Eesti Pank: palk kasvab kiiremini kui tootlikkus\nÄripäev • 4. märts 2016 kell 9:21\nEesti Panga ökonomist Orsolya Soosaar. Foto: Eiko Kink\nKeskmine netopalk tõusis eelmisel aastal ligikaudu 1,5 protsendipunkti võrra kiiremini kui brutopalk, tänu tulumaksumäära ja töötuskindlustusmakse määra alandamisele. 2016. aastal jääb see erinevus väiksemaks, sest tulumaksumaksumäära ei muudetud ja tõsteti vaid tulumaksuvaba miinimumi, 154 eurolt 170 euroni.\nKommenteerib Eesti Panga ökonomist Orsolya Soosaar.\nSel aastal võib palgatõusu kiirendada miinimumpalga tõus, 390 eurolt 430 eurole. Mida kõrgemale kerkib miinimumpalk mediaanpalgaga võrreldes, seda suurem on selle tõstmise mõju keskmisele palgale, kuna see puudutab rohkemaid töötajaid. Riigisektoris jätkub meditsiinitöötajate palkade tõus, kuna 2014. aastal sõlmitud palgakokkulepe oli mitme aasta peale. Haridus- ja teadusministeeriumi hinnangul tõuseb õpetajate keskmine palk 2016. aastal 4,8%. Palgatõusu võivad aga pidurdada majapidamiste ootused, et tööpuudus võib hakata suurenema – need peaks mõjutama ka töötajate palgatõusu ootusi. Viimaste aastate jooksul kahanenud ettevõtlussektori kasum viitab sellele, et surve palgatõusu tagasi hoida on suur.


KamaSutra - SexyStyle.eu\nEttevõtte juured otsitavad Ameerikas - 1960. aastal. Aga firma nime valimis hetkel nemad inspiratsiooniks võtsid 4.sajandi loodud india mõiste "KamaSutra" mis tõlkides tähendab "armastuse käeraamat", aga firma eesmärk oli tänapäevane - täiendada paaride seksuaal elu, aidates suhtes luua rõõmu, intiimsust ja õrnust. Inimesed kes elavad füüsilist, emotsionaalset ja intiimselt mitmepoolset elu, suudavad jagada armastust mitte ainult endaga, vaid ka kõik maailmaga. Sellepärast sündis firma filosoofia, mis on jäänud muutmatult tänapäevadeni:"Suurendada armastust"!\nKõik tooted Massaaži küünlad\n3 variandidKamaSutra Massage candle Mediterranean Almond (184 g)$ 27.68 Kohe saadaval


Briti suurkontsern omandab Optibeti?\nLondoni börsil noteeritud Briti hasartmängukontsern Entain plc. on huvitatud Rootsi ettevõtte Enlabs AB omandamisest ning teinud läbi Malta ettevõtte Bwin Holdings ülevõtupakkumise hinnaga 40 Rootsi krooni (umbes 4 eurot) aktsia kohta.\nKogutehingu hind oleks seega umbes 280 miljonit eurot, mis tähendab, et Enlabsi väärtus on samas suurusjärgus 2018. aastal omanikku vahetanud regiooni suurima kasiinoettevõtte Olympic Entertainment Group’iga.\nKuigi nimi Enlabs ei ütle paljudele inimestele tõenäoliselt midagi, siis Optibeti bränd (mille all Baltikumis tegutsetakse) on tõenäoliselt tuttav igale mängusõbrale. Kaughasartmängutulu põhjal on Optibet Läti turuliider, Eestis teisel kohal ning kuulub viie suurima tegija hulka ka Leedus.\nBriti ettevõte Entain pole siiani Balti regioonis tegutsenud, kuid neil on selge soov siseneda kiiresti kasvavale ning kõrge perspektiiviga turule. Enlabsi omandamine võimaldaks saada koheselt oma kontrolli alla hästi sissetöötanud ning suure kliendibaasiga ettevõte, mis on Balti turgudel litsentseeritud ning usaldusväärne.\nEnlabs AB grupis töötab umbes 300 inimest ning ettevõttel on kontorid nii Tallinnas, Riias, Vilniuses, Maltal, Marbellas, Minskis kui Stockholmis. Maailma suurimate mängukorraldajate hulka kuuluv Entain plc. pakub tööd enam kui 2800 inimesele 18 riigis ning omab lisaks bwin’ile ka selliseid tuntud kaubamärke nagu Ladbrokes, Sportingbet, Partypoker, BetMGB jt.


Nõukogude tuumapommi katseplahvatus koodnimega „Snežok“ (1954) - Maaja Koduleht\nOli selline riik - Nõukogude Liit Tuumakatsetused\n14. septembril 1954 pandi Nõukogude Liidus toime tuumapommi katseplahvatus, milles osales „katsejänestena“ 45 000 sõjaväelast. See koletu kuritegu pandi toime selleks, et uurida inimeste peal tuumaplahvatuse kahjulike tegurite toimet. Maailma ajaloos oli selliste mõõtmetega kuritegelik katsetus enneolematu.\nLennukilt Tu-16 8 km kõrguselt Totskoje polügooni kohal alla heidetud tuumapomm RSD-2 võimsusega 40 kT (kaks korda võimsam kui Nagasakile heidetud tuumapomm) plahvatas kell 9.33 Moskva aja järgi kõigest 350 m kõrgusel, mis põhjustas paikkonna suure saastatuse. Osa sõdureid marssisid plahvatuskohta „vasturünnakule“ vahetult pärast plahvatust, osa alles kolme tunni pärast.\nKaardil on märgitud tuumapommi plahvatuse epitsenter ja ümbruskond.\nOperatsiooni juhatas marssal Georgi Žukov. Kõik katseplahvatusel osalenud pidid andma allkirja, et ei räägi kellelegi katsetusest enne 25 aasta möödumist. Vähe sellest, paljud kiiritada saanud sõdurid ei julgenud hiljem arstidele oma tervisehädade tegelikku põhjust nimetada.\nKatseplahvatust valmistati ette kolm kuud. Kümned ešelonid tõid Totskoje raudteejama sõdureid, kellel polnud õrna aimugi selle kohta, mis neid ees ootab. Julma eksperimendi tarvis valiti välja kõige tervemad ja tugevamad sõdurid.\n42 km kaugusele plahvatusekohast seati üles telklaagrid. Polügooni lähedale toodi 12 väeosa ühtekokku 45 000 sõjaväelasega, kellest 39 000 olid sõdurid, 6000 ohvitserid ja kõrgemad sõjaväelased. Polügoonile rajati kõikvõimalikke ehitisi, sinna toimetati kahureid, tanke, soomukeid, lennukeid jne.\nPlahvatuse epitsentrist umbes viie-kuue kilomeetri kaugusele jäänud Bogdanovka ja Fjodorovka asulate elanikud evakueeriti polügoonist umbes 50 kilomeetri kaugusele. Kohalikud elanikud teadsid hiljem meenutada, et kaasa lubati võtta kõik, mida nad mõistlikkuse piires olid soovinud. Evakueeritud elanikele maksti õppuste aja eest isegi nn päevarahasid, mis olid muidu ette nähtud „töölähetuses olijatele“. Aga alates kaheksandast kilomeetrist ja kaugemal jäid kõik elanikud oma kodudesse.\nTeadaolevalt kästi külaelanikel olla plahvatuse hetkel eri kohtades – nii püüti teada saada, milline kaitseviis on kiirguse vastu kõige efektiivsem.\nMõni päev enne suurejoonelist aatomietendust lendasid kohale marssal Vassilevski, Rokossovski, Konev, Malinovski ja nelja sõbraliku riigi kaitseministrid. Mõni tund enne plahvatust ilmusid kohale ka Hruštšov, Bulganin ja nõukogude tuumapommi „isa“ Igor Kurtšatov.\nPlahvatuse koht oli maale märgitud valge ringiga, mida läbistas valge rist mõõtmetega 100×100 meetrit. Samuti olid plahvatuskohast erinevatele kaugustele paigutatud õnnetud katsealused: hobused, lambad, veised, sead ja isegi küülikud.\nPärast komandot „Molnija!“ varjusid kõik asjaosalised kaevikutesse ja mõni hetk hiljem kaikus ebatavaliselt terav ja tugev tuumapommi plahvatuse mürin. 1,5–3 tundi pärast plahvatust hakkasid epitsentri poole liikuma sõdurid, tankid ja soomukid, simuleerides rünnakut.\nTuumaplahvatuse asukoht oli tähistatud tohutu valges ringis asuva ristiga, et hõlbustada pilootidel pommi võimalikult täpset allaheitmist.\nSeoses selle „rünnakuga” tekib tahtmatult küsimus: mida või keda on rünnata tuumaplahvatuse epitsentris, kus on hävinud kõik elav, purunenud kõik kaitserajatised ja -objektid. Kui elus ei ole enam ühtegi vastase sõdurit ja need vähesed, kes ellu jäidki, pole enam võitlusvõimelised, siis mida hakatakse peale eluohtlikult radioaktiivsete lõhustumissaadustega saastatud tuumaplahvatuse epitsentris? Ega need kõrgemad sõjaväelased nüüd nii lollid ka ei olnud, neile oli lihtsalt vaja ettekäänet sõdurite epitsentrisse saatmiseks, et hiljem välja selgitada radioaktiivsete saastainete mõju inimese organismile.\nMeenutab katsetusest osavõtnud Stanislav Kazanov: „Kuigi me olime blindaažis varjul ja hoidsime käsi silmade ees, tajusime tulekera erakordset heledust. Kolme tunni pärast pidime istuma soomusautosse, sõitsime poole kilomeetri kaugusele epitsentrist kiirusega 16–17 km/h. Nägime põlevaid puid, ja kõikvõimalikku sõjatehnikat. Ellujäänud katseloomad korjati kokku ja toimetati laboratooriumisse uurimisele. Üheksast bioloogilistest vaatlustest osavõtnust jäi ellu ainult üks.\nTuumaplahvatuse epitsentris on kolm kella nende mälestuseks, kes hukkusid N. Liidu valitsuse kuritahtliku tuumakatsetuse tagajärjel.\nKatseloomadest jäid ellu ainult mõned hobused ja veised. Hukkunud või surevaid katseloomi oli kohutav vaadata. Plahvatuskoha epitsentrist 300 m kaugusel hävisid kõik vanad tammed. Sõjatehnika sai kõvasti kannatada isegi kilomeetrite kaugusel plahvatuskohast. Sõdurid pidid „rünnakule“ asudes pähe panema gaasitorbikud, mis oli muidugi täielik totrus, sest söefiltrid ei pea kinni radioaktiivseid aineid.\nUmbes kell 12.00 sisenes motoriseeritud diviisi üksus tuumaplahvatuse piirkonda. 10–15 minutit hiljem sisenes põhja suunas laskurpolgu avangard, lõuna suunas – mehhaniseeritud polgu allüksus. Kolonnid liikusid mööda teid, kolonni eesotsas asus radioloogilise luure allüksus, mis tuvastas, et 400 m kaugusel plahvatuse epitsentrist ei ületanud radiatsioonitase 0,2 Sv/h. Nimetatud üksused olevat tuumaplahvatuse epitsentri läbinud kiirusega 8–12 km/h. Tuumaplahvatuse hetkel olid õhus olevad hävituslennukid plahvatuse epitsentrist ca 30–35 kilomeetri kaugusel, pommituslennukid – ca 100 km kaugusel. Kui lennukid olid plahvatuse epitsentrit läbimas, oli radioaktiivne pilv kandunud umbes 30 km kaugusele. Mitmed lennukid, mis pommitasid polügoonil asuvaid sihtmärke, läbisid tuumaseene varre ehk tuumapilve tüve. Lennukite radioaktiivse saaste mõõtmisel tuvastati, et väljas oli see 0,2–0,3 Sv/h, sees 0,02–0,03 Sv/h. (Neid andmeid ei saa paraku tõsiselt võtta, sest kui uskuda ka teisi taolisi andmeid nõukogude tuumapommide katseplahvatuste kohta, siis pole ohutumat relva kui tuumapomm.)\n17. septembril 1954 avaldati ajalehes „Pravda“ TASS-i teadaanne: „Teaduslike uuringute ja eksperimentide plaani kohaselt viidi Nõukogude Liidus läbi ühe tuumarelva liigi katsetus, mille eesmärgiks oli uurida tuumaplahvatuse kulgemist. Katsetuse käigus saadi väärtuslikud tulemused, mis aitavad nõukogude teadlastel ja inseneridel edukalt lahendada tuumarünnakuvastase kaitsega seotud ülesandeid…”\nRadioaktiivsete ainete sadestumise tagajärjel tuli hävitada vili ja kartulisaak tuhandetel hektaritel. Mitme küla elanikud tuli aga ümber asutada, sest radioaktiivsuse tase oli liiga kõrge. Kõige hullem oli aga see, et pärast plahvatust muutis tuul ootamatult suunda ning kandis radioaktiivsed laguproduktid Orenburgi ja Krasnojarski suunas.\nPlahvatuspiirkonna elanikud tarisid neile rajatud uued elumajad hiljem palk palgi haaval tagasi vanale, aga juba radioaktiivselt saastunud majaasemele. Põldudelt koristati samamoodi radioaktiivselt saastunud vili, korjati kartulid jne. Bogdanovka, Fjodorovka, Sorotšinski elanikud teadsid rääkida, et uutes kodudes kasuti kütmiseks kummaliselt hiilgavaid küttepuid. Plahvatuspiirkonna maani põlenud puude kännud hiilgasid pimeduses veel üsna kaua rohekalt. Hiljem uuriti põhjalikult tuumaplahvatuse piirkonnast pärit hiiri, rotte, küülikuid, lambaid, lehmi, hobuseid ning isegi putukaid. Sõdureid kontrolliti pärast õppusi üksnes dosimeetritega, hoopis põhjalikumalt uuriti tuumaplahvatuse päeval sõduritele jagatud kuivpajukit, mis oli kaetud pea 2 cm paksuse kummikihiga. Totskoje polügoonilt viidi inimesed osaliselt minema enam mitte loomavagunites, vaid normaalsetes nõukogude reisivagunites, mis kihutasid peatumata läbi kõikidest asustatud punktidest – kõikjal oli valgusfooridega neile rongidele antud „roheline tee”.\nJaamaesised olid tühjad, üksnes üksildased jaamaülemad lõid kohmetult „kellelegi” kulpi. Väga võimalik, et taolistes rongides sõitsid ka mõned kõige kõrgemad sõjaväeülemad. Tuumapommi heitnud lennukimeeskonna liikmetele olevat kingitud sõiduauto Pobeda, lennuki komandör Kutirtšev sai Nõukogude valitsusjuhi Bulganini käest Lenini ordeni ning ülendati ennetähtaegselt polkovnikuks. Kõik Totskoje tuumaõppustega seotud dokumendid salastati täielikult.\nAja jooksul hakkasid polügooni ümbruskonna elanikud kurtma kummaliste peavalude üles, hiljem nägid ilmavalgust lapsed, kellel diagnoositi kaasasündinud migreen. Aastaid hiljem katsetuse piirkonnas sündinud lastel oli äärmiselt nõrk immuunsüsteem ja paljud neist haigestusid vähki isegi noores eas.\nVahetult pärast tuumaplahvatust oli ametlikult fikseeritud kõigest kaks vähisurma. Seejärel fikseeriti kaks epideemilist puhangut: üks 5–7 aastat pärast plahvatust, teine – 1990. aastate alguses. Skatškov teatas, et viidi läbi ka laste immunoloogiline seire – tuumaplahvatuse üleelanute lastelastelt võeti vereproovid. Selgus, et Sorotšinski laste immunogrammides puudusid pea täielikult kaitsemehhanismid, mille ülesandeks on tavaliselt vähivastane kaitse. Interferoonid (e tsütokiinid) – valgud, mis aktiveerivad kehaomase kaitsesüsteemi, et hävitada kasvajarakke, praktiliselt ei toiminud. Isegi Totskoje tuumaplahvatuse üleelanute kolmandas põlvkonnas ilmnes selge soodumus pahaloomuliste kasvajate tekkeks. Ning pealekauba ei väljastatud Totskoje tuumaõppustel osalenutele mitte mingeid ametlikke dokumente.\nEsimesed ametlikud paberid Totskoje tuumaõppustes osalemise kohta väljastati alles 1990. aastal, kui „totskojelased” võrdsustati staatuse poolest Tšernobõli tuumakatastroofi ohvritega. 2005. aasta seisuga oli 45 000 Totskoje tuumaõppustes osalenud sõjaväelasest elus veel umbes 2000 inimest, vähemalt pooled neist olid tunnistatud esimese või teise grupi invaliidiks, 75% tuvastati südame veresoonkonna haigused, sealhulgas hüpertooniatõbi ja tserebraalne ateroskleroos, 20% põdesid erinevaid seedetrakti haigusi, 4,5% põdesid verehaigusi ja 2500 inimest olid juba vähki haigestunud. Totskoje tuumaõppustes osalesid mehed vanuses 20–40, pärast 50 aasta möödumist oli nimetatud 2000 sõjaväelase keskmine vanus ca 70–90. Need, kes õppuste ajal olid tervisest lõkendavad noormehed, olid kõigest mõne aasta möödudes haigustest muserdatud vanurid.\nKatsetusel osalenud sõdureid ei uuritud ja kogu see julm ja mõttetu eksperiment maeti vaikselt kalevi alla.\nPaarkümmend aastat hiljem oli 45 000 katsetusel osalenud sõdurist elus veel vaid 22 000, kelles omakorda pooled olid tunnistatud I või II grupi invaliidideks. Katseplahvatuse tegelike tagajärgede ulatus on tänini salastatud, kuid n-ö läbiimbunud andmete järgi suri otseselt kiiritustõppe ja hiljem paikkonna radioaktiivse saastumise tagajärjel vähemalt 20 000 inimest.\nTotskoje polügooni piirkonnas on praegugi ohtlik elada, sest plutooniumi poolestusaeg kestab kuni 6454. aastani.\n← Ment ei mõista nalja\nPoliitiliselt korrektne Facebook astub kõri peale →


