauffret-Spinosi 1997, 263). Kohtunikul on õigus kohalike tavade erinevusi kasutades valida konkreetse juhtumi lahendamiseks tema arvates kõige õiglasem ja sobivam norm (Võrdlev eraõigus 1940, 18). See põhimõte pole tänini muutunud.\nVaadeldes õigusnormide suhet teiste sotsiaalsete normidega common law‘ maades, võib esitatu põhjal teha järelduse, et õigusnormid (nii seaduste kui pretsedentide mõttes) on sealgi ühiskonnaelu tähtsamad reguleerijad kui õigusvälised normid. Tuleb aga mainida, et Inglismaal on tavade roll kahesugune. Ühelt poolt reguleerivad tavad spetsiifilisi, eelkõige kuninga(nna) võimu puudutavaid küsimusi (suhteid). Teisalt tuleb arvestada, et common law on arenenud kohtuprotseduuride käigus. Vastavad protseduurireeglid muutusid omamoodi tavaks ning algselt kasutatud mõisted ja klassifikatsioonid, millega kõik on harjunud, kehtivad praeguseni. Seega reguleerivad tavanormid peamiselt poliitilise eluga ja kohtuprotsessi läbiviimisega seotud probleeme.\nInglismaal kehtib põhimõte, et tava täitmine on kohustuslik, kui tegemist on vana (iidse) tavaga. Seni kehtiva, juba 1265. aastal vastuvõetud seaduse järgi loetakse iidseks need tavad, mis kehtisid enne 1189. aastat. Kuigi tänapäeval ei pea alati tõestama, et konkreetne tava on nii vana, võidakse vastav tava lugeda siiski juriidiliselt mittekohustuslikuks, kui tõestatakse, et ta ei saanud 1189. aastal eksisteerida (David, Jauffret-Spinosi 1997, 262, 263).\nKeeruline on olukord uute, nüüd tekkivate tavadega: niipea kui tava kinnitatakse (kiidetakse heaks) seadusega või kohtupraktikaga, kaotab ta tavaiseloomu ja võimaluse tavana püsima jääda ning areneda. Tava muutub kas õigus- või kohtunormiks. Õigusvälised normid ei muutu juriidiliselt kohustuslikeks enne, kui kohus on nad kinnitanud (David, Jauffret-Spinosi 1997, 263, 264).\nTänapäeva keerukas maailmas eksisteerib aga üsna palju selliseidki õigussüsteeme, kus õigusnormi ei käsitleta ühiskonnasuhete kõige olulisema reguleerijana. Kuigi kõik riigid püüavad läheneda Läänele, võtta üle ideid, sest see tõotab progressi ja arengut, ei visata siiski kohe kõrvale omal maal juurdunud tavasid ja arusaamu. Kui on jutt Lääne tehnikaalasest edumaast teiste riikide ees, siis seda tunnistatakse. Olukord on aga teine, kui rääkida kogu Lääne tsivilisatsiooni ülimuslikkusest ja Lääne õiguse ülevõtmisest.\nÕigusnormidest Aasias ja Aafrikas\nRiike, kes käsitlevad õigust hoopis teisiti kui Läänes, võib laias laastus jagada kahte suurde rühma:\nRiigid, kus tunnistatakse õiguse suurt väärtust ühiskonnas, kuid arusaamine sellest, mis on õigus, erineb kardinaalselt lääneriikide arusaamast (nt Muhamedi ja hindu õigus).\nÕigussüsteemid, kus õiguse idee heidetakse kõrvale ja leitakse, et ühiskondlikke suhteid tuleks reguleerida mitte õigusega, vaid muude vahenditega, teiste normidega (nt Kaug-Ida ja Aafrika riigid).\nEsimesse rühma kuuluvad õigussüsteemid, kus õigus on tugevalt segunenud religiooni ja tavadega. Õigusnorme on õigusvälistest normidest raske eristada. Kuna neis riikides on primaarne roll religioonil, on õigus religiooni üks tahke. Suhteid ühiskonnas reguleeritakse n-ö religioossete õigusnormidega, millele lisanduvad traditsioonid. Selline õigusnormidega liidetud (segatud) religioon (nii Muhamedi kui hindu õigus) koosneb\nteoloogiast, mis kehtestab dogmad ja selgitab, millesse usklik peab uskuma, ning\nettekirjutustest usklikele, kuidas nad peavad käituma ja kuidas nad ei tohi käituda (David, Jauffret-Spinosi 1997, 309, 331).\nKõnealustes õigussüsteemides on olemas kirjutatud käitumisreeglid. Islamiriikides on selliseks käitumisreeglite kogumikuks šariaat, mis põhineb koraanil (kus on fikseeritud prohvet Muhamedi sõnad) ja sunnal (kus on kirja pandud prohvet Muhamedi teod ja millest on välja kujunenud islamimaade traditsioonid). Kõige olulisem käitumisreeglistik on koraan. Koraan sisaldab inimeste suhteid üldiselt reguleerivaid norme ning konkreetse iseloomuga norme, millest enamiku on andnud prohvet Muhamed konkreetsete konfliktide lahendamiseks, hinnangutena üksikute faktide kohta ja vastuseks talle esitatud küsimustele (David, Jauffret-Spinosi 1997, 311).\nTuleb aga rõhutada, et koraan ei ole koodeks. Ta ei sisalda kogu islami õigust ega reguleeri kõiki muhameedlaste suhteid. Koraanis on filosoofilised printsiibid segatud praktiliste ettekirjutustega. Koraanis sisalduvad õigusliku iseloomuga asjaolud ei vasta spetsiifilistele juriidilistele nõudmistele, vaid kujutavad endast eetilisi imperatiive, mille rikkumine toob kaasa karistuse, kuid alles pärast süüdlase surma (põrgu).\nKoraanis on ainult üksikuid ettekirjutusi, millele võiks omistada õigusnormi tähendust. Põhiliselt sisaldab ta õiguskuuleka käitumise eetikaküsimusi, millel puudub õigusnormidele omane ja vajalik täpsus ning konkreetsus (Zweigert, Kötz 1996, 298).\nSamas on oluline, et islamimaades ei ole tavasid kunagi käsitletud õigusena, küll on aga tavadel õigust abistav funktsioon. Eelkõige on tava abiks selliste küsimuste lahendamisel, mida Muhamedi õigus ei reguleeri (nt kaasavara suurus ja selle väljamaksmise kord; läbi kahe maavalduse jooksvate allikate kasutamise õiguse küsimused jne). Seega aitavad tavad lahendada lokaalse tähtsusega küsimusi.\nMuhamedi õigus jagab kõik inimeste teod viide kategooriasse:\nOluline on, et tava- ja õigusnormid peavad kokku langema selles osas, et soovitavad ja keelavad ühesuguseid käitumisvariante.\nHindu õigus kujutab endast hinduistide n-ö isiklikku õigust, mis on fikseeritud vastavates (kasti)seadustes, mis reguleerivad tavanormidega nii kastisiseseid kui ka kastidevahelisi suhteid. Igal kastil on oma seaduste kogumik – tšastra. Kuna hinduismi järgi määravad inimese käitumist kolm liikumapanevat jõudu (tegurit) – heategevus, huvi ja rahulolu -, siis sellest tulenevalt eksisteerib hindu õigust sisaldavates õigussüsteemides (nt India, Aafrika idarannik, Singapur, Malaisia) ka kolme liiki tšastraid, mis on suunatud vastavatele adressaatidele (s.o kastidele):\ntšastrad, mis õpetavad end jumalale (või jumalatele) meelepäraselt ülal pidama (suunatud vaimulikele kui lugupeetuima kasti liikmetele);\ntšastrad, mis õpetavad, kuidas rikastuda ja teisi juhtida (kaupmeestele ja sõjaväelastele);\ntšastrad, mis manitsevad rahulolule ja allaheitlikkusele (teenijatele, käsitöölistele) (David, Jauffret-Spinosi 1997, 330, 331).\nNii nagu šariaat ei ole ka tšastrad koodeksid, vaid traditsioonidel ja usul põhinevad käitumisnormid, mis reguleerivad vastavalt moslemite ja hinduistide suhteid.\nSiinkohal on sobiv märkida, et islami ja hinduismi, aga ka ristiusu mõju maailmas praegu kasvab. 20. sajandi viimastel kümnenditel on nii islam kui ka ristiusk märgatavalt laiendanud oma kandepinda Aafrikas ning suur nihe kristluse suunas on toimunud Lõuna-Koreas. Kiirelt moderniseeruvates ühiskondades on suur potentsiaal läänekristluse ja islami levikus, kui traditsiooniline religioon ei suuda kohaneda moderniseerumise nõuetega. Tõenäoliselt võidab läänekristluse ja islami “duelli” aga Muhamed – ristiusk levib peamiselt pöördumise, islam pöördumise ja paljunemise kaudu. Kristlaste suhteline osa maailma rahvastikus jõudis tippu 1980. aastail (oli siis ligikaudu 30% maailma elanikkonnast), jäi seejärel pidama ja on praegu langemas, jõudes 2025. aastaks tõenäoliselt 25%-ni maailma elanikkonnast. Erakordselt kõrge iibe tõttu kasvab aga maailma elanikkonna hulgas tuntavalt moslemite osa: ulatus sajandivahetuseks 20%-ni rahvastikust, ületab kristlaste arvu mõni aasta hiljem ning aastaks 2025 küünib tõenäoliselt 30%-ni (Huntington 1999, 87, 88).\nÜlevaate eri religioonide suhtelisest arvulisest esindatusest tänapäeva maailmas annab alljärgnev tabel (Huntington 1999, 87).\nTabel. Maailma elanikkonna suhtarvud suuremate religioonide järgi (%-des)\nReligioon 1900 1970 1980 1985 (hinnang) 2000 (hinnang)\nLääne ristiusk 26,9 30,6 30,0 29,7 29,9\nÕigeusk 7,5 3,1 2,8 2,7 2,4\nIslam 12,4 15,3 16,5 17,1 19,2\nMittereligioosne 0,2 15,0 16,4 16,9 17,1\nHindu 12,5 12,8 13,3 13,5 13,7\nBudism 7,8 6,4 6,3 6,2 5,7\nHiina rahvausk 23,5 5,9 4,5 3,9 2,5\nHõimuusk 6,6 2,4 2,1 1,9 1,6\nAteism 0,0 4,6 4,5 4,4 4,2\nNagu eespool märgitud, moodustavad ebatraditsioonilise õigusekäsitlusega õigussüsteemide seas teise rühma sellised õigussüsteemid, kus erinevalt Läänest ei käsitleta õigust sotsiaalse korra ja õigluse kindlustamise vahendina (nt Kaug-Ida, Aafrika riigid). Lähtutakse põhimõttest, et sotsiaalne kord peab olema tagatud veenmismeetodi abil, enesekriitilise käitumise ja leplikkuse teel. Enamikus maades on olemas kirjutatud õigus (ka koodeksid), kuid sellest hoolimata ei ole loobutud traditsioonidel põhinevast õigusemõistmisest ning läänelikud institutsioonid jäävad enamikul juhtudel fassaadiks, mille taga kujunevad ühiskondlikud suhted ikkagi traditsiooniliste mudelite järgi. Õigusnormidest olulisemad käitumisnormid on õigusvälised, eelkõige tavanormid, mille järgimine annab tunnistust vooruslikust, moraalsest, teistega arvestavast ühiskonnaliikmest.\nKaug-Ida maades satub ühiskondliku hukkamõistu alla nii see isik, kes teise vastu kohtule hagi esitab (seda käsitletakse soovina teist inimest kahjustada) kui ka see, kelle vastu on kohtusse pöördutud. Avalik hukkamõist võib aga saada saatuslikuks eriti viimastele, sest nad heidetakse välja sotsiaalsest rühmast, kuhu nad kuuluvad, ning tutvus- ja sõpruskonnast, mis toob kaasa isiksuse marginaliseerumise. Selle vältimiseks praktiseeritakse näiteks Hiinas ja Jaapanis laialdaselt võimalust lahendada vaidlused lepituskomisjonides.\nKohtusse pöördumisele eelistatakse leppimist ka Aafrika riikides, kus primaarsed käitumisnormid on tavanormid. Võimude loodud seaduste ülesanne on teadvustada elanikkonnale, millist ühiskonda tahetakse üles ehitada. Õigusnormide tegelikku järgimist ei saa elanikkonnalt veel nõuda, seetõttu on õigusnorm seal pigem inimeste käitumist juhtiv mudel kui range käsk. Sajandite eest tekkinud ja sajandeid juurdunud tavad on seal praegu ainsad reeglid, millest juhindub valdavalt kirjaoskamatu lihtrahvas, kes ei tunne olemaolevaid kirjutatud seadusi, ei tea oma õigusi ega oska neid kasutada.\nSuvalised uued normid, eriti need, mis on suunatud perekonnastruktuuride reformimisele, põrkavad elanikkonna teravale vastuseisule ega ole eriti suutnud sealset elulaadi muuta. Sealne ühiskond ei ole valmis uusi (õigus)norme omaks võtma. Seadusandja peab olema ettevaatlik, arvestama olukorda ja andma kohtutele suure tegutsemisvabaduse vastuvõetud ja kehtivate normide realiseerimisel, käsitledes kehtivaid õigusnorme käitumismudelina, mitte imperatiivina (David, Jauffret-Spinosi 1997, 394).\nNiisiis on tänapäeval õigussüsteeme, kus inimkäitumise peamised reguleerijad on õigusnormid, ning ka selliseid süsteeme, kus õigusnormide olemasolust hoolimata reguleerivad käitumist õigusvälised (tava-, moraali-, religiooni- jne) normid. Esimesi õigussüsteeme vaadeldakse tsiviliseeritud, modernsete süsteemidena, teiste suhtes on jätkuvalt aktuaalne nende (õiguse) moderniseerimisega seonduv, seejuures küsimus sellest, millise modernse õigussüsteemi õiguse peaksid nad eeskujuks võtma.\nÜhiskondade jagamine modernseiks ja traditsionaalseiks (mittemodernseiks) ei ole uus nähtus. Kogu inimkonna ajaloo vältel on ilmnenud tendents mõelda kahe maailma terminites. Inimestel on ikka olnud ahvatlus jagada inimesi meieks ja nendeks, omadeks ja võõrasteks, meie tsivilisatsiooniks ja nendeks teisteks – barbariteks. Õpetlased on analüüsinud maailma Oriendi ja Lääne, Põhja ja Lõuna, keskuse ja perifeeria terminites. Kõige tavalisem jaotus, mis esineb erinevate nimede all, on rikkad (moodsad, arenenud) riigid ja vaesed (traditsionaalsed, vähearenenud või arengu-) maad. Ajalooliselt seostub majandusliku jaotusega Lääne ja Ida kultuuriline vahetegemine, mille puhul ei rõhutata niipalju majandusliku heaolu erinevusi, kuipalju selle aluseks oleva filosoofia, väärtussüsteemi ja elulaadi erinevusi. Rikastel moodsatel riikidel on ühisjooni, mis eristavad neid vaestest traditsionaalsetest maadest, kellel omakorda on ühiseid tunnuseid. Jõukuse erinevus võib viia ühiskondadevaheliste konfliktideni, harilikult juhtub see siis, kui rikkad ja võimsad ühiskonnad üritavad vallutada ja koloniseerida vaeseid, traditsionaalsemaid ühiskondi (Huntington 1999, 44-45).\nPeamine kriteerium, mis lubab tõmmata piiri Ida ja Lääne vahele, ongi kultuur, mis neid (ja mitte ainult neid) piirkondi eristab. Moderniseerumise probleemiga tõusetub seetõttu kohe eri kultuuride säilimise võimalikkuse küsimus.\nSellega seoses on vajalik rõhutada, et moderniseerumine ei pea tähendama läänestumist. Mitte-Lääne ühiskonnad võivad moderniseeruda, hülgamata seejuures oma kultuuri ja võtmata täies mahus üle Lääne väärtusi, institutsioone ja tavasid. Viimane võib tegelikult olla võimatu: kui tahes suuri takistusi mitte-Lääne kultuurid ka seavad moderniseerumise teele, kahvatub see raskuste kõrval, mis seisavad nende läänestumise teel. On lapsik mõelda, et moderniseerumine teeb lõpu sajandite vältel maailma suurte tsivilisatsioonide rüpes eksisteerinud ajalooliste kultuuride mitmekesisusele (Huntington 1999, 104). Pigem vastupidi: tänapäeva maailmas ilmneb üha enam märke mitte-Lääne kultuuride taassünnist; tee nende taassünnile kulgeb läänestumise ja moderniseerumise tiheda seotuse kaudu, mis iseloomustab kultuuride taastumise algperioodi, mil mitte-Lääne ühiskond aeglaselt moderniseerumise suunas liikudes võtab omaks Lääne kultuuri tähtsaid elemente. Sedamööda kuidas moderniseerumise tempo kiireneb, väheneb läänestumise tempo ning pärismaine kultuur teeb läbi uuestisünni. Nii aitab läänestumine muutuste varases faasis moderniseerimisele kaasa. Hilisemas faasis soodustab moderniseerumine Läänest kaugenemist ja pärismaise kultuuri taastõusu, mida võib vaadelda kahel tasandil:\nühiskonna tasandil suurendab moderniseerimine ühiskonna kui terviku majanduslikku, sõjalist ja poliitilist jõudu ning julgustab selle liikmeid uskuma oma kultuuri ja toetama selle maksvuselepääsu;\nindividuaalsel tasandil tekitab moderniseerumine võõrandumist ja pinnakaotust, sedamööda kuidas lõhutakse traditsioonilisi sidemeid ja sotsiaalseid suhteid, viies identiteedi kriisini, millele pakub vastuse religioon. Sedalaadi põhjuslikku ahelat kujutab järgnev skeem (Huntington 1999, 101):\nSotsiaalelu reguleerimise seisukohalt ei ole probleemideta ka nn tsiviliseeritud õigussüsteemid, kus õigusnormide arv üha kasvab, kuid sellest hoolimata ei ole kõik õiguslikku reguleerimist vajavad suhted reguleeritud või on tekkinud olukord, kus õiguslik regulatsioon on olemas, kuid ühiskonnaliikmed ei järgi teadlikult neid õigusnorme.\nLiigne sõltuvus seadusest\nLaialt on levinud arusaam, et õiguskorra parandamiseks tuleb seadusi juurde luua.\nSotsioloogid on välja toonud mitmeid sotsiaalseid tegureid, mis soodustavad seaduste arvu kasvu. Põhiliste teguritena nimetatakse varanduslikku ebavõrdsust, tööjaotust, organisatsioonide mitmekesisust ja kultuurilisi erinevusi (Black 1989, 74). Kõiki probleeme püütakse lahendada õigusnormide abiga. Kui ilmneb, et mõne (ühiskonnas tekkinud uue) sotsiaalse suhte osas õiguslik regulatsioon puudub, jääb vaidlus (konflikt) sisuliselt lahendamata. Varsti luuakse ilmnenud lünga täitmiseks uus norm. Paraku ei suuda seadusloome käia ühte jalga ühiskonna kiire arenguga. Seetõttu tekib järjest uusi (antud hetkel) õiguslikult reguleerimata sotsiaalseid suhteid. Nii tuleb pidevalt vastu võtta uusi seadusi, mis on mõnikord nende kehtima hakkamise ajaks juba ajast maha jäänud. Inimesed klammerduvad üha enam õigusnormide külge, oskamata suhteid muul viisil reguleerida. Mida rohkem inimesed seadusest abi otsivad, seda rohkem nad temast sõltuvad. Nii arendavadki inimesed välja liigse sõltuvuse seadusest (õigusnormist).\nTotalitaarsed ühiskonnad (nagu Stalini-aegne N Liit ja Hitleri-Saksamaa) saavutasid ilmselt suurima seadusest sõltuvuse astme. Seda peamiselt sellega, et inimesi ärgitati pöörduma kõigi oma muredega seaduse poole; pöördumine seaduse poole tähendas eelkõige isamaa reetjate ja poliitiliste dissidentide paljastamist. Totalitaarse režiimi efektiivsus ei tulene tõhusast ja õiglasest õiguskaitsesüsteemist, vaid sellest, et see on alati inimeste kasutuses. Samuti on loodud võimalus kasutada riigiaparaati oma huvides, valekaebusega on lihtne vabaneda antipaatsetest kaaskodanikest. Sisuliselt on see kõigi sõda kõigi vastu, relvaks õiguskaitsesüsteem ise. Oma kaebusega mujale kui kohtusse pöörduda on ohtlik, eriti kui pöörduda rikkuja enda poole, sest sellele järgneb hoopis temapoolne valekaebus. Seega lahendatakse vaidlused kas kohtus või neid ei lahendata üldse (Black 1989, 78).\nKa tänapäeva (eelkõige nn modernsed) ühiskonnad kogevad järjest suuremat sõltuvust seadusest, see tuleneb eeskätt tööjaotusest ja spetsialiseerumisest. Inimene on harjunud, et iga asjaga tegeleb vastava eriala asjatundja, kes oskab seda niikuinii paremini teha (tulekahju kustutagu tuletõrjuja, väikseimatki esmaabi andku kannatanule arst jne). Sama mõtteviis on üle kandunud ka inimeste õigusteadvusse ning sealt laienenud kogu õigussüsteemile. Kuna inimesed loodavad järjest enam politseile ja kohtule, väheneb nende endi võime probleeme lahendada. Siinkohal meenub 1998. aasta sügisel asetleidnud juhtum Pärnu-Tallinna reisirongis, kus kamp noorukeid peksis surnuks noore mehe, ning rongis ei olnud ühtegi inimest, kes oleks julgenud (tahtnud, vajalikuks pidanud) vahele astuda. Veelgi enam – keegi ei teatanud juhtunust ka politseile, sest igaüks arvas (lootis), et küllap keegi teine on seda juba teinud.\nÜldjuhul tähendab õiguse reformimise strateegia seda, et õigusnorme luuakse juurde. Samas eksisteerib ka vastupidine variant – seaduste hulka vähendatakse. Viimast varianti nimetatakse sotsioloogiliseks anarhismiks, mis tähendab seaduste hulga teadlikku vähendamist n-ö vajaliku tasemeni, kuid mitte kõigi seaduste kaotamist. Seaduste vähendamist ei saavutata mitte seaduste tühistamisega, vaid seadustele ebasoodsate tingimuste loomisega. Eesmärgiks on legaalminimalism, mille saavutamiseks võetakse aluseks peamiselt kaks põhimõtet:\nmida rohkem alternatiive (s.t vaidluste lahendamist õigusväliste normide abil), seda vähem seadusi;\nvähendada seaduse kättesaadavust (ja rakendamist) alternatiive loomata.\nLegaalminimalism eeldab teadlikku pingutust tulla toime nii vähese seaduste hulgaga kui võimalik. Sellist taktikat rakendatakse praegu Jaapanis, kus seda soodustavad kohalikud olud, kultuur ja tavad (Black 1989, 81-82).\nJaapan loodusliku eksperimendina\nSeaduste vähendamine on Jaapani õiguskorras võrdlemisi uus arengusuund. Samal ajal kui ülejäänud maailmas seaduste hulk 20. sajandil plahvatuslikult kasvas, ei lasknud jaapanlased sellel sündida. Advokaatide ja kohtunike arv inimese kohta on isegi 1920. aastatega võrreldes vähenenud. Praegu on Jaapanis üks kohtunik 60 000 inimese kohta. Kohtud on liiga ülekoormatud, et maksimaalse tõhususega töötada, selline olukord on loodud teadlikult (Black 1989, 84).\nMilliste tagajärgedeni on viinud jaapanlaste praktika? Et seadused ja teised sotsiaalse regulatsiooni vahendid on vastastikuses seoses, siis esimeste vähendamine suurendab teiste osatähtsust. Seaduste lämmatamine loob alternatiive (eelkõige kohustuslikud kohtueelsed ja kohtusisesed lepitusprotseduurid) ning arendab nende kasutamist üha suurema täiuseni. Legaalminimalism suurendab kaudselt ka traditsioonilist perekonnapea võimu, mis on tõenäoliselt valitsuse taotluslik eesmärk. Samuti tugevdab see sotsiaalset kokkukuuluvust ning suurendab reputatsiooni ja hea nime rolli sotsiaalse regulatsiooni vahendina. Nende kaotamine või kahjustamine tähendab usalduse ja koostöö kaotamist, mis on isiklik ja sotsiaalne katastroof, võrreldav vabadusekaotusega Lääne ühiskonnas (Black 1989, 84-85).\nKuna seadusele toetumine on tehtud raskeks, koonduvad jaapanlased suletud rühmadesse ja loovad oma rühmasisesed käitumisstandardid. Rühmadevahelist läbikäimist vahendavad patronaaž ja sponsorlus. Igaüks, kes tahab suhelda teise rühmaga, peab olema tuntud ja ning teda peab soovitama mõni selle rühma lugupeetud liige. Selline reeglistik teeb võimalikuks ka kaubandusliku suhtlemise seadustevaeses keskkonnas. Selline taktika väldib antisotsiaalset käitumist efektiivsemalt kui mujal maailmas (Black 1989, 85).\nTeoreetiliselt muudab seadus usaldusväärsuse ja usalduse tarbetuks, sest kui valitseb vaid seadus, kaotab moraal alternatiivse sotsiaalse regulatsiooni vahendina oma tähtsuse. Mis on õige ja mis väär, jääb sellisel juhul professionaalsete juristide otsustada ning õigussüsteemist koos oma spetsialistidega saab tööstusharu (Black 1989, 85).\nSeaduste hulga reguleerimine (s.t selle hoidmine n-ö mõistlikkuse piires, arvestades konkreetse ühiskonna vajadust õigusnormide järele, mis tuleneb vastava ühiskonna arengutasemest ja kultuuritraditsioonidest) on tihedalt seotud õigusnormide efektiivsuse probleemiga. Teatavasti on õigusnorm efektiivne üksnes siis, kui ta on suuteline reguleerima ja tegelikult reguleerib neid ühiskonna suhteid, mille reguleerimiseks ta on vastu võetud.\nKui me näeme õiguse ülesannet selles, et ta on kõigi vaidlusküsimuste lahendamise programm, tekib vajadus vaidluste lahendamise alternatiivide järele siis, kui õigus ei täida seda ülesannet enam täiel määral. Õiguse raskusele toime tulla kõigi vaidluste (konfliktide) lahendamisega viitab see, kui 1) õigus ei suuda arvestada (ja ühendada) üldisi sotsiaalseid huve, vaid eelistab mõne ühiskonnakihi või -klassi huve ainult nende teenistuses olles; 2) õigus ei suuda vaidluse menetlemisel tagada kõigi asjaoludega küllaldast arvestamist, vaid võimaldab asjaolude valikulist hindamist. Esimesel juhul puudub õigusel sotsiaalne kompetentsus; teda realiseeritakse mõjuvõimsamate rühmade käsu täitmise teel. Teisel juhul puudub tal kognitiivne kompetentsus; tema realiseerumise resultaadiks on vale otsus. Mõlemal juhul on tulemuseks mitte vaidluse lahendus, vaid vaidluse (tüli, konflikti) teravnemine, ka siis, kui see esialgu jääb varjatuks (Strate 1980, 349, 350).\nKuigi õigusnormidel on sotsiaalsete normide süsteemis eriline koht, ei tohi unustada, et õigusnormide kõrval eksisteerivad paljud teised sotsiaalsed normid, mis reguleerivad inimeste käitumist ühiskonnas iga päev õigusnormidega kõrvuti. Seetõttu on jätkuvalt aktuaalne uurida õiguse tekkemehhanisme ja allikaid, selgitada välja, millised suhted vajavad õiguslikku reguleerimist, millist liiki regulatsiooni kasutada ning milliseid sotsiaalseid nähtusi (suhteid) peavad reguleerima teised sotsiaalse korra elemendid. Seaduste hulga vähendamine ja nende miinimumini viimine ei tähenda veel kaost, kuid toob kindlasti kaasa kõrgemad nõudmised usaldusväärsusele, moraalile ja aule.\nBlack, D. (1989). Sociological Justice. N.Y., Oxford: Oxford University Press.\nDavid, R., Jauffret-Spinosi, C. (1997). Osnovnõe pravovõe sistemõ sovremennosti. Moskva: Meshdunarodnõe otnoshenia.\nHuntington, S. P. (1999). Tsivilisatsioonide kokkupõrge ja maailmakorra ümberkujunemine. Tallinn: Fontese Kirjastus.\nIlus, E. (2000). Rooma eraõiguse alused. Tallinn: Ilo.\nKoller, P. (1993). Formen sozialen Handelns und die Funktion sozialer Normen. – Rechtsnorm und Rechtswirklichkeit. Festschrift für W. Krawietz zum 60. Geburtstag. Berlin: Duncker & Humblot.\nMerusk, K., Narits, R. (1998). Eesti konstitutsiooniõigusest. Tallinn: Õigusteabe AS Juura.\nNarits, R. (1995). Õiguse entsüklopeedia. Õpik Tartu Ülikooli õigusteaduskonna üliõpilastele. Tallinn: Õigusteabe AS Juura.\nRaiser, T. (1995). Das lebende Recht. Rechtssoziologie in Deutschland. Baden-Baden: Nomos.\nSotsialnõje otklonenija (1989). Moskva: juriditcheskaja literatura.\nStrate, G. (1980). Das Konkursverfahren – Eine gescheiterte “Alternative zum Recht”. – Alternative Rechtsformen und Alternativen zum Recht. Jahrbuch für Rechtssoziologie und Rechtstheorie. VI. Opladen: Westdeutscher Verlag.\nZweigert, K., Kötz, H. (1996). Einführung in die Rechtsvergleichung. 3. Aufl. Tübingen: Mohr.\nVõrdlev eraõigus (1940). Autoriseeritud konspekt. Prof. Leo Leesmendi loengute järgi koostanud Väino Lang. Tartu: Akadeemilise Kooperatiivi Kirjastus.


