Liitreaalsuse tehnoloogia – mis see on? - Devar Kids\nAvaleht→Blogi→Liitreaalsuse tehnoloogia – mis see on?\nTänapäeval kasutatakse Jaapanis, USAs ja teistes arenenud riikides virtuaalset reaalsust hariduses, kaubanduses, meditsiinis, teaduslikus projekteerimises, kultuuris. Seda juurutatakse aktiivselt mängude ja rakenduste väljatöötamisel, kino eriefektide loomisel. Ka firma Devar Kids pakub tooteid, milles on ellu viidud teaduse saavutused.\nKas olete kunagi unistanud sellest, et joonistatud esemed ja tegelaskujud astuksid raamatulehekülgedelt välja ning hakkaksid teie ümber toimetama, nagu oleksid nad reaalselt olemas ja elus?! Liitreaalsuse tehnoloogia on teinud sellised unistused võimalikuks. Teadlased on loonud spetsiaalse süsteemi. See koosneb objektist, millesse on kodeeritud marker, ja programmist, mis tuvastab koodid ja kuvab joonistused 3D-kujutisena.\nMeie toodete näitel näeb see välja nii: raamatulehekülgedel on markerid, mille Devar Kidsi programm dešifreerib. Selle saab tasuta alla laadida Play Marketist või App Store´ist operatsioonisüsteemidele Android või IOS. Programm on vähenõudlik, mistõttu sobib nii telefonidesse kui tahvelarvutitesse.\nTuleb käivitada rakendus, valida sobiv raamat (värvimisraamat), suunata nutiseadme kaamera vajalikule pildile ja programm käivitada. Mõne sekundi pärast ilmub tahvelarvuti või telefoni ekraanile 3D-formaadis pilt.\nProgramm tuvastab kõik objektiivi ette sattunud esemed ja inimesed, mis tugevdab reaalsuse tunnet veelgi. Tihti kaasnevad liitreaalsusega heliefektid: tegelaste kõne, muusika jm\nLiitreaalsuse kasutamine lastetoodetes\nLapsed haaravad lennult kõike, mis on seotud tehnoloogiaga. Liitreaalsus lastele – see on midagi väga imelist, lõbusat ja ebatavalist. Turult võib leida õppematerjale, 3D-formaadis mänge, mida saab kasutada lapse arendamiseks ja õpetamiseks.\nTänu liitreaalsuse rakendusele „ärkavad ellu“ võlurid, lohed, autod ja muinasjutukangelased. Nendega koos saab pildistada ja foto nutiseadme galeriisse salvestada. Mõned värvimisraamatud on helindatud, tänu millele muutub lemmikmuinaslugu oma tehtud multifilmiks\nVärvimisraamatuid saab kasutada lasteaedades, mängutubades ja koolides. Selline raamat köidab lapsi loomingulisusega. 3D-värvimisraamatud õpetavad, arendavad ja motiveerivad last.\nLapsed õpivad hoolikalt värvima, kontuure järgima\nAreneb nende kujutlusvõime ja leidlikkus.\nNad õpivad tundma värve, varjundeid ja nende kombinatsioone.\nÕpivad kasutama nutiseadmeid.\nLiitreaalsusega mängud, mida meie internetipood pakub, leiate „Kataloogist“. Kõik värvimisraamatud on värvikad, tehtud kvaliteetsest paberist. Saagu see, kuidas raamatuleheküljed „ellu ärkavad“, teile ja teie lastele üllatuseks!


Anda üürile korter, Toom-Kooli (Tallinn, 3 tuba) - Flatfy.ee\nAnda üürile korter, Toom-Kooli (Tallinn, 3 tuba)\nÜürile anda; Tallinn, Vanalinn, Toom-Kooli tn.\nTallinn, Vanalinn, Toom-Kooli tn.\nKirjeldus Üürile anda avar 2 magamistoaga korter Toompeal Riigikoguhoone ja Toomkiriku vahetus läheduses, vaateplatvormi kõrval. Samas hoones on Kanada Suursaatkonna esindus. Akendest avanevad kaunid vaated Toompea lossi müürile, Pilstickeri tornile ja all-linnale. Uus siseviimisltus, eksponeeritud on paekiviseinad ja puittalad. Korter paikneb kahel tasapinnal: alumisel korrusel - avatud köök suure elutoaga, magamistuba, pesuruum saunaga, panipaik; mezzaninokorrusel - külaliste magamistuba. Üürile lisanduvad kommunaalmaksed. Tagatisraha 1 kuu üürisumma, vahendustasu 1 kuu üür + km.\nÜürile anda; Tallinn, Kesklinn, Toom-Kooli tn.\nTallinn, Kesklinn, Toom-Kooli tn.\nKirjeldus Üürile anda avar ja valgusküllane 2 magamistoaga korter Toompeal, Riigikoguhoone ja Toomkiriku vahetus läheduses, vaateplatvormi kõrval. Samas hoones on Kanada Suursaatkonna esindus. Akendest avanevad kaunid vaated Toompea lossi müürile, Pilstickeri tornile ja all-linnale. Siseviimsitluses on eksponeeritud ajaloolised paekiviseinad ja puittalad. Korter paikneb kahel tasapinnal: alumisel korrusel - avatud köök suure elutoaga, magamistuba, pesuruum saunaga; mezzaninokorrusel - magamistuba. Üürile lisanduvad igakuised kommunaalmaksed. Lepingu sõlmimisel tuleb üürnikul tasuda tagatisraha (1500€) , vahendustasu + KM 20% (1500 + KM) ja esimese kuu üür (1500€).\nAnda üürile korter, 3 tuba - Toom-Kooli tn 7, Vanalinn, Tallinn, Harjumaa\nKorteriomand, kivimaja Lisainfo: parkett, TV, mööbel Köök: elektripliit, külmik, köögimööbel Sanruum: saun, wc ja vannituba eraldi, dušš, boiler, pesumasin Side ja turvalisus: Internet, telefon, kaabelTV, turvauks Anname üürile ainulaadne korter Toompeal, hooviansambliga 15.-18.sajandi elamus mis on tunnistatud kultuurimälestiseks. Toompea on nime saanud toomkiriku järgi (1486 Domberg toomimägi). Korter asub Toom-Kooli tn.7 vaid mõne sammu kaugusel Riigikogu hoonest ja Toomkirikust ehk Domus Mariana. Tegemist on läbi kahe tasapinna paikneva korteriga, aknad restaureeritud. Planeering: 1 korrus: esik, WC, magamituba, elutuba. Soklikorrusel köök, kaminasaal, saun, dussiruum. Korteri aknad avanevad maja ette, idasuunas. Tegus KÜ. Maja välisseinad looduslikust kivist, krohvitud, vahelaed ja seinad monoliitraudbetoonist. Toom-Kooli tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Tänav algab Lossi platsilt ja lõpeb umbes 200 meetrit põhja pool pärast ristumist Kiriku tänavaga. Toom-Kooli tänaval asuvad: Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool, Tallinna toomkirik, Tallinna Ballettikool, Kanada Suursaatkonna esindus, Natalie von Uexkülli palee (Eesti Kaubandus-Tööstuskoda). Olete oodatud tutvuma. Meeldiva kohtumiseni.\nÜürile anda korter, 3 tuba, 790 €, Tallinn, Kesklinna linnaosa, Vanalinn, Toom-Kooli 7 - Uus Maa Kinnisvarabüroo\nToom-Kooli 7, Vanalinn, Kesklinna linnaosa, Tallinn, Harju maakond\nHea asukohaga 3-toaline korter läbi kahe korruse Toompea lossi kõrval, tüüpilise 19. sajandi klassitsistliku fassaadi ning osaliselt keskaegse kehandiga hoones. ARHITEKTUUR Hoone fassaad on säilitanud 18. sajandi lõpust pärineva varaklassitsistliku kujunduse, selle klassitsistlik tänavafassaad vastab 1820.–1825. aastate ülesmõõtmisjoonistele. Kolmnurkne frontoon keskteljel, madalad liseenid ja katuseavadega kivikatus on ansamblis ülejäänud tänavaseinaga. Kinnistu paikneb Toompea lääneosas, endises väikest linnust ümbritsevas vallikraavis. Tänavaäärne hoone on ehitatud vallikraavi kaldale ning õuehoone vallikraavi. Keldriruumid on mõlemal hoonel võlvitud. Tänavapoolsel majal on sadulkatus, akendel sepishinged, väravaportaalil on stukkportaal lukukiviga EHITISE AJALUGU Erik Dahlbergi (1625–1703) 1683. aasta maketil on näha väikesemahuline ristkülikukujuline hoone, mille pikem külg kulgeb tänavajoonel. 1684. aasta suvel toimunud tulekahjust ei ei jäänud puutumata ka hoone Toom-Kooli 7. Järgnenud Põhjasõda, nälja- ja katkuaastad ei soosinud aga ülesehitustöid kuni 18. sajandi viimase kümnendini. Vaadeldav kinnistu on hoonestatud tõenäoliselt 18. sajandi lõpuaastatel. Esmalt tänavaäärne hoone ja siis õuehoone. Hoonestus vastu linnamüüri on rajatud tõenäoliselt 19. sajandil. Tänavaäärse maja õuefassaad ja sisemine planeering on osaliselt muudetud tuginevalt 1920–1921 aastate projektile KORTER I korrusel asub esik (plaanil ruum nr. 1), magamistuba (plaanil ruum nr. 2), WC-vannituba (5), teine magamistuga (6), kontor/garderoob (4) ning elutuba (3), kust viib trepp soklikorrusel asuvasse kööki. Elektriküte, WIFI, parkimine linna tsoonis. Majas on olemas toimiv KÜ. Läheduses asuvad erinevad koolid, lasteaiad, poed, teatrid, kinod, tähtsamad valitsusasutused, restoranid, palju erinevaid parke, vanalinna vaateplatvormid ja erinevad muuseumid. Kommunaalkulud suvel c. 150€, talvel c. 350€ Korter on koheselt vaba sissekolimiseks. Üür ettemaksena 790€, millele lisanduvad kommunaalkulud. Ühekordse tasuna tagatisraha ühe kuu üürisumma ulatuses 790€ ja lepingutasu 790€ + KM. Oodatud on üürnik, kes toas ei suitseta, ei oma koduloomi ning soovib sõlmida üürilepingu vähemalt 6. kuuks. Üürnikul ei ole lubatud võtta allüürnikke. Võta minuga ühendust ja küsi lisa! JAGA MINU KONTAKTI KÕIGILE, KES VAJAVAD KINNISVARANÕU! – – – – – – – – – – Telli hindamine UUS MAA Kinnisvarabüroolt *** ning saad: – Eksperthinnangu kuni 20% soodsamalt kui võtad koduga seotud laenu Swedbankist – Pankadest parimad kodulaenutingimused – Kiireima, kvaliteetseima ning usaldusväärseima hindamisteenuse Eestis UUS MAA KINNISVARABÜROO EKSPERTHINNANGUID AKTSEPTEERIVAD KÕIK FINANTSASUTUSED. – – – – – – – – – – Liitu Uus Maa uudiskirjaga ja saa homset kinnisvarainfot juba täna! *** – – – – – – – – – – Kodu aitab osta Swedbank. Pakkumise saamiseks kasuta koodi UUSMAA ja Sind teenindatakse eelisjärjekorras. Võtame ühendust 1 tööpäeva jooksul. Uus Maa kliendile soodsam lepingutasu. Küsi täpsemat infot maaklerilt. Finantsteenuseid pakub Swedbank AS. Tutvu tingimustega, pea nõu.