Õunapuu koloonia istutamine ja hooldamine - Puuviljad - 2020\nKuidas istutada samba õuna ja hoolitseda puu eest\nVenemaal ja SRÜ riikides on õunapuu kõige tavalisem viljakas puu. Väikese suvila juures on rohkem kui kahe õunapuude istutamine tõeliseks probleemiks nende leviku tõttu. Koloonia kujuga kultuurid muutusid päästmiseks avid aednikud ja omatehtud õunte armastajad. Selliseid õunapuid iseloomustab külgharude puudumine, väike pindala ja hea saagi saamine. Kuna paljud aednikud valivad oma lemmiksordiks Õunapuu: maandumine ja hooldamine see ei ole tema jaoks suur asi, kui te lähenete asjale vastutustundlikult alates seemnepurse ostmisest.\nSeotud kolonniõuna noored puud\nKompaktse õuna ajalugu ja levik\nEsimest korda leidis see puuliik Kanadast pärit suvel umbes pool sajandit tagasi. Ta oli üllatunud mittestandardsest õunapuudest: see oli mahuline sirge pagasiruum, mis tavaliste külgharude asemel kaeti väikeste võrsete-viljadega. Ta märkas, et võrsed annavad suure saagi, ja ta pani leiu pistikud tavalisele õunapuudele.\nSeega, tänu stabiilsele mutatsioonile, alustati 1964. aastal algse veiseliha õunale, millele anti nimi "Vazhak". Hämmastav puu tõmbas suveelanike tähelepanu kiiresti, mille tulemusena kasvatati erinevaid sorte erinevate suuruste ja maitsetega õunadega. Kasvatajad leidsid, et õuna algupärased unikaalsed omadused on võimelised liikuma seemnest perekonda.\nKaasaegsetel veergudel on järgmised omadused:\ntavalise puu kõrgus on 2,5 m, ümbermõõt on 0,5 m,\npiklike täiendavate okste puudumine,\npuuviljade kiire valmimine\nerinevad puu alatüübid: miniatuursed, keskmised ja jõulised.\nSellist õunapuu võib katta õisikutega juba esimesel hooajal pärast siirdamist, kui te regulaarselt väetate mulda. Varem kasvatati puu samba liike ainult ettevõtte aedades, kuid tänapäeval ilmuvad need paljudele suvemajadele.\nMüüa seemikud potid puuviljad\nKuidas osta õigeid seemikuid\nEsimene samm hea õunapuuaia loomiseks rikkaliku saagiga on osta õige „lähtekoodi”. Kõige parem on valida istutusmaterjal lasteaias või eriala kaupluses. Turgude müüjad ja veelgi enam tänavatel seemikud müüvad eraettevõtjad suudavad üksteisest välja anda ühe sordi või müüa õunapuu asemel pirni.\nPettuste vältimiseks ja usaldusväärse taime ostmiseks peate järgima järgmisi eksperdiarvamusi:\nOsta taim, millel on silt, mis näitab tehase tüüpi ja vanust. Kui küsite, lisab usaldusväärne müüja ostule kirjaliku dokumendi, mis sisaldab teavet kasvava piirkonna kohta, külma-, puuvilja- ja muude perioodide vastupidavust.\nVali seemikud varjatud juurega. Taimed, mida müüakse maapinna juurestikuga, säilitatakse enne istutamist kauem ja kohapeal paremini juurdunud.\nKontrollige mahutit, kuhu seemik on müüdud. On vaja teada, kas puit viidi sellele enne rakendamist või algselt seal kasvas. Esimesel juhul on oht, et seemikud ei juurdu.\nOmandada üheaastased taimed. Nad kohanevad kergemini kaheaastastele, tõenäolisemalt nad hakkavad kasvama ja vilja kandma.\nNendel taimedel ei ole külgprotsesse, varre pikkus - 60-70 cm, seal on 5-6 punga.\nEnne istutamist hoidke juured niiskes keskkonnas. Vahetult pärast ostmist paigutatakse juurestik niiskesse keskkonda, kui osteti avatud juurega taim. Nad on pakitud niiskesse, tihedasse kangasse ja pakitud pealmise filmiga.\nKui aednik omandab kontrollimiseks kasutatava juurestikuga puu, on vaja kontrollida iga juurt. Nad ei tohiks olla ülevoolud ja koonused, need peaksid olema elastsed ja siledad. Sa võid kraapida ühe selg ja kaaluda kangast: kui see on valge ja elus, siis on seemik korras.\nSee on oluline! Ideaalne ostuvõimalus on müüja juurde siseneda Dacha'le, valida proovile soovitud seemik ja paluda kaevata. Nii saate kontrollida juurte saiti, mis ei tohiks kahjustada tükki ja kasvajaid.\nPuuvilja munasarjad kolonnis\nValige aeg õunapuu istutamiseks\nPeamine tegur, mis mõjutab maandumiskuupäeva, on soodsad ilmastikutingimused. Need võivad esineda:\nKevadel. Nad valivad aega enne puude mahavoolu algust, st enne, kui pungad hakkavad oksadesse ilmuma, kuid muld on juba kuumutatud. Puu istutamiseks kevadel tuleb sügisel ette valmistada koht selle jaoks: kaevama auk ja väetada. Talvel settib pinnas, väetis jaotub pinnasesse ja õunte juured langevad kohe toitainete pinnasesse. Kuid see kõik sõltub selle piirkonna kliimatingimustest, kus puu kasvatatakse. Niisiis, Moskva piirkonnas ja Leningradi oblastis algab maandumisaeg pärast 15. aprilli ning Uralites ja Siberis veidi hiljem.\nSügisel. Puid on võimalik siirdada sooja sügisel - Moskva piirkonnas on see ajavahemik septembri lõpus / oktoobri alguses, Uralite jaoks - veidi varem. Istutamine toimub pärast seda, kui lehed langevad puudelt umbes kuu aega enne külma ilmaga. Kõige tähtsam on anda taime ajale nii, et see saaks juurduda enne äärmusliku külma algust.\nSee on oluline! Kui istutusmaterjali müüdi suletud juurestikuga konteineris, võib seda istutada isegi suvel.\nPuuviljapuude eri sortide õunad\nApple'i samba omadused: eelised ja puudused\nLühikesed, paksenenud oksad kasvavad kere suhtes terava nurga all. Isegi jõuline rühm, millel ei ole pügamist, moodustab tihe kroon, mis selle külge kinnitab. Pagasiruumid ja võrsed on ebaproportsionaalselt paksenenud. Nad on kaetud väikese kolchatka, tihe interodes. Lillepungad ja puuviljad, mis on tihedalt varre lähedal. Need ilmuvad kolmandal, neljandal aastal.\nTänu valikule muutusid kevadel õunapuude istutamine ühekordse maa ja saagiga samal aastal, suvel või sügisel, sõltuvalt sordist, üsna reaalseks.\nSee on selle sordi suurim eelis. Muud positiivsed omadused:\nKääbustüüpi kasv, mille tõttu puu on väike.\nKasutatavad kõrgused hooldamiseks ja saagikoristuseks.\nVõime kasvada kohapeal palju erinevaid sorte.\nSoojust armastavate hübriidide miniatuursed mõõtmed võimaldavad teil neid karmis kliimas kasvatada, sest neid saab talvel täielikult katta (mähkida).\nAndke originaalsele dekoratiivse aiale igal ajal.\nKahjuks esineb puudusi:\nSuhteliselt tagasihoidlik saak ühest õunapuudest. Näiteks koristatakse noore puust 3-4 kg, täiskasvanud taim annab 5-6 kg. Tugeva kasvuga traditsioonilise sordi iga puu suudab omanikule anda 80-100 kg vilja.\nSuve "veerud" on palju väiksemad kui sügisel.\nPaljud esindajad kalduvad haigustesse, eriti haavandisse.\nMadal asukoht maapinnale suurendab vilja külmutamise ohtu varakülmade ja äkiliste temperatuurimuutuste korral.\nVäikesed õunapuud kannatavad palju tõenäolisemalt näriliste rünnaku eest kui nende suured sugulased. Seda silmas pidades on talvel kohustuslik kohustuslik kaitse, eriti noorte seemikute puhul.\nEluaeg ja vilja on 15-20 aastat.\nKui kõik plusse ja miinuseid võetakse arvesse, tuleb kindlaks määrata sobivad maandumiskuupäevad. Iga kliima jaoks on neil oma.\nMillal istutada: kevad või sügis, istutuskuupäevad erinevates piirkondades\nKõigi kliimavööndite aednikke ühendavad reeglid, mille kohaselt õitsengu õunapuude istutamine on kevadel edukas ja tagab avatud juurtega seemikute säilimise. Peamiseks eesmärgiks on teatud nõuete täitmine: töö peaks algama, kui muld soojendab kuni +10 ° C. + 15 ° С ja õhutemperatuur - vähemalt + 15 ° С. Loomulikult on sellistes piirkondades sellised ilmad erinevatel aegadel.\nNäiteks Moskva piirkonnas - aprilli lõpus, mai alguses, mais Uuralis - teisel ja kolmandal kümnendil ning lõunaosas Siberis - hiliskevadel ja suve alguses. Maandumine toimub enne pungakatkestust, kuid pärast kevadist tagasipöördumist on külm. Taimed, millel on paljas juurestik, võivad olla sügisel, kuid mitte hiljem kui kolm nädalat enne püsiva külma snapi algust. Noored taimed peavad juurduma. See tähendab, et on piisavalt aega karvaste juurte taastumiseks, mis imavad pinnasest toitaineid. Vastasel juhul ei külvata ega külmutada seemet negatiivse temperatuuri juures.\nLisateave selle kohta, kuidas valida veerusarnase õunapuu ja istutustehnoloogia jaoks sobiv koht.\nOn vaja leida koht kohapeal, mis on turbulentsi ja mustandite eest kaitstud. Samuti on oluline suunata seemikud üle maailma. Ideaalis asetage taimed lõunapoolsele küljele, kus päike jääb koidikuni. Ei ole soovitav leida kirju kirju, kus valgustus on ainult keskpäevani. Välista põhjapoolset asukohta, sest pidev varjund on üks põhjusi, miks veerg ei tooda vilja. Lisaks valgusele peate arvestama ka mitmete teiste teguritega:\nTeisisõnu, selleks, et maksimeerida tulevast tulu, peate neid hoolitsema kaua enne istutamist.\nKolonniõuna istutamine ja hooldamine (lühidalt)\nMaandumine: kevadel, enne mahla voolu algust või septembri lõpus ja oktoobri alguses.\nKastmine: noored puud - üks kord iga kolme päeva tagant kuumusel ja põua - igal teisel päeval või iga päev. Küps puud, üks või kaks korda nädalas. Juuni keskpaigast alates on jootmine järk-järgult vähenenud ja augustis peatub see täielikult. Parim viis veeks on tilguti.\nTop kaste: korrapärane: kevad - 2-3 lämmastikku, orgaanilist (kääritatud kana- või ränihelbesegu) ülemisele kaste, kuni suve keskpaigani - 2-3 lehestikuga sidet karbamiidiga, juulikuu esimesel poolel kasutatakse keerulisi mineraalväetisi ja alates augustist ainult mineraalsed fosfaat- ja kaaliumväetised .\nPügamine: suvel ja sügisel, pärast lehtede langemist.\nAretus: õhu, kuid peamiselt pookimise teel.\nKahjurid: Apple roheline ja Teelehelised lehetäide, Pidevkehalised, sesiidae punane maimuke, Noor tursk mol, Tortrix, jobu, zapyatovidnaya Quadraspidiotus perniciosus, sõstar puu- ja Subkortikaalsetes lehed, puuviljade koi erinevate koppade, Rowan mol, paardumata, oakleaf ja rõngastatud siidiussid, veri ja krasnogallovaya lehetäide, hane-vilt, länemata paralleelne koore mardikas, vineer, pirni trompet ja saepall.\nHaigused: õunapuude (nõidade luud), kibe ja puuvilja mädaniku, mosaiikhaiguse, mosaiik-helisemise, piimjas läike, vähehermi, tõelise mooruspuu, harvaesineva vähi, rooste, must vähi, hargnenud harude, nahapunase viiruse, pulbrilise, kummi, lameduse oksad, puuviljade klaasilisus, tsütosporoos, must täpp.