ARTICHOKE - fütoteraapia | teadmisi 2022\nARTICHOKE - fütoteraapia\nArtišokk kuulub perekonda Asteraceae (Compositae); kasutatakse värskeid lehti (kuivatamine muudab tegelikult toimeaineid). Traditsiooniliselt kasutatakse seda seedehäirete, liigse rasva sisalduse veres, iivelduse, joobumise järelmõjude, ärritunud jämesoole, samuti diureesi stimuleerimiseks ja erinevate haiguste raviks (seda kasutatakse ka maduhammustuse korral).\nArtišokk näib olevat efektiivne iivelduse, oksendamise, liigse sooleõhu ja kõhuvalu leevendamisel, mis on tüüpiline seedetrakti funktsionaalsetele häiretele ja sapiteede probleemidele. Üldkolesterooli ja LDL-kolesterooli väikest alanemist on saavutatud ainult pikaajalise ravi korral ja konkreetse ekstraktiga.\nPlaani on mainitud ESCOPi monograafiates ja Itaalia ametlikus farmakopöas. Sagedasti tuleb seda sapiteede raskete obstruktiivsete haigustega patsientidel vältida; mõnel juhul võib see rõhutada puhitust ja neil, kes on juba sama pere teiste taimede suhtes allergilised, allergilisi reaktsioone. Puuduvad usaldusväärsed andmed artišoki ohutuse kohta raseduse, rinnaga toitmise ja lapseeas.\nArtišokk on näidustatud kergete seedehäirete korral (kõhuvalu, iiveldus, oksendamine, kõhu turse, soole puhitus) ning maksa- ja sapiteede häirete korral. See võib olla abiks vererasvade mõõduka suurenemise korral (muidugi koos dieedi ja füüsilise koormusega).


Kreml Dieet: menüü nädalas tavaliste inimeste jaoks. Kuulsad Kremlin Dieet: Menüü kuu, etapid Põletamine urineerimishaigus\nMida võib sügelus ja tugev põletustunne manustamiskohal meestel ilma tühjenemiseta?\nPodagra ilmnemise riskitegurid peaksid olema: Ebaõige toit. Pärast põie mittetäieliku tühjendamise tunde peamise põhjuse kõrvaldamist kaob see Uriini stagnatsiooni korral on inimesel ebameeldiv muljumistunne ja elundi Kateetriseerimist ei tohiks teha prostatiidi ja kusejuha kahjustuste korral.\nSee on ka signaal siseorganite haigusest. Kui naistel esineb valu neerupiirkonnas, võib see viidata vaagnahaigusele.\nKõige sagedamini ilmnevad need sümptomid krooniliste haiguste korral. Teine tuim valu põhjus võib olla neeru prolaps. Valu tekib nimmepiirkonnas, kui inimene on füüsilise koormuse ajal püsti, köhides.\nLaskumisel kaob valu neerupiirkonnas - kui valetate külili või selili. Ja asendiga "kõhuli", vastupidi, see suureneb. Pulsiv valu neerupiirkonnas Püelonefriit on krooniline.\nMis põhjustab punaste punktide ilmumist munandikotti?\nTa astub sellesse etappi pärast ägedat vormi. Ja see toimub peaaegu ilma nähtavate sümptomiteta. Reeglina omandatakse krooniline vorm lapsepõlves.\nStatistiliselt on naised kroonilisele vormile altimad.\nKroonilise püelonefriidi esimesed sümptomid on palaviku ilmnemine ja pidev pulseeriv valu neerupiirkonnas. Pealegi võib kahjustatud neer olla kas üks või mõlemad. Kui haigus areneb mõlemalt poolt, siis levib valu neerupiirkonnas kogu alaseljale. Reeglina tunneb temperatuuri tõusu vaid viiendik patsientidest. Kellega ühendust võtta?\nValu diagnoosimine neerupiirkonnas Valu diagnoosimisel neerupiirkonnas on esialgne etapp patsiendiga üksikasjalik intervjuu ja üldine uuring. Uuringu käigus määratakse kindlaks peamised kaebused, haiguse sümptomid.\nLoomulikult sõltuvad sümptomid otseselt haiguse vormist ja staadiumist. Patsiendi üldise uurimise ajal pööratakse erilist tähelepanu tursele kui see on olemas. Neeru piirkonda koputatakse, et teha kindlaks, kui tugev valu neerupiirkonnas on. Vererõhk tõuseb ka siis, kui pulss on tunda. Tonnise diagnoosi saamiseks viiakse läbi laboridiagnostiline meetod.\nMillised on urineerimise ajal meeste põletavad ja sügelused?\nSee meetod hõlmab järgmist: Üldise vereanalüüsi edastamine. See võimaldab kindlaks teha põletiku olemasolu.\nValgu C kontsentratsioon veres suureneb, leukotsüütide arv suureneb ja suureneb ka erütrotsüütide settimise määr. Biokeemilise vereanalüüsiga tuvastatakse uriini kontsentratsiooni suurenemine. Mõnikord viiakse läbi uuringud antistreptolüsiini antikehade määramiseks, mis näitab bakterikeskkonda. Uriini üksikasjaliku analüüsiga saate määrata selle elemendi olemasolu või puudumise.\nValgu tavalises analüüsis ei tohiks see sisaldada. Samuti tehakse neeru biopsia. See võimaldab teil määrata neeruhaiguse morfoloogilise tüübi.\nTOP 5: Piiril konfiskeeritud uskumatud asjad. Radaris 17. jaanuaril 2017\nValu ravimine neerupiirkonnas Neeruhaigus võib vormis ja ravimeetodis erineda. Kuid absoluutselt igasuguste haiguste korral on vajalik õige toitumine.\nKuseteede haigused tsüstiit, uretriit, prostatiit, püelonefriit, urolitiaas ; teatud ravimite võtmine; halvad harjumused alkoholi kuritarvitamine, nikotiinisõltuvus ; endokriinsed haigused diabeet ; ioniseeriv kiirgus, näiteks pahaloomuliste kasvajate ravis.\nNeeruhaigusega vaenlane number üks on sool ja joob palju vedelikke. Väga soolased toidud tekitavad loomulikult soovi rohkem vedelikke juua. See pole soovitatav, kui teil on neerupiirkonnas valu. Kui jätate selle toitumisseisundi tähelepanuta, siis selle tagajärjel tekib patsiendil turse ja suurenenud rõhk.\nSoola tarbimise annus päevas on grammi. Kõik sõltub haiguse keerukuse astmest. Kui ravite valu neerupiirkonnas, tuleks vältida liigset fosforit ja kaaliumi. Konservid, kuivatatud puuviljad, praetud köögiviljad ja piimatooted sisaldavad suures koguses neid elemente.\nKummalisel kombel peate puuviljadega olema ettevaatlik. Soovitatav süüa õunu ja pirne. Ideaalis peate oma dieedi planeerima arstiga. Ainult kogenud spetsialist juhatab teid toodete juurde, mida tuleks arvestada ja milliseid neist jälgida.\nNeerupiirkonna valu ravimisel ravimitega kasutatakse väga sageli anaboolseid steroide, sealhulgas Nerobol, Retabolil, Lespenephril.\nNeroboli annus - 0, g 2-Zraza päevas; Retabolil - täiskasvanu keskmine annus on mg, võttes ravimeid iga 3 või 4 nädala järel; Lespenephril - teelusikatäit vanuses 18 aastat; Lespenefril - teelusikatäit päevas ja kui vorm on keerukam - alates maksimaalselt - 6 teelusikatäit päevas. Muidugi pole harvad juhud, kui patsient elab ilma operatsioonita. Lõppude lõpuks on valu neerupiirkonnas väga tõsine märk kõrvalekaldest kehas. Valu ravi neerupiirkonnas alternatiivsete meetoditega Kui otsustate neeruvalust vabaneda rahvapäraste meetodite abil, pöörake erilist tähelepanu ravimtaimedele ja marjadele.\nÜks levinumaid retsepte on maisisiidiga töötlemine.\nUriinihäired laste ravimisel\nVäga sageli kasutatakse seda meetodit neerude ödeemi korral. Dieet on maisisiidi võtmise ajal väga oluline. Selle tinktuuri valmistamiseks vajate: valage ürdile 1 supilusikatäis 1 klaas keeva veega, keetke tasasel tulel 20 minutit. Seejärel laske sellel seista minutit ja nõrutage. Tinktuura tuleb võtta iga 3 tunni järel, 2 supilusikatäit.\nKui teid vaevab neerupõletik, siis vajate järgmise tinktuuri valmistamiseks karukõrvu seda ravimtaime nimetatakse rahvasuus ka "karulaukaks". Spetsiifiline tegur on suures koguses toiduainete tarbimine. Lüpsiartikkude lihaskiudest pärinevad puriinalused kutsuvad lastel esile uriinihappe diatsiase ahelreaktsiooni.\nKõige sagedasem uriinihappe diatsesi põhjus on podagra. Lapsepõlves on see tingimus väga haruldane.\nKreml Dieet: menüü nädalas tavaliste inimeste jaoks. Kuulsad Kremlin Dieet: Menüü kuu, etapid\nSeetõttu tuleb lapse uriini happe diatsesi peamistest põhjustest otsida metaboolsete protsesside rikkudes ja mitte tervisliku toitumise reeglite järgimisest. Lastel esineb uriini happe diatsiase sümptomid Uriinhappelise diatsesiumi peamised sümptomid lastel on seotud vere suure kontsentratsiooniga kusihappe sisaldusega. Varasel etapil vähendatakse kogu sümptomat, et uriinis ilmnevad helveste või punase liiva liivad.\nMida näitab alaseljavalu paremal: diagnoosimine ja ravi - Uuring\nUroloog ravib prostatiiti\nUreetra haigused naistel - Ärahoidmine\nTäielik keeld on kehtestatud: Uriinihäired Lastel esinev uriinihappe diabeet on haigus, mis on seotud metaboolsete protsesside rikkumisega filtreerimise ja uriini moodustumise ajal.\nHilisematel etappidel liitub ta: Miks tekib kusihappe diatees lastel ja täiskasvanutel? Neerude uriini diatees ei ole iseseisev patoloogia. See on nn piirjoon, mis väljendub kusihappe akumuleerumisel organismis.\nUreetra haigused naistel\nPõletamine urineerimishaigus selle kõrvalekalde peamistest ilmingutest on kusihappe soolade eraldamine koos uriiniga. Haigust saab diagnoosida nii lastel kui ka täiskasvanutel. Selgub, et neerude uriini happe diatsesiast tekib puriini metabolismi häirimine inimese kehas, mis väljendub kusihappeklassis.\nUraati või muul viisil kusihappe soolad võivad akumuleeruda organismi kudedes. Uriinhappe diatsesituse peamised vormid on: podagra urolitiaas ja kusihappeinfarkt.\nKõik vormid on edukad ja neid läbib üksi ja see ei nõua meditsiinilisi manipulatsioone ja sekkumisi. Haiguse põhjused ja mehhanismid Põhiline põhjus, miks kusihappe neerudeetsees moodustub naistel või meestel, on kvantitatiivsed või kvalitatiivsed muutused, mis on tingitud valgu metabolismi organismis. Need esinevad siis, kui detruororite kontraktiilne aktiivsus väheneb ja transversaalne striatoloogiline ureetra sulgurliha ei.\nPärast urineerimist järelejäänud uriini sümptomid Selliste patsientide puhul on. Uriini testribad 13 parameetriga - HCr. Uriinianalüüsi reaktiiviribad riba topsis Testitavad ühendid: urobilinogeen, bilirubiin, põletamine urineerimishaigus atsetoäädikhapeveri, valk, nitritid, leukotsüüdid, glükoos, erikaal, pH, askorbiinhape, mikroalbumiin ja kreatiniin.\nProstatiidi klassifikatsioon ja omadused. SümptomidRavi ravimitega. Rahvapärased abinõud. Kusepõie mittetäielik tühjendamine on patoloogiline seisund, mille tõttu uriin ei Prostatiit ja eesnäärme adenoom võivad põhjustada ka vale täieliku kusepõie. Pärast põie mittetäieliku tühjendamise tunde peamise põhjuse kõrvaldamist kaob see Uriini stagnatsiooni korral on inimesel ebameeldiv muljumistunne ja elundi Kateetriseerimist ei tohiks teha prostatiidi ja kusejuha kahjustuste korral.\nProstatiit meestel on katkinev uriini vool, impotentsus, uriini lekkimine. Kusepõie mittetäieliku tühjendamise tunne tekib siis, kui selles on vähemalt 50 ml uriini, Prostatiit meestel on katkinev uriini vool, impotentsus, uriini lekkimine.\nMuuda töökohti, kus ei ole kokkupuudet kemikaalidega.\nMillised on urineerimise ajal meeste põletavad ja sügelused? - Põhjused\nUriini väljund on uriini kogus kehakaalu kilogrammi kohta, mida inimene toodab 24 tunni jooksul. See on üldise tervise väga oluline näitaja ja selle muutmise korral tuleb seda uurida, et vältida tõsiseid ja paljudel juhtudel pöördumatuid tüsistusi. Kuid ma ei tunne üldse tungi tualetti minna, pean seadma oma telefoni Peamine sümptom on täiesti subjektiivne tunne uriini olemasolust pärast tühjendamist. Vastavalt uriini jääkhulgale eraldatakse täielik ja mittetäielik retentsioon.\nÜtle mulle, mida juua prostatiidiga Uroloog on arst, kes ravib diagnoosib ja hoiatab kuseteede organite haigusi, samuti meeste suguelundite haigusi. Ta suudab läbi viia konservatiivset ravi, st ravida ravimitega ja füsioteraapia abil või teha diagnoosi vajavate operatsioonide korral mingeid operatsioone. Inimeste seas valitseb väärarusaam, et uroloog on rangelt meesarst.\nSarnane haigusvorm areneb siis, kui uriin visatakse eesnäärme kanalisse, patsiendil on sageli tung urineerida, põie mittetäieliku tühjendamise tunne. Eritatava uriini mahud on tähtsusetud ja täieliku põie tunne on praktiliselt püsiv. Prostatiidi korral paisuvad kaks sulgurliha ja raskendavad uriini väljavoolu. Oct 29, · Sulle oluline terviseinfo, professionaalsed nõustajad, testid ja ravimiinfo. Eesti suurim tervisenõustamise keskkond, kus tipparstid põletamine urineerimishaigus inimeste küsimustele.\nVeebisaidil on üle 50 tasuta nõuande Eesti parimatelt arstidelt. Feb 05, · Sulle oluline terviseinfo, professionaalsed nõustajad, testid ja ravimiinfo.\nEt konkreetse haiguse diagnoosimiseks, arst peamiselt kasutab digitaalse uurimine pärasoole ja seejärel ühendage teine uurimismeetodeid ultraheli kõhu, endoskoopia, kolonoskoopia, anoscope, laboratoorsete analüüside. Sarnane haiguse vorm areneb, kui uriin visatakse eesnäärme kanalitesse, venoosse Krooniline prostatiit võib avalduda põletustunneena kusiti ja vaheruumis, patsiendil munavalu ja kõhu alt sagedane urineerimine, põie mittetäieliku tühjendamise tunne.\nMittetäieliku tühjendamise tunne kusepõies on alati uriini, seda pole võimalik Kroonilise prostatiidi ja BPH suhe on selge ning sageli on meessoost näärme.\nPunane värv uriinis ei pea tingimata olema veri. Näiteks teatavad toidud võivad mõjutada uriini värvi. Kui te olete hiljuti söönud ohtralt punapeeti, võib see põhjustada teie uriini punaseks värvumist. Kui uriinis on tõesti verd, siis selle nähtuse meditsiiniline nimetus on hematuuria.\nHiina uroloogiline plaaster prostatiidi jaoks apteegis Kuseteede häire sagedase ja valuliku tualettruumi vormis, koos ebatäieliku tühjendamise tunne, valu kõhu all ja nii edasi. Probleemid seksuaalse funktsiooniga kusiti helluse, nõrga erektsiooni, enneaegse ejakulatsiooni, orgasmi kadumise ja nii edasi kujul. See viib ka põie mittetäieliku tühjenemiseni, see tähendab, suurendab kuseteede infektsiooni riski.\nMuutke Kegeli treeningud teie igapäevase rutiini osaks. Ajakirja arstide ja spetsialistide soovitused Obzoroff ja klientide ülevaateid. Prostatiit ja muud meeste suguelundite piirkonna haigused. Nende tõttu on meestel tunda Need takistavad uriini väljavoolu, põhjustades vedeliku jäämist põie sisse. Põletamine urineerimishaigus mittetäieliku tühjendamise tunne ja sellega seotud sümptomid.\nProstatiit on eesnäärme põletik koos.\nPärast tühjendamist patsient ei tunne uriinijääke põies. PSA ehk prostatiidi spetsiifiline antigeen toodetakse eesnäärme kudedes ja Kui sageli tekkis teil viimase kuu jooksul pärast urineerimist põie mittetäieliku tühjendamise tunne?\nSteriilne uriini proovianum proovivõtu avaga sobib nii tava- kui ka mikrobioloogiliseks uuringuks 2. Vaakumkatsuti nõel pidemega kateeteruriini kogumiseks 3. Luer adapter pidemega kateeteruriini kogumiseks 4.\nMis põhjustab punaste punktide ilmumist munandikotti? - Naistel\nVaakumkatsuti uriini transpordiks laborisse koonilise põhjaga 5. Vaakumkatsuti uriini transpordiks laborisse ümara põhjaga.\nAug 23, · Uriinipidamatus on ebamugav probleem ja sageli ei kipu inimesed selle olemasolu ei oma perearstile, ammugi mitte apteekrile kurtma.