Liis Lepik tuli FC Floraga Eesti meistriks - Saaremaa Spordisõber\nLiis Lepik võistkonnakaaslastega rõõmustamas. Jana Pipar\nOtsustavaks osutunud kohtumises alistati Saku Sporting võõrsil 4:0. Florakate poolelt olid täpsed Kethy Õunpuu, Katrin Loo, üks tabamus läks Sportingu omaväravaks ja tabamuse sai kirja ka Liis Lepik.\n“Ma arvan, et enda panuse ning kogu hooaja kokkuvõtted alles tulevad, sest hooaja lõpuni on veel natukene minna,” lausus Liis Lepik. “Tiitli kaitsmist ja võitmist on raske võrrelda, sest võistkonnana keskendume igaks mänguks eraldi ning seame väiksed eesmärgid, mille õnnestunud täitmine toobki hooaja lõpus kolm karikat. Hooaja sees me tiitli võitmisest kui eraldi eesmärgist ei räägi. Oluline on mängida ilusat jalgpalli ja võistkondlikult areneda.”\nLiis Lepik kuulub taas ka Eesti naiste koondise koosseisu, kus on teeninud ka mänguaega. “Koondises tagasi olla on mul hea meel, kuigi eelolevad mängud Türgi ja Kosova vastu pean töö ja kooli tõttu vahele jätma, aga sini-must-valge värvide kandmine on sportlase jaoks alati üks erilisemaid – nii ka minu jaoks,” tunnistas keskkaitsja, kes järgmisele hooajale ei ole veel mõelnud.\n← Sügisjooksu võitsid Kalev Õisnurm ja Õnnely Rahu