\nColonoid Apple'i kirjeldus\nUurijad leidsid, et õunakujuliste õunapuude omadused tulenevad spetsiaalse geeni - Co. Sellistes õunapuudes lahkuvad pagasiruumid terava nurga all ja kasvavad peaaegu läbi dirigendi, nii et puud näevad välja nagu püramiidne pappel. Kolonniõuna vars on paksenenud, ülestõstetud väikeste okastega, millel on õitsemispungad otstes. Veerakujuliste õunapuude külgharud on palju vähem võimsad kui tavaliste õunapuude skeleti harud, kõige sagedamini asendatakse need soonega, spears ja ringworms. Käärsoolekujuliste sortide õunapuude võrsed on paksud, nende sees on lühendatud. Kõrged veiseliha õunapuud sorteerivad harjumuspäraselt 3-4 korda ja keskmiselt kasvanud 1,5-3 korda tugevamad kui kääbusfarmid. Kolme kuni nelja aasta vanuselt lõpeb külgmine haru. Kui mädarõika on kahjustatud, peatub õunapuu kasv, kuid hargnemine suureneb, nii et nende jaoks, kes vajavad täpselt kolonovidnoy vormi õunapuu, on väga oluline säilitada vähemalt kaks esimest või kolmeaastast seemnekultuuri. Ja veergu hakkavad viljapõhised õunapuud, tavaliselt teisel või kolmandal aastal. Esimesed 5-6 aastased saagikused kasvavad igal aastal ning seitsmendast või kaheksandast aastast jäävad need hoolikalt hoolikalt. Kolonniõun ei tooda vilju kauem kui 15–20 aastat, pärast mida kuivab peamine osa rõngastest, kuid kesk- ja jõulised õunapuude sortid või seemned, mis on poogitud seemnekultuuridele, võivad pikendada noorendava pügamise kestust.\nKolonovidnye õunapuud säästavad ruumi väikeste aedade omanikele, kes ühe tavalise õuna kohapeal võivad istutada kuni kümneid kolonoidpuid. Eristatakse kahte tüüpi sambakujulisi õunapuid - mainitud Co geeniga sordid ja tavalised sordid, mis on poogitud superdarfi kloonide pookealustele ja moodustatud veergudena. Meie artikli teema on veinipuu õunapuude istutamine ja nende hooldamine.\nÕige valiku veergude veerg\nKui vaatate online-kaupluste pakkumisi - sõna otseses mõttes tabab vaimu: ilusad puud, mis on kaetud viljadega, valged nimed, entusiastlikud garantiid enneolematu saagikuse kohta. Kogemusetu aednik on kiusatus, kuid peagi on ta pettunud.\nVene teadlased on leidnud, et 90% Venemaa turu nn kolonniõunapuudest on võltsitud. Sageli müüakse metsikut linde kolonnikultuuride varjus, teistel juhtudel saadakse seemikud amatöör aednikud ja nad ei anna lubatud tulemusi. Imporditud sordid ei ole üldiselt meie tingimustele kohandatud. Kuidas olla? Kõik on väga lihtne:\nOstmisel veenduge, et sort on kantud riiklikku aretustulemuste registrisse.\nÕunapuu peaks olema tsoneeritud.\nÄrge jälitage valjuid nimesid ja heledaid vihikuid.\nAlltoodud tabelis on esitatud sortid, mis on Venemaa territooriumil läbinud kümme aastat ja kes on saanud tõuaretajate heakskiidu. Osta neid täpselt.\nRääkige teile mõnede sortide kohta rohkem.\nÕigupoolest peetakse seda üheks parimaks veergu õunapuudeks. Autor on Viktor Kichin Valeryanovich, kultuur, mille ta sai 1974. aastal Leaderi ja rikkalike õunapuude ületamise tulemusena.\nPuu on madal, mitte kõrgem kui 2 meetrit, kompaktne kroon ja tihe juurestik. Juba esimesel aastal hakkab puu õitsema, viiendal aastal on saagikus 5-8 kg puu kohta. Kuid see ei ole piir, õige põllumajandustehnoloogiaga, siis saate arvud kahekordistada. Samal ajal on puuviljad suured, mahlased, maitsvad, valmivad augusti lõpus. Sordid on aedades tunnustatud külmakindluse ja vähese vastuvõtlikkusega haigustele.\nSa võid kasvada äärelinnas ja lähiümbruses, aga ka Uuralites. Riigi registris alates 2002. aastast.\nPuud ületavad veidi 2 meetri kõrgust, neil on kompaktne ja kompaktne kroon. Sord on skoroplodny, juba esimesel aastal on igast puust võimalik koguda 1-2 vilja. Õunad on suured ja keskmised, kaaluga 100-250 g, mõnedes proovides kuni 350 g. Keskmine saagikus on 5-6 kg puu kohta, kuid orgaaniliste väetiste ja nõuetekohase hooldusega saate tulemuse kahekordistada. Liha on mahlane, magus ja hapu, aromaatne. Küpsemine on keskmine, saak koristatakse septembri algusest septembri keskpaigani.\nMotiiv - kõrge resistentsus erinevate haiguste suhtes, mistõttu keemiline töötlemine ei ole praktiliselt vajalik. Sordi sobib kasvatamiseks Kesk-Venemaal ja Moskva piirkonnas.\nPuude kõrgus on umbes 2,3 m, kroonide laius ei ületa 20 cm, sellised mõõtmed võimaldavad kasutada seemikuid mitte ainult amatööride aianduses, vaid ka tööstuslikes aedades. Viljad valmivad oktoobri alguses, suured, kaaluga 100-250 g. Liha on lumivalge, mahlane, magus, vaevalt märgatava hapuga. Sordi saagikus on kõrge, kuni 150 t / ha või 6-10 kg puu kohta.\nÜks vähestest sortide õunapuudest, mida saab kasvatada mitte ainult Kesk-Venemaal, vaid ka Uuralites, Siberis ja isegi Kaug-Idas.\nPuudel on reeglina üks trunk ja jõuab 3 meetri kõrguseni. Kroon on kompaktne, kitsas, koltšaki peal vilja. Puuviljad on keskmised, mõnikord suured, kaaluga 100–140 g, mõned proovid 200 g, saagikus on kõrge, kuni 6-7 kg puu kohta. Sordi tunnuseks on 14-16-aastase aktiivse viljaperioodi periood. Seetõttu tuleb aed kord kümnendit ajakohastada.\nOstes eelistage seemnetele kääbus pookealuseid. Neid saab tuvastada järgmiste funktsioonide abil:\nkiulise tübi juurestik\npaksud vertikaalsed juured praktiliselt puuduvad,\nVastupidi, Dickil on mitu paksu juurt, mis asuvad põhja suunas. See teave võimaldab teil võltsimist mitte osta.\nPärast sortide valimist ja ostmist saate edasi minna järgmisse etappi.\nKolonniõuna istutamise reeglid\nÕunapuid on võimalik istutada nii üksikutesse aukudesse kui kaevikutesse. Meetodi valik sõltub aia suurusest. Amatööride aianduses on istutamine kaevandustes üsna vastuvõetav, tööstuslikult on parem istutada kraavidesse. Taimede vaheline kaugus peaks olema 1-1,5 meetrit. Paksem istutamine suurendab haiguste tekkimise ohtu ja sellise aia eest on raske hoolitseda.\nPärast kaevamist auk või kraavi, lase tal seista üks kuu, et istuda kohapeal.\nEnne istutamist eemaldage kaevatud maa ja huumus võrdsetes osades. Mineraalväetiste puhul on võimalik istutamisel kasutada, kuid parimat tulemust annab puu juurutamine järgnevatel aastatel.\nVenitage stringi või stringit tulevikus.\nTaimede asetamine auku, sirgendage juured ja veenduge, et need ei oleks suunatud ülespoole.\nVala ettevalmistatud seguga seemik, tihendage muld nii, et õhutaskud puuduksid.\nPärast istutamist veeta seemikud. Piisavalt 2 liitrit puu kohta.\nTulevikus veenduge, et pinnas ei kuivaks.\nTehas nõuab väetisi, eriti lämmastikku. Sidemete puhul kasutage järgmisi retsepte:\nVärske lehm - üks kühvel.\nKõik koostisosad segunevad ühtlaseks. Lisage väetist 2 liitri kohta puu kohta. Kokku on vaja kolme söötmist:\nesimene - pärast budi vaheaega,\nteine on kahe nädala pärast,\nkolmandal pärast 14 päeva möödumist.\nSama retsepti saab kasutada nõrgestatud seemikute puhul, piisab ühest või kahest täiendavast söötmisest.\nTeadlased on leidnud, et Kesk-Venemaa tingimustes ei anna kaaliumkloriidi ja fosfaatväetiste sissetoomine nähtavaid tulemusi, kuid kolonn-õun on väga soodne lämmastiku ainetele. Kui iga-aastane puude söötmine sõnniku ja uurea seguga parandab kasvu ja vilja. Väetise kogus saja aia kohta:\nsõnnik - 500 kg\nuurea - 20 kg.\nUurea asemel võite kasutada mis tahes nitraati.\nKui teie piirkonnas on liivane pinnas, tuleb lämmastikväetiste kogust suurendada. Karbamiid annab 10 kg sadu osade kohta kolm korda aastas. Turba muldade puhul tuleb väetamist kombineerida niisutamisega. Kuivale turba pinnasele ei imendu õunapuude lämmastikku sisaldavaid sidemeid.\nÄra lase lämmastiku lisanditega kaasa: nende liigne aeglustab seemikute kasvu ja arengut.\nKasuliku hoolduse saladused\nOleme teile ette valmistanud väikese nimekirja, mis põhineb teadlaste ja professionaalsete aednike soovitustel. Kasutage seda ära ja sa saad premeerida tugeva puu, andes rikkaliku saagi.\nKui on palju puuvilju, aita puul teha täiendavaid sidemeid ja rohke kastmist (ilma liigse entusiasmita, et mitte mulla uuesti niisutada).\nTaimede ülemine osa on sageli külmunud, mis toob kaasa kahe või kolme täiendava võrse. Võite neid lahkuda, nad kannavad vilja samamoodi nagu peamine pagas. Aga see on parem ringi lõigata mai alguses.\nLõika külgmised oksad, jättes kaks või kolm punga.\nTalveks siduge puud ruberoidiga, kuuse oksaga või spunbondiga. Võite ühendada materjale, valada saepuru ja lund. Ära unusta eemaldada isolatsiooni märtsis ja aprilli alguses, nii et puu ei ole vastuvõtlik.\nSiberis saadakse häid tulemusi koloniseeritud õunapuude kasvatamisel põlises kultuuris. Lisateavet selle tehnika kohta leiate järgmisest materjalist.\nHaigused ja kahjurid: ennetus- ja tõrjemeetmed\nMeetmed punasete õunapuude haiguste ja kahjurite vastu võitlemiseks on samad nagu tavaliste kultuuride puhul. Aga sa pead olema kirglikuma ja koi suhtes tähelepanelik. Tabelis on toodud haiguse ja kahjurite peamised tunnused. Seal leiad soovitatavad ravimid ja nende annused.\nHallikas mardikas kuni 5 mm pikk. See toitub neerude sisekülgedest, neelates neid.\nIseloomulik omadus - neerude mahla tilgad. Kahjurite vastsed hävitavad aktiivselt õisikuid ja kasvatavad üksikisikuid - lehestikku ja vilju.\nFufanon 10 ml / 10 l vett.\nInta C-M 1 tk / 10 l.\nKahekordne pihustamine koos tarbimisega puul mitte rohkem kui 2 l.\nColoniform Haigused: Apple Scab\nEsiteks ilmuvad lehed oliivilehtedele, seejärel nakatuvad võrsed ja viljad (tumedad täpid, viljaliha pehmendub).\nHamairi 10 tabletti 10 liitri vee kohta. Kolm pihustamist.\nFitolavin 20 ml / 10 l. 4 ravi 2-nädalase intervalliga.\nTeised haigused ja kahjurid ei mõjuta praktiliselt käärsoole õunapuud.\nEnnetamine seisneb langenud lehtede õigeaegses puhastamises ja sellele järgneva hävimisega, ridade ümberpaigutamisega, puude pihustamisega preparaatidega enne õitsemist.\nKahjuks langes meie riigi kolonnkultuuride vastu huvi tipp NSVL kokkuvarisemise tõttu. Sel ajal ei olnud aednikel ja teadlastel aega katsetamiseks ja õppimiseks, nad jäid ellu nii nagu nad võisid. Nende puude populaarsus tagastati null-aastate keskel, sest hoolduseks vajalike soovituste tegemiseks on möödunud liiga vähe aega. Paljud põllumajandustehnika aspektid on endiselt teadmata või kuumade arutelude staadiumis.\nKui pärast artikli lugemist on küsimusi - küsi kommentaarides. Me püüame neile vastata. Ärge unustage jagada artiklit sotsiaalsetes võrgustikes, me oleme rahul ja teie sõbrad on kasulikud.\nIseloomulikud tunnused tulenevad erilisest Gene So. Väline kirjeldus on:\nharu harud liiguvad ägeda nurga all ja kasvavad peaaegu läbi dirigendi, ilmselt näeb puu nagu püramiidne pappel,\nkärud on paksenenud ja kasvanud väikeste harudega, mille otstes on lillepungad,\nkülgmised oksad on võimsamad kui skelett tavaliste õunte puhul,\npaksud võrsed lühikeste vahedega.\nKülghargnemine lõpeb 3-4 aasta pärast. Kui mädarõika on kahjustatud, siis puu peatub, kuid hargnemine suureneb, mistõttu on vaja säilitada kasvupunkt vähemalt seemnekesta esimese paari aasta jooksul.\nÕunapuud õitsevad ja tulevad vilja, tavaliselt 2-3 aastat. Koristus kasvab regulaarselt esimese 5-6 aasta jooksul, järgnevatel aastatel sõltub kõik nõuetekohasest hooldusest. Puuviljakasvatus kestab umbes 15-20 aastat, siis peaaegu kogu krae kuivab, kuid keskmise ja suure kasvuga sordid, mis on poogitud seemnevarudele, võivad siiski olla "pinnal", kui teete noorendavat pügamist.