\nAnda üürile korter, 3 tuba - Toom-Kooli 7, Vanalinn, Tallinn, Harjumaa\nKivimaja Lisainfo: toad eraldi, eraldi sissepääs, planeering läbi mitme korruse, kinnine hoov, tsentraalne vesi, elekter, mööbli võimalus, ühistransport, sissepääs tänavalt Sanruum: dušš Küte ja ventilatsioon: elektriküte Side ja turvalisus: trepikoda lukus Hea asukohaga 3-toaline korter läbi kahe korruse Toompea lossi kõrval, tüüpilise 19. sajandi klassitsistliku fassaadi ning osaliselt keskaegse kehandiga hoones. ARHITEKTUUR Hoone fassaad on säilitanud 18. sajandi lõpust pärineva varaklassitsistliku kujunduse, selle klassitsistlik tänavafassaad vastab 1820.–1825. aastate ülesmõõtmisjoonistele. Kolmnurkne frontoon keskteljel, madalad liseenid ja katuseavadega kivikatus on ansamblis ülejäänud tänavaseinaga. Kinnistu paikneb Toompea lääneosas, endises väikest linnust ümbritsevas vallikraavis. Tänavaäärne hoone on ehitatud vallikraavi kaldale ning õuehoone vallikraavi. Keldriruumid on mõlemal hoonel võlvitud. Tänavapoolsel majal on sadulkatus, akendel sepishinged, väravaportaalil on stukkportaal lukukiviga EHITISE AJALUGU Erik Dahlbergi (1625–1703) 1683. aasta maketil on näha väikesemahuline ristkülikukujuline hoone, mille pikem külg kulgeb tänavajoonel. 1684. aasta suvel toimunud tulekahjust ei ei jäänud puutumata ka hoone Toom-Kooli 7. Järgnenud Põhjasõda, nälja- ja katkuaastad ei soosinud aga ülesehitustöid kuni 18. sajandi viimase kümnendini. Vaadeldav kinnistu on hoonestatud tõenäoliselt 18. sajandi lõpuaastatel. Esmalt tänavaäärne hoone ja siis õuehoone. Hoonestus vastu linnamüüri on rajatud tõenäoliselt 19. sajandil. Tänavaäärse maja õuefassaad ja sisemine planeering on osaliselt muudetud tuginevalt 1920–1921 aastate projektile KORTER I korrusel asub esik (plaanil ruum nr. 1), magamistuba (plaanil ruum nr. 2), WC-vannituba (5), teine magamistuga (6), kontor/garderoob (4) ning elutuba (3), kust viib trepp soklikorrusel asuvasse kööki. Elektriküte, WIFI, parkimine linna tsoonis. Majas on olemas toimiv KÜ. Läheduses asuvad erinevad koolid, lasteaiad, poed, teatrid, kinod, tähtsamad valitsusasutused, restoranid, palju erinevaid parke, vanalinna vaateplatvormid ja erinevad muuseumid. Kommunaalkulud suvel c. 150€, talvel c. 350€ Korter on koheselt vaba sissekolimiseks. Üür ettemaksena 790€, millele lisanduvad kommunaalkulud. Ühekordse tasuna tagatisraha ühe kuu üürisumma ulatuses 790€ ja lepingutasu 790€ + KM. Oodatud on üürnik, kes toas ei suitseta, ei oma koduloomi ning soovib sõlmida üürilepingu vähemalt 6. kuuks. Üürnikul ei ole lubatud võtta allüürnikke. Võta minuga ühendust ja küsi lisa! JAGA MINU KONTAKTI KÕIGILE, KES VAJAVAD KINNISVARANÕU! - - - - - - - - - - Telli hindamine UUS MAA Kinnisvarabüroolt [email protected] ning saad: - Eksperthinnangu kuni 20% soodsamalt kui võtad koduga seotud laenu Swedbankist - Pankadest parimad kodulaenutingimused - Kiireima, kvaliteetseima ning usaldusväärseima hindamisteenuse Eestis UUS MAA KINNISVARABÜROO EKSPERTHINNANGUID AKTSEPTEERIVAD KÕIK FINANTSASUTUSED. - - - - - - - - - - Liitu Uus Maa uudiskirjaga ja saa homset kinnisvarainfot juba täna! *** - - - - - - - - - - Kodu aitab osta Swedbank. Pakkumise saamiseks kasuta koodi UUSMAA ja Sind teenindatakse eelisjärjekorras. Võtame ühendust 1 tööpäeva jooksul. Uus Maa kliendile soodsam lepingutasu. Küsi täpsemat infot maaklerilt. Finantsteenuseid pakub Swedbank AS. Tutvu tingimustega, pea nõu.\nÜürile anda; Tallinn, Vanalinn, Toom-Kooli tn\nTallinn, Vanalinn, Toom-Kooli tn\nKirjeldus Üürile anda valgusküllane rõduga korter Toompeal. Kaunid vaated merele ja vanalinnale. Korter paikneb mitmel eritasapinnal: alumisel korrusel on avar elutuba köögiga, magamistuba või kabinet ja vannituba, ülemisel korrusel - suurem magamistuba garderoobinurgaga. Korter on kvaliteetselt renoveeritud, uus köögimööbel ja tehnika. Parkimisvõimalus ainult tänaval. Sisustuse võimalus vastavalt üürniku soovidele. Üürile lisanduvad kommunaalmaksed. Tagatisraha 3 kuu üürisumma, vahendustasu 1/2 kuu üür + km.\nÜürile anda; Tallinn, Kesklinn, Toom-Kooli tn\nTallinn, Kesklinn, Toom-Kooli tn\nKorter üür; Tallinn, Toom-Kooli; rooms: 3 rooms


PokerStars ja Full Tilt Poker lõpetavad teenusepakkumise 30 riigis | PokerNews\nPokerStars ja Full Tilt Poker lõpetavad teenusepakkumise 30 riigis\n2014 Oktoober 05 Giovanni Angioni\n1. oktoobril avastasid 30 riigi pokkerimängijad, et PokerStars ja Full Tilt Poker ei paku enam neile võimalust mängudes kaasa lüüa.\nOtsus lõpetada rahamängude pakkumine nii mitmetes riikides tuli hiljuti PokerStarsi ja FullTiltPokeri omandanud Amaya Gaming poolt, sest kompanii ei soovi toimida niinimetatud "juriidilistel hallaladel", kus netimängud on riiklikult reguleerimata.\nAmaya Gaming tõmbub tagasi "hallaladelt"\nPärast Amaya Gaming Groupi poolt omandamist on PokerStars läbinud mitmeid suuri muutusi, teiste seas PokerStars 7 tarkvara väljalaskmine ning kasiinomängude pakkumine Hispaania PokerStars.es keskkonnas.\nAmaya tegevjuht David Baazov on teadanud, et kasiino ning spordikihlvedude turule sisenemine on plaanis ka mujal, kuid reguleerimata "juriidiliste hallaladele" sisenemine ei ole antud hetkel prioriteediks.\nKuigi ametlikku "hallalade" nimekirja ei ole avaldatud, on rahamängudele ligipääs blokeeritud Malaisia, Türgi, Araabia Ühendemiraatide, Bangladeshi, Pakistani, Egiptuse, Katari, Jordaania, Kuveidi, Senegali, Nigeeria, Bahreini, Afghanistani, Keenia, Mosambiigi, Ruanda, Iraani, Iraagi, Süüria, Zimbabwe, Liibüa, Sudaani, Põhja-Korea, Myanmari, Jeemeni ja Vatikani kodanikel. Mängudest ei ole võimalik osa võtta füüsiliselt eelmainitud riikides viibivatel mängijatel ning neil, kes on enda mängukonto regisreerinud nende riikide aadressiga. Kõigil mängijatel on siiski võimalik enda kontole sisse logida ja olemasolevad rahad välja kanda.\nAntud uudis tekitas palju spekulatsioone Amaya Gamingu tulevikuplaanide osas Kanadas, kus asub nende peakontor ning kus netihasartmängud on samuti suures osas reguleerimata. Muret süvendab hiljutine PokerStarsi partnerlussidemete katkestamine Montreali pokkerifestivaliga, mida paljud näevad esimest sammu Kanada turult tagasitõmbumises.\nFull Tilt Poker plaanitakse avada 6. novembril 17


Linna õppeasutuste transpordikulud Aegna Loodusmajja hüvitab linn - Kõik\nTänasest saab esitada Tallinna linnale taotlusi Aegna Loodusmaja teenuste kasutamiseks uuel hooajal. Aegna Loodusmaja teenuste kasutamine Tallinna lastele on tasuta.\nLinna õppeasutuste transpordikulud Aegna Loodusmajja hüvitab linn\nTänavu võivad Tallinna õppeasutused ja Tallinna laste keskkonnaharidusega tegelevad vabaühendused taotleda veetranspordi kulude hüvitamist sõidul mandrilt Aegna saarele ja tagasi.\nAbilinnapea Züleyxa Izmailova kutsub õppeasutusi võimalust kasutama. "Aegna, Tallinna ainus saar, on oma mitmekesise ja liigirikka loodusega suurepärane koht õuesõppe tundide läbiviimiseks. Lisaks on saarele rajatud õpperada looduses liikumiseks koos viitade ja loodust tutvustavate infotahvlitega," nentis Izmailova. Ta lisas, et õuesõppel ja kontaktil loodusega on oluline roll keskkonnateadlikkuse tõstmisel. "Kui inimesel tekib juba lapseeas arusaam looduse toimimisest, siis oskab ta end ümbritsevat keskkonda väärtustada ja hoida," sõnas Izmailova.\nOma soovist kasutada Aegna Loodusmaja teenuseid saavad õppeasutused ja keskkonnahariduslike laagreid korraldavad vabaühendused teada anda alates 15. märtsist 2019. aastal kella 9-st Tallinna linna veebilehe kaudu siin, kus on leitavad ka õppeprogrammide kirjeldused.\nTallinna lasteaiad ja koolid ning Tallinna laste looduslaagrite korraldajad saavad kasutada Aegna Loodusmaja teenuseid tasuta. Sellest hooajast on võimalik taotleda Tallinna Keskkonnaametilt veetranspordi hüvitamise toetust.