Kohatu mõis – Vikipeedia\nSee artikkel räägib Hageri kihelkonnas asunud mõisast; mõisa kohta Kullamaa kihelkonnas Läänemaal vaata artiklit Kohatu mõis (Kullamaa).\nKohatu mõis (saksa keeles Kohhat) oli Harjumaal Hageri kihelkonnas asunud mõis.\nTänapäeval jääb mõisakeskus Harjumaa Saue valla Kohatu küla maadele.\nKohatu mõis tekkis samanimelise põlisküla kõrvale.\nKohatu mõisa esmamainiti 1475. aastal. 17. sajandi alguses oli mõis Neukirchide suguvõsa omanduses. Aastal 1637 eraldati mõisa veskikoht iseseisvaks Uue-Kohatu ehk Kernu mõisaks. 1639 omandas Kohatu mõisa Gustav von Wrangell. 1741 läks Kohatu Kernu mõisniku Friedrich Johann Wartmanni valdusse ning jäi kuni mõisate võõrandamiseni Kernu kõrvalmõisaks.\n1920. aastatel tekkis nii Kohatu kui Kernu mõisasüdame ümber asundus. Kohatu asundus kasvas 1930-ndate lõpuks Kohatu külaga kokku. Kernu asundust nimetati alates 1937 sealse Lümandu jõe järgi Jõekülaks. 1977 liideti Jõekülagi Kohatu külaga.\n↑ 1,0 1,1 Kohatu mõisast Eesti Mõisaportaalis\n↑ 2,0 2,1 Eesti kohanimeraamat, lk. 220\nEesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Kohatu mõis (Hageri khk)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Kohatu_mõis&oldid=5276780"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 22:45, 12. aprill 2019.