\nAllpool räägime teile õunapuude sortidest, nende hooldamise ja istutamise omadustest.\nKoloonia Apple: sordid\nSõltuvalt puu kõrgusest on õunakujulised õunapuud:\nValmimise puhul on sordid jagatud varakult, keskel ja hilja.\nRääkides varakult õunakujulised puud, nende viljad valmivad juuli lõpust varajase sügiseni. Õunad võivad olla värsked või koostisosana moosi, mahla või kompoti valmistamiseks. Kuid neid õunu hoitakse kaua. Nende sortide hulka kuuluvad:\nMedoc on pool-kääbus sort, mis on resistentne kahjurite ja haiguste suhtes, valge ja kollase tooniga õunad, paks koor, liha on mahlane ja teraline. Viljade keskmine kaal on 100-250 g, puud kasvavad kuni 2,5 m kõrgusel,\nPresident - srednerosly klassi, talvikindel, kompaktne ja kõrge saagikusega. Vastupidavad kahjurid ja haigused, õunad on helekollased või helerohelised, mõnikord on neil roosipunane. Keskmine kaal - kuni 200 g, pehme, mahlane ja peeneteraline liha,\nVasyugan on talvel vastupidav, produktiivne sort, mis on kahjulikele ja haigustele vastupidav, õunad on punase triibuga, koonilise kujuga, maitse magus ja hapu, viljaliha on mahlane, pehme ja kreemjas.\nDialoog on külmakindel pool-kääbus sort, puuviljad on väikesed ja mahlakad, heledat kollast värvi, on ühtlase kujuga. Vastupidavad putukatele ja haigustele\nOstankino on pool-kääbus sort, puuviljad on magus-hapukad ja aromaatsed, rohelised punased. Keskmine kaal - kuni 220 grammi.\nKeskmine hooaja sordid küpsevad kogu sügisel, neid kasutatakse puhtas vormis kasutamiseks ja töötlemiseks säilitatakse vilju pikka aega. Kõige kuulsamad sordid:\nMaljukha on maitsev sort, õunad on suured, koonusekujulised, värvus on helekollane või kollakas-oranž, nahk on tugev kollane, pulp on aromaatne ja peeneteraline.\nGin - külmakindlad õunad on helepunased, liha on tugev ja mahlane, maitse on magus ja hapu,\nTriumph - tumepunase värvusega pool-kääbus viljad, nahk on tihe ja läikiv, liha on krõbe ja peeneteraline, maitse on magus, magus, kerge hapu,\nArbat on väga produktiivne talvikindel taimekahjustaja, mis on resistentne kahjurite ja haiguste suhtes, küpseb sügisel, viljad on heledad kirsid, viljaliha on mahlane, magus-hapu,\nYedzenu - jõulised õunad, mis on külmakindlad, omavad kollast värvi ja peeneteralist liha.\nHiline sordid valmivad oktoobrist ja neid saab ladustada kuni kevadeni. Kõige kuulsamate hulka kuuluvad:\nKollane õunapuu - külmakindel pool-kääbus sort, puuviljad kollakasrohelised, viljaliha peeneteraline ja hapu-magus,\nValuuta - helepunase värvusega poolkoerad suured õunad, liha on magus, mahlane ja aromaatne.\nMoskva kaelakee on kõrge saagikusega sort, mis on resistentne haiguste ja kahjurite suhtes, õunad on suured ja tumepunased, nahk on tihe ja mahlane, liha on magus, vähese hapukusega,\nBolero - rohelised õunad, valge liha, tugev ja mahlane,\nYesenia - kõrge vastupanuvõime koorele ja külmale, suured tumepunase värvi viljad.\nKollase õuna hooldamise eeskirjad kevadel ja muudel aastaaegadel\nKevadel tuleb enne pungade purunemist puid kärpida ja ravida nii haiguste kui ka kahjurite vastu lämmastikväetist.\nPungade moodustamisel vaevalt istutatud puudele tuleb need hoolikalt eemaldada, kuid teisel eluaastal jätta umbes 10 lilli ja seejärel koormus, kui nad küpsevad, lillede arv peaks olema kaks korda suurem kui valmivate viljade arv. Puuvilja lingid jätavad paar õisikut, kuid me lükkame edasi korduva hõrenemise suveks.\nÕunapuid ei tohi mitte ainult lõigata, toita ja lahjendada. Hoolduse osana vajavad nad puupiirkonnas mulla jootmist ja lõdvendamist, kuid kui kasvate puid klonaalsetel pookealustel, siis on lahtihaakimisel oht juurtele kahjustada. Siis on pagasirõngas parem tina külvata - külvata külvikud 25 cm pagasiruumist ja niita neid pidevalt.\nSuvel alguses on puude hooldamine keeruline väetamine mineraalväetiste kasutamisega. Kui munasarjad puudel ilmuvad, peate neid uuesti õhutama, nii et ainult pooled jäävad oksadesse. Kui õunad kasvavad kirssi suuruseks, on igas õisikus kaks munasarja, kui need muutuvad pähkli suuruseks, jääb munasarjad üksi. Selle tulemusena peaks iga puuviljatahvlil olema üks õun.\nJälgige hoolikalt õunte väljanägemise muutusi, et mitte haigestuda. Kui neid avastatakse, tuleb kiiresti tegutseda.\nSuve lõpus lõpetame puidu söötmise orgaanilise aine ja lämmastikuga ning pöördume selle poole kaaliumi, mis aitab kaasa noorte võrkude kiirele küpsemisele. Ja nii, et topid ei külmuks talvel, lühendage iga nelja ülemise voldiku puhul lehtede labasid kahe kolmandiku võrra.\nSügisel, kui sa koristad, toidetakse ja töödeldakse puid kahjurite ja seente vastu ning vajadusel kärbitakse ja valmistatakse talveks.\nKui istutatakse veergu õuna.\nColoniformi õunapuid istutatakse kõige paremini varakevadel, enne kui pungad hakkavad puudest õitsema, kuid istutamine on võimalik ka sooja ilmaga septembri lõpus või oktoobri alguses. Õunapuud on paremad ühe-aastased omandada - nad on palju lihtsamad kui kaheaastased, kasvavad kiiremini ja hakkavad vilja kandma, kuid istutusmaterjali valimisel veenduge, et seemikute juured ei oleks ülepõletatud ega rottunud. Eelista istutusmaterjali mahutisse - seda võib istutada maasse isegi suvel. Valgete õunapuude sait valitakse avatud, vaba päikesevalguse ja soojusega, kuid kaitstud tugeva tuule eest. Kohapealne pinnas peab olema niiskust läbilaskev, viljakas ja põhjavee esinemine ei tohi olla suurem kui 2 meetrit.\nIstutades sügisesse veergu.\nKui otsustate istutada mitte ühte või kahte puud, vaid täisealist õunapuuaeda, asetage seemikud üksteisest üksteisest poole meetri kaugusele, jättes 1 meetri laiused vahekäigud, vähemalt vähemalt kaks nädalat enne istutamist tuleb valmistada vähemalt 90x90x90 cm seemikud. vastasel juhul, kui puud istutatakse ilma eelneva ettevalmistuseta, võib juure kael pärast sadestamist olla maa all, ja seda ei tohiks lubada.\nAugude kaevamiseks tuleks viljakas pinnasekiht ühest suunast kõrvale heita ja põhja - teisele, et nad ei seguks. Kui istutate õunad raskesse pinnasesse, asetage kindlasti kaevu põhjale kuivenduskihi liiv ja killustik. Seejärel lisage viljakasse pinnasesse 3-4 ämbrit kompostist või huumust, 50-100 g kaaliumväetist ja 100 g superfosfaati, ja kui muld on happeline, lisage 100-200 g dolomiidi jahu, segage hästi, asetage mulda segu piki, taset ja jätta kahe nädala jooksul pinnasesse ja tihendatakse.\nPärast poole kuu möödumist valage ülejäänud mulla segu mäe külge, asetage seemik selliselt, et selle juurkael on natuke üle proovitüki pinna, joondage juured, täitke alumine kiht puhas pinnasega, kompakteerige muld ja 30 cm kummast välja puude ümmargune auk rulliga, mille kõrgus on 10-15 cm. Igas augus pärast istutamist valage 1-2 ämbrit veega ja kui see on imendunud, muretsege puuring turba, saepuru või lõigatud rohuga. Kui te olete mures, et tuuleenergia võib murda õunapuu, sõitke selle lähedusse ja siduge see puu külge.\nKuidas istutada kevadel veergu õun.\nKui te plaanite kevadel koloniseeritud õunapuid istutada, siis on parem valmistada kaevandusi sügisel - talvel settib muld, murdub kokku, väetised lahustuvad ja teie seemikute juured on viljakas toitev pinnas, mis võimaldab neil kiiresti kasvada ja võib-olla kasvama. isegi õitsema. Ülejäänud protseduur kevadiste õunapuude istutamiseks ei erine sügisest.\nKolonniõuna hooldamine kevadel.\nKevadel kärbitakse enne haigestumist algust, kärpitakse ja haigestuvad õunapuud töödeldakse ning neid toidetakse ka lämmastikväetistega.\nKui pungad hakkavad õunapuudele kujunema, eemaldatakse need hoolikalt äsja istutatud puudelt, teise eluaasta õunapuudele võib jätta kümme lilli ning suurendada järk-järgult vanemate puude koormust, jättes ainult kaks korda rohkem lilli kui õunad peaksid valmima. Kokku jäetakse puuvilja lingile kaks õisikut, mis lükkavad edasi suveperioodi korduva hõrenemise.\nLisaks pügamisele, väetamisele ja hõrenemisele vajavad õunapuud mulla jootmist ja lõdvendamist varre ringis, kuid kui kasvate puid klonaalsetel pookealustel, siis lõdvendamine võib juured kahjustada. Sel juhul on parem mitte mulda jätta, kuid puidu ringi tinaamine - rohelise sõnniku külvamiseks ja korrapäraselt niitmiseks 25 cm raadiuses.\nKolonniõuna hooldamine suvel.\nJuuni esimesel poolel viivad nad läbi mineraalväetistega keerulisi õuna väetisi. Niipea, kui munasarjad õunapuudele ilmuvad, õhutavad nad tulevast põllukultuuri - ainult pooled munasarjadest jäävad oksadesse. Kui tulevased õunad muutuvad kirsiku suuruseks, jäetakse igasse õisikusse vaid kaks munasarja, ja kui puuviljad jõuavad pähkli suuruse juurde, jäetakse ainult üks kahest munasarjast - kokku valatakse iga õunapuu külge üks õun.\nSuvel peate hoolikalt jälgima taimekahjurite väljanägemist ja muutusi õunapuude välimuses, et mitte mingil juhul haigestuda, ja kui suudate probleemi diagnoosida, tegutsege kohe, vastasel juhul ohustatakse saaki. Kolloidsete õunapuude töötlemine kahjurite ja haiguste eest toimub hiljemalt kuu aega enne koristamist.\nAlates augustist lõpetavad nad õunapuude söötmise orgaanilise aine ja lämmastikväetistega - sel ajal vajavad puud kaaliumi, mis aitab noortel võrkudel kiiremini valmida. Selleks, et hoida koloonia kujuga õunapuude külgedest külmumist talvel, lühendatakse neist neljal ülemisel lehel lehtede labasid kahe kolmandiku võrra.\nTeadlased on leidnud, et sellised hariliku õuna ebatavalised omadused sõltuvad otseselt konkreetsest geenist Co. Nendes taimedes lähtuvad pagasiruumid hargnevat nurka ja kasvavad peaaegu läbi dirigendi. Sellega seoses on sellised õunapuud väliselt sarnased püramiidsete paplitega. Sellisel õunapuudel on paksenenud pagasiruum, millel kasvab palju väikesi okste ja lillepungad asuvad nende peal. Lihtsate õunapuude skeleti harud on palju võimsamad kui külgmised õunapuude harud. Sageli asendatakse need spears, rätid või krae. Selliste taimede võrsed on üsna paksud, neil on lühemad internoodid. Kääbusfarmidel on madalam kalduvus hargneda, võrreldes keskmise kasvuga (1,5-3 korda) ja pikkusega (3-4 korda). Kui puu on 3-4 aastat vana, lakkavad külgmised oksad kasvama. Juhul, kui mädarõika on vigastatud, peatub taime kasv, kuid samal ajal hakkavad külgharud aktiivselt kasvama. В связи с этим те садоводы, которые хотят вырастить колоновидную яблоньку, должны сделать все, для того чтобы точка роста растения сохранилась хотя бы на протяжении первых 2 либо 3 лет. Цвести и приносить плоды такое яблоневое дерево начнет на 2 либо 3 год жизни. Урожай в первые 5–6 лет с каждым годом становится все обильнее, но уже с 7–8 года жизни растения он наблюдается стабильно высокий, однако это только в том случае, когда за яблонькой будет обеспечен правильный уход.Kolonniõunapuu kannab vilja mitte rohkem kui 15–20 aastat, pärast seda aja möödumist sureb enamik riideid. Aga kui kasvatate tugevaid või keskmise sordi või seemne pookealustele poogitud puu, siis võib nendel juhtudel kasutada noorendavat pügamist, mis võib oluliselt pikendada õunapuu eluiga.