Tiia elu: Loodetavasti tuleb hullumeelne sügis :P\nNäitus - jeeee ! Rõõmsat hullumeelsust Sullegi !!!\n;) täh :)\nTore! Seekord saan siis tulla Su näituse avamisele. :)\nEks näeb, kas ma ka juurde julgen astuda ja ennast tutvustada :)\nAga läbi tulen kindlasti! Panin juba märkmikku kirja.\nSaitegi kokku lepitud, nii et kui me enne ei kohtu, siis avamisel kindlasti!\nJa Sille, astu julgelt ligi, Tiia pole seni veel kedagi hammustanud :P\nkukupail on õigus: ma ei ole veel kedagi hammustanud :D (kuigi vahel tahaks ausalt mõnd inimest näksada :P )\nSille, julge ikka! Julgustan ise siis sind :) Kihvt, et saad seekord tulla!\nJah, saime kokkulepele :)


GEE BEAUTY PRIME SKIN TOONITUD VõIMSUSE KRUNTIMINE - MOISTURIZERS - NAHAHOOLDUS - DAILYBEAUTY - ILUAMET - NAHAHOOLDUS - 2019\nHüppeliigsetel alustel on oma kohvrite koht, kuid mõnikord on kõige vähem tuntud pudelid, mis teevad parimat tööd ja jätavad meile tunde, et me avastasime nahka täiustava saladuse, mida me tahame endale jääda. Teie jaoks on õnnelik, et me tegutseme saladuste äravoolu all, mitte neid kogumata. Meie uusim radariallikas: Prime Skin Tinted Power Primer ($ 56) Gee Beauty, kaasaegne meik, pruun ja nahahooldusstuudio, kus on asukohad Miami's ja Torontos, st nii palju sõnu, niisutaja-krunt-sihtasutusega hübriid nii hea, et soovite korraga osta neid kümneid.\nSamuti võite meeldida: 11 Parimatest uutest sihtasutustest sügisel\nSee stiilne stuudio on tuntud ainult oma lõualuude ümberkujundamise kohta, mis näevad välja loomulikud, mitte kunagi kokku puutunud (nad on spetsialiseerunud oma loomulike omaduste rõhutamisele, mitte uute tegemisele), samuti on see hea, naha, keha ja juuste valik. hooldustooted - mõned parimad, mis kuuluvad oma nime nimele. Tinted Power Primer, ehk meie säästev arm, on kõik-meik-meik multitasker, mis kärbib teie hommikust rutiinist pooleks (tõsiselt) ja annab sulle helendava I-woke-up-niisuguse naha ühe sammuna mitmekordse asemel.\nKerge, siidine tekstuur võimaldab nahal hingata, kuid on ka piisav katvus, et peita väiksemaid plekke ja vähendada punetust ilma tunnete või rasket tunda. Lisaks sellele on iga toon (see on saadaval heledates, keskmistes ja sügavates toonides) hüaluroonhappega, et niiskust tõsiselt niisutada, samal ajal kui see on kulunud, ja lööb kõik helbed või kuivad plaastrid äärekivi. Rakendage vundamendipintsliga või niiske beautyblenderiga - natuke läheb siit kaugele ja vaadake, kui teie unistavam nahk elab aja jooksul.\nCopyright 2019 \_ et.womanfitness.info \_ Olete ilmselt kunagi kuulnud seda brändi, aga olge valmis oma multifunktsionaalsete toodete valmistamiseks


Kuidas sündis NASA päeva astronoomiafoto ja muud huvitavat ööfotograafiast ⋆ Matugraphy\nKuidas sündis NASA päeva astronoomiafoto ja muud huvitavat ööfotograafiast\n2. septembril valiti üks minu ööfoto NASA teadlase Jerry T. Bonnell ja MIT-i professori Robert J. Nemiroffi poolt päeva astronoomiafotoks. Pilt avaldati APODi kodulehel ja nende ligi 200 000 fänniga Facebooki lehel koos professionaalse astronoomi selgitusega pildil nähtava kohta.\nAstronomy Picture of the Day — 2. september 2015\nSee on minu jaoks tohutult suur tunnustus ja saavutust pidasid oluliseks ka Eesti suuremad meediaväljaanded, kelle online väljaannete esilehtedele uudis jõudis (Postimees avaldas selle suurelt ka 3. septembri ajalehes). Foto levis kulutulena, tekitas suurt huvi ja lugematul arvul küsimusi ning spekulatsioone. Kuna meedia kajastus oli väga üldine ning täpsemalt foto saamisloost ja selle tagamaadest ei kirjutatud, otsustasin, et teen seda ise. Loodetavasti saavad kõik tekkinud küsimused vastuse ja suudan ka mõned tähistaevast ja ööfotograafiat puudutavad müüdid ümber lükata.\nSel ööl oli plaanis lihtsalt Linnuteest ja inimesest pilti teha. Modelliks võtsin kaasa sõber Viivika. Olin leidnud selleks suurepärase koha — kõrgem küngas, kus ei seganud valgusreostus ja Linnutee oli sel ajal täpselt sobivas kohas ning asendis. Tegime erinevad katsetusi ja otsustasin igaks juhuks järgi vaadata, kas sel ööl ka taevas midagi huvitavat toimumas on. Olin selle enne ära unustanud. Avastasin, et paari minuti pärast on just selles suunas, kuhu mul kaamera suunatud oli, tulemas küllaltki ere iriidiumi sähvatus.\nMis asi on iriidiumi sähvatus ja kust ma näen, millal see tuleb?\nEnne kui edasi lähen, on nüüd paras hetk natuke selgitada. Kust ma vaatasin, mis taevas toimub ja misasi on iriidiumi sähvatus?\nTaevas võib näha peale tähtede, kuu, planeetide, meteoriitide ehk langevate tähtede jms ka muud põnevat, mida on võimalik isegi ette ennustada. Meie peade kohal lendavad lennukid ja satelliidid ning nende liikumine on täpselt teada. Satelliitide, eelkõige just iriidiumi satelliitite vastu on mul ööfotograafina suur huvi, sest need tekitavad aeg-ajalt väga ägedaid sähvatusi, mis mõnele pildile lisaväärtust annavad. Iriidiumi sidesatelliite on orbiidil 66 ning nende väga peegeldava pinnaga antennid suunavadki päikesevalgust maapinna väikesele alale nii, et meie näeme neid satelliite hetkeks väga heledatena. Sähvatus kestab 5–20 sekundit ning võib mõnikord olla väga ere, teinekord aga vaevalt nähtav. Tavaliselt on öö jooksul selliseid sähvatusi isegi mitu korda näha.\nIgasuguste taevas ette teadaolevate liikumiste kohta saab infot selliselt lehelt nagu www.heavens-above.com. Iriidiumi sähvatuste kohta on lehel eraldi alajaotus http://www.heavens-above.com/IridiumFlares.aspx, kus on põhjalik info satelliidi liikumisteekonna, sähvatuse eeldatava ereduse ja ka sähvatuse toimumise täpse asukoha kohta. Enne lehelt andmete vaatamist tuleb kindlasti sisestada üleval paremal olevasse kasti oma vaatluspaiga asukoha info!\nSähvatuse eredust mõõdetakse tähesuuruse ehk magnituudina. Lihtsalt lahti seletades: mida väiksem see number on, seda eredam on sähvatus. Korralikku silmaga nähtavat sähvatust võib oodata siis, kui heledus on alla nulli. Minu fotole püütud iriidium oli eredusega -4. Umbes sama heledusega on ka üks meie taeva eredamatest planeetidest, Veenus. Fotol sähvatusest ülevalpool olev kõige suurem ja eredam täht on aga Veega, mille eredus on umbes 0 tähesuurust.\nÖösel väljas olles on suureks abiliseks Heavens Above’i poolt tehtud samanimeline nutirakendus, mis hetkel on küll kahjuks saadaval ainult Androidile (rakendusi, mis iriidiumeid näitavad, on teisigi ja ka iPhone’ile sobilikke, aga seni katsetatutest on Heavens Above parim). Tänu sellele saab mobiilist vaadata tähekaarti, kus on täpselt kirjas, mis kellaajal ja millises kohas järgmised sähvatused toimuvad. Selleks, et saadud infost kasu oleks, tuleb aga tunda ka tähti ja tähtkujusid. Vastasel juhul ei oska sa ikka õiges suunas vaadata.\nKuidas kuulus pilt sündis?\nLähme tagasi foto tegemise hetke. Pärast seda, kui olin selgeks teinud, kus täpselt sähvatust oodata on, juhendasin kiiresti modelli, et ta oskaks õiges suunas näidata. Kusjuures siin on väga oluline, et ka juhendatav tunneks tähistaevast. Mul piisas sellest, kui ütlesin Viivikale, et jälgi taevas kohta Veegast allpool ja Altairist paremal ning ta teadis kohe, kuhu vaadata. Kuna aega oli vähe, siis ei oleks jõudnud enam tähekoolitust läbi viia ja selleks ajaks, kui ilma nende teadmisteta modell oleks asja selgeks saanud, oleks juba hilja olnud.\nSättisin kiiresti ka kaamera säriaja natuke pikemaks, kui see mul lihtsalt Linnuteed pildistades oli. Kui tavaliselt teen tähtedest pilti 20-sekundilise säriajaga, et need fotole ilusate täppidena jääksid, mitte ei muutuks Maa pöörlemise tõttu kriipsudeks, siis eelnevale kogemusele tuginedes teadsin, et sellest jääb satelliidi triibu täielikult pildile püüdmiseks väheks. Seega sättisin säriajaks 30 sekundit. Oleks võinud ka bulb funktsiooni kasutada, et saaks säriaja üle suurema kontrolli ja vajadusel ka üle poole minuti katikut lahti hoida, kuid sel hetkel ei olnud kaameral distantspäästikut küljes ja seda poleks enam jõudnud kotist otsida. 