76608 Keila linn\nTelefon: 679 0700\nKeila on väikelinn Põhja-Eestis, mis asub pealinnast Tallinnast 25 km läänepool. Linna pindalast pool on tihedalt asustatud. Teine pool on kaetud metsade, looduslike heinamaade ja soodega. Keila idapiir kulgeb mööda Keila jõge, mis suubub Soome lahte Keila-Joa piirkonnas. Keilat läbivad Paldiskisse ja Lääne-Eestisse (Haapsallu) viivad maanteed ja raudtee, linn on Lääne-Harjumaa keskus. Hästi arenenud ettevõtlus pakub hulgaliselt töökohti mitte ainult Keila, vaid ka ümbruskonna valdade ja Tallinna elanikele. Kõik suuremad tööstuspiirkonnad paiknevad linna äärealadel. Miljöö ja elustiilid jagab Keilas kaheks raudteejoon.\nLõuna pool "üle raudtee" asuvad aedadega eramajad, põhja poole on aga kerkinud korruselamud. Suuremad pargid (Keskpark, Jõepark, Männik), haljasalad ja linna lääneossa jäävad kenad männimetsad teevad Keilast rohelise inimsõbraliku linna. Vanimad inimasustuse jäljed Keilas ulatuvad III-II aastatuhandeni e.m.a. Umbes 1000 aastat tagasi tekkis jõe paremale kaldale Keila küla. 1219. aastal vallutasid Põhja-Eesti taanlased, kes valisid Keila mäe Revala maakonna Vomentak? kihelkonna kiriku asukohaks. Esialgse, peaingel Miikaelile pühendatud puust kiriku asemele kerkis XIII saj. lõpul - XIV sajandil kivist kirik.\nEsimene kirjalik teade Keila (Keik?l) kohta pärinebki taanlastelt, 1241.aasta Taani hindamisraamatust. XV-XVI sajandil oli kiriku juures asula paarikümne maja ja sajakonna elanikuga. Samal ajal rajati Liivi Ordu poolt jõesaarele (praegune Jõepark) ordulinnus, mille varemed avati arheoloogiliste kaevetöödega 1976. aastal. Alev hävines Liivi sõjas (1558-83) toimunud rüüsteretkede ja 1601-1602. aasta laastava näljahäda ja katku tagajärjel ning Keila jäi kolmeks sajandiks vaikseks kirikukülaks. Elavnemine algas möödunud sajandi teisel poolel. Üheks esimeseks erutavaks kultuurisündmuseks sai rohkem kui kuue meetri kõrguse Martin Lutheri mälestussamba püstitamine kirikumõisa lähedale 1862. aastal (sammas hävitati 1949. aastal). 1885. aastal korraldati Keilas esimene laulupidu, kus osales 19 koori ja mille ühislaulmisi juhatas Kloogalt pärit Konstantin Türnpu.\n1867. aastal avati Keila lähedal Väljaotsa talus vallakool, mis tähistas pideva koolihariduse andmise algust. Pöörde Keila arengusse tõi Tallinn-Paldiski raudtee rajamine 1870. aastal, mil järgemööda avasid oma ärisid kaupmehed ja ettevõtjad. 1896. aastal alustas tolleaegne mõisa omanik parun von Uexküll oma maast ehituskruntide müümist, seejärel ehitati mitmeid, tänapäeval muinsus-kaitselise väärtusega hooneid Jaama tänava piirkonda. 1905. aastal valmis ka Haapsallu viiv raudteeharu. Sel ajal oli Keilas umbes 65 maja. Keilast sai omavalitsusega alev 1925. aastal, elanike arvuga 950.\n1930. aastal avati alevi ja valla ühisel ettevõtmisel Vabadussõja mälestusmärgina ehitatud uus algkoolihoone. 1.mail 1938. aastal nimetati Keila linnaseaduse alusel linnaks; linnapeaks sai endine alevivanem Johann Tähe. Keila oli siis väike, kena ja vaikne linn, mille rahu ei püsinud kaua, sest pärast nõukogude võimu kehtestamist, juuniküüditamist ja Teist Maailmasõda said nii linnaelanikud kui ka linn ise tugevalt kannatada. Aastatel 1950-62 oli Keila samanimelise rajooni keskus ja arenes sestpeale kiiresti. Arengut soodustas veel 1958. aastal loodud elektrirongiühendus Tallinnaga.\nSamal ajal alustas Keilas tegevust väike kooperatiivne ehitusorganisatsioon (praegune OÜ Harju KEK) - üks olulisemaid linna arengu mõjutajaid pärastsõjaaegsel perioodil. Esimene sõjajärgne linnavolikogu valiti 1989. aastal, linnapeaks sai Andres Pärt. Keila on Eesti Linnade Liidu liige (1935.a.) ja Läänemere Linnade Liidu (UBC) liige (1997.a.).