\nÕunapuud, nagu näiteks palgipuud, sobivad ideaalselt väikeste aedade omanikele. Niisiis, ühe tavalise õunapuude asemel saate maandada mitu tosinat veergu. Seal on 2 erinevat tüüpi veergu õunapuid:\nsordid, millel on geen\nlihtsad sordid, mis olid poogitud superkarjaliste kloonide varudesse (need on kujutatud sambadena).\nEksperdid nõuavad seda tüüpi õunapuu istutamist kevadel, kuid enne pungade avamist peate selleks aega tegema. Soovi korral võite septembrikuu viimastel päevadel istutada taimede sügisel või esimesena - oktoobris, peamine on sooja ilmaga. Istutamiseks soovitatakse biennaalide asemel osta ühe aasta pikkuseid seemikuid. Fakt on see, et sellised võrdlevad taimed juurevad kergesti ja hakkavad kasvama ja vilja kandma palju kiiremini. Seemnete valimisel tuleks erilist tähelepanu pöörata selle juurtele, seega ei tohiks nad mäda. Kuivatatud juurtega puud ei ole ka väärt. See on kõige parem osta seemik konteinerisse, seda võib istutada isegi suvel. Sobiv koht peaks olema avatud ja päikeseline, kuid tuleb meeles pidada, et selline õunapuu vajab kaitset tugeva tuuleenergia eest. Mulla vajadused on toitainetega küllastunud ja veele hästi läbilaskvad. Põhjaveekogum peab paiknema vähemalt 200 cm sügavusel.\nKevadel on vaja õunapuid ploomida ja neid töödelda mitmesuguste kahjulike putukate ja haiguste ennetamiseks. Enne pungade avanemist peate need protseduurid tegema. Samal ajal tuleb pinnasele lisada lämmastikku sisaldavaid väetisi.\nSel aastal istutatud õunapuudel tuleb kõik moodustunud pungad välja võtta. Teise eluaasta taimedes on jäänud vaid 10 punga. Alates kolmandast eluaastast ei tohiks puude koormust kohe, vaid järk-järgult suurendada, nii et pungal oleks taimel kaks korda rohkem vilja kui puuviljad. Niisiis peaks iga puuvilja lingil jääma 2 õisikut, samal ajal kui harvendus toimub suveperioodil.\nSamuti tuleks õigeaegselt joota veinipuidust õunapuude ja teha trunkide ringi lõdvendamine. Kuid juhul, kui puu kasvatatakse käärsoolevarus, võib pinnase lõdvendamise käigus taimede juured vigastada. Sellisel juhul on soovitatav, et varre ring oleks konserveeritud, mitte puistata multši kihiga. Selleks on vaja veerand meetri kaugusel pagasiruumist ja külvata rohumaa roheline sõnnik ringi, mis vajab süstemaatilist niitmist.\nKuni juuni keskpaigani peate tegema kõikehõlmava toitmise, mille jaoks kasutatakse mineraalväetisi. Pärast munasarjade moodustumist on vaja neid teist korda õhutada. Selle tulemusena peaks ½ osa munasarjast jääma puule. Kui puuviljad on kirssidega sarnased, on vaja veenduda, et igas õisikus on ainult 2 munasarja. Kui õunad on pähkel suurusega sarnased, tuleb üks kahest ülejäänud munasarjast eemaldada. Selle tulemusena peaks 1 puuvilja kandval lingil kasvama ainult üks puu.\nSuvel ärge unustage läbi viia õunapuude ennetavaid uuringuid. Kui avastatakse kahjulikke putukaid või taime haigestub, siis on vaja teha õigeaegseid meetmeid selle ravimiseks või kahjurite vabanemiseks, vastasel juhul võite jääda ilma põllukultuurita. 4 nädalat enne planeeritud puuviljade kogumise kuupäeva tuleks peatada kõik taimede töötlused kahjulike putukate ja haiguste vastu.\nAugusti alguses pinnases enam ei kasutata orgaanilisi väetisi ega ka neid, mis sisaldavad lämmastikku. Praegu on mullas soovitatav kasutada ainult kaaliumväetisi, sest need aitavad kaasa noorte võrkude kiiremale küpsemisele. Selleks, et vältida talvise külma võrsete ülemisi osi, tuleb neid lühendada 2/3 kuni 4 lehega, mis on ülaosas.\nSügisel, kui puuviljad koristatakse, tuleb pinnasele väetist kanda ja töödelda kahjulike putukate ja seente vastu, mis on kooresse varjunud, samuti pagasiruumi pinnasesse. Vajadusel tuleb teha pügamine sanitaarseks otstarbeks ja seejärel tuleb puud talveks valmistada.\nKoloonia Apple töötlemine\nKevadperioodi alguses (enne mahla voolu algust) ja sügisel (kui lehed kukuvad) on vaja töödelda neid õunapuud haiguste ja kahjulike putukate vältimiseks. Töötlemine peaks toimuma ratta ringi pinnal. Kõige sagedamini kasutavad aednikud sel juhul Nitrafeni või Bordeaux'i segu lahust (1%). See ravi aitab vabaneda kahjulike putukate ja erinevate haiguste patogeenidest, mis asuvad pagasiruumi ja õunapuu koorikus. On neid aednikke, kes kasutavad kevadel karbamiidilahust (7%), mis toimib fungitsiidse ja insektitsiidse toimeainena ning lämmastikväetisena.\nTulenevalt asjaolust, et sellisel õunapuudel puudub pinnasesse sügavale ulatuv taproot ja juurestik on pinnad ja on veerand meetri kaugusel pagasiruumist, siis on suviste noorte taimede kastmine normaalsel ajal suvel vajalik 1 kord 3 päeva jooksul. . Kuiva ja kuuma ilmaga on vaja veeta veergu õunapuud iga päev või 1 kord 2 päeva jooksul. Küpsete taimede kastmine peaks toimuma 1 või 2 korda 7 päeva jooksul. Juuni teisest poolest vähendatakse kastmist veidi ja augusti algusest lõpeb nende taimede jootmine üldse, on see, et neil peab olema aega, et lõpetada lillepungade moodustumine, samuti kasv ja valmistuda talveks.\nSelleks, et muld ei kuivaks liiga kiiresti ja selle pinnal ei oleks tihe koorik, kaetakse tüvega ümbritsetud mullakihiga (õled) või külvatakse rohelise sõnnikuga. Niisuguste õunapuude jootmine on soovitatav tilgutamise meetodil, samas kui juurestikule tuleb niiskuse tarnimine. Kuid iga nelja nädala järel on vaja toota rohkesti jootmist, nii et muld saaks märjaks sügavusele, kus juured asuvad. 1 kord 2 nädala jooksul õhtul pärast päikese langemist on vaja taimede kroone põhjalikult veega voolata.\nKuna sellel puul moodustub väga suur hulk õunu, võtab see pinnasest palju toitaineid. Sellega seoses tuleks sellist tehast väetada kogu intensiivse kasvuperioodi jooksul. Kevadel peab pinnasele kandma orgaanilisi väetisi. Selleks kasutage nii kääritatud kana väljaheiteid kui ka läga. Selleks, et puu saaks vajaliku koguse lämmastikku, võite seda pritsida uurea lahusega (7%), kuid seda tuleb teha kevadperioodi alguses, enne kui pungad avanevad. Pärast seda võib enne suveperioodi teise poole algust soovi korral taimi söödata veel kaks korda lehtedel ja kasutada võib ka uurea lahust (0,1%).\nIntensiivse kasvu ajal (juuni algusest kuni keskpaigani) vajavad puud keerulisi mineraalväetisi. Alates augusti algusest ei tohiks orgaanilisi väetisi enam väetamiseks kasutada. Selle perioodi jooksul nõuab kolonniõun kaaliumi, kuna see aitab kaasa võrsete ülemise osa kiirele küpsemisele.\nSügisperioodi alguses tuleb noorte kolooniapõhiste õunapuude kännu hoolikalt katta kuuskide või puitlaastudega. Tuleb meeles pidada, et kasutada tuleks ainult kuiva kattematerjali ja seda tuleks kaitsta näriliste tungimise eest. Taimede katmine õlgedega on võimatu. Juhul, kui varre ring on muljeldatud õlgedega, tuleb see sügisel eemaldada, sest seda lihtsalt armastavad erinevad närilised. Kui lumekate ilmub, on vaja teha õunapuu aluse maandamiseks lumega.\nKuidas kolonniõunat kääritada\nTuleb meeles pidada, et õunapuu kärpimine on üks peamisi põhimõtteid - mida suurem osa on lõigatud harudest, seda intensiivsem on nende kasv. Nii näiteks lõigad sa haru umbes pooleks osaks ja samal ajal on sellel 3 või 4 peefooli. Mõne aja pärast kasvavad need silmad 3 või 4 tugevat põgenemist. Juhul, kui lõikad 1/3 harust ja tal on 7 või 8 silma, siis kasvab neist 7 või 8 keskmist võrku. Kui pügamine toimub õigesti, on igal aastal õunapuu kasv 10–15 cm ja ilmub 2 või 3 külgpunga.\nFiliaalide lõikamisel ei tohiks unustada, et te ei tohiks keskjuhet puudutada. Vastasel juhul hakkab puu pärast kasvupunkti kaotamist oksad aktiivselt kasvatama.\nKevadperioodi alguses tuleks kõik külgmised oksad lõigata esimese eluaasta puu lähedale, nii et igal poolel oleks alles kaks pungat. Järgneva kahe või kolme aasta jooksul on vaja osaleda noortele võrsetele puuviljaühenduste loomisele. Neid külgvorme, mida ei ole vaja, soovitatakse hoolikalt katkestada, kui need on rohelised. Fakt on see, et haavade paranemine ligniisilises tulises võtab suhteliselt pikema aja.\nEnne mahla voolu algust tuleb teha formatiivne pügamine. Esimese eluaasta taimedes tuleks kõik külgmised oksad kärpida, samal ajal kui neil peaks olema 2 pungad. Samuti viiakse läbi sanitaartõstmine, mille käigus eemaldatakse haiged, lõikuvad oksad, samuti need, keda talvel on tõsised külmad.\nTeisel eluaastal kärbitakse puu, mis moodustab puu lingid. Selleks tuleb eelmisel aastal lõigatud oksast kasvanud kahest võrest, et see oleks ära lõigatud vertikaalselt, jättes sellele ainult kaks punga. Horisontaalselt asetsev lask hakkab juba sel aastal vilja kandma ja lõikamisel ilmub see 2 võimsa võrse alla.\nKolmandal eluaastal tuleks eemaldada need oksad, mis andsid vilja viimase aasta jooksul. Ülejäänud oksi puhul tuleks sama pügamine läbi viia nagu eelmisel aastal. Tuleb meeles pidada, et puuviljaüksus võib töötada kuni 3 või 4 aastat. Pärast seda ajavahemikku tuleb see rõngale lõigata.\nApikaalse kasvupunkti surma korral on soovitatav juhatus trimmida ainult kahe pungaga. Oodake, kuni külgmised oksad neist kasvavad. Nendest harudest tuleks jätta ainult 1 ja see peaks olema vertikaalselt paigutatud. See haru asendab juhti. Ülejäänud külghargid tuleks kännale lõigata (mitte rõngast) ja kändud peaksid olema sama pikkusega kui tavalised kivid.\nKoloonia-sarnane õunte reprodutseerimine\nÕunapuude reprodutseerimiseks kasutatakse meetodit, mille abil pookitakse kõige sobivamale varule sordi lõikamine. Kuid sellise menetluse edukaks läbiviimiseks on vaja kogemusi. Saate levida ja seemet kasvatada, kuid see võtab liiga palju aega ja võtab palju jõude. Ja mitte kõik seemnest kasvanud õunapuud on kolonovidnymi. Sellise tehase levitamiseks nõuavad eksperdid õhukihitamist. Tehke filmi valimine kevadel, mille paksus peaks olema pliiatsiga sarnane. Seejärel tehakse aluse juures kooriku rõngakujuline sisselõige, mille laius peaks olema 5 mm. Pärast seda on vaja niisutada puuvillast villat Heteroauxinis ja murda see sisselõige 24 tundi. Edasi, sälkude pakkimiseks tuleks kasutada niisutatud turba, samas kui see koht on kaetud musta polüetüleenkotiga ja fikseeritud nii, et õhk ei jää selle alla. Ärge laske turbal täielikult kuivada. Sügisel peaks juured kasvama sisselõike kohas. Seejärel eraldatakse haru emakasvandusest ja istutatakse pinnasesse. Sellise aretamise edukuse tõenäosus on 50:50.