30 sekundit on enamasti kogu sähvatuse pildile saamiseks piisav, kui osata õigel hetkel päästikule vajutada.\nSelleks ajaks, kui kõik paika sain, oligi satelliit juba mõne hetke pärast nähtaval ja ei jäänud muud üle kui päästikule vajutada ning vaatepilti nautida. Satelliit muutus järjest paremini nähtavaks ja oma tipphetkel oli tõeliselt ere. 30 sekundi pärast, kui ta oli juba taas üsna nähtamatuks muutumas, oli pilt kaamerasse püütud. Säriaeg oleks võinud ehk mõne sekundi võrra pikem olla, aga ka selle ajaga mahtus triip peaaegu täies mahus fotole.\nMissugust varustust öösel pildistamiseks kasutan?\nKaameraks on mul Nikoni täiskaader D600. Täiskaader tähendab seda, et kaamera sensor on suurem kui nö tavakasutajate poolkaader-peegelkaameratel ja see ei kuumene pikemate säriaegadega nii kiiresti üle. Tänu sellele on pilt müravabam ja saab kasutada kõrgemat ISO väärtust ning pikemat säriaega.\nPõhiliseks objektiiviks öötaeva pildistamisel on mul Samyang 14 mm F2.8. Tegemist on täismanuaalse objektiiviga, mis on tähtede pildistamiseks justkui loodud. See on ööfotograafide käest palju kiitust saanud ja oma odavamapoolse hinnaga paljude tähistaeva pildistajate esimene valik. 14 mm tähendab seda, et tegemist on ülilaia nurgaga ja kaadrisse mahub korraga väga palju. See aga tähendab ka seda, et on võimalik kasutada pikemaid säriaegu ilma, et tähed pildil “ära liiguks”.\nKas tõesti montaaž? Ei!\nNiisiis olid kaamera seaded pildi tegemisel järgmised: säriaeg 30 sekundit, ava F2.8 ja ISO 3200. Vaatamata paljude arvamusele ja spekulatsioonidele on tegemist ühe fotoga. Ei ole mitut fotot kokku kombineeritud, selleks polnud mingit vajadust. Mõnes tekitas kahtlusi see, et inimene pildil on täiesti selge. Siinkohal ei ole mul muud öelda kui et Viivikal on lihtsalt suurepärane oskus täiesti liikumatult paigal püsida. Selge ja terav siluett on puhtalt tänu temale. Mõnele tundus jälle kahtlane, et inimese käsi on pildil kahtlaselt pikk. Endale nii ei tundu, kuid natuke võib seda siiski mõjutada lainurkobjektiivi omadus pildi servad välja venitada. Mõned arvasid, et foto on koguni kolmest erinevast võttest kokku kombineeritud ja mõni lubas isegi Paintis kümme samasugust valmis teha. Ma pean ausalt tunnistama, et mina fototöötluses nii osav ei ole, et oleksin osanud kolmest erinevast fotost sellise tulemuse kokku panna, aga eks mul on kõvasti arenguruumi ka.\nKahtlusi tekitas ka see, et tähed on ilusad täpid ja pole kriipsuks muutunud. See ongi tänu laiale objektiivile, kuid tegelikult tähed natuke ikka juba liikusid selle ajaga. Väikese pildi pealt ei paista see välja, aga 100% suurendusega on näha, et tähed on natuke edasi liikunud.\n100% suurendusega iriidiumi sähvatus, kus on näha ka pikast säriajast põhjustatud väike tähtede liikumine\nKui palju fotot töödeldi?\nTöötlusest nii palju, et muidugi ei tule pilt otse kaamerast sellisena. Kõik, kes fotograafiat tõsiselt võtavad, pildistavad RAW formaadis. See tähendab seda, et pilti ei lasta kaamera sees oleval pisikesel arvutil valmis töödelda, vaid lastakse teha nö toorfail, kus on kõik kaamera poolt salvestatud info muutmata kujul alles ja millest siis hiljem ise arvutis valmis pilt viimistletakse. Algne fail on lame, mürane, ilma igasuguse kontrasti ning enamasti ka korrektse valgustasakaaluta. Pilti töödeldes tegin ainult täiesti tavapäraseid liigutusi, mida tehakse ka päevaste piltide puhul. Lisasin kontrasti, tegin heledamaid toone heledamaks ja tumedaid tumedamaks, et tähed ja Linnutee paremini esile tuleksid. Eelmaldasin müra ja lisasin teravust. Täpselt ei mäleta, kas valgustasakaal oli juba kaameras paika pandud või sättisin natuke ka seda. Linnutee paremini välja toomiseks lisasin sellele natuke lisateravust. Pilti on äärtest ka tsipake kärbitud, sest 14 mm jäi selle jaoks veits laiaks. Ja ongi kogu teadus.\nMiks mina sellist Linnuteed ei näe?\nÖöfotode puhul nõuab selgitamist ka see, et kaamera, mis teeb ühte pilti 20–30 sekundit, püüab kinni palju rohkem valgust kui me palja silmaga näeme. See oligi üks asi, mis mind ööfotograafia juures võlus. Mul on võimalik kinni püüda ja jagada selliseid hetki, mida palja silmaga ei ole võimalik näha (mis ei tähenda, et selliseid asju ei ole olemas. Meie silmad lihtsalt pole piisavalt võimekad). Olen tihti kuulnud tagasisidet, et mina olin ka täpselt samal ajal väljas, aga ei näinud küll virmalisi või et mina küll sellist Linnuteed ei ole näinud. Jah, nii ongi. Palja silmaga ei suuda me kõike seda näha, mis meie taevas tegelikult olemas on. Ja see teebki ööfotograafia nii põnevaks. Alati on ootusärevus, et näha, mis seal pildil kõik nähtavale tuleb.\nMaailmas on suureks probleemiks muutunud valgusreostus. Ööfotograafina olen sellega väga hädas, sest isegi kaugel rabades ei pääse enam lähedal olevate asulate või suurte maanteede valgusest, mis segavad taeva vaatamist ja pildistamist ning tänu millele näeme palju vähem tähti. See pilt õnnestus mul teha kohas, kus valgusreostus ei sega. Loodan, et see jääb nii ka tulevikus. Suurtes metropolides elavad inimesed võivad taevas heal juhul ainult kümmet tähte näha. Meil õnneks asi nii hull veel ei ole, aga liigume selles suunas. Kas Tallinna kesklinnas on võimalik Linnuteed näha?\nSee on ka üks põhjuseid, miks öötaevast enam ei tunta ja seal toimuv nii müstiline ja arusaamatu tundub. Soovitan võimaluse korral selgetel öödel linnakumast võimalikult kaugele minna ja taevasse vaadata. Ka palja silmaga ja ilma kaamerata on seal väga palju, mida vaadata. Tee endale selgeks tuntumad tähtkujud, tähed ja taeva vaatlemine ning kas või iriidiumi sähvatuste leidmine muutub sinu jaoks palju lihtsamaks ja huvitavamaks.\nKuidas ööfotograafiaga alustada?\nKuna sain ka palju küsimusi selle kohta, kuidas ööfotograafiaga alustada ja mis varustust selleks vaja on, siis kirjutan lõpetuseks natuke ka sellest. Alustamiseks sobib igasugune peegelkaamera ja tavaline kit-objektiiv. Ise alustasin täpselt samamoodi. Esiteks on ikka tarvis selgeks saada, kuidas päeval manuaalrežiimis pilti teha. Kui see juba välja tuleb ja on selgeks tehtud, kuidas toimivad ja mida mõjutavad säriaeg, ava ja ISO, siis võib ka pimedas katsetama hakata. Automaatrežiim unusta öösel ära! Aga pea meeles, et pead oskama kaamerat kottpimedas käsitleda ja kõiki nuppe ilma valguseta üles leida, sest taskulambi kasutamine pimestab silmi ja pimedas nägemine muutub palju kehvemaks. Nägemise taastumine võtab aga tükk aega. Vajaduse korral hangi endale lamp, millel on punane valgus, see ei pimesta nii palju. Üheks suuremaks väljakutseks võib olla pimedas teravustamine, sest kaamera automaatikast pole kasu, seda tuleb teha käsitsi. Jällegi üks oskus, mis nõuab kõvasti harjutamist ja kaamera ning objektiivi tundmist. Pika säriga pildistamiseks on kindlasti tarvis ka statiivi ning samuti tuleb kasuks distantspäästik. Seega on tarvis suurt huvi ja kindlasti kannatlikkust ning lihtsalt otsast pihta hakata. Varustuse täiendamisele tasub mõtlema hakata siis, kui tunned, et soovitud tulemuse saavutamiseks jääb puudu tehnilisest võimekusest, mitte teadmistest ja kogemustest. Internetist leiad selle teema kohta hulgaliselt materjali.\nKui soovid, õpetan sind pilti tegema või teen sinust endast ägeda ööfoto\nKellel on ööfotograafia vastu tõsisem huvi ja soovib seda õppida, saab minu käest tellida väiksele seltskonnale ööfotograafia koolitust ja ka personaalset konsultatsiooni või fotosessiooni.\nLoodan, et andsin ammendavad vastused, tekitasin huvi öötaeva ja -fotograafia vastu ning inspireerisin ka tegutsema.\nTänan kõiki, kes minuga seda toredat hetke jagasid ja selle populaarsusele kaasa aitasid!\nMinu töödega on võimalik tutvuda kodulehel www.matugraphy.com ja Facebookis www.fb.com/matugraphy.\nKui on huvi endast huvitavaid ööfotosid saada, siis võta ühendust!