Juuli raamaturiiul: "Muinasjutt tsaar Saltaanist" - Aleksandr Puškin\nOriginaalpealkiri: "Сказка о царе Салтане"\nImeilus raamat - nii lugu kui ka illustratsioonid. Lapsepõlves sai raamatut mitu korda loetud, kuid siis tundusid värsid kohati liiga keerulised. Multikas meeldis mulle jälle tohutult, sest sellele loeti vahvalt peale ja ma sain kõigest aru.\nSeekordsel lugemisel leidsin end tsaaripoja üle mõtisklemas. Ta heategu oli küll äärmiselt tähtis, aga edaspidi tuli kõik kuidagi liiga kergesti talle kätte. Aga eks ta muinasjutus peabki nii olema.\nRaamatu lugemine läheks küll kiiremini, kuid kui keegi tahab multifilmi vaadata, siis on see youtube'is täiesti olemas. Kahjuks ei leidnud ma eestikeelse pealelugemisega versiooni. Küll on seal aga täispikkuses venekeelne versioon ja 6-osaline versioon, millel on ingliskeelsed subtiitrid. Loodetavasti naudite nii raamatut kui ka multikat sama palju kui mina seda tegin ja ka tulevikus teen.\nVene keeles ingliskeelsete subtiitritega 1 osa:\nMärksõnad: Aleksandr Puškin, Hea Lugu, hinne 4, lastele, luule, muinasjutt


Sügis on käes, aga aiatoimetused veel ei lõpe - Maaleht\nSügiskoristus aias võib tunduda ületamatult raske ülesandena. Pärast mõningasi torme on korralagedus nii suur, et tahaks tuppa tagasi minna ja üldse mitte midagi teha. Aga võtke käsile üks peenar või kast korraga – niimoodi samm-sammult on ülesanne lihtsam.\nKõigepealt tehke kenal päikesepaistelisel päeval aias ringkäik ja vaadake suvele tagasi. Millised taimed õitsesid ja millised mitte, kui suur oli köögiviljaaia saak?


Piknikuga rabaseiklus – Mäetaguse MÕISA HOTELL & SPA\nMäetaguse mõisahotell pakub mõnusa seikluse kõigile, kes soovivad kogeda ühe väljasõiduga:\nMäetaguse mõisakompleks on ainus Ida-Virumaal, kus on säilinud ja taastatud traditsiooniline mõisaansambel- häärberi mõlemal käel asuvad peegelpildis endised abihooned, kus tänasel päeval uus elu sees- ühes hotell ja teises käsitöömaja.\nKümnekonna kilomeetri kaugusel on Eesti Energia Estonia kaevandus, mille kaevandusalad ulatuvad kuni 500 meetrini mõisakompleksist ja Mäetaguse alevisüdamest- maa on seal ümberringi sadade hektarite kaupa alt õõnes.\nOleme teie jaoks kokku pannud Piknikupaketi (al. 95 €/ kahele), mis sisaldab: majutust, supelmaja kasutust ja piknikukorvi.\nOmalt poolt juhatame teid õige teeni, mis viib Selisoo rabasse. Metsa vahel näha Ida-Virumaa populaarsem kaevanduse tuulutusšaht, mida on pildistatud aastaringselt, kuid kõige vaatamisväärsem on ta suure lumega talvisel ajal.\nLoe Ida-Virumaa erilistest vaatamisväärsustest Õhtulehelest. Foto Marko Kaldur\nSeli järve ääres on mõnus koht pikniku pidamiseks, pingike vaatega järvele. Kõrvulukustav vaikus paneb üllatuma, meie igapäevases kiires elus naljalt selliseid vaikusehetki ette ei tule.\nSelleks anname teile selged juhised ja piknikutarbed ning saadame teid omal käel avastama seda eripalgelist kanti. Usume, et iga inimene saab sealt erineva annuse seiklust, sest anname selle õnnestumise täiesti teie kätesse!\nRMK matkarada on varustatud infosiltidega mis tutvustavad eesti ja vene keeles raba loomi ja -taimi.