Kaalulangus kulma dusiga -\nSeega hakkate võtma rohkem hapnikku, nii suur ringlus aitab levitada rohkem hapnikku keharakkudele. Tundub James Bond, nii et see peaks olema tõesti väga hea, eks? Külma aja ülekilodest:. Vahepeal külma dušš aitab ka tõsta taset.\nKülmad hoovihmad vs kuumad sajud: kumb on parem?\nKuna külm vesi tabab keha ja väliseid jäsemeid, piirab see vereringet keha pinnal. See põhjustab teie sügavamates kudedes vere kiiremat ringlust, et säilitada ideaalne kehatemperatuur. Selles mõttes on külmal dušil kuuma dušiga vastupidine toime hüpertensiooni või südame-veresoonkonna haigustega inimestele, kuna külma temperatuuriga kokkupuude käivitab vereringesüsteemi põletiku vähendamiseks ja aitab vältida südame-veresoonkonna haigusi.\nKülm dušš aitab vähendada lihaste valulikkust pärast intensiivseid treeninguid Kuna külm vesi on taastavate omadustega, lõdvestuvad ja parandavad teie lihased pärast rasket treeningut.\nKülm dušš võib aidata kaalulangust kiirendada Mõned rasvarakud, näiteks pruun rasv, võivad rasva põletades soojust tekitada. Nad teevad seda siis, kui teie keha puutub kokku külmadega, näiteks duši all.\nMD Gerrit Kefersteini sõnul asuvad need rakud enamasti kaela ja õla piirkonnas. Niisiis, ideaalne duširuumide jaoks! Külmad dušid annavad nahale ja juustele tervisliku sära Kuigi teaduslikud uuringud on külma vee mõju kohta nahale ja juustele piiratud, osutavad kaalulangus kulma dusiga tõendid positiivsele mõjule.\nTerviseekspert dr Jacqueline Schaffer, MD, ütleb, et külm vesi kaalulangus kulma dusiga ja ahendab verevoolu, mis annab teie nahale tervislikuma kuma.\nVeebisaidil NaturallyCurly. Samuti ei kuiva külm vesi, erinevalt kuumast veest, rasukihti - looduslikult määritud barjääri, mis pakub kaitset teie nahale ja juustele. Külma vee mõjul võivad teie juuksed aja jooksul muutuda tugevamaks ja tervemaks.\nKui olete veendunud, et külm dušš on täiesti välistatud, võiksite oma filosoofia ümber mõelda. Erinevalt külmast dušist koosneva pika eeliste loendist on miinuste loetelu üllatavalt üsna lühike.\nKülma hoovihma miinused: Külm dušš ei pruugi olla hea mõte, kui teil on juba külm, kuna jahedam temperatuur ei aita teid mingil juhul soojendada. See võib muuta teid veelgi külmemaks ja pikendada teie kaalulangus kulma dusiga soojenemiseks kuluvat aega.\nNeed ei pruugi olla hea mõte ka siis, kui olete haige. Esialgu võib rasva kadumise ahel t rahvas temperatuur olla teie immuunsussüsteemile liiga raske, seetõttu on kõige parem leevendada jahedamat temperatuuri.\nMiks meile meeldivad kuumad dušid? Kui teil on raskusi öösel lõdvestamise või uinumisega, võib teil tekkida kiusatus võtta päeva stressi leevendamiseks kuuma dušši.\nSee on tavaline tava lihaste lõdvestamiseks enne magamaminekut, sest kuumad dušid aktiveerivad parasümpaatilise närvisüsteemi, mis teeb meid väsinuks, ütles Keferstein.\nTeiste kuumade dušide eeliste hulka kuuluvad: hingamisteede sümptomitest leevenduse pakkumine aitab lihaste lõdvestamisel Kuumad dušid leevendavad külma või hingamisteede sümptomeid Kuumas dušis koos ümbritseva auruga seismist on pikka aega kasutatud loodusliku vahendina külmetuse ja köha sümptomite leevendamiseks.\nVeest ja aurust eralduv kuumus võib aidata: avatud hingamisteed tühjendage oma ninakäigud Kuumad dušid aitavad plekide korral Kuumad dušid võivad aidata naha poorid avada, mis võimaldab teil kinni jäänud mustuse ja õli puhastada.\nKuumad dušid on head lihaste lõdvestamiseks Tõhusalt kuumas vees viibimine aitab leevendada keha pingeid ja aitab leevendada lihaste väsimust. Kuid jah, armastatud kuumal dušil on ka varjukülgi.\nKuumade vihmade miinused hõlmavad: Kuumad dušid võivad teie nahka kuivatada ja ärritada. Schafferi sõnul põhjustab kuum vesi kahjustusi keratiinirakkudele, mis asuvad meie naha kõige välisemal kihil - epidermises.\nKõrgem temperatuur hõlbustab naha kuivamist ja halvendab selliseid tingimusi nagu ekseem. Kuumad vihmad võivad sügelust põhjustada. Friedmani sõnul võib kuumus põhjustada nuumrakkude mis sisaldavad histamiini nende sisu nahas vabanemist ja sügelust.\nNeed võivad tõsta ka teie vererõhku.\nKui teil on probleeme kõrge vererõhu või südame-veresoonkonna haigustega, võib liiga kuuma dušši võtmine neid seisundeid halvendada. Milline tüüp on parem?\nPõhimõtteliselt saate vett võimalikult külmaks ja seista selles ühe minuti jooksul. Kui minut on möödas, muudate vee nii kuumaks, kui saate veel ühe minuti jooksul hakkama. Kolm kuni viis tsüklit kaalulangus kulma dusiga üks minut külma ja kuuma vahel.


MILLINE ON SARJA "13 PõHJUST, MIKS" TEINE HOOAEG - TELEUUDISED\nKas Hannah ilmub uutes episoodides, milline karistus ootab Brycet ja kas Alex laseb endale pähe? Projekti täitevprodutsent Brian Yorkie rääkis kõiki saladusi paljastamata ja hoolikalt spoilereid vältimata ning rääkis "13 põhjuse miks" 2. hooajast. Tuletame meelde, et filmimise jätkamise otsus tehti selle aasta kevadel. Uue hooaja esimest sarja näevad vaatajad esialgu veel 2018. aasta mais. Mis ootab sarja fänne? Avaldame huvitavaimad katkendid intervjuust peaprodutsendiga "13 põhjust, miks." Lähme.\nKas Hannah ilmub?\nSarja peaprodutsent vastas sellele küsimusele otse, vältimata: "Muidugi saab." Tõsi, mis roll - episoodiline või peamine - pole veel selge. Võib-olla ehitatakse sari jälle üles pidevatele minevikuvälgatustele, mille peategelaseks saab muidugi surnud Hannah Baker.\nUmbes milline saab olema teine hooaeg\nKui visandame lühidalt peaprodutsendi pika monoloogi, siis teine hooaeg räägib minevikust ja tulevikust. Saame teada sündmustest, mis eelnesid Hannah Bakeri enesetapule, ning näeme ka seda, kuidas Bakeri kohtuprotsess kooliga lõppeb ja kuidas selgub helikassettide peategelaste saatus. Tõsi, kui esimese hooaja jutustamine toimus Hannahi nimel ja nägime seda lugu tema silmade läbi, siis teisel hooajal on teistsugune jutuvestja, seega peame juhtunut nägema erineva nurga alt.\n- Kuulen pidevalt inimestelt: "Oleme juba kõiki tema lindid kuulnud, nii et tema lugu on läbi." Kuid nad unustavad, et iga sissekanne viitab konkreetsele inimesele, kellel on ka lugu. Vaatasime Hannas toimuva versiooni, kuid nende tegelaste kohta on veel nii palju öelda. Isiklikult tahan teada saada kõigest, ”ütles intervjuus sarja 13 põhjust miks Brian Yorkie.\nKas seal on helilindid\nÜks on selge: helikassetid valmistatakse lõplikult. Kooli õpilased ei pea enam vana mängijat käes hoidma, kerides linti korduvalt algusest peale, kuulates surnud tüdruku hääle intonatsiooni. Helisalvestusi asendavad aga muud tehnoloogiad ja vidinad. Nii näiteks mainis Brian Yorkie juhuslikult, et koolilapsed hukkavad Google'i, püüdes toimunust aru saada.\nKas nad istutavad Bryce'i\nTõenäoliselt ei tule see tegelane veest kuivalt välja. Lõppude lõpuks ütles isegi sarja täitevprodutsent, kes teab kogu lugu, intervjuus: "Ma tahtsin näha, kuidas keegi Brice'i näkku pintseldaks." Milline saatus ootab kraadiõppurit, kes kunagi oma elus polnud vastutav oma tegude eest?\n- Jessica on alles hakanud vägistamisest toibuma ja meil on sama vägistaja, kes kunagi kohtusse ei ilmunud. Nendele faktidele tähelepanu pööramine oleks tüütu, arvestades nende olulisust meie maailmas. Ma tahan tõstatada need küsimused aruteluks ja tahan anda Jessicale õigluse, mida ta väärib, “vihjas Brian Yorkie laiemalt süžee arengule teisel hooajal.\nKuidas see kõik lõpeb\nPeaprodutsent ei öelnud sarja denoue kohta midagi konkreetset. Siiski vihjas ta, et vaatajad saavad kohtuasja tulemustest teada. Kumb pool tõde saab - kool, mis suudab oma süütust õpilase surma korral tõestada, või vanemad, kelle peamiseks trumbiks on hunnik helikassette? Või võib-olla on patuoinaks Bryce ja ta peab kandma kriminaalvastutust mitte ainult vägistamise, vaid ka enesetapu toimepanemise eest? Sellele küsimusele saame vastuse alles järgmise aasta sügisel. Välja arvatud juhul, kui loomulikult ei leki spoilerid enne seda aega võrku.\n“Mingil määral saame sellele küsimusele vastuse teada kohtu kaudu, aga ka kõigi nende teismeliste abiga, kes mõtlevad, kuhu nad mõne kuu pärast jõuavad ja millised saladused avaldatakse,” lubas Brian Yorkie antud intervjuus. "Kas Tyler teeb midagi?" Mis juhtub Alexiga? Kas Bryce võetakse vastutusele? Me vastame neile küsimustele ja veelgi ausamalt jätkame kangelaste katsumuste jälgimist, hoolimata asjaolust, et mõnikord võivad need tunduda liiga valusad.\nSarja "13 põhjust, miks" esilinastus toimus 31. märtsil 2017. Krunt keerleb koolitüdruk Hannah Bakeri ümber, kes teeb ootamatult kõigi enesetapu. Kaks nädalat pärast tragöödiat leiab Hannahi tuttav - tüüp, kelle nimi on Clay Jensen - oma maja lävel kummalise kasti. 13 helikasseti sees Hannah ütles, miks ta otsustas oma veenid lõigata. Ainult 13 põhjust. Ja Clay on tagasihoidlik tüüp, kes töötab pärast kooli osalise tööajaga kinos - üks neist.\nHuvitavad faktid sarja kohta\n- Algselt pidi Hannahi rolli täitma laulja Selena Gomez. Näitlejanna Katherine Langford, kes lõpuks selle rolli sai, sarnaneb aga Gomeziga väga.\n- Katherine Langford valis Skype'is Hannahi rolli, pärast paariminutilist vestlust ütlesid produtsendid, et näitlejanna otsingud olid läbi - nad leidsid täiusliku Hannah Bakeri.\n- näitlejanna, kes mängis 21-aastast Hannah 'i. See on tema esimene tõsine roll, enne seda osales ta filmides vaid üks kord, kuid isegi see oli väike lühifilm.