Jiaw Resort Sa Kaeo Tai - Hotellide suurimad allahindlused\nSa Kaeo - majutuskohad\nSa Kaeo Kuurordid\nBroneeri Jiaw Resort\n2240/3 Moo 1, Wang Nam Yen, Sa Kaeo, Tai, 27210 - KAARDIL\nKaugus linnakeskusest 49.5 km\nToad saadaval hotellis Jiaw Resort\nRohem asukohast Jiaw Resort\nDisainitud nii äri- kui ka puhkusereisideks, paikneb Jiaw Resort ideaalselt Wang Nam Yen's; ühes linna populaarseimas paigas. 49.5 km kaugusel linnaelevusest, asub see 2-tärni hotell suurepärases kohas ja pakub ligipääsu linna suurimatele vaatamisväärsustele. Oma mugava asukoha tõttu pakub hotell lihtsat pääsu linna kohustuslike vaatamisväärsuste juurde.\nJiaw Resort teeb kõik endast oleneva, et teha külaliste olek mugavaks. Selleks pakub hotell parimat teenindust ja teenuseid. See hotell pakub arvukalt kohapealseid võimalusi, et rahuldada ka kõige nõudlikumat külalist.\nKogege siin majutudes kõrgekvaliteedilise toa võimalusi. Mõned toad sisaldavad traadita internetiühendus (tasuta), konditsioneer, teler, satelliit/kaabel TV, külmik, mis aitavad külalistel end peale pikka päeva laadida. Hotelli puhkuseteenused, mis sisaldavad aed, on loodud põgenemiseks ja lõdvestumiseks. Ülim teenindus ja suurepärane asukoht teevad Jiaw Resort'st perfektse baasi Sinu Sa Kaeo's viibimise nautimiseks.\nKaugus kesklinnast: 49.5 km\nHotelli Jiaw Resort arvustused külalistelt\nKõrge hinne linna Sa Kaeo kohta\nOdyssey alates Hiina\nCurt alates Kanada\nToni alates Saksamaa\npongsan alates Tai


Vabariigi President ajalehele Sirp 26. jaanuaril 2007\nToomas Hendrik Ilves: “Kuni me ise ei kirjuta, peame tõlkima.”\nPresident Toomas Hendrik Ilves vestleb Kaarel Tarandiga maailma tulevikku kujundavate ennustusraamatute rollist ja mõjust Eestis.\nK.Tarand: Hoiatus- ja ennustuskirjandus on huvitav, kuid Eestis vähe rakendust leidnud žanr. Enamjaolt viljeldakse seda õhtumaadel, toetudes teadusele, uuringutele ja faktidele, mis kirjutatakse kokku mitte-teadlastele arusaadavaks ladusaks jutuks. Eestlaste kokkupuuted sedasorti raamatutega piirduvad tõlgetega, millest mõne ilmumist oled ka ise mahitanud ja toetanud. Kodumaine looming aga peaaegu puudub.\nT.H.Ilves: Teatud mõttes meil ju sellist lugemisvara on, aga see ei ilmu raamatutena ega ladusate tekstidena, vaid pigem igasuguste stsenaariumidena. Hiljuti lugesin üle kümmekond aastat tagasi kokku pandud neli võimalikku haridusstsenaariumi, näiteks. On ka majandusstsenaariume, mida futuroloogid kokku panevad. Tõsi, tähtsamate teemade käsitlusi ei ole. Näiteks kogu maailma erutav teema, millest lõpmatuseni kirjutatakse: mis saab fossiilkütustest? Inglise keeles on neid raamatuid lõputult. Hiljuti lugesin läbi James Howard Kunstleri “The Long Emergency” (2005), mis algab väitest, et ajavahemikus 2005 – 2008 jõuab kätte hetk, kui maailm on ära tarvitanud rohkem fossiilkütust kui veel alles on jäänud. Nagu kõik naftatippu käsitlevad raamatud on seegi toonilt pessimistlik. Aga Platonist Spenglerini ja edasi tänapäevani kehtib õhtumaadel käsitlus, et varem oli elu parem ja toimub pidev allakäik.\nK.Tarand: Ühesõnaga, pidev virin globaalse allakäigu üle on lääne eripära. Pessimistlike tekstidega ennast piitsutades saavutatakse kokkuvõttes ülesmäge minek ja parem elu.\nT.H.Ilves: Eks need on ikka kantud lootusest, et kui teadvustad probleemi, nafta puhul keskkonnamõju ja kliimamuutuse, siis keegi ärkab üles ja võtab midagi ette. Nafta hind ei ole küll tõusnud enam nii kiiresti, kui näitas aastatagune kurss, aga juhul kui tõus jätkunuks, siis maksaks aastal 2010 paagitäis kütust Eesti keskmise palga. Mida see tähendab elule maal, kus ainsaks liikumisvahendiks on auto?\nTõin selle näite aastatagusel NATO assotsiatsioonide aastakoosolekul, teades, et ega tegelik tõus nii kiire ei tule. Negatiivsete piltide maalimine aitab mõtelda, kuidas ohte vältida. Kui meil pole analüüse ega neile toetuvaid otsuseid, kuidas käituda, võivad asjad isevoolu väga halvasti minna.\nJared Diamond analüüsib oma viimases raamatus (“Collapse: How Societies Choose to Fail or Succeed”, 2005), kuidas ühiskonnad on mõtlematusest ennast auku ajanud. Parim näide on siin loomulikult Lihavõttesaarte lugu, kus lõpp oli õudne. Miks selline mõtlemine on omane just õhtumaadele? Sest siin on vähemasti renessansist alates olnud kesksel kohal progressi mõiste. Hommikumaadel keskendutakse rohkem stabiilsusele, ei soovita olukorda muuta. Meie tahame, et kõik muutuks. Ja kõik muutubki kiiresti, aga miks peaks arvama, et kõik kindlasti positiivses suunas muutub!\nK.Tarand: Meie koduse väikese raamatuturu hoiatuskirjanduse moodustavad tõlkeraamatud. Neil on isegi tarbijaskonda, kuigi tõlked jõuavad lugejani mõnikord mitu aastat hiljem ja neil raamatutel on kalduvus vähemasti andmestiku osas kiiresti vananeda. Osaliselt on eestindused tulnud ka otse erakondlikul toel. Kõige optimistlikumatest autoritest võiks ehk nimetada Jeremy Rifkinit.\nT.H.Ilves: Kui ilmus Rifkini “Töö lõpp” (“The End of Work”, 1995, eesti k 1998), olin sellest suures vaimustuses just seetõttu, et mina leidsin sealt Eestile sobivaid arenguvõimalusi. Rifkin tõi seal kohutava näite sellest, kuidas Kentucky osariigis tegutsenud 12 000 töötajaga terasetehas läks jaapanlaste kätte, kes seal kõik automatiseerisid, mille tulemusena tehas andis sama palju toodangut kui enne, aga ainult 120 töötajaga. Rifkini ludiitlikus käsitluses oli see halb, aga väikesele riigile on automatiseerimine ja arvutite kasutamine meie võimalus olla funktsionaalselt suuremad oma arvust – sellest kasvas välja ka Tiigrihüppe idee. Loogiline vastus küsimusele, kust alustada, oli loomulikult, et koolidest ja noortest.\nK.Tarand: Idee, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogiaid (IKT) tuleks igal pool ja igal võimalikul juhul rakendada, on Eestis ülihästi omaks võetud. Seetõttu võiks ennustada ka New York Timesi kolumnisti Thomas Friedmani raamatule “The World is Flat” (2005) Eestis head vastuvõttu, sest ta rõhub just IKT rakendustele, mis küll viivad töökohti välja vaesematesse riikidesse, kuid võimaldavad lõppkokkuvõttes arenenud riikidel oma konkurentsivõimet hoida.\nT.H.Ilves: IKT andis meile ka Friedmani väga armastatud mõistet kasutades “tasase mänguväljaku”. Suhteliselt väikeste ressurssidega ja, mis eriti oluline, alustades siis, kui ka teised olid alles tee alguses, sai Eesti väga hea tulemuse. Kui mõelda sellele, millise infrastruktuuri sakslased, prantslased või soomlased olid meie 50 okupatsiooniaasta jooksul üles ehitanud, ja kõrvutada seda Eestis põhiliselt sõjaliseks otstarbeks ehitatud infrastruktuuriga, oli meie olukord ju üsna lootusetu. Kui kiiresti on võimalik infrastruktuuri rajada, näeme näiteks vaidlustest, kuidas ja kui kiiresti saab ehitada üht neljarealist maanteed.\nK.Tarand: IKT rakendamise kiirus ja ulatus ongi Eestis, mulle näib, erandlik. Muudele elualadele ja muude tehnoloogiate valdkondadesse see hoiak õieti ei laiene. Kui võtame väidetavalt maailma börsside järgmise kuuma kauba, energiatehnoloogiad, millele pakutakse dotcom-buumiga samalaadset minekut, siis siin tundub, et me nende tehnoloogiate olemasolu tahtejõuga pigem eitame kui üritame nende kiirest käikulaskmisest kasu lõigata. Ütleme, et nii ei saa, nii ei ole, ja tammume seisakus, mida tahes ka muu maailm ei teeks. Aga ta teeb, rakendab energiatehnoloogiad, nagu kunagi võrgu ehitas ja meie sellega kaasa läksime. Energiaala lahenduste erinevus IKTst on see, et need ei ole mänguasjad, nende peal ei saa midagi toredat ja meelelahutuslikku teha nagu arvutitega, mida me rakendame praegu majanduslikust seisukohast veel üsna ebaefektiivselt.\nT.H.Ilves: Paar aastat tagasi algatas MacIntosh nn superarvuti ehitamise eksperimendi. Nad ühendasid sadu personaalarvuteid väga arvutusmahuka kliimauuringu tarbeks. Aga nad ei ehitanud üht väga suurt ja kallist arvutit, vaid rajasid lahenduse rohujuure tasandi koostööle: iga vabatahtlik laenas oma arvuti võimsuse ühisesse üritusse välja, kui ta ise parasjagu arvutit ei kasutanud. Tänu sellele süsteemile on võimalik väga suuremahulisi arvutusülesandeid lahendada spetsiaalseid väga kalleid tööriistu ehitamata. See paneb mõtlema, et miks meiegi ei võiks rakendada samasugust vabatahtlikkusel põhinevat süsteemi ühistel, eeskätt teaduslikel eesmärkidel, alustades näiteks riigi ministeeriumide arvutitest, mis seisavad ju väljaspool tööaega kasutult.\nK.Tarand: Kui minult küsitaks, võiksin ma vabalt oma arvuti niisugusesse kasutusse anda, aga kõigepealt küsiksin kindlasti, mis on asja eesmärk, milleks tarvitate, milliseid ühiskonnale kasulikke tulemusi kavatsete saada. Enne nõusoleku andmist loodaksin kuulda seda “suurt ideed”, mille puudumise üle sinagi oled kurbi mõtteid avaldanud. Seoses värskelt päevakorralise poliitilise kaubaga “pronksmees nafta vastu” tahtsin teada, kas ja mil viisil on Eestis välja arvutatud naftatransiidi otsesed ja kaudsed kulud-tulud. Selliseid tulemusi või arvutusi pole paraku kuskil käepärast, nii et pean kahtlustama, kas ehk pole keegi üldse sellist ülesannet püstitanudki. Avalikult opereeritakse emotsionaalse väitega, et transiit on meile kasulik, aga kuna Eestis pole kaudsete kulude arvestamine harjumuspärane tegevus, siis ei saa kindel olla, kas esitatavad näitajad, näiteks 3% SKTst või 10% SKTst, on üldse positiivse märgiga. Võimalik, et täpne teave on riigisaladus, aga sel juhul – miks küll?\nT.H.Ilves: Selliste analüüside eeldus on sõltumatute uurimisinstituutide olemasolu. Neid on Eestis vähe ja nad on alafinantseeritud. Pole õieti kelleltki tellida. Loodud on nüüd kaitseuuringute keskus, tundub, et ka rahaliselt kindlustatult. Ühes valdkonnas on nüüd võimalik ehk midagi ära teha. Kui vaadata aga, milline roll on kõikvõimalikel uurimisasutustel kas või Soomes, siis meil pole siiani olnud midagi vastu panna.\nK.Tarand: Kas need keskused peaksid olema kohad, kust võiksime tulevikus loota lisaks keerulistele analüüsidele ka pehmemas vormis serveeritud ennustuskirjandust, menukeid? Või peame pigem panustama avalikule teenistusele, kel juba süstematiseeritud andmed korrastatult käes? Umbes sellise mudeli järgi nagu Californias, kus kuberner Schwarzeneggeri (hetkel endine) nõunik Terry Tamminen avaldas novembris 2006 laineid löönud raamatu “Lives per Gallon”. Lühidalt kokku võttes hindab Tamminen seal USA naftasõltuvuse pidurdavat mõju USA majandusele, naftaga seotud kaudseid kulusid ja lõpetuseks loomulikult propageerib kiiret üleminekut vesinikumajandusele, mille osas Californias ka juba esimesi tõsiseid samme astutakse.