Reintz: July 2012\nAzure Windowi hüpe on tehtud, aga see ei tulnud sugugi nii lihtsalt, kui oleks pidanud. Esiteks ütlesid kohalikud sukeldujad, et kuna aprillis kukkus sealt kalju küljest suur kivitükk ära, mis sügavust nüüd vähendas, siis oleks see liiga ohtlik, olgugi, et peaks olema nii seitse meetrit sügab.\nMõtlesime pea kaks tundi, et mis siis saab nüüd - ainuke põhjus, miks me tahtsime tulla Maltale ja nüüd ei saagi sellepärast, et ohtlik on? Tegime ühe pindi õlut ning käisime ujusime kalju all, proovides uurida, et äkki näeme sügavamat kohta, kuhu hüpata.\nÜhel hetkel otsustasime lihtsalt, et vahet pole - teeme ära ja kui Bruce alla hüppas, mõtlesin mõned sekundid ning läksin järele. Inimesed ümberringi tegid pilte ja filmisid ning lubasid hiljem ka maili peale saata. Tagasi vee peale jõudes oli meeldiv aplaus ja puha...ühesõnaga jõhker tunne oli.\nPärast hüpet oli süda rahul ja võib minna jooma enne, kui tagasi Veneetsiasse lendame. Käisimegi kaks õhtut järjest kohalikus rokibaaris Sliemas, korra ka õllefestivalil ning eile lõpuks tulime tagasi Itaaliasse. Veneetsia lähedal kämpingus veedame nüüd kolm ööd ja siis juba lend Hamburgi - WACKEN!\nPS! Üks naisterahvas kutsus külla Dubaisse, hmm - paneb mõtlema.\nkell 17:04 0 comments\nKeskpäevaks ajasime end mast lahti ning jalutasime Valletta suunas (pea tunnike maad), kust võtsime bussi ja sõitsime Malta põhjakaldale, et sealt siis juba laevaga jõuda teise saare põhisihtkohta - Blue Lagooni. Kristallselge vesi, mis on nii kuradi puhas, et hullumaja. Veetsime tugevad 4 tundi lihtsalt tolle helesinise vee ääres õlut rüübates ja päikest nautides ning...paljaid rinnapartiisid nautides. Nüüd ongi too veider koht, et kui täpselt su kõrval (ma mõtlen poole meetri kaugusel) võtab naisterahvas rahulikult endal rinnad paljaks, siis kui sa vaatad neid, kas oled pervert? No aga kui ei vaata, siis oled gei?\nIgatahes - vesi oli soe, koha peal seistes sõid väiksed kalad jalgade küljest surnud nahka ning õlu oli jääkülm ning ma sain millegi pärast putkast toda 50 senti odavamalt, kui menüüs oli kirjutatud (bossi nõudmisel veel). Aga hispaanlastest turistidest on küll sitaauguni: tüübid suudavad oma idiootse käitumisega nii närvi ajada, et kahju hakkab endast.\nHomme aga on minek siis tolle Azure Windowi juurde kolmandale saarele ning kui ma vähegi suudan end kokku võtta, siis sealt ka alla hüpata (peaks olema nii 30m kalju). Oh kui ma vaid ei kardaks kõrgust...\nkell 01:56 0 comments\nPlaan läks korda - jõudsime eile õhtul 23.30 Maltale. Jalutasime päeval oma varustusega pea 6km ülesmäge tagasi Agrigentosse, kust siis minibussiga linnast Sitsiilia idakaldale Cataniasse (möödusime ka Etna vulkaanist, mis kõrgustesse kerkis), sealt saime praamipiletid Valletasse ning lõpuks siis enne südaööd olime kohal. Laeva peal tulistasime kiirelt 12 heinekeni alla ja vaatasime kuidas mingid nolgid ringi kakerdavad ja oksendavad. Ilmselgelt võeti mind ja Bruce'i kontrollis vahele, et meie pagasi läbi uurida - on tõprad.\nMaltal tervitas meid sadamas kahe õllega eestlane Kaidi, kes siis enda juurde öömajale juhatas. Sai natuke kaotatud aega tasa tehtud ning veel ühed õlled tehtud enne, kui oli aeg unne ära keerata.\nTäna käisime vantsisime mööda rannikut, et hommikukohv teha ja süüa, poes käia ning siis juba ujuma ja päikese kätte vedelema. Meri on nii kuradi helesinine, et nutt tuleb peale, kui Läänemere peale mõtlema hakata ja ega temperatuur kuskil alla 30'C ei taha kukkuda. Nüüd on meil nädala lõpuni aega Maltal lebos olla, teistel saartel ära käia, kaljult hüppeid minna tegema ja õhtul kuhugi välja baaridesse ka jõuda enne, kui 29.juuli on lennuk Veneetsiasse.\nPäevakild tuli söömiskohas: saime menüüd kätte ja ühel hetkel Bruce ütleb, et Long Island Ice Tea on 6 euri. Ma selle peale küsisin, et kes kurat joogimenüü sinu kätte andis?\nkell 17:58 0 comments\nOlles tervitava hommikuõlle ära joonud, teen ruttu tasa aja, mis on kirjutamata jäänud. Otsustasime laupäeva hommikul, et me ei lähe põhja ranniku saartele, vaid hoopis lõuna suunas Sitsiiliat ennast avastama. Sõitsime rongiga kaks tundi linna nimega Agrigento, kus kõndisime pea 6km seljakottidega ranniku suunas otsides kämpingut. Sellise kuumusega oma varustusega matkamine on ikka tõsine katsumus ja kui lõpuks kohale jõudsime, siis higi tilkus nagu mothafakk. Suutsin endale korraliku klaasikillu jalga astuda, mis läks rahulikult jalanõust läbi.\nMeile pakuti kämpingu alal hea hinnaga nelja voodiga tuba telgi asemel, mille rõõmsalt vastu võtsime, sest ega maapind pehme ja roheline ei ole - konkreetne kõrb kivise pinnaga. Käisime vaatasime rohkem kui 2500a. vanuseid templeid ja nende jäänuseid siit 3km kaugusel. Pean tunnistama, et ilmselt ühed parimad ehitised, mida ma kunagi näinud olen - faking ilusad.\nMeie vastas telkisid prantsuse tüdrukud, kellega kohe tutvust tegime ja öösel nendega randa otsustasime jooma minna. Algselt oli plaan, et järgmisel hommikul laseme kohe kell 10 tuld ja lähme Sitsiilia ida rannikule Etna lähedale kuhugi, aga kuna me lõpetasime kell 4 öösel Vahemeres ujumas ja endiselt joomas, siis ilmselgelt läks too plaan vett vedama.\nRannas tulid mingid suvalised juttu tegema meiega ja ma hakkasin täiesti suvalist jama kuttidele ette söötma: olen Manchesterist, aga mängin itaalia bändis Hour Of Penance kitarri ja olen hetkel Sitsiilias puhkamas argielust. Ühesõnaga - liiga palju nalja sai!\nHomme proovime tõsiselt kuidagi Maltale jõuda...proovime!\nkell 13:46 0 comments\nSellise naljaga me siiski hakkama ei saanud, et ühe ropsuga kohe Sitsiiliasse jõudsime. Selle asemel võtsime rongi Roomast Napolisse ja sealt edasi laeva peale, mis meid hommikuks Palermosse viis. Napoli on üks räpasemaid linnasid ilmselt Itaalias ja ega me suurt väga seal aega ei veetnud - vantsisime läbi linna lihtsalt ehku peale kuidagi sadamasse ja kõik.\nLaevale kajutid me ei võtnud, seega tegime ühed õlled ning pudeli veini ning sättisime sisse end nö magamistoolidesse. Mina eelistasin tooli asemel siiski põrandat ja magamiskotti, seega kella kuueni hommikul sai kuidagi magatud küll.\nTäna leidsime Palermos ühe hosteli pika surma peale (kaks viimast voodit) ning käisime vaatasime katakombe, kus on üle 8000 inimese muumiad (preestrid, mungad, lapsed jne). Eriti jälk oli 1920a. surnud kahe aastase tüdruku laip klaaskirstus, endiselt ebanormaalselt korralikus seisundis.\nPalermo liiklus on vist samas Itaalia kõige hullem üldse - kõik sõidavad nii nagu ise tahavad, käsi vaid signaali peal ning rollerid mahutavad end ka kõnniteede pealt läbi, et ikka kiiremini saaks - faking haige.\nHomme tahaks minna Vulcano saarele, näis kuidas õnnestub. Endiselt pole juba ei teagi, mis ajast, taevas ühtegi pilve näinud ja päike kütab nagu segane - teagi, kas olen kunagi nii pruun olnud, kui praegu?\nkell 16:28 0 comments\nRooma kämpingus otsustasime Bruce'iga väiksed õlled teha, mis kulmineerus klubisse minekuga, faking baarileti peal tantsimise ja kangete gin-toonikute joomisega. Lisaks inimesed tegid pilte meiega koos nagu vaimuhaiged. Kummalgi pole õrna aimu ka mitte, et kuidas ja millal ning miks me klubist ära tulime, aga mina ärkasin öösel üles kuskil kämpingute vahel laua peal kõhuli magades, plätad jalast kadunud ning nokamüts ka puudu. Tuiasin tükk aega edasi-tagasi enne, kui lõpuks tee meie telgi poole leidsin. Bruce lõpetas õhtu mitte just kõige ilusama leedu tüdruku toas...oh issand.\nJärgmisel päeval ilmselgelt polnud meist kummastki turisti, et Rooma minna tuiama, seega veetsime päeva basseini ääres lebotades ja vaikselt õlle juues, et saaks enesetunde paremaks. Saime nii palju timmitud, et õhtul kell 9 läksime kolosseumi vaatama.\nEile oli juba asjalikum päev - kella kolmeni võtsime hoogu ja küpsesime 35'C kuumuse käes, tegime paar õlut ja siis Vatikani. Saime kahe vaimuhaigega taas kokku ka, kellega siis õhtul purskkaevu juures õlut libistasime viisakalt keskööni, mil pidime metroo peale jooksma lõpuks. Täna veedame veel päeva Roomas ja õhtul tahaks sellise trikiga hakkama saada, et ühe ropsuga rongiga Sitsiliiasse välja jõuda.\nkell 10:16 0 comments\nTuneesia müügimees ja Rooma\nVõin rahumeeli kirjutada, et ei läinud midagi käest eile ära. Päeval käisime turnisime kellatorni tipus, kus siis Firenzest mõnusa ülevaate sai, jõime aegajalt mõned külmad õlled ja õhtul saime kahe hullumeelsega kokku. Käisime söömas, võtsime poest veel paar õlut ning läksime linna servale mäe otsa, et pilte teha Firenzest tänavavalgustuse taustal ning siis terve õhtu seal mööda saata. Kell üks öösel hakkasime tagasi hosteli poole kõndima ning mäkist sai võetud ka klassikaline burksilaadung, sest kõht oli eriti tühjaks jälle läinud.\nTäna vedasime kell 10 end hostelist välja, poest ühed pudelid õlut ning sammusime rongijaama poole, et Rooma sõita. Sõit kestis 4 tundi, lisaks pidime tund aega ootama rongijaamas uut rongi (jäime kaks minutit hiljaks oma rongile), mis meid linnast välja kämpingusse viiks, veel pool tundi rongisõitu ja lõpuks õhtuks kohal. Terve päev siis põhimõtteliselt raisus, aga midagi pole teha, kui vahemaad sellisteks kisuvad.\nKämping on korralik lahmakas: poed, baarid-möllud, basseinid, võrguplats jne. Ööbime sellises kasarmutelgis, kus on nari ja üks voodi. Keegi kolmas on meie telgis siis veel, aga pole veel tutvunud. Jalanõude järgi peab pakkuma, et tegemist tüdrukuga kahjuks ei ole.\nParim hetk eilsest õhtust: mingi suvaline Tuneesia müügimees tuli roosidega meie juurde ja pakkus, et äkki me sooviks neidudele osta. Bruce siis vastas selle peale tüübile:"Not for those two, no." No ja olidki krambid garanteeritud.\nkell 20:47 0 comments\nKäisime päeval Pisas ja saime kogemata kokku kahe tüdrukuga, kellega pidime alles tegelikult Metalcampi festivalil kohtuma - Jose ja Friday (jap, sellised nimed vastavalt Uus-Meremaa ja Austraalia tegelastel). Täiesti hullumeelsed tegelased, kui asi puudutab pidutsemist ja lõbutsemist. Ma avastasin täna, et ma olen ikka väga korralik inimene nendega võrreldes.\nÜhesõnaga veetsime mõned tunnid Pisas kõrvetava päikese all, lürpisime paar toopi mõdu viltuse torni kõrval (klassikaline Birra Moretti) ja suundusime hiljem rongi peale Bruce'iga, et Firenzesse ööbima jõuda. Siis helistati järsku meile ja öeldi, et too kämpingu koht kahjuks ei toimi ja me ei saa seal ööd veeta, kuid asenduseks pakuvad nad sama hinna eest Firenze kesklinnas olevas hostelis privaattuba (hostel, kus on saun, bassein, miljon korrust, baar, restoran jne) - olime kohe müüdud! Nüüd veedamegi kaks ööd Firenzes enne, kui Rooma suundume. Homme tulevad nood hullumeelsed tüdrukud ka siia, seega siis võib juhtuda, et läheb natuke käest ära, aga no loodame parimat.\nPäeva meeleolukaim juhtum oli vist õhtust süües ühes restoranis, kui arvega toodi ka kaks pitsi mingit kollast likööri shotti. Hiljem toodi meile kogemata veel üks laadung noid, mille rahumeeli ka alla kallasime. A ja Bruce lõi ühe väikse poisi kogemata peaaegu nokki rongijaama ees, kui ta ei märganud, et väike miki ta poole sammub ja siis tuimalt põlvega tüübile rinda sõitis, mis peale väike kutt korraliku õhulennu tegi ja perseli maha kukkus. Poisi isa vahtis ähvardavalt, aga poiss lõkerdas ise ainult naerda (nagu ka meie).\nLahkumine Pisa suunas\nSaime endale viimase toa kohas nimega Biassa, mis on 6km viimasest Cinque Terre külast eemal mäe otsas. Kohutav hostel, sest mitte ükski töötaja ei naudi vist siin töötamist ja ebaviisakus sai küll uue tähenduse. Igatahes...\nÜleeile õhtul matkasime pea 10km mööda kaljuserval olevat matkarada ning eile tegime ka veel väikse tiiru, mis tähendab, et kõigis viies erinevas külas sai ära käidud. Viimases, Riomaggiores, käisime ka ujumas päris tooretes lainetes, mis korralikult võhmale võttis. Öösel, kui kell 11 kottpimedas tagasime mööda kaljuserva oma ööbimiskoha poole liikusime, jäid meile ühe väikse kivisilla peal ette neli purjus vene keelt rääkivat meest. Käis korralik madin ning esialgu arvasime, et üks kutt tapetakse seal samas ära, aga mõne aja möödudes võtsime südame rindu ja kõndisime nende vahelt lihtsalt läbi ning märkasime, et suvalised jollid nad on ning juba kõigil suitsud ees, isegi tollel, kes läbi pekstud.\nNii võllid oldi veel, et rada, mida peaks läbima 1.30h, läbisime meie 45 minutiga, olgugi, et reielihased tahtsid otsad anda tänu lugematu hulgale tõusudele ja langustele.\nTäna paneme Pisa poole ajama ning õhtuks peaksime olema Firenezes kuskil kämpingus juba.\nkell 10:22 0 comments\nAlpidesse turnima minek jäi siis ära tänu ähvardavatele pilvedele mägede kohal (vihma siiski me all järve ääres ei saanud). Seega võtsime Bruce'iga bussi ja sõitsime pea kaks tundi mööda Como järve äärt alla Como linna. Sealt edasi rongi peale, mis meid Milaanosse viis, kus edasi rongi peale, mis Genova peale läks, kus alguses mõtlesime ka ööbida, aga ei - linn nägi väga nö "vaenulik" välja, sest taaskord oli valge inimene vähemuses: tänavatel hullasid ainult somaalid ning muud säänsed tegelased ning linnas oli ainult üks hostel niikuinii, mis vägagi sita mulje endast jättis.\nVõtsime Genova rongijaamast uue rongi lõuna suunas Cinque Terre suunas, esimeseks peatuseks pidi olema Monterosso (pidime väikse rongivahetuse veel ka Sestri Levantes tegema, seega kokku neli rongi päeva peale), kuhu me lõpuks alles kell pool 11 õhtul jõudsime. Tankisime paar kannu õlut baaris sisse ning läksime endale ööbimiskohta otsima - leidsime kaljunuki, kuhu kahekesi enam-vähem ära mahtusime ja kuna väljas oli juba kottpime, siis ei osanud ka väga midagi muud tahta.\nHommikul selgus muidugi, et enam veidramas kohas poleks vist saanud magada - konkreetselt kalju ääre peal, suvaline kaljukivi pinnas ja ainult magamiskoti ja padjaga. A no mingid tunnid und sai kirja ja kell 6.30 hommikul, kui väljas juba palavaks hakkas taas kakkuma, läksime hommikukohvi otsima. Saime endale ka telefoni teel ühte "hostelisse" viimase toa, mis asub Cinque Terre kolmandas külas - Corniglias. Päeval sai veidi mere ääres jahutatud end, päikest võetud, kaks õlut joodud ning nüüd juba ootame, et saaks minna õhtust sööma, sest millegi kuradi pärast on kõikjal üks faking siesta ja keegi tööd ei tee. Ime pole, et riik nii ribadeks omadega on!\nHomse kohta veel ei tea, tahaks üheks ööks kuidagi siia veel jääda, aga kuna kõik kohad on täis, siis ainukeseks variandiks oleks kuskil magamiskotiga magada taas, aga no näis. Järgmiseks peatuseks pärast Cinque Terret igatahes saab olema Pisa.\nTore moment oli öösel magamiskohta otsides, kui kogemata ühe kuju juures sattusime peale noorpaarile, kes ei tegelenud mitte ainult suudlemise ja miilustamisega, vaid ikka level kõrgema tegevusega juba.\nComo järve ääres sai veedetud kokku kolm ööd, täna proovime oma kotid taas pakkida ning liikuda. Veel pole selge, kas saame minna alpidesse üheks ööks või mitte, sest ilm on jõle muutlik. Tutvusime ühe Belgia perega, kes tahavad meid kaasa võtta mägedesse, kui minek on ja me muidugi kirjutasime kohe alla, et nii 2,5km kõrgusel ööbida. Üldse on inimesed siinsel kämpingu alal väga sõbralikud - hollandlaste pere pakkus meile elektrit, et me saaks oma asjandusi laadida ja ka külma õlut. Belglased aga tõid meile suure varjualuse, kui eile päeval vihma sadama hakkas ja pakkusid oma külmkappe, internetti jne, mida me siiski ei kasutanud, aga no ikkagi.\nTäna öösel saime korraliku äikesetormi osaliseks. Umbes 2 tundi tuli meeletult vihma ning äike vehkis igas ilmakaares ja olgugi, et vahepeal tundus, et telk läheb lendu, siis hommikul olid ikka kõik asjad kuivad ja terved, seega telk näitas korralikult, millest see tehtud on.\nA ja meie uuteks sponsoriteks reisi ajal peaksid olema Birra Moretti ja pizza.\nkell 11:38 0 comments\nAlustasime eile põrgupalavusega keskpäeval Milaano kesklinnast liikuma rongijaama suunas. Ostsime suvalise rongipileti ühte neljast Como peatusesse, aga siis tuli välja, et rong Como järve äärde suundub sootuks teisest jaamast - selge, ronisime metroo peale ja sõitsime kaks peatust edasi teise rongijaama. Seal seletas mingi papa meile itaalia keeles, et minge hoopis tolle teise rongi peale ning eelviimane peatus on teie oma.\nSaigi nii tehtud ja millegi pärast meie piletit keegi ei kontrollinud, Como peatuses ronisime maha ning läksime kohe infopunkti otsima. Avastasime Como linnas, et infopunkt pannakse pühapäeval kell 1 päeval juba kinni, seega olime hiljaks jäänud. Kiired pizzad alla ning läksime bussijaama lootusega, et keegi teab, kuidas saada Magic Lake telkimisalale, mis peaks asuma järve loode kaldal. Öeldigi, et kaduge aga kohe ees oleva bussi peale ja sõitka linna Dongo, kus siis too kämping asub.\nKorralik kitsas mägitee ja üle tunni aja loksumist viisid meid mööda järve lääne kallast (järv, mis näeb välja, kui tagurpidi Y) üles, kuniks jõudsimegi Dongo linna (ma isegi ei tea, kas tohib linn tolle asja kohta öelda, pigem küla ikka, sest too on imepisike koht). Seljakotid selga 36'C palavusega ning matkamine jätkus, kuniks leidsime oma kämpingu. Ümberringi on laiumas juba alpid, kõrgemad tipud hetkel 2500m ja tiba peale ning meeldivalt soe mägijärv nina ees - suhteliselt paradiis.\nNetti ega elektrit meil pole, aga vähemalt on väga korralik dušš ja värgid, seega ilmselt kaks ööd veedame veel siin enne, kui hakkame Genoa suunas sõitma ja võib-olla teeme täna korraliku veinika ka.\nkell 12:48 0 comments\nEile sai veel õhtul käidud kesklinnas pilte tegemas õhtuse valgustusega ning veel üks korralik laar peekoni-pesto pastat kokku keevitatud. Pasta tegemise ja söömise ajal oli meie motoks, et ühtegi "sõdurit" ei jäeta maha - kõik tuleb ära süüa ja kasutada. Samas olime lõpuks nii kuradi süüa täis ja potis oli endiselt väike kogus alles, siis otsustasime, et nemad võib maha jätta, sest nad ei kuulu meie rassi.\nTänaval käivad mingid mustad mikid pinda oma müügiasjadega ja eile kui üks senegali särgiga tüüp tahtis mingit käepaela maha parseldada, siis sai natuke kino ka. Ta küsis, et kus me pärit oleme. Ma vastasin, et see ei oma tähtsust. Siis ta oli kohkunud ja ütles, et okei - väike "high five". Ei nõustunud ka sellega ja väga altkulmu näoga läks tüüp siis minema. Pidin vaid lootma, et ta oma sõpradega tagasi ei tule meile kombeid õpetama - ei tulnud, hoidsid ise hoopis distantsi.\nNüüd varsti pärast hommikusööki lähme põrgupalavuse kätte tagasi seljakottidega matkama ja lähme otsime central stationist mingi viisi, kuidas alpidele lähemale Como järve äärde saada. Higistamine võib jälle alata!\nEsimesed päevad moepealinnas\nJõudsime eile õhtul pärast 1.40h hilinemist Tallinna lennujaamast (sest kuradi Müncheni radar otsustas katki minna) lõpuks õhtul hilja Bergamo lennujaama, 41km Milaanost idas. Milaanos otsisime rongijaama lähedal koha wifi-ga, kus süüa-juua saaks ning ka leida tee võimaliku ööbimiskoha juurde. Kohe sai selgeks, et ma oma Manu tätoveeringuga saan ikka korralikult tähelepanu ja üldsegi inimesed mõõdavad meid kahekesi päris pikkade pilkudega, sest paistame teiste seest Bruce'iga korralikult välja.\nJätsime siis teekonna Bruce'i telefoni ekraanile ette ja hakkasime leiutama - jõudsime ilma vaevata nii poole tunniga Zebra Hostelisse, kus kaks ööd võtsime. Tavaline hostel, piigem lääbakal teine selle raha eest, aga parem, kui mitte midagi.\nTäna käisime päeval kesklinna uudistamas, põhi katedraali ning Arch of Peace'i ja muidu ringi vahtimas - kokku üle nelja tunni jalutamist. Tagasi hostelisse tulles, keetsime suure hunnikut pastat kokku ja nüüd käib uurimustöö tegemine homse pärast. Plaan oleks minna Como järve äärde põhja alpide lähedale mõneks päevaks - näis, kuidas õnnestub.\nIlm on kuradi soe ja higi voolab ojadena. Mmm, seksikas!\nkell 18:48 0 comments\nMõned tunnid enne Milaanot\nTallinnasse kolmapäeva õhtul jõudes arvasin, et Bruce ja Laura tulevad mulle rongijaama vastu: vastas olid aga lisaks neile veel 5 inimest, mis ikka meele eriti heaks tegi. Viskasin oma asjad Metsatöllu Markuse korterisse ja panime ajama kõik Kristiine linnaosa poole, kus sauna ja õlut lubati - ja oligi.\nÜhesõnaga väga korralik vastuvõtt ja head kaks päeva said veedetud tolles hullumeelses linnas. Nüüd aga on asi nii kaugel, et mõne tunni pärast juba läheb Tallinnast lennuk ja maandume õhtul umbes kell 7 juba moepealinnas Milaanos. Hetkel käib veel hosteli otsimine, aga ehk midagi ikkagi leiab enne, kui liikuma peab hakkama.\nkell 12:15 2 comments\nPärast laagrit ja enne Tallinnat\nJärjekordne laager on seljataga ja järjekordselt positiivsed elamused. Bändidest jättis kõige parema mulje Jeruusalemmast pärit Melechesh, kes natukese Nile meenutava muusikaga mult korralikult moshi nõudsid.\nKuna nüüd on nii kiire-kiire, siis pikalt kirjutada ei jõua ja vaid nii palju, et täna peab tegema tasaarvestuse Ukraina reisi kohta, printima piletid ja aplikatsioonivormid välja, passipilte minema tegema ning siis juba kott pakkida, et õhtul Tallinnasse minna. Nädalavahetuse trallist on endiselt natukene värin sees, aga no mis sealt muud ikka oodata oli.\nkell 09:56 0 comments