Uue kruiisipromenaadi restorani/kohviku üürikonkurss - Tallinna Sadam\nKutsume Teid osalema ASi Tallinna Sadam poolt korraldataval kruiisiterminali katusepromenaadi toitlustuspinna avalikul kirjalikul üürikonkursil.\nSoovime leida toitlustuspinnale koostööpartnerist üürnikku, kes tuginedes oma professionaalsusele ja tugevale visioonile looks restorani/kohviku, mis aitaks maitseelamusi pakkudes kaasa kujundamaks kruiisiterminalist ja jalakäijate promenaadist üks Tallinna linna visiitkaartidest ning armastatud ajaveetmise koht kohalikele elanikele ja pealinna külastajatele.\nToome koos linna sadamasse!\nVanasadama alale rajatav multifunktsionaalne ja keskkonnasäästlik kruiisiterminal koos avaliku katusepromenaadiga on üks osa „Vanasadam 2030+“ pikaajalisest laiaulatuslikust arendusplaanist, mille kavandamisel on lähtutud nii kruiisireisijate kui ka linnakodanike vajadustest. Eesti suurima mereväravana ja esimese mulje loojana on Tallinna Sadamale oluline pakkuda pealinna külastajatele parimat külastuselamust ning avada mereäärne linnakodanikele jt huvilistele. Soov on luua koos sadamaalal tegutsevate ettevõtetega Vanasadamast sihtkoht, kus pakutav avalik ruum on juba iseenesest väärtus.\nVaata Kruiisiterminali tutvustavat animatsiooni\nÜüripinna suurus on kokku 521 m², hõlmates terminalihoone kolmandat ja osaliselt teist korrust. Üüripinna juurdepääsud on kavandatud nii parklate ja kaide tasapinnas 1. korrusele kui ka 3. korrusel jalakäijate promenaadi tasapinnale. Tulevase üürniku klientide juurdepääs toimub mööda katusepromenaadi. Vt ka Üüripinna plaanid.\nKonkursil osalemine on avatud kõikidele ettevõtetele. Sadam hindab esitatud pakkumusi kontseptsiooni, pakkuja kogemuse ja pakutud üürihinna alusel ning tunnistab edukaks pakkumuse, millele omistatakse nimetatud kriteeriumite osas enim punkte.\nDetailsem info konkursil osalemiseks:\n– Konkursi tingimused\n– Üürilepingu projekt\n– Üüripinna plaanid\n– Väljavõte terminali projektist\n+372 515 8777\nPakkumuse esitamise tähtaeg on 06.01.2021 kell 13.00.\nSadama brändi tugitala ja eesmärk on: toome linna sadamasse. Vt ka “Sadama brändistrateegia lühikokkuvõte”\nLigi 2000 inimest mahutava kruiisiterminali ehitustöödega alustati 2020. aasta jaanuaris ning hoone valmimine on planeeritud 2021. aasta juulikuusse.


Sul on vaja õppida jooma!\nTervis Pluss, 13. november 2015 13:10\nEsiteks olgu öeldud, et veejoomise eksperimenti läbi viima olen mina üldse kõige õigem inimene. Sest veega on mul väga suur kana kitkuda. Ma nimelt ei oska ega taha vett juua.\nAudit: 200 000 inimese kaevuvett võivad ohustada väetised ja kaevandused (31)\nLoe, mida peab enne söömist tegema, et kaal langema hakkaks! (8)\nMa võin jooksu pealt tsiteerida nimetuid sõnameistreid, kes ütlevad, et nad vett ei joo, sest kalad pissivad sinna. Või et jala käin küll, aga paljast vett juua ei suuda. Ka kõik mu dieedid ja organismipuhastused suubuvad minu suutmatusse juurde juua. Kuidas ma siis ikkagi suutsin endale viimaks kolm liitrit vett päevas sisse kallata? Ja jääda sellest sõltuvusse?\nKui räägin sellest kolleegidele, vangutab peatoimetaja Evelin pead – kõik ju teavad, et vett tuleb juua. No mina ikka veel ei tea. “Eks siis tuletame meelde,” lausub Evelin oma leebe monalisaliku naeratusega. Ja läheb laual olevat veepudelit toimetuse kööki täitma.\nMe kõik tuleme oma lapsepõlvest. Kui olin pisem, olin tuntud kui suur joodik. “Käib nagu kaevul” – see käis just minu kohta. Joosta maal vanaema juures kööki ja kaanida peaaegu magusat kaevuvett – mmm! Võisin põllule rohima minnes mannergutäie hapukat jooki naha vahele keerata. “Sellepärast ta nii paks ongi,” tänitasid külatädid. “Pole vaja nii palju juua, tal on magu vett täis!”\nHigistamisele piir peale (7)\nHiljem, olles rääkinud paljude dieedigurudega ja läbinud omal nahal mitu kursust nii Kaalujälgijaid kui ka Figuurisõpru, saan vaid pead kinni hoida. Tervisliku elu üks alussammas on keha vedelikupuuduse korvamine. Iga kaalulangetamine toetub kolmele jalale: toiduvalik, liikumine ja veejoomine.\nMe koosneme umbes 65 protsendi ulatuses veest, vedelikupuudusest tulevad paljud tõsised tervisehäired ja haigusedki. Vesi käivitab meie organismi, uhub välja mürgid ja kannab edasi toitaineid. Üks sagedasemaid ülesöömise põhjusi ongi see, et vanemas eas, nii neljakümnendast eluaastast alates, ajab inimene segi janu- ja näljaimpulsi.\nAeg uuesti jooma õppida\nMinu üllatuseks sobis vesi mulle suurepäraselt. Ja kui alguses jõin poest ostetud pudelivett, siis üsna pea hakkasin vett lihtsalt kraanist laskma. Vesi omandas taas selle õrnalt magusa maitse, nagu ma oma lapsepõlvest mäletan – eriti esimene veetass kohe hommikul pärast ärkamist.\nKeha tundis end nagu raseduse lõpupäevadel. Oma päevakava tuli taas hakata koostama sõbralike WCde järgi. Et ahah, ma ei lähe õhtusöögikraami ostma turule (sest seal pole head tualetti), vaid veidi kaugemale kaubanduskeskusesse. Organism väljutas vedelikku sama rõõmsalt, nagu mina seda manustasin.\nÖösiti ma õnneks üles ärkama ei pidanud, küll aga pidin oma kolmeaastasele antud juhised ka ise järgima – enne tuttu ei lähe, kui on pissil käidud. Ja hommikul äratas kella asemel pingul põis.\nLoole punkti pannes avastasin teadusajakirjast artikli liigse veejoomise kahjulikkusest. Seal oli kirjas, et piirduda tuleks poolteise liitriga. British Medical Journalis avaldatud uurigu kohaselt võib liigne joomine keskendumisvõimet hoopis rikkuda ja teised uuringud näitavad, et pudelivee puhastamiseks kasutatavad kemikaalid võivad tervist kahjustada.\nSamuti võib liigne veejoomine viia keha sooladesisalduse tasakaalust välja. Ka polevat kindalt teaduslikku tõestust, et veejoomine enne sööki aitaks kaalu langetada. Küll aga rõhutatakse artiklis, et kui kihisevad limonaadid ja muud ülimagusad joogid asendada veega, on kaalulangus kärme tulema.\nAlkohol: kui palju on liiga palju?\nLoe, mida peab enne söömist tegema, et kaal langema hakkaks!


Clanbeat võitis maineka rahvusvahelise konkursi : Õpetajate Leht\nClanbeat võitis maineka rahvusvahelise konkursi\n18. veebr. 2022 Kadri Tuisk Clanbeati asutaja ja tegevjuht - Kommenteeri artiklit\nEesti haridustehnoloogia firma Clanbeat kuulutati vaimse tervise ja heaolu kategoorias World Summit Awards 2021 auhinna võitjaks\nLigi 800 konkursil osalenu seast valis rahvusvaheline žürii välja 40, kelle hulka kuulub ka Clanbeat. Auhinnad antakse võitjatele üle WSA virtuaalsel kongressil, mis toimub 22.–24. märtsini.\nClanbeat on kasutatav eesti, vene ja inglise ning selle aasta algusest ka gruusia keeles. 2022. aastal on Clanbeat üks Accelerate Estonia programmi osalistest, kes viib läbi õpilaste vaimse tervise seire ja ennetuse katseprojekti.\nWorld Summit Awardsi (WSA) esimees professor Peter A. Bruck ütles: „Tänavused võistlustööd näitavad, kui palju lahendusi saab pakkude laste heaolu tagamiseks tehnoloogia.“ WSA on digitaalse innovatsiooni kvaliteedimärgis, millega tunnustatakse tehnoloogilisi lahendusi, mis aitavad kaasa ÜRO säästva arengu eesmärkide saavutamisele. Konkurss sai alguse 2003. aastal ÜRO tippkohtumise raames ning ühendab tehnoloogiaettevõtjaid 187 riigis üle maailma. (www.wsa-global.org)\nMissugust tuge Clanbeat õppijatele pakub, sellest saab lähemalt lugeda Õpetajate Lehe artiklist „Harjutusi iseseisvaks eluks“