\nEesti analoog sellisele teosele oleks peaministri nõuniku kergelt seeditav, ent korralikel allikatel rajanev raamat, mis käsitleks Eesti üleminekut naftavabale transpordisüsteemile näiteks aastaks 2025. Sellist pole. Meil on võimalik uskuda välismaiseid autoriteete või üldse mitte kedagi, sest omasid ei ole. Aga iga välismaise hoiatusraamatu puhul võib tekkida petlik mulje, et ju see ongi võõras ja välismaine probleem, mille lahendamisega meil asja ei ole. Kuni oma autoriteet, olgu teadlane, uurija, suure ajalehe kolumnist või riigiteenistuja, põhjapanevat teksti ei kirjuta, tundub kõik kauge ja kõrvaline.\nT.H.Ilves: Midagi meil ju on ka. Näiteks inimarengu aruanded, aga mitmel puhul kerkib üles kvaliteedi küsimus. Kui aruandes võrreldakse Gini koefitsiendi alusel Eestit Põhjamaade, Sloveenia ning Tšehhiga ja tehakse ses võrdluses Eesti suurema kihistumise näitaja alusel järeldus, et Eesti liigub “ultraliberaalse Ameerika” suunas, siis tekib küsimus, et miks just selline ebaaus võrdlus, mis Eestit justkui halvas valguses näitab. Eestiga sarnasema koefitsiendiga riigid nagu Inglismaa, Prantsusmaa või Hispaania on aga võrdlusest välja jäetud. Ühesõnaga, nii mõnedki analüüsid on meelevaldsed ja ebapädevad, aga segadust ühiskonnas tekitavad need küll.\nK.Tarand: See on sama hea kui panna ühte panna USA keskkonnapoliitika. Seal on näiteks Bushi föderaalne hoiak, mis tõrgub Kyōto protokolli vastu ja annab maksusoodustusi naftakompaniidele. Aga osariigiti on seal 50 keskkonnapoliitikat, millest California oma on olnud aastakümneid teerajaja terves maailmas, kui otsustada regulatsioonide järgi.\nT.H.Ilves: Californias kehtis juba 25 aastat tagasi nõue, mida ka täideti, kuid milleni meie pole veel jõudnud. Nimelt on kütusetanklates püstoli otsas kummist kate, mis takistab mürgitumist kütuseaurudega tankimise ajal. Sama puudutab katalüsaatoreid.\nK.Tarand: Või ka elektrituulikuid, mida hakati just Californias üles panema kogu muu maailma põlastava iroonia saatel. Nüüdseks on tuule-energia usku kõige vankumatumalt pöördunud hoopis Euroopa. Õigusliku regulatsiooni alal tasuks ilmselt just Californiast eeskuju võtta, eriti, et sel kõigel pole “ultraliberaalsusega” mingit pistmist. Seal on eeskuju, kuidas pühas isikuvabaduste keskpunktis USAs saab üldistes huvides vägagi kaalukaid piiranguid kehtestada. Paraku aga, kui me IKT alal oleme teinud edusamme, vedanud kaablit ja pannud selle otsa lõpplahendusi, nähes selle tagajärjel välja kui tubli Euroopa keskmine, siis energia alal mitte sinnapoolegi.\nT.H.Ilves: Eks ka IKT alal saaks teha palju rohkem. Infrastruktuur on olemas, aga me katsetame uusi lahendusi suhteliselt tagasihoidlikult. Kodaniku suhtlemist riigiga saaks tunduvalt lihtsamaks teha ID-kaardi abil. Riigikontrolör pidas ses osas hiljuti väga innustava ettekande, osutades, et kuna kodaniku suhtlemisest riigiga käib 70% kohaliku omavalitsuse kaudu, siis just seal tuleks elektroonilised teenused kõigile kättesaadavaks teha – mida aga pole tehtud. Praeguseni on tase ikka veel selline, et saad küll igasuguseid dokumente arvutis täita, kuid siis pead selle ikka välja trükkima ja vallamajja viima. Täiselektrooniline asjaajamine teeks kodanike elu palju kergemaks ning ühtlasi vähendaks ka korruptsioonivõimalusi.\nK.Tarand: Selles osas on vähemasti probleem teadvustatud ja lahendused ka teada. Eestlaste keskkonnakäitumises aga sama tüüpi vigu veel ei nähtagi. Kui hüpata tagasi Californiasse, siis seal on autostumisest ning mootorikütustest tulenevate keskkonna- ja terviseriskidega tegeldud vähemasti 50 aastat. Me kopeerime praegu oma käitumisega autode ostmisel, suhtumises maanteede ehitamisse ja ka autode kasutamisel California aastakümnete-taguseid suundumusi. Seda ei saa just ülearu mõtlevaks ja eesrindlikuks pidada. Teiste vanu vigu ja suuri kulusid tekitavat käitumist ei peaks ju järele tegema, kui selle tagajärjed on teada. Miks mitte võtta kohe kurss naftavabale transpordisüsteemile?\nT.H.Ilves: See kõik võtab veel aega. Oli arusaadav ja ennustatav, et totalitaarsest ja käsumajanduslikust süsteemist välja tulnud inimesed, kes ei pidanud enam aastaid järjekorras ootama, et Moskvitši osta, hakkasid massiliselt autosid ostma. Ja seda ei saa mingi jõuga takistada. Oleks olnud imelik oodata, et kui Eesti saab vabaks, ütlevad inimesed, et nad ei osta keskkonna hoidmise nimel autot. Mida rohkem näeme lahendusi teistes riikides, seda lähemale jõuame ka omadele.\nK.Tarand: Eestlaste autokultus pärineb ilmselt juba ajast enne auto leiutamist…\nT.H.Ilves: …nagu udmurdid ühes nõukogude ajalooraamatus – nood unistasid sotsialismist juba XV sajandil.\nK.Tarand: Enam-vähem. Kiiruseiha ja soov oma sõidukiga, vanasti siis hobuvankriga, teisele “ära teha”, mõisnikule ja hiljem naabertalunikule koht kätte näidata, on eesti mehe ürgne tahtmine. Tänapäeval on sel pahatihti väga traagilised tagajärjed, milleni hobustega ei jõutud.\nT.H.Ilves: Ma ei arva, et eestlased oleksid siin millegipoolest erilised. Igal pool maailmas, kui võimalus tekib, ostavad inimesed endale liikumisvahendi. Mis on praeguse Hiina üks suurimaid probleeme: igaühel on auto ja õhk linnades on täiesti kõlbmatuks muutunud. Inimese unistuse täitumise tulemus on uued hädad.\nK.Tarand: Ühesõnaga, läänes äraproovitud trikk, et näita inimesele autot ja ta läheb peast segi, on siis nüüd saanud lääne vandenõuks Hiina vastu. Hiinlastele müüakse piiramatus koguses autosid, et nad nende kasutamise kätte lämbuksid ega saaks majanduslikuks supervõimuks maailmas? Hiina kasvamine ja sellest tulenevad globaalsed hädad on ju üks hoiatuskirjanduse keskseid teemasid.\nT.H.Ilves: Vandenõuteooriad on rohkem ilukirjanduse pärusmaa, millel tegelikus elus on vähe kohta. Pigem on siin tegu nähtamatu käe ja mõistuseta pea ühendusega, millest räägib ka Jared Diamond, olukorraga, kui oma tegevuse pikaajalistele tagajärgedele ei mõelda.\nKui ostad auto, ei mõtle sa sellele, et see võib linnaõhu nii ära rikkuda, et oma last enam õue viia ei saa. Californias sellise olukorrani ju jõutigi. Küsimus ei olnud seal selles, et inimesed olnuksid väga progressiivsed ja lahtise peaga, vaid oli tekkinud olukord, et lapsed massiliselt haigestusid. See sundis kehtestama reeglid, sest teatud piiri ületava sudutaseme tõttu tuli sulgeda koole ja lapsi kodus hoida. Nad põrkusid probleemidega teistest varem. Täpselt sama juhtus 1950ndate Londonis, saasteaineks kivisüsi. Kui inimesed ikka surema hakkasid, võeti enesekaitseks ka abinõud tarvitusele.\nLos Angelesega võrreldes on meil looduslik eelis, ka Tallinnal pole sellist kausjat kuju, mistõttu mürgine õhk linna vahele seisma ei jää.\nK.Tarand: Siiski, näiteks Pirita tee liiklusummikus võid küll teada, et mõne meetri kaugusel mere kohal on puhas õhk, aga oma autosse tõmbad sa enda ees seisva auto heitgaasitorust selget mürki ja hingad seda sisse.\nT.H.Ilves: Tuleb vajutada nuppu, mis paneb ringlema ainult auto sees oleva õhu ja väljast juurde ei võta.\nK.Tarand: Jah, neis autodes, kus see nupp on. Kõigis pole. Pealegi, see on ajutine lahendus, sest siseõhus saab varem või hiljem hapnik otsa. Aga esialgu näen ma Eestis, et meil pole kõige õrnematki avalikku tähelepanu mootorikütuste kahjulikule mõjule. Ei ole avalikke kampaaniaid, tarbijakäitumise suunamist, karme fakte, riigi piiravaid samme. Jah, AIDS, narkomaania, alkohol, ka need on tähtsad, aga... Tamminen nimetab USAs naftareostusest tulenevateks otsesteks tervishoiukuludeks aastas 54,7 miljardit dollarit (182 dollarit elaniku kohta) ja diiselkütuse põhjustatud vähijuhtumite arvuks aastas 125 000 (Eesti võrdlusarv oleks 560). Mootorikütus on meil ikka veel püha ja puutumatu, millele ei või isegi aktsiisimaksu lisada, kuna see võiks mõjuda halvasti meie elustiilile.\nT.H.Ilves: Mure tekib. Vastavalt Maslow’ vajaduste hierarhia mudelile. Keskkond kui väärtus tuleb selles püramiidis ikka alles pärast toitu, peavarju ja liikumisvahendeid. Vaestes riikides ei pöörata keskkonnale erilist tähelepanu, see mure tuleb koos jõukuse kasvuga.\nK.Tarand: Üks tuttav arhitekt osutas mulle hiljuti, et Eesti mehe vajaduste rahuldamises tuleb sein üsna kohe pärast maja vastu, sest järgmiseks tahaks kohe ka ilusat, st suurte puudega aeda-parki maja ümber. Ja siis selgub õudusega, et suuri puid saab alles kahe inimpõlve pärast, lastelastele. Kui siiski, sest maju ehitatakse ju pahatihti lagedatele loopealsetele, kus puud pole kunagi suureks kasvanudki. Tigedaks teeb see loodus oma seadustega.\nAga tulles tagasi võrdluse juurde IKT-ga, siis muidugi võime oodata ja vaadata, kuni probleem kuhjub nii, et igaüks seda oma nahal tunneb – et alles valijate halb enesetunne muudab keskkonna kaitsmise ka poliitilisteks otsusteks. Me ei oodanud samamoodi kommunikatsiooni alal.\nKa keskkonna alal peaks meil olema mingi plaan, valmisolek tehnoloogiasiirdeks. Keegi ei tea ju täpselt, kui valmis on maailma suurim majandus, USA oma, üleminekuks näiteks vesinikumajandusele. Kui praegu julgeimad poliitikud Eestis pakuvad Tallinna-Tartu kiirtee valmimisajaks 10 – 15 aastat, siis kas poleks loogiline võtta selle rajamisel kohe võimalikke tehnoloogiamuutusi arvesse?\nAga kena on sellest kõigest ju rääkida. Miks me sellest kõigest raamatuid ei kirjuta, nagu tehakse muudes kultuurides?\nT.H.Ilves: Vaadakem mastaape. Kui oled Thomas Friedman ja töötad New York Timesis, siis saad sa päris korralikku palka. Kui kirjutad raamatu ja see osutub bestselleriks, teenid sa 10% iga müüdud eksemplari hinnast. “The World is Flat” toob seega sisse 2,75 dollarit eksemplarilt. Turu suurust arvestades on see väga kopsakas summa, mille inimene teenib. Kui oled ajakirjanik Eestis, siis pole sul ju sama stiimulit. Isegi kui kirjutad bestselleri ja müük käib samadel tingimustel. Kirjastuste liit loeb raamatu menukiks juba alates 1000 eksemplari läbimüügist. Tähendab, siin pole võimalik raamatuga aastapalka või rohkem teenida.