Liikumine ja sammulugemine „Jaluta kooli!“ nädala raames Liikumine ja sammulugemine „Jaluta kooli!“ nädala raames\n/Liikumine ja sammulugemine „Jaluta kooli!“ nädala raames\nLiikumine ja sammulugemine „Jaluta kooli!“ nädala raames\n8.–12. mail tähistasime koolis iga-aastast „Jaluta kooli!“ nädalat, mille jooksul liikusid lapsed kooli jalgsi, jalgratta, rula, tõukeratta või ühistranspordiga, arvestasid oma samme või liikumisele pühendatud aega. Töötajad käisid juba neljandal jalgsimatkal ning tähistasid 10. mai kehalise aktiivsuse päeva kena pärastlõunaga Nõmme-Harku metsas.\nAlgkoolis täitsid lapsed liiklusviktoriini ja panid klassides kirja kooli tulemise viisid ja liiklusvahendid, samuti said õpilased märkida ära õuesolemise ja aktiivsele treeningule panustatud aja. Keskmine algkooli õpilane viibib koolinädala jooksul õues keskmiselt 6 tundi ja teeb aktiivselt trenni 5,5 tundi, seega on algkooli õpilane aktiivne keskmiselt 2,3 tundi päevas. 1.b klass arvutas lisaks ka välja, et koolipäeva jooksul teeb õpilane koolimajas ja kahe maja vahel liikudes kokku keskmiselt 4300 sammu. See viitab, et üks keskmine päev Audenteses on igati liikumist võimaldav.\nVanematel õpilastel ja töötajatel oli aga nädala jooksul võimalus oma samme lugeda. Osa võttis 32 õpilast neljast eri klassist põhikoolis ja IB-s ning 21 töötajat. Üks õpilane sammus nädala jooksul keskmiselt 49 303 sammu ehk 37,5 km, päevas teeb see õpilase kohta 9861 sammu ehk 7,5 km. Tervislikuks peetakse 10 000 sammu päevas. Ka töötajad olid aktiivsed, ent jäid veidi õpilastele alla, kõndides keskmiselt 6,6 km ehk 8630 sammu päevas. Töötajate keskmise tulemuse tõid kõrgemaks kindlasti meie mitmed aktiivsemad töötajad, kes käivad jalutamas koeraga või niisama ning kogudes seega hulga enam samme. Tublimad liikujad töötajate hulgas olid Maris Neumann, Kertu Laanesoo ja Karolin Sinimaa.\nÕpilaste ja töötajate samme kokku arvestades tuleb neid viie päeva peale kokku 2 486 316 sammu ehk 1 894,57 km – võiksime tinglikult mõelda, et jõudsime selle tulemusega jalgsi Mozarti sünnilinna Salzburgi!\nOn rõõm tõdeda, et meie õpilased ja töötajad on sedavõrd aktiivsed. Värskes õhus viibimine ja aktiivne liikumine on nauditav nii lastele, noortele kui täiskasvanutele, aitab hoida tervist ning võimaldab õpilastel praktika kaudu omandada kogemusi liikluses.


Kuidas käituda kui koer ründas peremeest? - Koer.ee foorum | Koer.ee\nTEEMA: Kuidas käituda kui koer ründas peremeest?\nMinu koer on emane pooleaastane kaukaasia lambakoer.\nTäna ründas mind minu koer- hammustas kõvasti kätte- veri lahti mitmest kohast. Analoogne olukord on olnud ka korra varem kuid siis piirdus asi koerapoolse nn. hoiatusega (näksas ja urises)ning allus seejärel.\nMeil käivad ehitustööd kodus ning sellega seoses viibivad siin pidevalt töömehed keda koer tunneb ja aktsepteerib. Töömeeste jaoks on mitmel korral päevas kaetud kohvi/söögilaud (varem oli õues, nüüd majas sees)- millegipärast kaitseb koer toitu töömeeste eest, eriti kui omainimesi ei ole vahetus läheduses. Kuna olen päeval kodust ära olnud viimasel ajal ning koer teistele inimestele ei allu siis on koer tavaliselt meelitatud laua juurest minema kondi vmt. maiusega.\nKui mina olen kodus olnud siis on koer palju distsiplineeritum olnud kuid täna siis läks asi selleni, et lõunasöögi ajal sain ta minema laua juurest- allus vastutahtmist ja mossitas mõnda aega, aga hiljem kohvipausi ajaks oli sättinud end laua alla valmis ning ei allunud minu käsule välja minna. Kui võtsin kaelarihmast siis alguses näksas ja läks laua juurde tagasi kui uuesti kaelarihmast võtsin siis hammustas kõvasti- kuna ma ei saanud lasta tal olukorras võitjaks jääda siis rüseledes sain ta kuidagi toast välja, saades samaaegselt mitmeid hammustusi ning eks koergi sai hoope siis minukäest. Pärast andsin talle nuusutada oma verist kätt ja riidlesin ning nüüd paar tundi olen koera ignoreerinud- koer ise ei otsi ka kontakti.\nKuidas oleks õige temaga nüüd käituda?\nSoovitan pöörduda koolitaja või veel parem, koerakuulaja poole. Nõu saab küsida ka saates meili See e-posti aadress on kaitstud spämmirobotide vastu. E-posti aadressi nägemiseks peab olema JavaSkripti kasutamine olema lubatud.\nTundub et karjasuhted on paigast ära, Käitumisprobleemide rubriigis on mitmeid artikleid nii agressioonist kui ka karjasuhetest. Nagu näed, eelmine kord hoiatas, seekord aga juba hammustas - koeraga füüsilisse võitlusesse asumine aga ei ole karjajuhile omane käitumine...Koerast tuleb vaimselt üle olla ning respekt koera poolt peaks olema vabatahtlik, mitte füüsilise allutamisega tekitatud.\nToidukaitsmist ning domineerimist tuleb kaukadega ette. Mõlemal juhul algab asi karjasuhetest. See ,et koer vaid 6k vana, on ses mõttes hea ,et peremehe jõud käib(veel)üle ning käitumist on võimalik veel muuta. Kaukaaslaste puhul on oluline mitte anda "punktivõitu" koerale. Peremees peab olema kindlalt juht, kui vaja ka füüsilise jõu hinnaga. Kui asi ei parane, soovitan ühendust võtta Kesk-aasia ja kaukaasia lambakoerte tõuühinguga: www.cocaoclub.ee\nSeal on olemas ka kontakt kaukaaslaste spetsiifikat tundva inimese leidmiseks.\nMeil on samma lugu 5 kuuse Tiibeti Mastifiga. Lapsed ei sa köögis kraanikausi ja külmkapi ligidal olla. Kui juhtuvad siis näidatakse hambaid ja peale seda koheselt näksatakse. Tihti lõppeb see verega. Endale on tulnud mitmeid kordi kallale, kui riidlema lähen. Õues ei meeldi üldse, kui midagi keelatakse, võttis koheselt käest kinni, nii tugevalt, et 3 päeva ei liigutanud põialt. Ei oska midagi teha, asi läheb ainult hullemaks.\nJessi,palun võta kiiresti ühendust kodukandile lähima koerte koolitajaga! Mastiinod on tõsine tõug,kasvavad kiiresti ja asi võib lõppeda kurvalt.Lapsed ei tohi koera kiusata-ärritada viimse piirini ja koer ei tohi lapsi terroriseerida ja vigastada.Usu mind,asi on tõsine kuna koer peagi puberteediealine ja siis läheb tema allumine ja sõnakuulmine eriti allamäge.Enne seda peaksite saama asja enam vähem kontrolli alla ja ise niipalju nõuannet,et koeraga adekvaatselt toime tulla.Karjasuhted on teil juba praegu päris viltu vajunud.\nargus bull tüüpi terjerid kasvajad krambid molossid parasiidid parasiiditõrje tuppa tegemine


Hotellid orientiiri Wrighti muuseum lähedal | Hotels.com\nHotellid orientiiri Wrighti muuseum läheduses\nWrighti muuseum hotellid – Wolfeboro\nWrighti muuseum – rohkem teavet\nKus on Wrighti muuseum?\nLähim asula – Wolfeboro. Wolfeboro on sõbraliku atmosfääriga paik, mille turismimagnetiks on baarikultuur. Kes soovivad lähiümbrusega põhjalikumalt tutvuda, neil tasub üle vaadata ka Winnipesaukee järv ja Gunstocki mägikuurort.\nWrighti muuseum ja lähikond. Kus ööbida?\nLOCALIZE 37 hotelli lähiümbruses, vähem kui 2 km kaugusel. Meie reisisõprade lemmikud on järgnevad:\nWrighti muuseum ja lähiümbrus. Vaatamisväärsused ja ajaviide\nWrighti muuseum. Transpordiühendused


Lisagarantii - Toyota - Uued Autod | Amserv - Toyota, Peugeot, Opel, Chevrolet, Hyundai müük ja teenindus\nAvaleht » Uued Autod » Toyota » Lisagarantii\nPikendage oma Toyota garantiid ühe või kahe aasta võrra!\nToyota pakub võimalust pikendada sõiduki originaalgarantiid ühe või paari aasta võrra. Lisagarantiid on võimalik pikendada sõidukitel, mille iga on alla 3 aasta, läbisõit ei ületa 100 000 km ning mille hooldus on toimunud kooskõlas Toyota hoolduskavaga.\nLisagarantii hakkab kehtima pärast esialgse garantii lõppemist. Garantii kehtivuse säilitamiseks tuleb sõidukit hooldada Toyota edasimüüja juures pärast iga 15 000 km läbimist või kord aastas (olenevalt sellest, kumb esimesena täitub). Toyota lisagarantii kehtib üle kogu Euroopa.\n1 aasta 2 aasta\niQ / Aygo / Yaris / Auris / Corolla / Corolla Verso 4 660 EEK 7 150 EEK\nAvensis / Rav4 / Prius / Urban Cruiser 6 120 EEK 9 250 EEK\nLand Cruiser / Hilux / Hiace 7 340 EEK 11 800 EEK\nToyota lisagarantiil puudub läbisõidupiirang, st garantiiperioodi jooksul võita läbida piiramatul hulgal kilomeetreid – sõitke kas või ümber maailma!\nToyota Extracare pikendab ka Teie auto Toyota Eurocare 24h Autoabi teenuse kehtivust. Eurocare teenus kehtib kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides garantii kehtivusaja jooksul. Helistades Eurocare teenindusnumbril, aitab teid telefonioperaator järgmiste probleemide korral:\nTühi rehv: seda juhtub ka kaasaegsete kvaliteetsete autokummidega. Kui see peaks juhtuma teie autoga, siis aitab teil kummi vahetada Toyota Eurocare autoabi teenus.\nTühi aku: ka parim aku võib otsad anda. Kui see peaks juhtuma teie autoga, siis tõttab appi Toyota Eurocare autoabi teenus.\nAuto lukus, võtmed sees: juhul kui avastate end olukorrast, kus võtmed on sees ja teie väljas, siis pole vaja kutsuda lukkseppa. Teid aitab tagasi autosse Toyota Eurocare autoabi teenus.\nKütus otsas: kui see juhtub, siis toob Toyota Eurocare autoabi teenus teile kütust ja saate rahulikult oma sõitu jätkata.\nPukseerimine: mehhaanilise rikke või kokkupõrke tõttu vajalikku pukseerimisteenust pakub Toyota Eurocare autoabi.\nTutvu lisagarantii tingimustega (pdf)


Sotside uueks juhiks pürgiv Ossinovski soovib uut koalitsioonilepingut\nSotside uueks juhiks pürgiv Ossinovski soovib uut koalitsioonilepingut (57)\nEesti Päevaleht, 18. mai 2015 08:37\nSotsiaaldemokraatide uueks juhiks pürgiv Jevgeni Ossinovski avaldas oma programmi, kus ta annab nii erakonnakaastastele kui ka valitsusliidu partneritele selgelt mõista, et tema juhtimise all nõuavad sotsid uut koalitsioonilepingut.\nOssinovski kirjutas erakonnakaaslastele esitatud programmis, et mõistagi peab erakond oma ideede teostamiseks kuuluma valitsusse, kuid lisas, et seda ei saa teha olulistest põhimõtetest loobumise hinnaga.\nOssinovski pakub välja kolm ideed, mille eest peaksid sotsid tema arvates seisma. Esimene puudutab maksureformi, mille kohaselt peaks keskmist palka teeniva inimese maksukoormus selgelt vähenema, samas kui vara tuleks rohkem maksustada.\nSamuti tuleks Ossinovski hinnangul piirata valimiskampaaniate raha ning kaotada kinnised parteinimekirjad ja samuti peaksid investeeringud haridusse muutuma endise haridusministri arvates esmatähtsaks, sest praegune valitsus pole haridusele lisaraha ette näinud.\nTÄNA PÄRNUS | Mikser või Ossinovski – kes valitakse sotse juhtima?