Alustama peab usaldusest - Pro Konsultatsioonid\nAlustama peab usaldusest\n5. märts 2017, Mait Raava\nVaja on peaministrit, kes võidaks Eesti parimate peade usalduse ja koos nendega purustaks majandust pärssiva klaaslae.\nEesti majandusel on viis aastat klaaslagi peal. Ekspordi maht on siiani alla 2012. aasta taseme ja sellest aastast alates on ka tootlikkuse kasv aeglustunud. Selle tagajärjel napib raha tervishoiu, sotsiaalsfääri, hariduse ja teaduse jaoks. Need on karmid faktid, kuid poliitikud vaatavad neist mööda ja tegelevad peenhäälestuse ja maksude suurendamisega. Pikka vaadet neil ei ole. Eesti visioonist nad ei räägi.\nHäda põhjus on selles, et poliitikud on alustanud klaaslae probleemi lahendamist kuskilt keskelt, ilma usaldusväärse tipp-poliitikuta. Nüüd tuleks teha esimene samm õigesti, võita sellega ekspertide usaldus ja hoida seda. Niikaua, kuni poliitikud ei tee esimest õiget sammu, ei leia nad klaaslaele lahendust.\nVaikus, sest lahendust ei tea\nRaske uskuda, et poliitikud on Eesti tuleviku suhtes hoolimatud. Küllap vaatavad nad klaaslae probleemist mööda, sest ei tea lahendust, ei tea, mida teha. Nad näivad mõtlevat, et ümbritsev keskkond on keeruline, mõjutegureid on palju ja need pole prognoositavad ning mitmed olulised arengud ei sõltu väikesest Eestist. Nad leiavad, et suuri tulevikumuutusi pole mõistlik planeerida ja ellu viia. Riske ei tohi võtta. Nii pole kuskilt näha poliitikute innovaatilisi valikuid ja investeeringuid. Näha on nõutust.\nKlaaslaest vabanemise probleem ongi väga keerukas. Näiteks Singapuril ja Lõuna-Koreal kulus mitukümmend aastat järjepidevat ja visa tööd, et jõuda innovaatiliste arenenud riikide tippu. Selleks tuli neil teha tarku ja julgeid valikuid. Innovatsioon ja majanduskasv eeldavad mitme valdkonna tippekspertide kaasamist ja nende koostööd. Kuid panustamine ja koostöö algab usaldusest.\nKoostööd pärssiv usaldusepuudus\nEesti erakondade usaldusväärsus on langenud tänaseks lausa 12%-le. Kui sa ei usalda otsustajaid, siis sa ka ei panusta, ei kuluta oma aega, ei otsi ega paku lahendusi ja ei tee koostööd lahenduse leidmiseks. Sest arukas inimene ei panusta ettevõtmisesse, millesse ta ei usu.\nEestis on piisavalt tarku inimesi, kes suudaksid innovatsiooni ja majanduskasvu vallandavad lahendused välja töötada ja neist parimad poliitikutele otsustamiseks esitada. Aga nad ei taha näha selliseid kordusi nagu Arengufondi tühjatallamist, Rahvakogu tasalülitamist Jääkeldris jms. Miks peaks usaldama praegust koalitsiooni? Mida ta teeb usalduse taastamiseks teistmoodi võrreldes eelnevaga? Mida tuleks poliitikutel usalduse taastamiseks tegelikult teha, ehk millest sõltub usaldus?\nInimesed usaldavad juhte, kui nood on võimekad, heasoovlikud, sidusad ja ausad. Võimekuse aluseks on valdkonna tundmine, kompetentsus ja kursisolek toimuvaga. Heasoovlikkuse aluseks on lojaalsus organisatsioonile, inimestest hoolimine ja mittehaavamine. Sidususe aluseks on ennustatavus ja püsivad seisukohad. Aususe aluseks on terviklikkus, eetilisus ja õiglus. See ei ole idealism, vaid reaalsus. Singapuri edulugu sai alguse usalduse esikohale seadmisest.\nNiisiis peaks poliitikud leidma enda seast usaldusväärse tipp-poliitiku, kes tunneb piisavalt hästi teadust, innovatsiooni ja majandust, on näidanud ennast heasoovlikuna, on sidus ja aus. Selliste omadustega poliitikul oleks piisavalt usaldust, et veenda Eesti parimaid päid keerulise ja tähtsa probleemi lahendamisele pühenduma ja koostöös lahendust välja töötama, sidudes teaduse ja innovatsiooni majanduskasvu teenistusse. Ta võib olla ka poliitikas uus tulija. Kuid peamine on, et talle antaks täielik mandaat klaaslae probleemile lahenduse väljatöötamiseks ja elluviimiseks.\nArtikkel ilmus Äripäev Online'is pealkirjaga: "Alustama peab usaldusest", märts, 2017.


Rasmus Kiik konkureerib vennaga alati ja igal alal — Eesti Jäähokiliit\nRasmus Kiik konkureerib vennaga alati ja igal alal\nRasmus Kiik - tänavu kolmandat hooaega TUTO Hockey U20 värve esindav, novembris oma 20. juubelit tähistanud mängumees, kes pälvis sel kevadel ka EOK ''Märka järgnevat põlvkonda'' tunnustuse.\nOma U18 koondise debüüdi tegi Kiik juba 2014/2015 hooajal, sealt edasi on ta täitnud nii U18 kui U20 koondises ka kapteni rolli ning 2018/2019 ja 2019/2020 hooajal meeste koondistki esindanud. Mida annab ühele noorele poisile koondise kogemus?\nKoondise debüüdi tegin tõesti noorena. Kapteni ning abikapteni roll on mulle kui mängijale andnud enesekindlust, oskust olla juhtiv ja eeskujulik hokimängija meeskonnakaaslastele ning ka noorematele hokimängijatele.\nPraegusel hetkel koondis ei kogune ega ka võistle, tulenevalt sellest on see mulle kui ka teistele koondisemängijatele uus olukord, millega tuleb leppida. Kuna paljud mängijad on justkui pereliikmed, kellega on alati koos tore aega veeta ja au rahvuskoondist esindada, siis loodan, et praegune olukord laabuks ja juba lähiajal oleks võimalik laagrite ja turniiridega jätkata.\nKa Rasmuse vend tegeles jäähokiga, tema eeskujul Rasmus trenni jõudiski. Kas vennaga koos sama ala harrastamine on pigem eelis, et on alati kellega koos treenida või valitseb omavahel pidev konkurents?\nKindlasti oli suureks abiks see, et mu vend on hokit mänginud, kuid suure vanusevahe tõttu on ta pigem olnud mulle treeneri eest.\nKonkurents on meil alati olnud igal alal, olgu see siis mingi spordiala või mängukonsooli mäng.\nKes on olnud läbi aegade sinu lemmiktreener? Millised omadused peavad ühel innustaval ja inspireerival treeneril olema?\nPraeguse hetkeni pean oma parimaks treeneriks Olle Sildret, kellelt sain palju abi ja nõu, kuidas peab trenni tegema ning käituma õige hokimängija väljakul kui ka väljaspool seda. Alati ei pruukinud mulle kõik tema mõtted ja meetodid lapsena meeldida, aga praegusel hetkel pean ma neid kõiki õigeteks ja olen nende eest tänulik.\nMa ei hakka välja tooma, milline peab hea treener olema, kuna igal mängijal on oma sobiv treener, kes on teda kõige rohkem edasi viinud. Igal treeneril on omad viisid ja tavad, kuidas tema näeb jäähokit ja mängijate arengut.\nRäägi veidi oma igapäevaelust Soomes, oled seal juba üsna pikka aega elanud.\nSoomes olen ma tõesti elanud juba üsna pikalt ning selle aja jooksul on mul siin välja kujunenud kindel kava ja plaan, kuidas oma päevi veedan. Isegi, kui ma veel profimängija ei ole, siis julgen väita, et minu igapäevaelu näeb juba välja nagu professionaalse hokimängija oma. A-SM sarja tasemel on enamasti iga päev kaks trenni kuhu kuuluvad: jäätrennid, jõusaal, erinevad üldfüüsilised treeningud, soojendused ja venitused.\nVarasematel aastatel sai trennide vahepeal õpitud, aga kuna sel aastal lõpetasin kooli, siis on trennidevahelised pausid ja õhtud kulunud puhkamisele ja sõpradega mängukonsooli mängimisele. Hetke soov on keskenduda ainult jäähokile ja anda endast maksimum.\nMillist hooaega pead enda kõige õnnestunumaks?\nEnda kõige õnnestunumaks hooajaks pean 2019/2020, kuna mängisin tervelt 43 mängu A-SM sarjas ja suutsin suuremaid vigastusi vältida. Samuti olin U20 koondise kapten Ukrainas toimuval turniiril, seal mängisime kõige kõrgemal tasemel, kus Eesti koondis kunagi üldse mänginud on. Sealsel turniiril jäin ka enda tulemusega rahule. Eelmisel aastal toimus Olümpia kvalifikatsioon, mis oli minu esimene suurem turniir meeste koondisega ja kindlasti üks ägedamaid koondise mälestusi.\nMillest unistasid alles hokiga alustava noore poisina ja kuhu on need unistused tänaseks jõudnud?\nHokimängijaks saamisest olen unistanud eluaeg, kuna jäähokiga alustasin 3-aastaselt. Sellest ajast saadik on selle nimel tehtud ka väga palju tööd, nii minu kui ka mu vanemate poolt, et see unistus täituks.\nPraegusel hetkel unistan oma esimesest profilepingust. Mul on ka suuremaid unistusi, kus ma sooviksin end tulevikus näha, aga alustada tuleb kõige pealt väiksematest.


15:33 18.06.2019 (Uuendatud 17:49 18.06.2019)\nTALLINN, 18. juuni — Sputnik. ERR-ile teadaolevalt arutab valitsus neljapäeval kultuuriministeeriumi edastatud taotlust Christopher Nolani filmivõtetega Eestis tehtud kulutuste osaliseks katmiseks viie miljoni euroga.\nFilm Estoniale on esitanud taotluse tagasimakseks filmi tootja Warner Bros, kelle Eestis tehtud kulutused lähevad suures osas kohaliku tööjõu ja teenuste katteks. Filmi "Tenet" üldeelarve on 200 miljonit eurot.\nSputnik Eesti on juba kirjutanud, et sai Tallinnast tänavu filmikompanii Warner Bros tuntud režissööri Christopher Nolani uue linateose, tööpealkirjaga "Tenet" võttepaigaks. Filmi sündmustik tiirleb "ülemaailmse spionaaži ümber". Filmi esilinastus on kavandatud 2020. aasta 17. juulile.\nVeidi enne Warner Bros võttemeeskonna Tallinna jõudmist ilmusid teated pealinna ühe tuiksoone, Laagna tee võimalikust sulgemisest filmivõteteks üheks kuuks.\nHollywoodi võttegrupi katsed Tallinnale oma tingimusi ette kirjutada ei vii kuhugi, ütles linnapea Mihhail Kõlvart. "Kuni tänaseni pole võttegrupiga mitte mingisuguseid kirjalikke kokkuleppeid ja neile ei ole antud mingeid lubadusi," ütles Kõlvart easmaspäeval.\nSamas rõhutas ta, et Tallinna linnavalitsus pole sugugi selle vastu, et linn oleks maailmakuulsa režissööri ja filmikompanii võttepaigaks: "See on ju ka kultuurisündmus."\nTallinnas toimuvate filmivõtete ajaks (juunis-juulis) palgatakse ka kuni tuhat G4S turvameest. Rikkujaid ähvardab omavolilise võtteplatsile tungimise eest kriminaalkaristus, vahendas uudisteportaal Sputnik Eesti.\nmajandus, Laagna tee, filmivõtted, Hollywood, film