\nSelliste õunapuude seemikute kasvatamine ei ole kerge ülesanne. Sellega seoses on soovitatav neid osta tõestatud puukoolides, samal ajal kui seemikute transportimine peab olema nõuetekohane.\nPeamised fotod ja kirjeldused\nSordide eraldamine toimub sõltuvalt nende kasvust, nimelt jagunevad need jõuliseks, keskmiseks kasvuks (pool-kääbus) ja kääbuseks. Ja need jagatakse puuviljade valmimise ajaga hilja (talveks), keskel küpsemiseks (sügis) ja varakult (suvel). Allpool on sordid jagatud küpsuse järgi.\nNendel taimedel võib küpsemad õunad koguda juulikuu viimastest päevadest kuni esimese - septembrini. Selliseid puuvilju süüakse värskelt või neist korjatud moosid, moosid, kompotid jne. Selliste õunte säilivusaeg on suhteliselt lühike.\nSellist pool-kääbus sorti iseloomustab kõrge saagikus ja külmakindlus, haigused ja kahjulikud putukad. Kollakasvalged õunad on üsna paks koor, samuti mahlakad ja granuleeritud liha, millel on hea maitse. Keskmiselt kaalub iga õuna 100-250 grammi. Taimede kõrgus võib varieeruda 200 kuni 250 cm.\nSee pool-kääbus kompaktset sorti iseloomustab kõrge saagikus ja külmakindlus, kahjulikud putukad ja haigused. Viljad on väga aromaatsed, värvitud helekollase või kahvatu rohelise värviga, mõnel juhul moodustavad nad väikese heleroosa punast värvi. Keskmiselt kaaluvad õunad 150 kuni 200 grammi. Peeneteraline tselluloos on mahlane ja õrn.\nSelline produktiivne sort on külm, kahjulikud putukad ja haigused. Punase triibulise lõhnava puuvilja kuju on kooniline, liha maitse on hapu-magus ja sellel on hästi määratletud subkutaansed täpid. Koorevärvi viljaliha eristub pehmuse ja mahlakuse poolest. Keskmiselt on puuvilja kaal 140-200 grammi.\nSrednerosly hinne erineb tootlikkuse ja külma, purustajate ja haiguste suhtes. Rikkaliku kollase värvusega õunad ei ole väga suured, kuid nad on üsna mahlased. Õunte kuju on tasane.\nSrednerosly klassil on resistentsus kahjulike putukate ja haiguste suhtes. Lõhnav, hapu-magus puuviljadel on heleroheline värv ja põsepuna, millel on fuzzy, ähmane kuju. Juicy õunad võivad kaaluda 100 kuni 220 grammi.\nSamuti on aednike seas üsna populaarsed sellised sordid nagu Chervonets, Ray, Ideal, Raika, Flamingo, Gala, Cheremosh, Iksha, Green Noise jne.\nSelliste sortide taimedel viljad valmivad kogu sügisperioodi jooksul. Neid süüakse värskelt või valmistatakse ette erinevaid talveks ettevalmistusi. Selliseid õunu hoitakse suhteliselt lühikese aja jooksul (maksimaalselt kuni jaanuarini). Populaarsed sordid:\nSee kääbus sort on nende seas, kellel on kõrgeim maitse. Koonilised koonusekujulised magustoidud on suured. Need on värvitud oranžkollase või rohelise kollase värviga ja kaaluvad 150 kuni 250 grammi. Vastupidav läikiv nahk on üsna õhuke ja kollane, aromaatne liha on peeneteraline. See sort on kõrge saagikusega ja skoroploden.\nSordile on iseloomulik saagikus ja külmakindlus. Küllastunud punased puuviljad võivad kaaluda 80–200 grammi. Hapukartul on kõva ja mahlane. Õunad võivad püsida kuni jaanuarini.\nSrednerosly klass. Õunad on rikkaliku tumepunase värvusega ja nende pinnal on triibuline punetus. Läikiv nahk on üsna tihe. Lumivalge krõbeda liha peeneteraline. Tal on magus magustoit, maitsega. Keskmiselt kaaluvad õunad 100–150 grammi.\nSordi iseloomustab kõrge saagikus ja külmakindlus, kahjulikud putukad ja haigused. Viljad valmivad septembri viimastel päevadel või esimesel - novembris. Keskmise suurusega küllastunud kirsivärvidel läikivatel õunadel on hapu-magus mahlane liha. Viljade keskmine kaal on 100–120 grammi.\nSelline jõuline sort on küürele vastupidav ja talvel on vastupidav. Kollase värvusega õunte pinnal on punased puuded. Viljade keskmine kaal on 150 grammi. Peeneteraline tihedalt kollakasroheline liha on hapu-magus maitse. Maitse on kõrge.\nSamuti on üsna populaarsed sellised sordid nagu Idol, Ladoga, Titania, Teleleimon, Melba jne.\nAmber kaelakee (Amber)\nSrednerosly hinne erineb tootlikkusest ja külmakindlusest. Suured rohekaskollased õunad on põsepuna. Peeneteraline lõhnav liha mahlane ja hapukas.\nSrednerosly skoroplodny klass, mida iseloomustab kõrge saagikus, külmakindlus ja koorik. Puuviljad on suured (umbes 200 grammi), millel on roheline kollane värv punase barreliga. Lumivalge magus mahlane liha on üsna lõhnav.\nSamuti on üsna populaarsed sellised sordid nagu: Constellation, Snow White, Senator, Trident, Victoria, Barguzin, Garland, White Eagle, Sparkle, Peasant jne.\nSiin on sobivad sordid, mis taluvad tugevaid külmasid (kuni miinus 40 kraadi). Nende hulka kuuluvad Iksha, Barguzin, talupoeg ja president. Samal ajal võib Vasyugani sordi külmutada kuni 42 kraadi. Need sobivad kasvatamiseks Uuralis, Siberis, Kaug-Idas ja Moskva piirkonnas.\nPlaani loomine: üksik- või gruppide maandumine\nMaastikukujunduses nimetatakse avatud ruumi üksi istutatud puidust paelussi. Saate korraldada aias ühe puu, kui:\nNaaber kasvab juba sarnase sordi poolest, mis õitseb samaaegselt oma õunapuudega. Tolmeldamiseks on vaja paari, vastasel juhul ei kanna taime vilja.\nEsitatakse tuulekaitse igal ajal aastas.\nÕunapuu on piisavalt valgustatud.\nÜks taim ei riku aia dekoratiivset terviklikkust.\nVäikestes aedades istutatakse aia kõrval ühte rida veergu. Kui ala võimaldab, moodustatakse viljapuuaed istutusskeemi abil, hoides taimede vahekaugust 50-70 cm reas, vahekäigus - 1-1,5 m. Õige paigutusmeetod tagab puude optimaalse valguse ja toidu.\nViljakatel muldadel on ühe puuliagi suurus 30x30x30 cm, kahjuks on sellised tingimused äärmiselt haruldased, mistõttu looduslik pinnas vajab parandamist. See tähendab, et iste valmistatakse suuremaks ja täidetakse viljaka seguga. Ideaalis, kui ettevalmistus toimus sügisel ja õunapuu istutatakse kevadel. Millal iganes töö toimub, on parem istutada augud tankimisega ette, mitte hiljem kui kuu enne seemikute istutamist.\nKaevude sügavus erinevate pinnaseliikide puhul\nKui kohapeal on liivane muld, valmistatakse istmik suurusega 0,8 × 0,8 × 0,8 m. Allosas valatakse savi, mille veekiht on 10 cm. Külgseinad on fikseeritud jäägijääkide, näiteks plaadi abil. Selgub, et vorm sarnaneb suure lillepotiga, mis täidetakse viljakate segudega ääreni. Savi muldadel on kaevu laius 50 cm ja sügavusega 70 cm, sügavale 20 cm paksune liivast ja purustatud kivist valatakse kanalisatsiooni.\nPõhjavee lähedal asuva kaevanduse ettevalmistamise omadused\nEnne õuna alalise elukoha ettevalmistamist avamaal on oluline tagada, et põhjavee sügavus ei oleks pinnast rohkem kui kaks meetrit. Vastasel juhul peate sait tühjendama või ehitama maapinna suurema osa terrassist. Selleks ehitatakse tugiseinad või paigaldatakse gabioonid. Struktuuri kõrgus sõltub veetaseme tõusust. See määratakse kevadel, kui pinnas kuivab, või oktoobris. Kaevake auk 2 m sügavusele ja jälgige selle seisundit. Kui vesi ei lähe kahe nädala jooksul ära, peate astuma samme õunapuude istutamiseks.\nEt hõlbustada veergude hooldamist, aitavad õunapuud mulda istutamisel nõuetekohaselt ette valmistada. Kui teete orgaanilisi väetisi, siis võib edasiseks toitmiseks 2-3 aastat unustada. Ühe tehase istutusavris vajate:\nhuumus või kompost - 3-4 ämbrit,\nsuperfosfaat + kaaliumsool - 100 g või 200 g puitu tuhka.\nSavi pinnase struktuuri parandamiseks lisage turba allavoolu 2-4 ämbrit. Liivane muld on optimeeritud savi või chernozemi abil - 2-3 ämbrit ühe istutusavandi kohta.\nÕunapuud vabastatakse kuivadest ja langenud lehtedest, töödeldakse kaitsevahenditega, rakendatakse fosfor-kaaliumväetisi. Vahetult enne külma varre süttimist alandab turba või pinnase aed. See on vajalik pookimisseadme kaitsmiseks.\nPuu ümber ei ole võimalik kokku koguda, sest juured muutuvad paljaks.\nKarmide tingimustega piirkondades katavad taimed täielikult talveks, mähkivad spunbond. Tänapäeva aia puudeta aed on võimatu kohtuda. Tänu aretusvõimalustele ja aretajate raskele tööle on välja töötatud kompaktsed veerusarnased sordid, mida saab endale lubada iga väikese maatüki omanik.\nKolonniõuna töötlemise ja niisutamise kirjeldus\nEnne mahla voolamist varakevadel ja sügisel pärast lehtede langemist allutatakse veergude õunapuude ennetavale ravile ning muld peab olema ka kahjurite ja haiguste raviks puukambris. Selleks kasutatakse 1% lahust. Bordeaux'i segu või Nitrofeen.\nHooldusi on vaja koor või pinnases elavate mikroorganismide ja kahjurite hävitamiseks. Sageli pihustamiseks, kasutades 7% karbamiidilahust, mis toimib fungitsiidina, insektitsiidina ja lämmastikväetisena.\nNiisutamise puhul ei ole sellistel õunapuudel nõel, mis kukub maha, nende juurestik asetatakse pealt 25 cm raadiuses pagasiruumist, tavapärastes suvise ilmaga kastetakse noori puid iga kolme päeva järel.\nJa kui ilm on liiga kuum ja kuiv, siis tuleb mulda puude all niisutada päeva või isegi päeva jooksul. Juuni keskpaigast kastetakse neid veel harvemini ja nad lõpetavad augusti lõpus jootmise, nii et õienupud moodustuvad, puu kasvab ja talveks valmis.\nMaapinna niiskuse pikaajaliseks säilitamiseks ja et see ei sisalda koorikut, mulda peaaegu varre ringi õlgedega või külvage seda rohelise sõnnikuga. Parem on veeta veergu õunad tilgutiNiiskust tuleb juurestikule manustada, kuid kord kuus veeta puitu rohkelt nii, et juure lähedal oleva puu pinnast saaks niisutada. Kaks korda kuus õhtuti õunapuude kroonid on rohkesti joota.\nTop kaste ja varju talvel\nKuna õunapuudel on palju puuvilju, valivad nad pinnasest kõik kasulikud komponendid, on vaja taime toita kogu kasvuperioodil. Kevadel lisatakse peaaegu varre ringile orgaanilised väetised, näiteks kääritatud kana väljaheited või vedel sõnnik.\nKa varakevadel, enne hirmutamist, töödeldakse puid 7% lahusega. uurea. Suve keskpaigani on lubatud veel kaks karbamiidiga top-sidet.\nSuvel algava kasvuperioodi jooksul ei vaja taime mineraalväetisi ja augustis välistame orgaanilised komponendid, jättes vaid kaaliumi.\nSügisel tuleks noorte taimede sambad teha puitlaastude või kuuseharude kasutamisel hea varjupaigaks. Õled ei sobi ja kui sa abistasid pagasiruumi, siis sügisel eemaldage see nii, et hiired ja rotid ei käivitu.\nKoloonia Apple Puud\nAinult sellisel õunapuudel kärpida külgmised oksad suvi alguses või hilissügisel, kui puu valmistatakse talveks.