2015. aastal esietendus üks parimaid meelelahutus projektid "Channel Five" - "Viimase politseinik" seriaal. Näitlejad ja rolle, mis nad said, mäletatakse kaua pärast filmi vaatamist. Kui ainult sellepärast peategelaste detektiiv komöödia jagunevad mittestandardsete olukord: nad vajavad mõne päeva muudetud kaasaegseks politsei meest möödunud ajastu, "uustulnuk" minevikku. Mis tulevad selle projekti?\nNovell ja filmitegijad\nMis on nii eriline seeria, koodnimega "viimase politseinik"? Näitlejad ja rollid, filmi krundi põhjustatud tõeline huvi avalikkusele, et esimest hooaega, vabastatakse 2015, millele järgnes kohe teine.\nPõnev telesarjas tootmise "Channel Five" me räägime politseinik, kes keskel 90-ndatel koomas. Alekseya Divova tulistas täites eriti ohtlik töö, pärast mida politsei kapten oli olnud unustusse 10 aastat.\nAastal 2015 Divov tuli ise üllatuseks paljud kolleegid ja sugulased. Siin on koht, kus lõbu algab. Aastal 1995, Alexei ei tea, mida nutitelefoni kunagi proovinud sushi, ei kasuta internetti. Divov naaseb teenust. Kuid haiglasse, ta oli politseinik, ja läks sealt politsei (reform toimus juba 2009).\nDivs - mees muul ajal. See tekitab kõik naljakas olukordi. Lisaks oma isikliku elu segadus: tegelikult tütar on juba saanud täiskasvanud ja naise oli abielus teise.\nDirektor sarjast "Viimane politseinik" tegi Mihhail Zhernevsky, kes võttis ka televisiooni filme "ei ole lihtne õnn" ja "viienda valvur."\n"Viimane politseinik": osalejate ja rollid. G. Kutsenko nagu Alexei Divov\nJuri Kutsenko, mis vene kino tuntakse paremini Gosha, sündis Zaporozhye 1967\nPärast keskkooli, Gosha Kutsenko läks teenima Nõukogude armee ja pärast astus ta Moskva Tehnikaülikool. Kuid MIREA Kutsenko uuritud pikka: kaks aastat hiljem, ta lahkus ülikooli ja asus Moskva kunstiteater School.\nKuni 1998. Gosh katkestatud väike rolle erinevates filmides. Siis näitleja maandus peaosa komöödia "Mama, ei nuta," ja see on muutunud palju oma karjääri.\nKutsenko Peagi selgus, et ta võib mängida mitte ainult koomiline tähemärki: ta on üsna edukas rolli kokku ja ohtlik resolutiivosa on videolaenutus E. Konchalovsky "Antikiller". Seejärel Gosh korduvalt muutunud rollid :. See naljakas Andrey Golubev pere film "Love-Porgand", et kohutav Ismail Bey kohta "türgi Gambit", ülbe ja jõhker agent Goodwin kohta "Lõige 78"\nSarjas "Viimane politseinik" on õnnestunud saada tõeline näitleja "teenetemärgi" filmi. Tema iseloom koosneb täielikult vastuolusid: ta on terav ja resoluutne kurjategijad, kuid haavatav, kui tegemist on pere või isiklikke suhteid. Sel juhul Lech suurepärane kohtunik iseloomu ja väga Savvy. See on lihtsalt, kas ta saab oma vananenud seisukohti harjumiseks reformitud õiguskaitseorganite?\n"Viimane politseinik": Anatoli Rudenko nagu Andrei Vassiljev\nLeitnant Andrei Vassiljev all Lehi Divov täpselt 20 aastat. Siiski tööasendis moodustatakse uus boss on lisatud divs partnerite.\nAndrei ja Aleksei ühine koostöö algab konflikti. Kuid nad on nii professionaalid, nii leida ühist keelt.\nSarjas "Viimane politseinik" erinevate osalejate ülesanded ja ergas tähemärki. See Anatoli Rudenko toimib omamoodi dändi: ta alati kandis ülikond ja relvastatud uhiuus viimaseid vidinaid.\nAnatoli Rudenko, lisaks projekti "Channel Five", saab näha "skaut" filmide "Red Queen" ja "Spiral".\nNatalia Vdovina nagu Lizy Terehovoy\nNatalia Vdovina - sagedane külaline telefilmide. Üks tema viimaseid teoseid - Arina rolli melodraama "Love Network." Seeria "Viimane politseinik" on ka kantud filmograafia näitleja. Ta mängis oma naise projekti Alekseya Divova.\nKui Lesha oli tragöödia, Lisa püüdis jätkuvalt optimistlikud, sest ta vedas oma lapse süda. Aga aastaid möödas, tütar Divov kasvamise ja alati keeruline. Pärast mõnda aega Lisa abiellus.\n10-aastane naine ootas teda ex ärkab. Ja kui ta oli otsustanud lahti eluks masinad, Divov äkki ärkas. Olukord ei ole lihtne: kuidas selgitada oma eksabikaasa, et ta vastamata kõik etapid kasvab tütar sama pere enam ei eksisteeri?\nSeeria "Viimane politseinik" eri sorti valatud. Noored tärni ekraan Pauline Kutsenko mängib tütar Alexei ja Divov Lizy Terehovoy. Samal ajal rohkem kogenud näitleja Lukerya Illyashenko ilmuvad ekraanile kujul vennatütar kangelane ajakirjanik Christina.\nLisaks tulistamist osales Alexander Borisov ( "Tikhonov uurija"), Sergei Udovik ( "Londongrad") ja Victoria Korlyakova ( "Law & Order-2").\nNäitleja Galina Belyaeva: elulugu, isiklik elu, filmid\nMelodraama "Naiste intuitsioon": osalejate ja rollid\nMartin Brodeur: väravavaht, kes on võimeline kõike\nParimad snaiper rihmad maailmas. Top 10: foto, kirjeldus, omadused\nKoordineeritud maailmaaja: miks ja kuidas see võeti kasutusele?\nUmbusaldust. Me mõistame sisuliselt mõiste\nVäikelaadurid Bobcat American tootmine


REISID » Tassike elu topelt koorega\nJust praegusel suvisel ajal juhtub üsna tihti, et heliseb mu telefon ja teispool toru pärib mõni tuttav hääl: “Kuule, räägi, kuhu Pärnus sööma minna?” Sellele küsimusele ei ole mul mitte kunagi olnud lihtne vastust leida.Loe edasi »\nKõik mu klassiõed, kes mu blogi loevad, võivad nüüd kahe käega kinnitada, et ma ei ole kunagi olnud eriline sporditüdruk. Kehalise tunnid mulle eriti ei meeldinud, või kui pidi, siis eelistasin mängida pesa- või rahvastepalli…Loe edasi »\nKui ma poleks enne California reisi kogu oma elu Eestis elanud, võiks tagasiolnud nädalate põhjal vabalt oletada, et siin on kogu aeg selline kuum suvi. Kuigi ma eksiksin rängalt, on see ütlemata mõnus! Isegi Californias ei…Loe edasi »\nTäiesti ootamatult ongi käes reisi viimane päev! Viimane päikesepatarei laadimine ja suplus tehtud, kohvrid pakitud, ootamas sõitu lennujaama, et läbi New Yorgi, Londoni ja Helsingi juba pühapäeval Tallinnas maanduda. Lõpp tuli…Loe edasi »\nArvake, kes kurvastavad selle juures, et mind sel aastal aprillis ja mais Eestis ei ole, kõige rohkem? Mu rohelised näpud. Enne kui Eestist lendu tõusin, lootsin salamisi, et kevad tuleb sel aastal varem ja jõuan veel oma kõrgpeenrakaste SaaremaaleLoe edasi »\nSiinse aja järgi on kell praegu saamas pool kaks öösel. Paokil rõduuksest hiilib tuppa jahedat õhku ja telekast tulevad CNNi uudised. Juba mitu päeva on sealt intensiivselt kajastatud Bostoni pommitamist. Hetkel viiakse läbi…Loe edasi »\nTäna on 6. päev Californias, esimesed kibelemised linna peale on tehtud ja nüüd sain veidi aega, et maha istuda ja siit ka esimene blogipostitus kirja panna! Welcome to San Francisco!Loe edasi »\nSaaremaa asub Mandri-Eestist vaid paari väikese madala lombi kaugusel (nagu saarlased ise ütlevad, ei saa praam seal isegi põhja minna). Suveks sinna kolimine oli meie eelmise aasta eksperiment. Sel kevadel on lomp…Loe edasi »


Peeter Tammistu • 10. veebruar 2016 kell 4:00\nMajandusanalüütik Peeter Tammistu. Foto: Arno Mikkor\nElame uuel ajastul, ennaktempos tõstetavate aktsiiside ajastul. Tundub, et seda on hakatud pidama lausa majanduse käigujõu aluseks, kirjutab majandusanalüütik Peeter Tammistu.\nKütusesektorit ja alkoholi tootmist, mis on Eestis seaduslikud ärid, koheldakse kui mingit peksupoissi: kui administratsioon vajab raha, minnakse näiteks alkoholitöösturi manu: „Tee rahakotirauad lahti.“\nKui äri on seaduslik, siis peavad kehtima samad reeglid kõigile äridele. Ettevõtja põhinõue on, et reeglid oleksid selged ja pikaajalised, vaid siis saab investeerida ja arendada tootmist. Kui asjad on teisiti, pole tegemist ettevõtlussõbraliku keskkonnaga. Kui meie välisinvesteeringute riiki meelitamise strateegia on selline, et makse muudetakse vastavalt enda arvamisele, siis ei ole see tõhus majandusstrateegia.\nEi tohi segi ajada\nAu ei saa mõõta rahas. Selline käitumine tekitab usaldamatust. Seetõttu on alkoholiaktsiiside lepinguväline tõstmine halb märk. Ärgem segagem seda ära ka karskuspoliitikaga, need on kaks eri asja. Sõnapidamine jääb sõnapidamiseks, karskuspoliitika karskuspoliitikaks.\nÕilsat karskuspoliitikat ei tohi solkida poliittehnoloogiliste lubaduste täitmisega, see on vaid ettekääne. Samasugune ettekääne nagu kütustele (logistika vereringe) aktsiiside tõusu põhjendus, mis olevat ka pahede maksustamine. Piinlik.\nMaksude õige mõõtkava leidmine riigi tasandil on sama nagu äris toote õige hinnastamine. Küsimus ei ole ainult maksude suuruses, vaid riigi usaldusväärsuses, tarkuses, selle oskuses ühiskonnas toimida. Administratsioon ei kujuta ette, millist tööd teevad ettevõtjad iga päev (ja ka öö), et leida võimalusi kulude kärpimiseks, uute teenuste loomiseks, ellujäämiseks.\nAsjatundmatus või rumalus\nPoliitmaastikul ei ärka keegi öösel kell kaks hüüdega: „Heureka, leidsin, kuidas pool senti kokku hoida!” Administratsioon lihtsalt lubab miljoneid eurosid eelarvest elik meie taskust. Kui poliitinimesed teatavad, et 11%, 5% või 1% toodangu hinnale lisamine on n-ö köömen sealsamuses, siis on see asjatundmatus või lihtsalt rumalus. Iga protsendipunkti võrra maksude tõstmine võib olla saatuslik ettevõtja konkurentsivõimele, eriti väikeettevõtjale.\nLausa pöörasena tunduvad väljaütlemised, et kui ei suuda, siis ärge tegelge ettevõtlusega. Eriti pöörane on see järjest suletavate suurettevõtete taustal. Seepärast pikaajalised kindlad/ausad suhted administratsiooni ja ettevõtjate vahel on ainuke garantii edukaks ettevõtluskeskkonna loomiseks. Et oleks, mida maksustada.


Vingemad hetked 2015.a kalavetel\nStatistiline ja romantiline teema 2015.a toredamatest kalaretketest\nKirjutage julgelt mis südame põksuma pani !\nÜldiselt võib eelmise aastaga rahule jääda.Kripeldama jääb see,et Soomes sai vähem haugi püüdmas käidud,kui tavaliselt.Eks selles osas mängis ka oma rolli heitlik ilm.Ka ei saanud ma sealt juba teist aastat 10+ kolli.\nSee eest üllatas aga meeldivalt haugide rohkus Eesti vetes.Hooaja jooksul sai siinmail käidud rohkem,kui tavaliselt.Saares kahjuks pole enam eriti kohta,kus kala püüda.Kõik kohad on kalamehi täis.Seega sai avastatud uusi kohti,mis oli ka õige tegu.Kui kolme peale sai paati 30-40 kala,siis oli kehv päev.1 kord õnnestus mul isegi kalata jääda,kuigi paadikaaslased said.Müstika!\nTuulehaugi püügiga jäin rahule.Kohale Pärnu lahel eriti pihta ei saanud,ega see trollimine massides ka eriti meeldi.Ilmad olid ka nagu nad olid.Kuidagi pisikesed ka olid teised(kohad).Ilmselt parimatel päevadel püüdsin ma mujal.\nTipphetked nagu ikka Inaril.2 korda sai jälle seal käidud suve jooksul,kokku koos sõitudega 22 päeva.Iga aasta on seal erinev,seekord oli eriliselt erinev.\nPS!Jäält microkaid kakkumas ei käinud seegi aasta.\nKalastus on über lahe asi ! Sai väga seda eelmist aastat nauditud, eriti suviseid popperipüüke. Süda tahtis rinnust välja karata erutusest, kui kala ootamatult välja kargab\nErilist rõhku pandud microjigile ja micro võngukatele..koguaeg tegevust. Sai mitu uut järvekest ja jõekest juurde hangitud ning seal avastustööd korraldatud. Peamine, et kala tülgastuseni ei püüdnud ja ennast ära ka ei väsitanud - käisin 44 raksu kalavetel (koguaeg jäi mingi hea tunne ja ootus sisse). See on päris piisav kogus kalastamiseks, rohkem polegi vaja. Mingeis suuri kolle ma oma lompidest ja niredest kinni ei nabinud, paar nelja poolest haugi jäidki laeks light ridvaga, mis sai ka tagsi ujuma lastud\nAhvenaid sai ka korralikult püütud ja jäid needki tapmata-söömata, turvad, harjuskid sama moodi ujuvad minust edasi. Head uut kõigile ja põnevaid retki !\nNo minul on eriti raske meenutada neid kordi kui ma kalal kaisin. Ei mitte alko parast vaid neid paevi oli nii palju. Pakuks vahemalt 100. Nende paevadega òppisin juurde tohutult ja sain ikka hulga kogemusi varasematele lisaks. Kuna eelmine aasta jai jààlt saamata 10kg ja ylespoole haug siis pingutan selle nimel sel aastal. Samas ole sel aastal ka ahinguga pyydes targem ja loodan ka osavam. Ja vähkegi loodan saada enam kui eelmine hooaeg. Kindlasti jälgin rohkem internetti ja ostan lante nn käest katte. Edu teilegi. Aga meeldejaavaid hetki oli veelgi mida saab vaid sopradega meenutada kuna olime ju koos. No yks huvitavam oli sukeldumind emajokke et paasta sobra telefoni mis ka onnestus......\nOma 2015. aasta võtsin kokku siin:\nmina püüdsin hulga mudilaid linnahalli kailt ja D-terminali juurest.siis edasi suve otsa latikalapsi Raku kar. ja sügisel sai sept.-oktoober käidud Haapsalus Rohuküla sadamas donkadega ahvenaid,alamõõdulisi säinapoegi,nurge ja rasvaseid särgi püütud.sai kala kuivatatud ja snäkk sai õlut limpsida.\nMudila. (kunni võid ise juurde mõelda)\nEesti keeles on tonka. Tartu pool ka krunda.