| Jana Kask Archives -\nTag "Jana Kask"\nJana Kask üllitas uue loo “The One”: Olen praegu täielikult muusika tegemisele pühendunud + VIDEO!\nOHMYGOSSIP – “Eesti otsib superstaari” teise hooaja võitnud lauljatar Jana Kask, kes vahepeal mõnda aega Hispaanias elas ning nüüd tagasi Eestis on, avaldas sooloprojekti raames uue loo nimega “The One” ja lõi selle kõrvale romantilise visuaali kaunite vaadetega Eesti loodusest.\nJana Kase uusim kirg on kokandus\nLaulatar Jana Kask on endas avastanud kokanduspisiku.\nJana Kasel on uus kallim\nOHMYGOSSIP — Jana Kask ja tema bändi Mai Skizo trummar Arvi Aigro tiksuvad ühes rütmis nii laval kui kodus.\nKas Katrin Siska oli Jana Kasele vaid personaalne treener, stilist ja autojuht? Katrin Siska: Jana elab illusioonide maailmas\nEbamäärased sahinad lauljatar Jana Kase ja tema produtsendi Katrin Siska koostöö lõppemisest said ametliku kinnituse selle nädala alguses. Siska lühike kommentaar toimunule oli, et parem õudne lõpp, kui lõputu õudus. Jana arvab siiski, et talle tehakse ränka ülekohut ja asjad\nAlates selle aasta maikuust kannab Katrin Siska hoolt superstaari Jana Kase karjääri eest. Selle tulemusena on sündinud uus artist – Miss Jillion! “Mulle meeldib managerina tegutseda – see on loominguline, intensiivne, rutiinivaba ja põnev töö,” kommenteerib Katrin Siska oma otsust\nJana Kask: Kui armastad ennast, armastab sind kogu maailm\nSuve saabudes ostavad paljud noored naised kõike, mida süda ihkab ja vahetavad välja koguni kogu garderoobi. Lauljatar Jana Kask ei ole selles osas mingi erand.\nJana Kask: Olen õnnelik inimene, kel eksisteerib eraldi garderoob\nLauljatar Jana Kask pole naine, kes jääks varju, sest tal jätkub enesekindlust ning julgust katsetada erinevate stiilidega. “Olen õnnelik inimene, kel eksisteerib eraldi garderoob,” rääkis Jana Buduaarile, et kui oma korterisse üksinda elama jäi, siis ehitas oma toa ümber garderoobiks.\nJana Kask Gossip.ee-le: Olen tihe varjupaikade külastaja\nLemmikloom on perekonnaliige ja teda peetakse tihti inimese parimaks sõbraks ning öeldakse, et loom on oma peremehe/naise nägu. Imelise lauluhäälega „Superstaari“ saate võitjal Jana Kasel on kodus kaks toredat kassi – 3 aastane Mrs. Elizabeth ning 13 aastane Antonita, kellest\nJana Kask: “Ma tahan teha Eesti muusikas revolutsiooni!”\n“Muusika peab olema positiivne ja energiline!” ütleb lauljatar Jana Kask, kes viskas ballaadid nurka ja teeb nüüd Riias moodsat tantsumuusikat. “Ma proovisin siin kaks aastat muusikat teha ja ma ei saanud seda õiget kvaliteeti!” räägib lauljatar Jana Kask Õhtulehele.\nJana Kask: Enne kui ma välismaale kiikan, tahaksin vallutada siinse publiku\nLauljatar Jana Kask läks paar nädalat tagasi oma kallimast lahku, kuid ta ei nukrutse. Teda õpetas olukorraga toime tulema üks varasem purunenud suhe, kirjutab Kroonika.\nKas Jana Kask on lõikunud oma käsi?\nKui lauljatar Jana Kask laupäeval “Eesti laulul” osales, märkasid paljud kohalolnud tema vasakul käsivarrel tugevaid punaseid kraapse ja marrastusi, mis ulatusid küünarnukini.\nLiitu Gossip.ee lehega Facebookis ning võida endale ning sõbrale tasuta pääse üritusele French Chic & Mari Ojasaare meiginäitus\nGossip.ee loosib kõikide oma lugejate vahel välja 10×2 piletit 18. veebruaril (sellel reedel) toimuvale “French Chick” üritusele. Võitjad saavad endale + sõbrale tasuta pääsmed üritusele kohvikus Spirit* ja afterparty‘ le ööklubisse Bon Bon!\nJana Kask: “Eesti laulust” saab minu teine tulemine!\nJana loodab oma võistluslooga “Don’t Want Anything”, mille sõnade autor ta on ja muusika loonud Jakko Maltis, kindlasti finaali jõuda. “Kui ma “Eesti laulu” konkursi võidaksin, siis oleks see tunnistuseks, et nüüd olen midagi ka õigesti teinud!” ütleb Eesti teine


7. nädal – litsentsid ja autoriõigus – IT kursuse blogi\nPosted byHelene March 20, 2020 Posted inUncategorized\n2011. aastal ilmunud Vikerkaare artiklis oli hea võrdlus, et copyleft on justkui copyrighti vastand, mis nõuab, et looming oleks vaba ja vabad oleksid ka selle loomingu muudetud ja laiendatud versioonid. See ei tähenda aga, et loomingul puuduvad copyright õigused. Vastupidi. Esmalt pannakse loomingule peale copyright ja seejärel lisatakse levitamise õigused. Tegemist on üldmõistega, millest teatud levitamislitsentsid juhinduvad. Loomingu kasutatajatele on tagatud neli vabadust: kasuta, uuri, muuda ja levita.\nCopylefti litsentsitüübid jagunevad omakorda neljaks:\nVäga tugev (AGPL (Affero General Public License)) – nõuab lähtekoodi avalikustamist ka võrgu kaudu levitamisel. Tarkvara, mis kasutab AGPL litsentsi on näiteks Signal, mis on krüptitud sõnumite saatmise platvorm.\nTugev (GNU GPL (General Public License)) – kõigi tuletatud komponentide viimine sama litsentsi alla. Linux kasutab GPLv2 litsentsi.\nNõrk (GNU LGPL (Lesser General Public License), Mozilla Avalik Litsents) – võimalik linkida ka ärivaraliste teekidega. Põhiliselt leiabki kasutust software library puhul, kust saab tarkvara komponente oma tarkvara jaoks. Samal põhjusel kandis litsents enne nime GNU Library General Public License.\nPuuduv copyleft (Apache, MIT, X11, BSD) – tuletatud koodist võib ka ärivara teha.\nKui sa oled ise autor ja sulle kuuluvad oma loomingu autoriõigused, siis on lihtne lisada oma teosele copyleft levitamisõguseid. Nad ise muidugi tõdevad, et alla 300 realisele koodile pole mõtet litsentsi juurde panna.\n6. nädal – tants intellektuaalomandi ümber


MB SPRINTER 316 CDI R3 CDI 120 kW -15, müük, kuulutus 83833285 - Kuldne Börs\nMB SPRINTER 316 CDI R3 CDI 120 kW -15\nID: 83833285, muudetud 15:37 27.07.2020\n23 200 € (sisaldab km)\nkaubik, sinine, odomeetri näit 143000, diisel, tagavedu, manuaal, 6 kohta, toodetud 01.2015, hooldusraamat, puldiga kesklukk, ABS pidurid, turvapadjad, immobilaiser, signalisatsioon, lisastopptuli, stabiilsuskontroll, pidurdusjõukontroll, veojõukontroll, suverehvid, reguleeritav roolisammas, roolivõimendi, elektriliselt reguleeritavad peeglid, peeglisoojendused, elektriaknad, käetugi (ees), R4, kandevõime (kg): 1020, kütusepaagi maht (l): 75, ülevaatus kehtib 10.2020\nvahesein, kliimaseade kliimaautomaatik, Autole paigaldatud eemaldatavad lisaistmed ning ligutatav vahesein; Seisusoojendus programmkellaga; Tagurduskaamera; Navigatsioon Becker MAP PILOT; Kliimaseade + välistemperatuurinäidik; Püsikiirusehoidja “Tempomat”; Bi-ksenoon esilaternad, LED päevasõidutuled; Elektrilise soojendusega esiklaas; Elektriline salongi soojendus;, Autol taga 3 eemaldatavat lisaiistet kiirkinnitustega ning liigutatav vahesein. Ecofleet gps jälgimisseade. Esinevad mõned kriimud, Auto tehniliselt korras.


EJL osaleb Euroopa jalgpalliliidu suurkohtumisel - Uudised\nEJL osaleb Euroopa jalgpalliliidu suurkohtumisel\nEesti Jalgpalli Liidu (EJL) delegatsioon osaleb homme, 11. mail Viinis toimuval UEFA kongressil. Jalgpalliliidu peasekretäri ootavad ees ka naiste suurvõistluste finaalid.\nIga-aastane ja tänavu Viinis toimuv UEFA kongress, kus EJL-i esindavad president Aivar Pohlak, peasekretär Anne Rei (pildil) ja peadirektor Tõnu Sirel, on UEFA kõrgeim juhtorgan. Kongress toob kokku UEFA 55 liikmesliidu presidendid ja peasekretärid, tegemaks Euroopa jalgpalli kujundavaid otsuseid. Kõik huvilised saavad kell 11.00 algavat kongressi jälgida ka UEFA kodulehe UEFA.com otsepildi vahendusel.\nAnne Rei külastab lähiajal ka naiste suurvõistluste finaale. 15. mail kell 21.00 kulmineerub tänavune neidude U17 EM-finaalturniir, kui Sarajevos toimuvas finaalis selgitatakse vanuseklassi Euroopa meister. Tänavune turniir on eriline, sest selle järel ulatab Bosnia ja Hertsegoviina korraldusliku teatepulga edasi Eestile, kes võõrustab finaalturniiri 2023. aastal.\nNädal hiljem siirdub Rei Torinosse, kus selgub 21. mail naiste Meistrite liiga võitja ning päev varem koguneb ka UEFA naiste jalgpalli komitee, mille juht on Rei olnud alates 2017. aastast. Komitee ülesandeks on arutada Euroopa naiste jalgpalli ja UEFA võistlustega seotud teemasid, pakkuda välja võistlusjuhendite muudatusi, teha ettepanekud rahvusvahelise kalendri ning naiste ja tüdrukute EM-finaalturniiride korraldajate osas, jälgida naiste ja tüdrukute jalgpalli arengut laiemalt ning palju muud.