\nPeamine pügamine on see, et mida rohkem sa lõikad, seda aktiivsem haru kasvab. Seega, kui seda lühendatakse rohkem kui poole võrra, annavad ülejäänud 3-4 silmad aja jooksul 3-4 head põgenemist.\nLõikamise ajal peate mõistma, et keskpunkti ei ole võimalik kärpida, kui kasvupunkt lõikatakse, siis taime haru haarab.\nVarakevadel esimesel aastal lõigatakse külgmised oksad ära, ainult kaks punga on jäänud. Järgnevatel aastatel on uued võrsed puuvilja lingid. Kuid soovitatav on eemaldada roheliste tarbetute külgvormide õrnalt, sest haavandid, mis kalduvad põlvnenud võrsete pügamiseks, on äärmiselt rasked.\nEnne mahla voolamist õuna pügamine. Esimesel aastal lõigatakse külgmised harud ja jäetakse kaks punga. Sanitaarsetel eesmärkidel tuleb need oksad ka eemaldada:\nTeise aasta kevadel moodustatakse puuviljaühikuid. Neist kahest võrest, mis kasvavad varem lõigatud harul, jätke horisontaalne lask, mis annab suvel vilja. Vertikaalne tulistada lõikab kuni kaks punga, siis annab see kaks tugevat võrku.\nKolmandal aastal tuleb tükeldada eelmisel aastal viljastunud võrs ja ülejäänud osa lõigatakse analoogia põhjal eelmise aastaga. Mis tahes puuviljaühendus "töötab" umbes 4 aastat, siis lõigatakse see ringiks.\nKasvupunkti surma korral lõigatakse dirigent välja ja jääb kaks punga, peate ootama, kuni külgmised oksad kasvavad. Valige see, mis kasvab vertikaalselt, see haru toimib dirigent. Muudel külgharudel on nikerdatud kännal, kuid mitte rõngas. Kanepi pikkus peaks vastama lihtsale kolchatka.\nPuu kahjurid ja haigused\nNagu ka muud tüüpi õunapuud, puutuvad sambad puudutavate kahjurite negatiivse mõjuga kokku:\npunane rist ja teised.\nNende vastu võitlemiseks tuleks kasutada insektitsiidid ja spetsiaalsed jahilindid lainepaberi baasil.\nSelle puu tavalised haigused on:\nNiisiis vaadeldi veergude kirjeldamist ja nende puude hooldamise omadusi.\nMaterjal on kasulik, kui soovite istutada oma aias seda tüüpi puitu.\nVeerusordi aretussordid - valik igale maitsele\nKõigepealt peate aru saama kolonnist õunapuude eelistest traditsiooniliste kõrgete sortide ees. Veeru sortide peamised eelised ja omadused on järgmised:\nKõrge viljakuse tase - põllukultuur ilmub teisel aastal pärast seemikute istutamist.\nPuu kompaktsed suurused võimaldavad aia purustada väikese tasuta saidil.\nKüpsete puuviljade traditsiooniline maitse ei erine tavalistest sortidest ja saagikus ühest puust on veelgi suurem.\nMugavus puude kroonide hooldamisel - madalad veergudega õunapuud on kahjurite käsitsemisel lihtsamad. Saagikoristus kompaktsest puust ei põhjusta aednikule probleeme: sa ei pea kasutama spetsiaalseid tööriistu õunte ja kõrgete redelite koristamiseks.\nValides õunapuude seemikud, peate meeles pidama, et on olemas kahte tüüpi kompaktseid puid:\nApple'i sordid, mis on pookitud pookealustele (003, valuuta, Arbat), pannakse So genoomiga.\nEdukaks krooniti kompaktse krooniga õunapuude kasvatamise tööd, mida viisid läbi Macintoshi sordi teadlased. Esimene kääbus koloonia-kujuline sort "VAZhAK" (Wijeik) kasvatati 1964. aastal. Edasine valik selle sordi alusel võimaldas meil saada kõik kaasaegsed veinipuude sortid.\nAsukoha valik ja õunakujuliste veiste sortimine\nPuude paigutus istutamisel sõltub olemasoleva aia paigutusest ja aedniku plaanidest. Kui planeerite kasvava aia piirkonnas mitme puuliigi istutamist ühe samba veiseliigi kohta, siis saab seemikud istutada mis tahes vabasse ruumi. Samal ajal on vaja tagada, et naaberpuud ei varja vähese kasvuga veergu.\nIstutamisel on soovitav istutusskeemi järgimiseks kasulik arvukad kääbuspuud:\nPuud istutatakse ridadesse.\nRidade vaheline kaugus on 1 meeter.\nPuude vaheline kaugus on vähemalt 0,5 meetrit.\nPuude istutamiseks tuleks valida koht, mis on kaitstud üleujutuste eest. Kõrge põhjavee tasemega on vaja korraldada usaldusväärset äravoolu maandumisavade allosas. Drenaažikihile sobivad kaetud kivi või kruus, samuti jämedad kvartsliivid, mis on kihiga ladustatud kruusaga.\nIstutusmaterjali valimisel tuleks eelistada iga-aastaseid seemikuid. Noored puud juurduvad kergemini uues kohas. Nende juurestikul ei ole pikki südamikujuure, mis vigastatakse vanade puude kaevamisel müügi ettevalmistamiseks. Iga-aastaste seemikute elulemus on palju kõrgem kui vanemate õunapuude puhul.\nKavandatava aia kohas on väärib märkimist maandumiskohtade pegsid. Lõppkujul on ruudukujuline kuju, kõik küljed on umbes 0,9 m.\nSee on oluline! Kolonni õunapuude istutamiseks mõeldud kaevud võivad olla suuremad või väiksemad kui standardne suurus. See sõltub üksikute taimede juurest. Sa ei tohiks istutada puud kitsadesse aukudesse, kus sa ei saa puu juureid vabalt sirutada.\nKaevetööde käigus kaevatud maismaad tuleb segada kompostiga või täita orgaaniliste väetistega kiirusega 4 kg ühe seemiku kohta. Soovitatav on lisada igasse auku 100 g kaalium- ja fosfaatväetisi, mida tuleb põhjalikult segada mullaga.\nSeeme paigaldatakse kaevusesse rangelt vertikaalselt, täites hoolikalt kaevu mullaga, surudes seda igast küljelt varre külge.\nNoorte taimede hooldamine on tulevase rikkaliku saagi tagatis.\nKolonniõuna hooldamine väheneb kroonide õigeks kärpimiseks, põllukultuuri normide kehtestamiseks ja õigeaegseteks agrotehnilisteks meetmeteks.\nKrooni kärpimisel, mis toimub kevadel, ei tohiks te karta, et üleliigne lõikamine katkestaks, peamine asi ei ole tsentraalse kärje lõikamine. Külgmised võrsed, mida lühendatakse 2/3 pikkusest, kasvavad kiiresti, moodustades tugevad skeletiharud.\nSaagi noored õunapuud saavad anda teist aastat. Ebakindlad oksad ei talu raskete viljade kaalu, mistõttu peaksite valima enamiku munasarjadest, jättes 3-4 tükki puu kohta. Järk-järgult suureneb puu arv puu peal.\nSee on oluline! Tweeze viis läbi hoolikalt, püüdes noori lehti mitte kahjustada. Filiaalidel jätke pungad 2 korda rohkem kui planeeritud, et puu saada.\nKui munasarjad saavutavad pähkli suuruse, eemaldatakse üks neist kahest, et saada üks õun.\nTeine oluline agrotehniline tehnika, mida tuleb kasutada punasete õunapuude kasvatamisel, on puu tüve tinktuur. Fakt on see, et selle liigi õunapuude juurestikul ei ole olulisi juure. Nõrgad pindjuured on väga õrnad ja habras. Puu- või teraviljaseemned, mis on istutatud puude ringidesse, aitavad säilitada mulla niiskust ja säästa õunte juurestiku mehaanilistest kahjustustest. Teise võimalusena võite kasutada mulla pindamist.\nKastmine istutamist läbi vähemalt üks kord 3 päeva, samas tingimata korraldada tilguti niisutuspuu kroon.\nKääbus õunapuude ülemine kaste\nViljastamise kohta on taimede istutamisel eespool mainitud. Hooaja jooksul on kasulik toita taimi vähemalt kolm korda karbamiidiga: pärast lehtede õitsemist toituvad nad esimest korda. Umbes 2 nädala pärast kantakse väetist uuesti ja veel 2 nädala pärast korratakse väetamist.\nKääbus õunapuude haigused ja kahjurid\nMiniatuursete puude puhul on asjakohane võidelda samade kahjurite kui kõrgete õunapuude vastu. Puud ründavad sageli Schlechtindali lest. See mikroskoopiline kahjur võib nõrgestada noori puid, mis pärast nakatamist kaotavad järk-järgult oma lehestiku, närbuvad ja jäävad maha. Kullaga tegelemiseks tuleks kasutada spetsiaalseid kemikaale.\nLisaks lestale kahjustavad koid, nuhtlus, lehetäis õunapuud. Taimede kahjustumine laigude ja moniliozomiga nõuab seenevastaste ainete kasutamist. Mida varem kahjurid on täheldatud ja õigeaegne ravi on alanud, seda vähem kannatab õunaaed.\nÕunapuu on kolonovidnaya: foto\nMiks oksad aprikoosil kuivavad\nMoskva piirkonna kolofooniliste kirsside valik: parimad sordid\nVaarika "Uudised Kuzmina" või armastuse põhjus\nKasvava kodu lootose saladused\nNaaber kasvab väga maitsev aprikoos. Ma tahan proovida kasvada samas luus. Abi nõu, kuidas seda õigesti teha.\nSee ei ole oluline aprikoosiklassi jaoks, kui see teile meeldib. Igal juhul ei ole võimalik täpselt sama puu kasvatada, sest seemnest paljundamise ajal ei kanna seemik emapuu omadusi. Puuviljad võivad ületada "vanemat" ja kasvada metsikuks. Seetõttu on parem ... loe lähemalt\nÜtle mulle, millal lehtede periood langeb õunapuudesse ja rändpuu?\nSügise lehestik on hooajaline nähtus puude ja põõsaste elus, mida on täheldatud juba sügise alguses. Lahkudes lehtedest enne talve külmumist, reguleerivad puud niiskuse tarbimise protsessi, vähendades oluliselt selle vajadust ... loe lähemalt\nMilline on erinevus õuna sortide, meistrite, auhindade võitjate ja Orlovski sünapsi vahel?\nChampion, Glory võitjatele ja Sinap Orlovsky - need on kõik kuulsad õunaliigid. Et mõista, kuidas need erinevad, tuleb iga sordi kirjeldust eraldi kaaluda ... loe lähemalt\nHea päevast päeva. Ma tahan kasvatada õunapuud vana õunapuudega, ma tõesti tahan teada, et vaja on kääbusnõude (m9) ja vanast õunast pärinev siirik ütleb mulle, kus ma saan kääbusvaru või kuidas seda kasvatada, protseduur on väga huvitav, olen väga tänulik vastuse eest. Tänan teid.\nKollase õuna kastmine.\nKuna veinipuude õunapuudel puudub sügavale ulatuv taproot ja nende juurestik asub pealiskaudselt vaid 25 cm raadiuses pagasiruumist, tuleb tavapärastes suvise ilmaga noori puid kasta üks kord iga kolme päeva järel. Kui suvi on kuum ja kuiv, siis olge valmis niisutama mulda õunapuude all igal teisel päeval ja võib-olla iga päev. Vanemaid õunapuid tuleks joota üks või kaks korda nädalas. Juuni keskpaigast kastetakse õunapuud harvemini ja augustis kastetakse täielikult peatumised, nii et puud on aega lillepungade moodustamiseks, täielikuks kasvuks ja talveks valmistumiseks.\nЧтобы влага сохранялась в грунте дольше и на его поверхности не образовывалась корка, приствольный круг мульчируют соломой или засевают сидератами. Parim viis kolloidsete õunapuude niisutamiseks on tilguti, juurestikule doseerides niiskust, kuid üks kord kuus peaksite ikka veel rikkalikult jootma, et niisutada pinnas puukambrite juurte sügavusele. Kaks korda kuus pärast päikeseloojangut peate õunakujuliste õunapuude kroonid voolama voolikuga.\nÜlaosa õunapuude ülemine kaste.\nPaljude puuviljade moodustamisel valivad õunapuud viljapuudest kõik kasulikud ained, nii et õunapuude söötmine toimub kogu kasvuperioodi jooksul. Kevadel kasutatakse orgaanilisi väetisi sambakujulistes õunapuude ringides. See võib olla läga või kääritatud kana sõnnik. Lehestiku lämmastikväetisena võite kasutada varakevadel seitsme protsendilise uurealahusega puude töötlemist, enne kui pungad paisuvad. Hiljem, kuni suve keskpaigani, võite veeta veel kaks õunapuude lehtedega karbamiidi kontsentratsiooniga 0,1%.