Laenud äri seadmed langus chelyabinsk\nNäiteks küsida, kas lisaks põhipalgale on perel veel täiendavaid sissetulekuallikaid. Seepärast võib pank esitada küsimusi sinu sissetuleku kohta. Pank analüüsib hoolega, millised on inimese sissetulekud ja olemasolevad kohustused, et veenduda, kas laenukohustus on kliendile ka pikas perspektiivis jõukohane.\neesti pankade laenupoliitika ja ettevõtete. - Digikogu\n. Näiteks võidakse küsida, millega tegeleb elukaaslane ja milline on tema sissetulek, kuidas on peres vara jaotatud ja kas on sõlmitud varalahususe leping ning kuidas on plaanis uut vara jagada. Et teha läbipaistvat ja ausat äri, peame oma kliente hästi tundma. Sellisel juhul on pangal oluline hinnata kogu leibkonna majanduslikku seisu ning perspektiive. Kui maksad regulaarselt teisele eraisikule raha, võib see tähendada, et tegemist on näiteks eraisikult laenatud raha tagasi maksmisega ning pank võib uurida, mis maksetega on tegemist. Laen on suur kohustus ja vastutus mitte üksnes kliendi, vaid ka panga jaoks.. Krediitkaardi kõik-vene panga Panga Areng Piirkondade Krasnodar. Raha laenu ilma tõendeid. Tarbijakrediidi.. Panga ja kliendi suhe toetub vastastikusele usaldusele, seega ootame inimestelt avatud suhtumist. Võib jääda arusaamatuks, miks pank sellist infot pärib – see on ju minu raha. Laen kaarti ilma mahakandmine raha kaardi kontrollimiseks. Selle kohustuse panevad meile mitmed regulatsioonid ja kuna pank peab samuti olema võimeline tuvastama kliendi vara päritolu, võime vajadusel küsida selle kohta lisainfot. Selliseid küsimusi ei tasu karta. Laenud tarbijate vajadusi on Gazprombank tartus. Laenud äri seadmed langus chelyabinsk. Oluline on mõista, kas pere on harjunud säästma või pigem kulutatakse kõik ära. Kodulaen on pikaajaline kohustus ja pangale on oluline olla veendunud, et klient saab hakkama ka siis, kui tema majanduslikus olukorras toimuvad ootamatud muudatused, näiteks väheneb sissetulek või pere suureneb ja igapäevakulutused kasvavad. Selline küsimus võib tulla ebameeldiva üllatusena.\nNeed on väga isiklikud küsimused, kuid see info on eriti oluline, kui laenu võetakse koos kaastaotlejaga.\n. Väljaminekuid analüüsides võetakse arvesse ka kohustusi, mis võivad kliendil olla teiste inimeste ees. Samuti võidakse uurida sinu perekonnaseisu, perekondlike suhete ning tuleviku plaanide kohta. See ei tähenda, et pank klienti milleski kahtlustab.\nPerioodi 2014–2020 ühtekuuluvuspoliitika vahenditest.\n. Just sellepärast küsitakse ka mõnevõrra ebamugavaid küsimusi. Ei ole õigeid ega valesid vastuseid. Laenud äri seadmed langus chelyabinsk. Isegi kui sissetulek on piisavalt suur, kuid ei säästeta, siis tuleb aru saada, millele raha kulub ja kas täiendava suure laenukohustuse võtmine on mõistlik. Kui sissetulek on kuude lõikes kõikuv, siis selgitatakse välja selle põhjus\nTaotlus tarbijakrediidi raha\nLaenu korteri pangas. Peamised tingimused\nLaenud kuni 30000 eurot volgodonsk linna


Taavi Merisalu Blogi - Page 12 - Blogid - Fitness.ee foorum\nPausiga kükk ju. Kirjutasin ka, et kui oleksin hinge kinni hoidnud, oleks pea ringi käima hakkanud .\nNo, vast nii kerge raskusega ei juhtu midagi.\nTäna oli trennivaba päev ja käisin spordihoones taastusravi tegemas. Tegin rullimist jalgadele, venitusi 3 seeriat. Natukene vehkisin õlgadele ka harjutusi ehk tegin homsest trennist natukene ette ära. Selle arvelt saan homme stabiliseerivaid lihaseid treenida. Pärast trenni veel rullimist peale. Iga paari tunni tagant määrin Diclac 5% kreemiga põlvi ja olen juba mõelnud ka uue kava jalgadele. Lähtun Kongsgaard ja tema semude uurimustöödest, kus kasutan pikka ekstsentrilist ja kontsentrilist faasi ning lisaks veel kasutan isomeetrilist lihastööd.\nPanen mõned toidukorra pildid ka üles, et näidata mida söön. Pildid ei ole ühel ja samal päeval tehtud.\nLahja kohupiim keefiriga, lisatud mandleid ja viinamarju. Magustatud Huxol suhkruasendajaga. Mandlid sain FitCampist, aga nüüd on otsas .\nTuunikala riisiga ja tomatisalat on tehtud 20% hapukoore ja lahja kohupiimaga.\nSealiha sült, munad ja tatar 20% hapukoorega.\nÜks lemmikuid magustoite ehk šokolaadi Fast Protein Pudding. Kui keefiriga teha, siis maitseb nagu vanasti toorkakao hapukoorega. Soovitan külmalt!\nMaailma üks lihtsamaid toite ja maitsvamaid - tatar hapukoore, juurviljade ja kanafileega.\nMingeid imetrikke ja imetoite ei ole nagu näha! Täiesti tavaline menüü nagu igal inimesel olema peaks.\nEi tea, kas nüüd hakkavad mõned mehed jõusaalis ulmelise kiirusega kahanema? E.Kivinukk ütles, et Taanis on see täiesti tavaline, aga ilmselgelt see lähenemine ei tööta, kui taanlane (võistlev sportlane), kes sai Põhjamaade MV 3. koha põrus dopingukontrollis.\nEi tea, kuidas see üldse välja peaks nägema. Tehakse jõusaali uks lahti, valitakse kõige suurem kutt välja ja öeldakse, et me ootame kui trenn läbi saab ja siis tulete meiega WCsse kaasa? Annavad ankeedi näppu ja ütlevad, et võite endale ühe tunnistaja kaasa võtta?\nAined, millega käsi valgeks saadakse, sisenemisained. Need on tavalised toidulisandid, kirjudes tavalistes purkides pulbrid.\nEhk siis nüüd on valgust ja kreatiinist vaid üks samm väga lühike samm steroidideni\nMul tekib siis küsimus, et kui mingi koll teeb selle testi ja on tõesti tarvitanud miskit keelatud, kas ta siis saab saali keelu või antakse vitsa?\nHäbiposti ja 10 aastat vanglakaristust, minimaalselt!\nEi tea. Minule tundub see harrastussportlaste kontrollimine naljakas.\nMa arvan et võetakse vägisi see proov sealsamas kus seisad.\nNii igaks juhuks häbistatakse ära. Kes käskis siis nii suureks treenida ennast\nMa usun, et pead proovi kinni maksma, rahatrahv ja siis pannakse vast kuskile musta nimekirja ka. Oleksid nagu kõige loogilisemad variandid.\nEdited October 13, 2015 by Tim.\nKõlab ka minu arust suhteliselt kahtlasena, et kükiseeria vahepealt tuleb sul mingi tüüp dopinguproovi küsima\n"Eesti Antidopingule on tulnud väga häirivad signaalid, et ka Eestis jõusaalides kasutatakse (dopingaineid) ja me püüame ka selles osas haridustööd teha, " - see on koguaeg nii olnud ju, mis nüüd siis järsku juhtus, et on vaja mitte-võistlejaid kontrollida? Ei tea, et viimasel ajal oleks mingi järsk juhtum olnud selle aluseks.\nEdited October 13, 2015 by Henrikix\nSamal arvamusel. Lauslollus.\nSeda sama ajalist ja rahalist ressurssi saaks palju paremini ära kasutada, kasvõi siis suurendada dopingukontrolli suurtel võistlustel (kus reaalselt tippsportlased on eeskujudeks noortele) , mitte et jooksevad oma topsidega külavaheliste saalide vahet.\nMille pärast need süümepiinad kõnealustel tavaharrastajatel tekkima peaksid veel?\nSellist jama pooldada küll ei tasu, lõpuks nii LOL... http://www.thelocal.se/20070813/8168\nJah aga too mees oli Greg Valentiino vms, kes oli rohkem tuntud synthooli poolest\nSeda jõusaalides tavaharjutajate kontrollimise juttu on ka varem kuulda olnud. Rahvaspordiüritustel, nagu nt. Tartu Suusamaraton, rahvasportlastele ju juba tehakse pistelist dopingukontrolli. Ja ega see jõusaalides tavaharjutajatelt dopinguproovide võtmine ju vale ei ole, sest oma 40-aastase jõusaalistaaži põhjal julgen väita, et keelatud aineid tarvitatakse tavaharrastajate seas ilma igasuguste süümepiinadeta.\nRahvaspordiüritust ja mingit tavalist jõusaali konna võrrelda on sama hea nagu võrrelda siga ja kägu.Rahvaspordiüritus on võistlus.Inimesed tulevad kokku,selguvad võitjad jne.Tavaline jõusaali konn tõstab saalis hantlit,ei võistle ja kui võistleks,siis seal tulevad juba omad reeglid ja kontrollid.Seda kannataks võrrelda ehk sellega kui teed laupäeva hommikul metsajooksu ja siis mingi tegelane tuleb sinult proovi võtma.\nOn nagu on,ei taha uskuda,et selline jama üldse täide läheb.Seaduslik alus selliseks tegevuseks on üpris küsitav.Isiklikult muidugi midagi karta pole Samas jällegi, kui tuleks keegi proovi nuruma,siis saadaks ikka kas või põhimõtte pärast kuupeale.....maailm on haige...\nNõustun. Igal võistlusel võiks top3 kontrolli minna, mitte ei võeta loosiga 1-2 sportlast. Ja lisaks suurendada võistlusväliseid kontrolle, sest võistlusteks saab ju ajastada, aga võistlusväliselt mitte.\nVäga lihtne põhjus, miks nad tahavad teste tegema hakkata jõusaalides on RAHA.\nKeegi peab selle nalja kinni maksma, see on kas riik või tehakse suured trahvid.\nPärast kui paar kolli vahele jääb, siis on hea endale pai teha ja suur boonus välja kirjutada.\nEestis ohab fentanüüli kasutamine see paista kedagi kotivat.\nEdited October 14, 2015 by SiimMe\nNatuke trennijuttu ka. Endal väga tühi olek, aga kummaline on see, et trennis raskused ei langenud ja jõudsin kogu trenni korraliku intensiivsusega lõpuni tegema. Näiteks täna jõudsin 90kg kitsalt surumist 4x8 teha ja varu jäi sissegi ning puhkepausid olid lühemad, kui eelmised trennid.\nAga siiski pean natuke mahus ja raskustes järgi andma, sest keha enam ei kannata. Kõige pealt läksid põlved ja nüüd eile käis pauk ära ka seljas. Sama asi, mis suvel oli. Pean rohkem mõistusega trenni tegema, sest võistlusdieedi ajal keha stressis kuna tegemist pole ammu organismi loomuliku olekuga. Eks käin nüüd mõnda aega radikuliidivööga ringi ja hoian selga soojas.\nToitumine on väga paigas ja arvutan kõik vitamiinid ja mineraalid välja. Vett tarbin rohkelt, et püsiks veetasakaal lihastes normaalne. Teadagi, et lihased lähevad natukene puisemaks kui rasvaprotsent madalam. Trennis kannan pikki riideid, et liigesed ja kõõlused kogu aeg soojas oleks. Üldse päevad on väsitavad ja mõte ei jookse nii nagu võiks.\nLisaks kõigele olen ka kahele gümnaasiumi lõputöö juhendajaks. Mõlemad on seotud jõusaalitreeningutega ja ühes on natukene kaasatud ka toidulisandeid (väga minimaalselt). Novembri esimesel nädalal lähen ka Nõo Põhikooli 9. klassidele tutvustama jõusaaliga seonduvad. Räägin neile etiketist, mida võiks mingi sportlane jõusaalis teha, kuidas teha, kuidas alustada, milline võiks olla harjutuste valik jne.\nLoodan, et laupäeval saan poseerida ja siis kindlasti lähen Fitness Five'i vaatama ning kui energiat on, siis kaasa ka elama.\nTäna tegin jalgu nii palju kui selg ja põlved lubavad. Pean endale ikka meelde tuletama, et eesmärk on mul lihasmassi säilitada, mitte seda arendada. Ega eriti midagi teha ei saanudki, sest jalapressis isegi andis selg tunda. 50% trennist koosnes säärte kõverdamisest.\nMinu õde alustas oma koolipäeva neljaviljahelbe pudruga, kuhu lisasin moosi asemel šokolaadi protein puddingut ja kooli andsin kaasa veel ühe mango-ananassi valgubatooni.\nMinu hommikusöögi osakaal oli vastupidi, et suur kogus puddingut ja selle peale neljaviljahelbe krõbuskeid.\nPean endale ikka meelde tuletama, et eesmärk on mul lihasmassi säilitada, mitte seda arendada.\nMõtled, kuna oled vigastatud või kuna alandad kaalu?\nIse samuti korralik dieetitamine/alla võtmine käimas aga üritan ikka üle teha eelmisi treeninguid. Mitte küll igakord aga tasapisi paremuse suunas.\nEdited October 16, 2015 by Henrikix\nIse samuti korralik dieetitamine/alla võtmine käimas aga üritan ikka üle teha eelmisi treeninguid.\nMõlemad. Selg ja põlved vigased ning kaalualandamine ka käsil. Hetkel pole sel dieedil veel üheski harjutuses raskust alla võtnud, vaid juurde lisanud (va jalad).\nHetkel on minu igaõhtune magustoit sarnane sinu hommikusöögiga:\n120g nordic rukkihelbeid (330kcal - 100g) + 650g vett ja u. 7 minutit mikrolaineahjus\n150g keefiri + 100g mandlipiima + 20/30g protein puddingut külmikus veidi aega.\nLased pudrul ära jahtuda ja segad kõik kokku + lisad soola ning vajadusel kalorivaba magustajat.\nÜlihea ning kuna puder on tehtud suure hulga veega, siis saab ikka korraliku portsu ning kõhtu kuidagi täita.\nMa saan max 50-60g putru süüa ja seda ka veega.