\nK.Tarand: Eks Eesti raamatuturul on kasutusel avalikud toetussüsteemid, millega saab mingil määral turu puudulikkust tasandada. Puudujäägid on ehk hoopis mujal. Esiteks peaks kirjutajal olema andmetega ümberkäimiseks ettevalmistus, mida meie ajakirjanikel enamasti pole. Ja teiseks, andmed ise ei ole igas valdkonnas sugugi nii hõlpsasti kättesaadavad, kui võiks loota kas või avaliku teabe seaduse vaimu silmas pidades. Nii et: ajakirjanikele vaevalt esialgu ennustuskirjanduse alal erilist lootust saab panna. Aga poliitikud, nende nõunikud, ametnikud?\nT.H.Ilves: Kirjutavaid inimesi nende hulgas ju on. Aga kellelegi ei saa ette kirjutada tema teemavalikut. Mõni kirjutab ajaloost, mina mitte. Kui kirjutan, siis välispoliitikast. Aga ju siis meil ei ole praegu poliitikuid, keda globaalsed tulevikuküsimused nii väga huvitaksid.\nMinistrite nõunikud aga on võetud enamasti tööle selleks, et neile parteilises liinis tööd anda, mitte selleks, et nad mingis valdkonnas ministrist targemate inimestena tõesti head nõu annaksid ja uusi ideid välja pakuksid.\nAga õigupoolest – ega neid raamatuid mujal peale USA ka ülearu palju ei kirjutata. Oma erialalt võin tuua näite. Kord ühel German Marshall Fundi õhtusöögil Berliinis tekkis meil küsimus, kuidas seletada seda, et Washingtoni igal tänavanurgal võid kohata kolme meest, kellest igaüks on äsja kirjutanud järjekordse paikapaneva raamatu julgeoleku- või välispoliitikast, aga Euroopast ei leia kedagi. Püüdsime siis välja mõelda kümmet nime Euroopas, kes võiksid kõne alla tulla. Leidsime vaid üksikuid, neistki sakslased põhiliselt tuntud ainult omal maal, ja Max Jakobson, keda ei tunta Lõuna-Euroopas.\nErialased raamatud, kus on visiooni ja ideid, ilmuvadki peaasjalikult USAs. Kusjuures sageli ka eurooplaste kirjutatud. Sealne kultuur on teistsugune. Siinpool ookeani otsitakse uut vähem kui sealpool.\nEdaspidigi peame Eestis toetuma oluliste teoste tõlgetele. Olin ise selle taga, et Francis Fukuyama “Ajaloo lõpp” (“The End of History and the last Man”, 1992, eesti k 2002) Eestis trükki jõudis, samuti Samuel Huntingtoni “Tsivilisatsioonide kokkupõrge” (“The Clash of Civilizations”, 1996, eesti k 1999).\nMõlemal puhul oli tegu teemaga, mida mujal arutati, ja kui meil on ainult mõned inimesed, kes on seda inglise keeles lugenud, siis tore seegi, aga sel juhul ei jõuta siin arutelu ega teadvustamiseni. Kui tahame maailma vaimses elus aktiivselt osaleda ja mitte tegelda kodukootud informeerimatu lobaga, siis peame kõigepealt kursis olema maailmas käivate vaidluste ja debattidega. Varem või hiljem puudutavad need meid niikuinii. Esialgu aktsepteerigem, et meil pole inimesi, kes oma raamatutega teemasid algataksid. Tõlkigem siis vähemasti eesti keelde nii palju kui jaksu on.\nK.Tarand: Mis peaks olema järgmine oluline tekst, mida tõlkida?\nT.H.Ilves: Maitse asi. Viimati loetutest andis mulle rohkesti mõtlemisainet Robert Kagani “Ohtlik rahvus” (“Dangerous Nation”, 2006). See on esimene osa neokonservatiivse teoreetiku kaheköitelisest USA välispoliitika ajaloost. Kaganil on väga huvitav tähelepanek, mida mina polnud varem kohanud, kuid mille saab hästi panna ka tänapäevase Eesti konteksti. Kagan juhib tähelepanu sellele, et lõunaosariigid hakkasid orjandusliku korra lõpu ajal vastu sõdima sellele, et USAga liituksid uued osariigid, sest kord oli selline, et uutes osariikides enam orjandust ei olnud. Põhimõte on lihtne: ebademokraatlik olukord (näiteks riik) ei talu demokraatiat enda ümber. Kagan ei toonud seda välja printsiibina, aga seda see just on. Välispoliitikas sai see tekkida alles pärast vabade ühiskondade teket XIX sajandil, mitte enne. Tähendab, kui oled Venemaa naaberriik ja sealjuures demokraatlik, siis oled sa Venemaa jaoks probleem. Paneb mõtlema!\nK.Tarand: Mul jälle tekkis Friedmani lugedes mõttena hirm, et kui üht tugevat kujundit nagu see “lapik maailm” on, maakera väga ebaühtlaselt haritud elanikkonnale müüa, siis kas ehk paljud kujundit, mõnesõnalist lauset tõena võtma ei hakka, paiskudes nii oma mõttemaailmas Kolumbuse-eelsesse aega tagasi.\nT.H.Ilves: Metafooride lihakstegemine on alati väga ohtlik.\nMul pole mingit kahtlust, et tehnoloogilised edusammud silmaiirise skannerist röntgeniaparaadini aitavad meil tuvastada, paljastada ja kinni nabida neid, kes üritavad kasutada lapiku maailma kergesti kättesaadavaid tööriistu selle maailma hävitamiseks. Kuid lõppude lõpuks ei taga tehnoloogia üksi meie turvalisust. Peame tõesti leidma viise, kuidas mõjutada kujutlusvõimet nimelt nendel, kes on valmis kasutama ühistegevuse võimalusi selleks, et hävitada seda maailma, kus need võimalused on leiutatud.\nThomas L. Friedman, “The World is Flat” (2005)\nVõistlus aina haruldasema nafta pärast võib isegi olla uue külma sõja ettekuulutus ajal, kui Hiina marsib ümber maailma, otsides energiat, millega toita oma palavikulist majanduskasvu, samal ajal kui USA üritab neid samme blokeerida ning haarata need varud endale, et tagada oma kodune jõukus.\nTerry Tamminen, “Lives per Gallon” (2006)\nMassachusettsi lahe kolonistid ei otsinud isolatsiooni Vanast Maailmast ega pidanud end ka isoleerituks. Puritaanide juhid ei uskunud isegi, et rajavad “uut” maailma, mis vanast erineks. Nende arusaamades olid vana ja Uus-Inglismaa vaimselt, kui ka mitte geograafiliselt, üks ja seesama maailm.\nRobert Kagan, “Dangerous Nation” (2006)


Heitlus rämpsueetriga ehk Positiivsed on igavad — Sirp\nHeitlus rämpsueetriga ehk Positiivsed on igavad\nMängufilm „Su telekas valetab” („Free Rainer – Dein Fernseher lügt”, SaksamaaAustria 2007, 129 minutit). Režissöör Hans Weingartner. Osades Moritz Bleibtreu, Elsa Sophie Schulz Gambard, Milan Peschel, Gregor Bloéb, Tom Jahn jt). „Su telekas valetab”, küllap enam tuntud „Free Rainer’i” nime all, on üks päris pull film, kus tänapäeva menutelevisioonile antakse alguses rõõmsalt jalaga, peaosaline Moritz Bleibtreu mängib täiest torust ja ideed pritsivad sädemeid. Kuid vahepeal hakatakse moraliseerima, süvenetakse tehnilistesse üksikasjadesse, dialoog läheb lamedaks ja algne hoog käest ära. Teleprodutsent Rainer on tipus, ta toodab olulisele kommertstelekanalile kõige menukamat sülti, millel on hiilgav reiting. Kõmuuudiste saade „Report 24”, reality show „Hol dir das Superbaby!” („Hangi endale superbeebi!”), kus lõpuks peaksid parimad spermatosoidid kohtuma parima emakaga (telesaate võitjad!) jne. Rainer on moodsa teleajastu ülitegija, kalliste trendinäitajate omanik, ohtra kokaiiniga ergutatud energia ja popi blondiiniga.\nMeie aja kangelase film algab tema hullumeelse sõiduga läbi Berliini, rikkudes kõiki liikluseeskirju ja rüübates pudelist viina, kusjuures tühi kest lendab keset sõitu aknast välja ja purustab alalhoidlike väikekodanlaste auto esiklaasi. Kuni põhjalikuma laksuni. Ta sõidab mingile masinale tagant sisse ja sealt tulevad välja turjakad skinhead’id. Rainer tõmbab tooli alt pesapallikurika ja astub autost välja. Härjad tõmbuvad tagasi, kuid Rainer pöördub ümber ja peksab segamini oma luksusauto terveks jäänud klaasid, karjub solvanguid, istub tagasi masinasse, vajutab gaasi, sõidab maha skinnide auto lahtise ukse ja kaob telemaastike suunas.\nFilmi alguses antud paljutõotavalt jabur võti mahub päris edukalt näiteks „Pulp Fictioni” lukuauku. Edasi läheb nii, et ühel hetkel teeb noor tüdruk Pegah kättemaksuks telesaate põhjustatud vanaisa enesetapu eest oma tranduletiga kamikazet ja sõidab Raineri autole sisse. Rainerile saabub murdepunkt: elu ja surma vahel kõikudes näeb ta nägemust, mis muudab elu. Rainerist, meedia-yuppie’st, saab plõksti meediarevolutsionäär. Sellele aitab suuresti kaasa tema saatest sügavalt solvatud ja teda tappa püüdnud õilistüdruk Pegah. Ega me ei tea ju kunagi ette, millal Kanal 2 „Reporteri” juht Ivar Vigla ootamatult kristlusele pühendub ja ülejäänud elupäevad üksikus metsakoopas palvetades liha suretab, või „Tõehetke” Hannes Võrno väriseva lõuaga end kitsasse pihitooli surub ja kõik oma elu jõledad saladused välja paristab. Nägemus on hea variant Saulusest Pauluse tegemisel.\nKuid filmis algab teine ja pikem pool. Algidee on hea. Rainer, Pegah ja kamp elu hammasrataste vahele jäänud tüüpe võtavad ette plaani: mõjutada kelmil kombel tehnikaga manipuleerides telereitinguid nii, et head ja kultuursed saated hakkaksid edetabelis tõusma, „süldist süldim” aga kukkuma. Värk edeneb, kultuursed saated tõusevad ootamatult reitingutes. Kui sakslased kõnnivad mööda parki ega arutagi eelmise õhtu reality show, vaid luuleraamatute üle oma peos, siis on see sama naljakas nagu musträstas, kes imiteerib mobiilihelinat. Saksamaal on umbes 5000 kodu, kus paikneb seadeldis, mis mõõdab televaadatavust. Hans Weingartner on pärast filmi valmimist antud intervjuus öelnud, et film sai alguse sellest, et tema ei leidnud ühtegi tuttavat, kellel oleks selline mõõtja kodus olnud. Polnud ka mitte ühelgi tuttava tuttaval. Tuleb tuttav ette?\nKahjuks on teise poole nn meediarevolutsionääride seltskond ja sebimine üsna tüütu, nad jäävad ilmetuks, halliks. Positiivsed tegelased ajavad igavat juttu ja naljad on nagu mõnest keskpärasest komösarjast. Weingartner ajab oma põhimõttelist asja. Kui mõni libe ja ülelakutud meediatüüp läbi vingerdab, läheb elu filmilinal kohe lõbusamaks. Moritz Bleibtreu peaosalisena on küll (nagu ka filmides „Lola jooks”, „Eksperiment”, „Baader-Meinhofi ühendus”) muljetavaldav, aga temast üksi ei aita. Üks kriitik netiväljaandes Spiegel Online arvas pärast „Su telekas valetab” vaatamist, et Hans Weingartner on agitprop-režissöör, kel napib eneseirooniat. Sellesarnaseid ja ka teistsuguseid etteheiteid filmile tegid teisedki. Austria päritolu režissöör Weingartner ei suutnud vaikida, vaid võttis oma blogis need lollid kriitikud ette. „Ikka ja jälle kerkib suurkodanliku ajakirjanduse kriitikas esile etteheiteid, et film on plakatlik ja kasutab ise TV-meetodeid. See pole enam kriitika, see on laim.” Ja režissöör lisab, et tegemist on satiiriga, kõik saalitäied vaatajaid on naernud, ainult pressilinastusel oli vaikus. Lõriseb veelgi. Tegemist on tõsise filmimehega, kes tahab kunsti teha ja maailma parandada, aga see film jääb tal siiski vahepeale lohisema. Radikaalsema rahva hulgas on „Su telekas valetab” Euroopas endiselt populaarne, lööge netti „Free Rainer aka Reclaim Your Brain!” sisse ja saate filmilegi pärast väikest laadimist pilgu peale heita. Seda näidati eelmisel aastal Saksa kultuurikevade raames ka Eestis, aga mingil imelikul paduöisel ajal, Tallinnas kell 3.50 kinos Sõprus.