\nKasvuperioodi kõrgusel - juunikuu esimesel poolel vajavad õunapuud keerulisi mineraalväetisi ja alates augustist on orgaanilised ained välispindade koostisest välja jäetud, sest sel ajal on puudel vaja ainult kaaliumi, mis kiirendab õunapuude valmimist.\nKuidas levitada veergu.\nKolonovidnye õunat saab paljundada, pookides sordiaiad sobival varul, kuid see nõuab professionaalse aedniku kogemust ja oskust. Seemne aretusmeetod - pikim ja aeganõudev. Lisaks, kui toimub seemnete paljunemine, tekib märkide lõhenemine - see tähendab, et mitte kõik seemikud ei ole käärsoole. Kõige parem on kolonniõuna kordamine õhukihiga. Selleks tehke varakevadel pliiatsina nii paks kui haru, tehke pooljalga laiune koorega rõngakujuline sisselõige ja mähkige see päevaks Hetero-Auxinis niisutatud puuvillavillaga. Siis tuleb sisselõike mähkida märjaks turba ja asetada mustasse kilekotti, kindlustades selle nii, et õhk ei tungiks selle sisse. Veenduge, et turvas ei kuivaks. Sügisel moodustavad filmi all juured ja haru võib õunapuudest eraldada ja istutada. Selle meetodi edukuse tõenäosus on umbes 50%.\nKasvav veinipuu õunapuud on iseenesest väga keeruline, see on palju ohutum, et neid saada hea maine lasteaias ja hoolitseda nende nõuetekohase transpordi eest.\nVarajane veergu veergu.\nSee õunakategooria annab küpse vilja juuli lõpus ja septembri alguses. Suviseid sorte süüakse värskelt või töödeldakse kompotideks, moosideks ja mahladeks. Suveliste sortide vilju säilitatakse pikka aega. Parimad varased sordid on:\n– Colonoid õunapuu - viljakas ja külmakindel, poolhaaruline sort, mis on resistentne haiguste ja kahjurite suhtes; valge-kollase värvusega puuviljad, mille paks nahk ja teraline, mahlane tselluloos, mis on väljendunud mee maitsega. Vilja keskmine kaal on 100–250 g. Selle klassi puud ulatub 2–2,5 m kõrguseni.\n– käärsoole õunapuu President - kompaktne, keskmiselt kasvav, kõrge saagikusega, talvikindel ja haigustele vastupidav ja kahjurikindel sort, millel on lõhnav heleroheline või helekollane õun. Viljade keskmine kaal on 150-200 g, nende liha on peeneteraline, mahlane ja pehme,\n– veerg Vasyugan - talvikindel produktiivne sort, mis on resistentne haiguste ja kahjurite suhtes, koonilise kuju ja aromaatse punase triibulise õunaga magusa hapu maitsega, väljendunud subkutaansete punktidega. Viljaliha on kreemjas, pehme ja mahlane. Õunte kaal on 140-200 g,\n– Dialoog - produktiivne pool-kääbus külmakindel sort koos väikeste, kuid mahlakate helekollaste viljadega. Sord on väga vastupidav ka haigustele ja kahjulikele putukatele,\n– veinipuu õun Ostankino - resistentsed haiguste ja kahjurite suhtes pool-kääbus sort koos õrna rohelise värvusega magusate ja hapukate õrnade õunadega, mille punane põsepuna on hägune. Juicy puuviljad kaaluvad 150 kuni 220 g.\nLisaks kirjeldatule on enneaegsed küpsed veiseliha õunapuud tõestanud end hästi: Chervonets, Luch, Ideal, Raika, Flamingo, Gala, Cheremosh, Iksha, Green Noise ja teised.\nKeskmine hooaja sortide veergu õun.\nHooaja keskel või sügisel valmivad sordid. Neid kasutatakse toiduks ja töötlemiseks, kuna nende sortide vilju säilitatakse ka lühikest aega - parimal juhul kuni jaanuarini. Kõige populaarsemad neist on:\n– Maluha - üks kõige maitsvamaid kääbuse sorte, millel on suured kärbitud koonilised dessert-tüüpi puuviljad, mis on helekollase või kollakas-oranži värvi kaaluga 150-250 g, läikiva, õhukese, kuid tugeva naha ja kollase, peeneteralise ja aromaatse viljalihaga. Dessertide sordile on iseloomulik kiirus ja tootlikkus,\n– Gin - külmakindel produktiivne sort, millel on kaunid punased õunad, mis kaaluvad 80 kuni 200 g, mahlakas ja kindel magushapu maitsega. Viljad säilitatakse kuni jaanuarini,\n– Triumph - pool-kääbus sort koos heleda tumepunase värvi viljadega, mille kogu pind on triibuline, paksu, läikiva naha ja lumivalge, peeneteralise krõbeda viljaliha, magusa magustoidu maitsega ja kergelt hapu. Vilja keskmine kaal on 100–150 g,\n– samblik õunapuu Arbat - Talvekindel ja väga produktiivne sort, mis on vastupidav haigustele ja kahjuritele, valmib septembri lõpus või oktoobri alguses. Selle keskmise suurusega heledad kirssidega läikivad puuviljad mahlakas magushapu maitsega kaaluvad 100–120 g,\n– Yezenu - tugev kasvav produktiivne sort, mis on resistentne küünte ja külma suhtes, kollaste viljade kaaluga umbes 150 g, kaetud punase kriipsuga. Õunte liha on peeneteraline, tihe, rohekaskollane, hapu-magus, suurepärase maitsega.\nLisaks nendele on populaarsed ka keskel küpsevad kultuurid Kumir, Ladoga, Titania, Teleimon, Melba ja teised.\nHoolitse arrowrootide eest kodus\nMimosa on kodune: kasvab ja hoolitseb\nCopyright 2020 \_ Online ajakiri taimede kohta \_ Kuidas istutada samba õuna ja hoolitseda puu eest


Tallinna Sadama mai reisijatearv ulatus rekordilise 865 750 inimeseni - Tallinna Sadam\nTallinna Sadama mai reisijatearv ulatus rekordilise 865 750 inimeseni\n“Maikuu liinireisijate arv kasvas mullusega võrreldes kõikidel suundadel – nii Helsingi, Stockholmi kui ka Peterburi liinil,” lausus Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro. “Maikuu näitajad on tunnistuseks sellele, et Läänemere äärsete riikide elanike jaoks on ka naaberriigid atraktiivseks turismisihtkohaks.”\nTallinn-Helsingi liini reisijatearv oli mais 675 832. Tallinn-Stockholmi liinil reisis eelmisel kuul 86 515 ja Peterburi suunal 23 172 inimest. Kokku reisis tänavu mais regulaarliinidel 785 519 inimest ehk ligi kaheksa protsenti enam kui mullu, mil liinireisijaid oli ligi 729 000.\nTallink teenindas mais 58 protsenti, Viking Line 19 protsenti ja Eckerö Line 11 protsenti kõigist reisijatest. St. Peterline osakaal oli kolm protsenti.\nEelmisel kuul käivitus ka tänavune suvine kruiisihooaeg ning Tallinna saabus mai kohta rekordilised 80 085 kruiisireisijat. “Enam kui 25-protsendiline tõus võrreldes eelmise aasta sama kuuga on tunnistuseks kruiisituristide jätkuvalt väga kõrgest huvist Tallinna ja seeläbi ka teiste Läänemere-äärsete linnade vastu,” rääkis Arro.\nMais alustas Tallinna Sadam uue kruiisikai ehitust, mis on senisest pikemate ja suurema süvisega laevade vastuvõtuks valmis järgmise aasta suvehooaja alguseks. “Tänavu prognoosime kruiisituristide arvu tõusu mulluselt 440 000 inimeselt 480 000 inimeseni, uue kai käikulaskmise järel aga kindlasti üle poole miljoni.”\nAasta esimesel viiel kuul läbis Tallinna Sadama sadamaid 3 238 159 reisijat, eelmise aasta samal perioodil oli reisijaid 3 121 607.\nSoome suunal reisis viie kuuga 2,73 miljonit inimest ehk 84 protsenti kõigist reisijatest. Rootsi suunal oli reisijatearv 359 517 ehk 11 protsenti ja Venemaa suunal 59287 ehk kaks protsenti kõigist reisijatest. Viie kuuga Tallinna saabunud kruiisituristide arv oli 92 104.


JUHTKIRI: Kui huvid paistavad välja - Arvamus - Põhjarannik\nJUHTKIRI: Kui huvid paistavad välja\nTänases Põhjarannikus ilmuvas intervjuus räägib keskkriminaalpolitsei korruptsioonikuritegude büroo juht Mati Ombler korruptsioonist ja sellega võitlemisest Ida-Virumaal ning leiab, et korruptsiooni vähendamine pole pelgalt politsei ülesanne, vaid ka asutuste ja organisatsioonide juhtide käes on suur võimalus ära hoida kahtlaste skeemide ja reeglite juurutamist.\nMeie maakonnas on peamised korruptsioonijuhtumid aset leidnud siinsetes omavalitsustes. Süüdimõistetuid on nii Narva, Jõhvi, Kohtla-Järve kui ka Kiviõli omavalitsustegelaste seas. Muidugi on need kõik olnud erinevad juhtumid nii oma iseloomult kui ka kaalult, ent üldjuhul ikkagi kantud soovist kahtlasel moel kasu teenida.\nKorruptsioon on peitkuritegu ja seda avastada pole lihtne, aga kui uurimine on suutnud väga konkreetsed tõendid välja käia, on nad väga kergesti must valgel tõendatavad.\nAga kuidas hinnata seda, kui omavalitsuses on täitev- ja seadusandliku võimu esindajatel pidev huvide konflikt, sest suur osa volikogu liikmetest on tavaelus tegelikult valla- või linnavalitsusega palgalises suhtes, seda hinnata ei osata. Või seda, kui volikogudes istub ettevõtjaid, kes hääletavad vallavõimule soodsalt, saades samal ajal vallalt töid või tellimusi.\nKonkreetselt Jõhvis nägime mõni aeg tagasi ka hetke, kus võimul olev enamus hääletas teehoiuhanke võitjaks ettevõtte, mille tegelik juht ja omanik on samal ajal ka võimuliidu suurema osapoole tegelik juht. Selle tagajärjel tõusis teenuse hind Jõhvi jaoks varasemaga võrreldes kahekordseks.\nKõik need ongi sellised justkui juriidiliselt-on-kõik-korrektne-lahendused, kus politseil ja kapol on raske millestki kinni hakata. Kõik on ju justkui läbipaistev, hääletused volikogudes avalikud. Ent ikkagi näeb see kõik halb välja ja nii ei olegi muud teha kui veeretada kogu vastutus valijale.\nRiigivõimu õõnsad lubadused Ida-Virumaale Loe artiklit\nJUHTKIRI: Veel üks külm dušš Loe artiklit\nIda-Viru programmi pole mõistlik rahastada keskkonnatasudest Loe artiklit\nJUHTKIRI: Kas me jaksame neid ülal pidada? Loe artiklit\nNÄDALA KUJUD − vennad Sõnajalad Loe artiklit\nAga elu küsib natukene muud Loe artiklit\nJUHTKIRI: Mis on Sõnajalgade plaan? Loe artiklit\nJUHTKIRI: Lõbus pidu, mis teeb tõsist tööd Loe artiklit\nIda-Virumaa päästerõngas on ettevõtlikkus Loe artiklit\nJõhvi liigub tuleviku asemel minevikku Loe artiklit\nNÄDALA KUJU − Arno Kruusmann Loe artiklit