aprill | 2008 | mõttetuse jumalanna\nte tahate kõik mu väga headeks sõpradeks hakata, ma ütlen teile. ah et mis hea pärast või? ma nimelt saan varsti väga-väga-oi-kui-väga-rikkaks. mõttes, et mulle on nelja päeva jooksul KAKS KORDA lind pähe lasknud. eelmisel korral, okei, sain õlale pisikese sirtsukesekese, aga täna oli konkreetselt täistabamus linnult, kes polnud end tõenäoliselt viis päeva kergendanud ja nüüd otsustas korraga vaevast lahti saada.\nega ma ei kurda. raha läheb ikka vaja 😛\nühest foorumist leidsin:\nAutor: Vähi abikaasa juba sada aastat\nAeg: 04-18-08 14:55\nMuide, vähk suhtleb paljude inimestega nii, et neil tekib usk, et vähk on neisse armunud. Tema ise ei saa sellest üldse aru. Tema arust on see täiesti süütu sõprus. Kui keegi tuleb talle mingeid nõudmisi esitama, siis on ta üdini solvunud ja selles inimeses pettunud.\nno ei ole võimalik! minuga juhtub pidevalt nii 😀\npidevalt juhtub, et keegi arvab, et ma löön külge või olen lausa ära armunud (jne, teate küll, aga seda ma ei maini, kuna siiani urisen selle peale – mis siis, et see aasta tagasi oli) ning see arvamus tuleb mulle täie üllatusena. teine asi, mis juhtub sageli, on see, et teine lööb külge ja võrgutab enda arvates nii et maa must ja mina olen sinisilmselt arvamusel, et no kerge flirt ehk on, aga ega ma talle ju tegelikult eriti meeldi, see rohkem niisama. ning hiljem, takkajärgi, taipan, et ossaaaa… ja, noh, sellest ei tasu üldse rääkida, et mul pole kunagi ühtegi suhet olnud – sellest lausest on juba omaette ‘parool’ kujunenud 😛\nPosted by e. toll horoskoopia\nsvend åge madseni ‘jutustada inimesi’.\npeale selle, et asi mõnusalt sürr on ja et seal üks lugudest on hästi vinge enesetapu-lugu, on tegemist tõsise praktiku-raamatuga. kui ma viitsiks, tsiteeriks ilmselt pool raamatut ümber…\nPosted by e. toll raamat\nma tean jah, et muidu olen ma suur küünik ja paha inimene, aga mulle tõesti meeldivad muinasjutud. üks ‘must see’ film on ‘minu naaber totoro’, mis veel mõnda aega tallinnas ‘sõpruses’ ja tartus ‘athenas’ linastub. ainus sõna, mida ma selle multika kohta kasutada oskan, on HELGE…\nPosted by e. toll film, sill\nma ikka olen vähk, mis siis, et jäära-poolt endast rõhutan kogu aeg. olen endas viimasel ajal avastanud korraliku kodukana. koristan, kokkan ja küpsetan, uurin poes uusi potte ning panne, käin ökopoodides puhastusvahendeid vaatamas, pesen pesu erinevate (öko-)vahenditega, vastavalt sellele, mis temperatuur, värv jne on…\nausalt, ise ka imestan. kes oleks võinud uskuda, et minusugusest ‘süsteemse korratuse’ austajast võib selline tore perenaine saada. puudu on veel kass, mees ja lapsed. jospelit kahjuks mitmetel erinevatel põhjustel enda juurde tuua ei saa, lapsi meisterdada on vara ja meest ei paista kusagilt tulevat. aga küll nendeks ka aeg saabub.\nKaitstud: taotleja päev


Baltisakslaste Kalevipoeg - Eesti Ekspress\nAndrei Hvostov heidab "'Liivimaa vanema riimkroonika"' tõlkijale Urmas Eelmäele ette läti naiste alavääristamist.\nRISTISÕDADE AJASTU KALEVIPOEG: Riimkroonika kommenteerija on eestlasi puhuti tarbetult õigustanud.\n"Liivimaa vanem riimkroonika".\nTõlkinud ja kommenteerinud Urmas Eelmäe.\nTeaduslik toimetaja Enn Tarvel.\nKirjastus Argo. Tallinn 2003. 253 lk.\n"Liivimaa vanema riimkroonika" (kirjutatud tõenäoliselt 1291–1298) ilmumisest eesti keeles kuulsin ma esimest korda kunagi 1998. aastal Ajalooinstituudi direktorilt Priit Raudkivilt. Jäin ootama. Ootamine venis. Kui ma nägin tänavu suvehakul Pärnu maantee raamatupoe vitriinis kauaoodatud teost, pani see mind rõõmust hüppama. Helge meeleolu on säilinud tänase päevani, ehkki ma olen vahepealse paari kuuga tabanud, et Eesti ajaloolased ei ilmuta kroonika värske üllitise suhtes kuigi suurt entusiasmi. Teadagi, vastuolu Tallinna ja Tartu ajaloolaste vahel. Vanema riimkroonika eestikeelse editsiooni teaduslik toimetaja Enn Tarvel on tallinlane ning seda on ka Priit Raudkivi, kes kroonika eestindajat Urmas Eelmäed minu teada kõik need aastad tagant torkis (mis siis, et Eelmäe teda eessõnas meeles ei pea). Ent skeptilised on kroonika suhtes ka Tallinna enda ajaloolased, eriti Linnaarhiivis tegevad.\nPõhjus? Võibolla ma libastun akadeemilisse klatši, aga Urmas Eelmäele heidetakse ette seda, et tema kirjutatud sissejuhatav osa (kroonika autorist, kroonika tekkeloost, selle allikatest ja usaldatavusest) on teatavas vastuolus köite lõpus oleva kirjanduse nimekirjaga. Näiteks on kõige uuemates vanemat riimkroonikat lahkavates käsitlustes oletatud, et kroonikateksti üks eesmärke võis olla värbamisele suunatud kihutustöö (moto: ärgas ja tubli rüütlisoo esindaja, investeeri Saksa ordusse!). Seda arvab Cardiffi ülikoolis lugev professor Alan Murray, kelle tekstile on kirjanduse nimistus viidatud, kuid kelle teooriast pole sissejuhatuses ometi sõnagi.\nTõlke sissejuhatus ja kommentaarid võiksid olla mahukamad. Eesti vanema ajaloo teine põhiallikas (ning lõunanaabrite lätlaste kuulsusrikka ajaloo nurgakivi) väärinuks kindlasti põhjalikumat lahtiseletamist. Mind isiklikult näiteks huvitab väga, kuidas on vanem riimkroonika mõjutanud lätlaste eneseteadvust ning mida on lõunanaabrite ajaloolased aja jooksul sellest kroonikast välja lugenud.\nKonkreetne näide lätlaste üldtuntud lipulegendiga. "Võnnust oli Riiga tulnud / maa kaitseks, nagu ma olen kuulnud, / üks vend ja sada meest. / … Nad tulid sinna suursuguselt / ühe punast värvi lipuga, / mis oli valgega poolitatud / nahkadest tehtud võndlaste kombe kohaselt / …/ Tõepoolest, ma võin teile öelda, / et see on lätlaste lipp" (vv 9219–9232). Baltisaksa ajaloolased on arvanud, et siin on kirjeldatud odavarre otsa pandud punast vasikanahka, mis oli keskelt valge triibuga poolitatud. Lätlaste romantilises ajalookäsitluses muundub see vasikanahk punaseks siidlipuks, mis lehvib uhkelt läti vürsti sõjasalga ees. Võite seda võtta näitena Baltimaade põliselanike rõlgest eneseupitusest Euroopa kultuurrahvaste tasemele või isegi neist kõrgemale. Lipulugu puudutab servamööda ka eestlasi. Lugege Enn Tarveli toimetatud ja kommenteeritud Henriku kroonika 1982. aasta editsioonist leheküljelt 68 kommentaari 32, ning saate teada, et võndlased on ajalaukasse vajunud mõistatuslik rahvakild, kelle kohta on oletatud, et nad võisid olla üks kaotsiläinud läänemeresoome hõim või siis hoopiski lääneslaavlaste killuke baltlaste kehamis. Kuna suuremad naabrid kiusasid võndlasi koledamal kombel, võtnud nad saksa ajaloolase Benninghoveni arvates Mõõgavendade ordu koostööettepaneku rõõmupisaratega vastu. Nii nad koos ehitasidki Võnnu linnuse, mis sai hiljem orduriigi pealinnuseks.\nSeega on tänase Läti rahvuslipp inspireeritud võndlaste punasest vasikanahast, kuid kes olid võndlased etniliselt, jääb vaieldavaks.\nLipulugu (nagu Henriku kroonikas Raikküla nn parlament) paneb siinkirjutajat heldima sellepärast, et siit on näha, kuidas ärkamisaja eestlaste ja lätlaste argumendid rahvuslikus kihutustöös olid keskaegsete germaani kroonikakirjutajate, s.t põlisvaenlaste poolt ette antud. Vanemas riimkroonikas esineb muuseas teade ka kuralaste lipust: "Oli näha kuralaste lippu, / mis nende väel oli uhket värvi, / seal retkele saabumas" (v 5370–5372). Ent kuna kroonik, vastutustundetu niisugune, ei pidanud vajalikuks seda lippu lähemalt kirjeldada ("uhket värvi"… – ülekullatud hülgenahk või mis?), siis on ta sellega võtnud meilt põneva vaidluse, mis ilmselt puhkenuks 19. sajandi läti äratajate keskel küsimuses, kummast lipust, kas võndlaste või kuralaste omast, peab lähtuma moodsa Läti rahvuslipu fassong.\nPaar sõna kroonika eestikeelsest tekstist. Ma pole küll germanist, aga mõned kohad ikkagi kriibivad minu lingvistiliselt asjatundmatut, kuid seda enam rahvusküsimuses treenitud silma. Värsiridades 346–347 kirjeldab kroonik lätlaste naisi selliste sõnadega: "ir wîb sint wunderlîch gestalt / und haben selzêne cleit". Eelmäe tõlkes kõlab see järgmiselt: "Nende naised on imeliku kujuga / ja kannavad veidraid riideid." Ma loodan väga, et ükski lätlane ei satu seda tõlkeversiooni lugema. Niisuguse tõlke eest võidaks duellile kutsuda. Kroonik teatab siiski, et läti naised on "imelise kehaehitusega" ja et nende riided on "haruldased". Riia keskel vabadusesamba otsas võite näha praegugi ühte sellist vanemas riimkroonikas kirjeldatud valküüri. Muuseas, Leo Meyeri toimetatud kroonika 1876. aasta väljaandes (millest lähtus ka Eelmäe) lõpus olev glossaar annab samuti alust pigem selliseks tõlkeks.\nVanem riimkroonika on baltisakslaste "Kalevipoeg", aga erinevalt Kreutzwaldi kompileeritud kunsteeposest on meie sakste lugulaul ajaloolise säsiga. Kuigi väljamõeldise ja tegelikkuse vahel on kokkupuutepunkte. Meenutage "Kalevipojast" krestomaatilisi ridu "esimesed heidetakse, tagumised tapetakse…". "Kalevipojas" kõlab see tarkus kahes kohas, huvitavam on selle manitsuse teine variant, kus õde õpetab sõtta minevat venda: "Esimesed helbitakse, / tagumised tapetakse, / keerita keset sõdada / Ligi lipukandijate, / Keskmised koju tulevad."\nVanemas riimkroonikas meenutatakse Liivimaa ristiusustamise algusajal toimunud taplusi eestlastega ning hilisemaid liitlaslikke suhteid eestlaste ja sakslaste vahel järgmiste sõnadega: "Tollal (13. sajandi alguses – AH) olid nad (eestlased – AH) südimad kui praegu (13. sajandi lõpus –AH), / seda me oleme küll kogenud / hiljem mõnel korral: / kui meil hädas nende abi vaja oli, / oli väga väheseid neist näha / väe esimestesse ridadesse tungimas" (v 560–565).\nKroonik kirjeldab eestlaste argpükslikku käitumist leedulaste vastu peetud Durbe lahingus: "Samuti tahtsid nii mõnedki eestlased oma elu päästa. / Nood mõistsid põgeneda, / nagu nad seda on tihti teinud" (vv 5632–5635).\nUrmas Eelmäe ei ole suutnud alla suruda kihku seda kommenteerida: "Eestlased olid kohustatud sõjakäigul osalema ja neil puudus motivatsioon kristlaste huvide eest võidelda" (lk 216).\nTaas üks mullistus meie ajalooteadvuses. Sõdimine leedulastega oli isegi väga "Eesti asi". Vanem riimkroonika esitab rabava kirjelduse leedulaste rüüsteretkest, mis dateeritakse 1219. aasta jaanuarisse. Kuramaalt lähtunud leedulaste röövmalev läks üle külmunud Irbe väina ("nad rüüstasid läbi kogu Saaremaa / röövides ja põletades"), sealt edasi Läänemaale ("nad valasid nii teed kui rajad / üle verega"), siis Järvasse ("see maa oli hea ja suur. / Ja ometi metsast nii paljas, / et vähesed sellest rahvast pääsesid"), siis Nurmekundi ("nad lõid seal maha kõik, / kelle kätte said") ning lõpuks läbi Sakala (vv 1425–1546). Leedulaste retke ajal Läänemaale 1261. aastal (vv 6900–6902) põletati maha piiskopkonna keskus Vana-Pärnu. Leedulastega peetud röövsõdade apoteoosiks on aga Suure väina jäälahing. 1270. aasta talvel ilmus leedulaste malev taas Saaremaale. Sel ajal, kui nad seal rüüstasid, kiirustas ordumeister Otto von Lauterberg Riias kogutud väega Läänemaale, et võtta mandrile tungivaid leedulasi odadega vastu. Saaremaa ja mandri vahel peetud lahingus said surma ordumeister ise ja 52 rüütelvenda (lahingu eellugu ja käik vv 7799–7952), miska see oli ordule märksa ohvriterohkem verevalamine kui Peipsi Jäälahing või isegi Saules kogetud katastroof, kus hukkusid ordumeister Folkvin ning 48 rüütelvenda (kui viitsite, siis mõtisklege, miks pole Suure väina jäälahingut Eesti kooliõpikutes sõnagagi mainitud). Kommentaar, et Durbe all leedulastega peetud lahingus polnud eestlased motiveeritud kristlaste poolel sõdima, võinuks ilmuda C. R. Jakobsoni või Gustav Naani, küll aga mitte 21. sajandil elava noore eesti haritlase sulest.\nIn summa – kõik on halvasti? Ei ja veel kord ei! Vanema riimkroonika kättesaadavaks tegemine eestikeelsele lugejale on õilis tegu. Ja see on ka oluline kultuurisündmus. Humanitaarinstituudis õppinud Urmas Eelmäele au ja kiitus selle eest. Tartu Ülikoolis Eesti ajaloo õppetoolis tolmab juba 90ndate algusest Eerik-Niiles Krossi tõlgitud "Liivimaa vanem riimkroonika", aga kuna see töö ei tahtnud kuidagi trükikotta jõuda, siis lõpuks pidi ju keegi teine julge sammu ette võtma.\nKui ajalookirjanduse muusa Kleio on langenud letargiasse, kutsutakse kauniskirjanduse muusa Kalliope.