Nagu topelt-entsüklopeedia: Vikipeedia jõudis 200 tuhande artiklini | AM.ee\n13. august 2019 - 13:03 Autor: AM\nVikipeedia on koostöös Tartu Ülikooli Miljon+ projektiga seadnud eesmärgiks viia vabatahtlike koostatav entsüklopeedia miljoni artiklini aastal 2020. Eesmärgini plaanitakse jõuda uute kaastööliste leidmise ning olemasolevate vabade andmebaaside sisu automaatse kandmise abil Vikipeediasse.\n"Eesti Entsüklopeedia oli viimane suur entsüklopeedia paberil ja selles on üle 90 000 artikli, pooleli jäänud TEA entsüklopeedias plaaniti katta 60 000 märksõna," selgitab keeleteadlane ja pikaaegne kaastööline Sven-Erik Soosaar. "Vikipeedia jõudmine 200 000 märksõnani näitab, et teadmiste kogumise ja talletamise tõhusaimaks viisiks on infoajastu tingimustes vabatahtlike koordineeritud ühistegevus. Kuigi Vikipeedia ei saa kunagi valmis, on ta siiski alati kõigi poolt täiendatav."\n"Kui juunis möödusime artiklite arvult leedukeelsest Vikipeediast, siis poolteist kuud hiljem on vahe kärisenud juba 4000 artikli pikkuseks," selgitab Wikimedia Eesti projektijuht Ivo Kruusamägi. "Samasuguses tõusvas tempos jätkates mööduksime peagi horvaadi-, kasahhi- ja taanikeelsetest väljaannetest, aga kui iga eestimaalane võtaks kätte ja kirjutaks ise ühe artikli Vikipeediasse, siis oleks 2020. aastaks seatud miljoni artikli eesmärk kohe täidetud!"\nVikipeediat ja teisi vaba teadmuse projekte haldav Wikimedia Eesti kutsub entsüklopeedia endisi ja tulevasi kaastöölisi 200 000 artikli täitumist tähistama eestikeelse Vikipeedia sünnipäeval 24. augustil Tallinnas.\nVikipeediate edetabel artiklite arvu järgi\nMiljon+ koostööprojekt Tartu Ülikooliga\nFotod Vikipeedia suvepäevadest 2019 Narvas ja Toilas


Karikaturist, kelle päästis must huumor - Tänane leht\nKarikaturist, kelle päästis must huumor\nJoaquin Phoenix John Callahani ja Jonah Hill Donniena. FOTO: Kaader filmist\nGus Van Santi biograafiline draama «Ära muretse, ta ei jõua jalgsi kaugele» viib meid USAsse Portlandi. Viimane on Cannes’i peapreemiaga pärjatud režissööri edukaimate filmide toimumispaik ning ühtlasi asub seal juba tükk aega tema kodu. Ka selle filmi keskne tegelane, John Callahan (1951–2010) veetis enamiku elust Portlandis. Võib vast öelda, et mõneti kannab «Ära muretse…» Gus Van Santi tagasi koju.\nJohn Callahaniga (Joaquin Phoenix) filmilinal kohtudes adume hetkega mehe alkoholisõltuvuse fataalsust. Saatuslikul ööl kulgeb alkoholist üles köetud Callahan parema peopaiga otsingule, satub aga raskesse liiklusõnnetusse. Diagnoos tekitab ahastust – halvatus määrab mehe ratastooli. Mis jääb, on alkohol. Ehk joonistub meelemürgi halvav mõju kõige ilmekamalt välja just abitus seisundis inimesel. Stseenid, kus muserdatud Callahan ükskõikse, jõhkralt tundetu sotsiaaltöötaja (Tony Greenhand) hoolduse all vireleb ja pudelit nõuab, ilmestavad probleemi sügavust.\nLiitumine anonüümsete alkohoolikutega toob mehe ellu pöörde. Koosolekul kohtub Callahan Donniega (Jonah Hill). Karismaatilisest, kuldehetesse kiindunud noormehest saab Callahani tugiisik. Ehkki Donnie nagu teisedki anonüümsed alkohoolikud on enamat kui vaid värvikad kohatäitjad ühe mehe eneseleidmise teekonnal.


PGNutikad: Umbes tahvel\nTahvel võib umbe joosta mitmetel põhjustel. Üks põhilisemaid põhjuseid on ülemäärased programmid, umbes internet, programm, mis on lõpetanud tegevuse. Enamasti kui tahame tehnikat kiiresti hallata, on meil vaja panna laadima mitu programmi järjest või siis kui oleme jätnud seadistustesse, et värskenda ise äppe, siis tahvel ongi kogu aeg umbes.\nEnamasti kui tahvel/telefon mõneks ajaks rahule jätta, siis ta nuputab ise välja, kuidas ta meie ülevoolava silituse all oma eluga hakkama saada, kuid tihti võib ta mõne appi ka nii kinni jooksutada, et see lõpetab tegevuse.\nLihtsamal juhusel piisab äppi taaskäivitamisest, vahel aitab ka ekraani sisse ja väljalülitamisest, halvemal juhul peame tegema restarti.\nAga mida teha siis kui tahvel on omadega nii umbes, et ei reageeri meie tegevusele enam üldse? Ka restardi nuppu all hoidmine või pulseerivalt vajutamine ei tõota tulemust?\nKui internetist natuke asja uurida, siis selgub, et Power nupu vajutamine annab meile tulemuseks tahvli mineku "magavasse" SLEEP või "ootavasse" STANDBY reziimi. Selleks on olemas ka äpp Fast reboot.\nMeile aga oleks vaja "külma rebooti" ehk COLD REBOOT\nEnamasti läptopil piisas selleks aku eemaldada, tahvlil aga me seda teha ei saa. Kuidas imiteerida aku eemaldamist oleneb, aga teie seadest. Seda tasuks siis netist Googledada.\nNäitena on toodud selline asi:\n1. Hold the Sleep/Power button and hold the Volume button down at the same time.\n2. Hold this combination of buttons until the Android phone's screen goes blank.\n3. Hold the Sleep/Power button until your phone restarts.\nNB! Samamoodi on vahel mainitud, et kõige selle tegemiseks peab olema tahvel ka vooluvõrgus.\nKui selgub, et kõik hea on aga tahvlist siiski kadunud, aga te saate talle eluvaimu sisse, siis võite teha ka tehaseseadmete taastamise "Factory Reset Z seaded alt". Sellega saavutate kogu tahvli sisu eemaldamise, koos kontodega. Näiteks kui tahate tahvli ära anda või maha müüa ja soovite enda tegevuse tahvlist eemaldada.\nTüüpilised võimalused (vb. teie mudelil on erinevad):\nPostitaja: Birgy Lorenz kell 18:03


Dushikabiinid ja – seinad – OÜ Eltete Eesti\nCall us : 6500078\nMail us : eltete@online.ee\n6 mm karastatud klaasist duššiseinad\nELTETE 6 mm karastatud klaas\nValmistatakse 6 mm karastatud klaasist, kinnitusdetailid kroomitud terasest. Maksimaalne kõrgus põrandast 2100 mm, kinnitus põrandale kas 50 mm jalaga või profiiliga. Värvid: opaal, kirgas, toonitud (hall, pruun). Tarneaeg 2-3 nädalat.\nELTETE 10 mm Makrolon\nValmistatakse 10 mm makrolonist ja anodeeritud alumiiniumprofiilidest, roostevabast terasest happekindlad jalad. Seinte kõrgus põrandast 2000 mm, alt lahti 140 mm. Värvid: opaal, pronks, kirgas (läbipaistev). Tarneaeg 1-2 nädalat.\nTäislaminaat kabiinid ja seinad\nTugev, veekindel toode, vastupidav kriimustustele, kerge hooldada. Valmistatakse 10 mm ABET täislaminaadist ja anodeeritud alumiiniumprofiilidest, roostevabast terasest happekindlad jalad. Seinte kõrgus põrandast 2000 mm, alt lahti 140 mm. Põhivärvid on valge ja helehall, nende puhul tarneaeg 2-3 nädalat. Muude värvide võimalikkus ja tarneaeg selgitatakse iga konkreetse värvisoovi korral eraldi.\nDuššiseinad ELTETE 10mm Makrolon\nDuššiseinad ELTETE 10mm Compact\nDuššikabiinid ELTETE 10mm Compact\nKarastatud klaasist duššikabiinid