Vahur Afanasjev | Valgus võidab ükskord niikuinii\nVahur Afanasjev, kirjanik, 14. november 2014 17:05\n"Maa oli tühi ja paljas ja pimedus oli sügavuse peal." Nõnda on muistsetel aegadel piiblisse kirja pandud. Vaatan aknast välja. Alles tööpäeva lõpp, kuid valitsebki pimedus. Pool aastat pimedust. Õrnema närvikavaga inimesed lasevad pimeduse endasse ning paljud saavad lausa vihaseks, kui kusagil välgatab säde.\nLugesin lehest, et keegi ehitas miniekskavaatori. Pilt oli juures. Spartalik kabiin, pisikesed rattad, ilustamata hoovad ja liigendid – kõik juhindumas praktilisest insenerimõttest. Kui Tammsaare Andresel ja Pearul oleks selline masin käepärast olnud, saanuks kraavid õige kähku kaevatud. Mitte, et nad ei oleks siis muid tüliõunu leidnud.\nVeebikommentaaride lugemine ei ole hea mõte, ent vahel leidub neis asjalikke täiendusi ja taustainfot. Vaatasin miniekskavaatori-loo kommentaare. Ei ühtegi loovat mõtet või kiidusõna, ainult hädaldamine, et taolisi riistu on juba tehtud, et masin ei kõlba millekski ning kuidas üldse Eesti inimene julgeb välismaiste tootjatega konkureerida.\nKõigepealt ikka laida\nSama lugu Eesti filmide, kunsti ja kirjandusega – pole iialgi huvi tundnud, ei ole nõus kaantki kergitama, sest ilmselt on sisuks ekskremendipurgid. Olgu katsetus või edulugu, hulk kaasmaalasi tormab kallale otsekui zombid, kelle toidulaualt on hulk aega puudunud nii must leib kui ka värske inimliha. Ja see ei piirdu anonüümsete kommentaaridega. Korralikud eluga toime tulevad inimesed on akumuleerinud endasse nõnda palju pimedust, et iga loov alge tundub neid ähvardavat.\nTegi näiteks üks Tartu mees pildiotsija, mis aitab peegelkaamerat filmimiseks kasutada. Suvalises seltskonnas kuulsin juttu stiilis "Hiina omad on odavamad ja Ameerika omad paremad". Ometi on pildiotsijat mitu aastat hoolega ostetud kogu maailmas. Järelikult on tegu tarviliku tootega. Pole tarvis - ära osta. On tarvis, aga ei jaksa osta - kogu raha, osta odavam või tee ise.\nEi ole midagi lihtsamat, kui vigu leida ja klatšida. Piinlik, kuid minagi pole taolisest patust prii – toodetega vähem, aga filmide ja muuga päris tublisti. Konstruktiivne kriitika ei ole ju iseenesest paha. See tähendab, et inimene mõtleb kaasa. Kuid mõtestatud arvustamise ja hobiterrorismi piir on märksa kehvemini valvatud kui Eesti oma.\nPimedas on hea\nTulles Eesti juurde, nõnda väikesele rahvale nõnda kitsukesel maalapil on omade peksmine luksus, mida ei tohiks endale liiga tihti lubada. Laste kuuldes ei tohtivat ropendada. Kuid mida üks kuradikene või vägevam sõna siis ikka teeb? Palju hullem on, kui vanemad materdavad kõike loovat. Ainus üksikult üldisele minev järeldus, milleni laps jõuab, on ise mitte midagi luua. Püüa ronida pehmele töökohale, söö, mida külmlett pakub ning vaata telekast, kuidas kostümeeritud inimesed välismaiseid hittlaule esitavad. Nõnda ei jää sa jalgu ei riigile ega ühiskonnale, elad ohutult ja kogud rasva.\nNõukogude ühiskonnas toimis eeltoodud valem suurepäraselt. Palju asju pidi küll ise valmis meisterdama, kuid ainult enda ja tuttavate jaoks. Mõni uus asi välja mõtelda, tootesse uskuda ja viimaks üle maailma müüa? Selle kohta käisid paragrahvid. Isegi televiisoritele Soome värviplokkide meisterdamine käis põranda all. Nähtavasti on materdamise juured osaliselt just nõukogulikus mõtlemises.\nKui inimeses valitseb pimedus, kardab ja kadestab ta iga sähvatust. Mis juhtub, kui luuakse valgus? Nähtavale ilmub see, mida pimedus varjas. Nagu piiblis kirjas: "Maa oli tühi ja paljas." Nähtavaks saab, et ei ole midagi vaadata. Ilmetu pind puude ja põõsasteta, mõtete ja päikesereisist kaugemale ulatuvate plaanideta. Kurb.\nKaua aega oli mulle Tallinnas käies arusaamatu, mis merejuttu kohalikud ajavad – keegi mind mere äärde ei viinud, polnud seal ise tükk aega käinudki. Meri oli rohkem mõttekujund, unistus rikkusest ja merevaatega kodust, kui tõsieluline veekogu. Möödunud viie-kuue aasta jooksul on mõned tallinlased mere üles leidnud. Linnahalli lähedal mere ääres tegutseb Eesti kaasaegse kunsti muuseum, selle taga vana garaažikompleks, kus noored inimesed üritusi korraldavad, jalgrattaid remondivad ja vahepeal vist lausa kanu kasvatasid, ning seda kõike seob ilmselt samuti kultuuriasutusena jätkava vana merekindlusega kilomeetrine jalutusrada.\nNüüd, suure kalendripimeduse hakul, tuleb välja, et kõik need kenad ettevõtmised, mis entusiasmist ja vähese rahaga loodud, on määratud kaduma. Kui Kultuurikilomeetri asemele tuleb autotee ning kaasaegse kunsti muuseumi asemele äripinnad ja korterid, ei saa Tallinn midagi juurde – autoteid, äripindu ja kortereid on palju, korralikku kultuurikvartalit ei ühtegi.\nKuna tegu on loova alge mahatampimisega, kostab mitmelt poolt toetushääli muidu palju kirutud Tallinna linnavõimule. Et haisvad hipid ja kas meil galeriisid vähe on. Ja muidugi see ekskremendipurgi jutt. Pimedus.\nAga ma tean, et nagu talve järel tuleb kevad, pääseb eesti rahvas ükskord vaimselt nõukogudemaalt ning hakkab kiitma iga valgusesähvatust, olgu tegu miniekskavaatori või muuseumiga. Sest ehkki maa oli tühi ja paljas, ei olnud pimedus mitte niisama, vaid sügavuse peal. Vaadakem pimedatel õhtutel selle sügavuse sisse – ehk paistab seal juba valgust?\nхозяин 14. november 2014 19:15\nEestis on väga palju kadeduseusse - palju rohkem kui kõik muud roomajad kokku.


SKIPPER – 10.04.2022 | Kasside Turvakodu\nSKIPPER – 10.04.2022\n“Hei,” ütleb Skipper. “Tulin jälle…paisid küsima. Ega sul üle ei ole? Noh, ma võtan kõik ära mis saada on. Ja ma vaatan et kaenla-alune on sul ka tühi? Tühja kohta ei saa lasta raisku minna! Ma siis ronin sulle kaissu. Tahad võimelda ja käteringe teha? Aga ega mina sind ju ei sega. Tee julgesti, ma vahepeal tukastan sinu kaenla all…”\n“Ütle ausalt Skipper,” küsis kord üks vabatahtlik, “ kas sulle meeldiks et inimene oleks ühtlasi ka känguru kes sind kogu aeg oma kõhutaskus kaasas tassiks?” Skipper sügas käpaga kukalt. “Err…jah, võiks küll olla känguru. Kas sa tunned mõnda känguru-inimest? Tutvusta mulle!”\nKuid muidugi ei maksa arvata nagu oleks Skipper tüütu või pealetükkiv. Kaugeltki mitte! Tema lihtsalt annab teada et on sinu sarmikast seltskonnast alati huvitatud. Meie arvates on see väga nunnu omadus moodsas ühiskonnas kus keegi oma tundeid ei näita.\nSkipper on ülimalt sõbralik pai- ja kaisukass kes oskab ka väga kenasti hoolitsuse ja tähelepanu eest tänulik olla. Kassike mõistab seda hinnata, sest tema varasem elu polnud kerge: tal oli küll elukoht, kuid see oli “kõver” kodu. Skipper elas koos üheteist saatusekaaslasega inimese juures kes nö “kogus” kasse, kuid ei taganud nende heaoluks vajalikke tingimusi.\nSellest hoolimata Skipper usaldab inimest. Uue isikuga kohtudes läheb tal natuke aega harjumiseks, ent kui nurruke on kahejalgse omaks võtnud, hakkavad peagi avalduma kõik tema armsad pai- ja kaisukassi omadused.\nVäike vahva Skipper on tõeline nunnupall. Ta on kastreeritud, kiibitud ja vaktsineeritud. Kui sooviksid talle kodu pakkuda, siis palun võta meiega ühendust info@kassideturvakodu.ee.


Uudised - Munaka sportnõlval peeti Alexela Noorte Alpisari ja selgusid noortemeistrid slaalomis\nMunaka sportnõlval peeti Alexela Noorte Alpisari ja selgusid noortemeistrid slaalomis\nNoored mäesuusatajad Munaka sportnõlval\nLaupäeval, 13. veebruaril peeti Munaka Sportnõlval mäesuusatamises Alexela Noorte Alpisarja III etapi raames ka Eesti meistrivõistlused slaalomis vanuseklassidele U10, U12, U14 ja väljaspool Alexela Noorte Alpisarja arvestust ka vanuses U16. Slaalomi meistritiitlid on alates U16 vanuseklassist mäesuusatamises ainus, mida Eesti mäed lubavad oma nõlva pikkuselt välja anda. Kiirusalade ja suurslaalomi meistritiitlite nimel tuleb võistelda juba väljaspool Eestit, tavaliselt Põhja-Soomes.\nVaatamata pikalt kestnud sulailmale, mis sportlasi ja korraldajaid ärevaks tegi, õnnestus pikk võistluspäev läbi viia ja palju tehnilist hoolt nõudnud Sportnõlv pidas ilusti vastu.\nEestit meistrid vanuseklasside kaupa:\nU10 tüdrukud Emma Tammemägi\nU10 poisid Markus Mesila\nU12 tüdrukud Paula Pütsepp\nU12 poisid Aleksander Luik\nU14 tüdrukud Amelia Liis Mikk\nU14 poisid Hans Markus Danilas\nU16 tüdrukud Carmen Piho\nSamal päeval jagati sportnõlval ka Valgamaa meistritiitlid kõigis vanuseklassides alates U10 kuni Mastersiteni ehk U35 vanuseni. On tore, et Munakale kogunenud Eesti mäesuusakogukond sai Valgamaa meistrivõistluste raames nautida meie rahvuskoondise sõitja Tõnis Luige esitust, kes omasõnul võistles Munaka nõlval elus esimest korda, kiites nii nõlva kui ka rajameitsrite tööd.\nEesti mäesuusatamine liigub tõusvas joones, lapsi ja treeningrühmasid lisandub iga aastaga ja tore on et kõige jõudsamalt kasvab Alexela Alpisarja kõige noorem vanuseklass.\nJärgmine Alexela sarja etapp on plaanitud 28.02. Võistlusalaks kas suusakross või paralleelslaalom (sõltuvalt lumeoludest). Info avaldame Eesti Suusaliidu kodulehel.\nSuured Tänud Munaka /Kuutseka abivalmis kollektiivile!!!\nVõistluste tulemused leiate: http://www.suusaliit.ee/et/mkalender


Diabeediga arbuus - Võimsus January\nKas diabeediga on võimalik arbuusid?\nArbuusiaeg algab suve lõpus ja kestab kuni sügise keskpaigani.\nIgaüks tahab nautida maitsvat ja tervislikku gourd kultuuri.\nDiabeediga patsiendid aitavad teada rakenduse omadusi ja piiranguid, mida haigus neile tekitab.\nArbuus kuulub kõrvitsaperele. Seda hinnatakse selle maitse ja tervislike omaduste poolest. Arbuus on 89% vett, ülejäänud 11% on makro, mikroelemendid, vitamiinid, suhkrud, kiud, mineraalid.\nKasulike ainete loend sisaldab A, C, B6, fosfori, rauda, magneesiumi, kaaliumi, orgaanilisi happeid, naatriumi, panthenooli, pektiini. Arbuusis on suur hulk beetakaroteeni, lükopeeni, arginiini.\nTselluloos sisaldab palju kiudaineid, millel on positiivne mõju soolte tööle, eemaldab kahjulikud ained. Arginiin mõjutab veresooni positiivselt, laiendades neid. Lükopeen kaitseb eesnäärmevähi vastu.\nKomponendid, mis moodustavad marjad, normaliseerivad sapi voolu. Tselluloosis on ka orgaanilised happed, mis aktiveerivad ainevahetusprotsesse. See kehtib eriti ülekaalulisuse ja ülekaalulisusega diabeedi puhul.\nNeerukahjustuse korral on kasulik kasutada arbuusi. See eemaldab liiva, liigne vedelik, omab diureetilist toimet. Rahvameditsiinis kasutatakse seda psoriaasi raviks vähktõve, südame-veresoonkonna ja liigeshaiguste ennetamiseks.\nMarjade kasulike omaduste seas:\npõletiku eemaldamine neerudes ja kuseteedis;\nsüstemaatiline sissevõtmine eemaldab kolesterooli;\nhästi pesu neerud;\npuhastab soolte hästi.\nKas diabeetiline on arbuus?\nDiabeedi toitumise peamine reegel on vältida suhkru tõusu. Inimene peab muutuma raamatupidajaks oma elus ja kogu aeg looma toidu tarbimist.\nToidu planeerimisel võetakse arvesse toiteväärtust ja glükeemilist indeksit. Igapäevane menüü tuleks koostada, jälgides valkude, rasvade ja komplekssete süsivesikute tasakaalu.\nKas ma võin tarvitada arbuusi 2. tüüpi diabeedi jaoks? Selle magusa maitse järgi otsides on suhkru suure sisalduse kohta mõte. Kuid magus maitse on tingitud sel juhul fruktoosi olemasolust.\n100 g marjadest sisaldab 4,3 g fruktoosi, glükoosi - 2,3 g. Võrdluseks võite võtta muid köögivilju. Näiteks porgandid sisaldavad 1 grammi fruktoosi ja 2,5 grammi glükoosi.\nMarjadis on vähem süsivesikuid kui hernes, õuntes ja apelsinides. Nende sisu on ligikaudu sama, kui sõstarikas, vaarikad ja karusmarjad.\nBerry mõjutab keha positiivselt ja aitab:\neemaldada kahjulikud ained, mis on eriti oluline 2. tüüpi diabeedi puhul.\nNegatiivne hetk - terav suhkur hüppab, kui seda kasutatakse tavalisel kohal. Paljud kaaluvad arbuusi toidutoodet. Kuid sulle pole vaja illusioone külastada - see sisaldab lihtsaid suhkruid.\nSelle põhjal saame järeldada, et arbuus toitainelise väärtuse poolest ei anna suhkurtõvega patsientidele palju kasu.\nKeha võime glükoosi imenduda diabeedi korral sõltub voolu raskusest. 2. tüüpi diabeetikutele on lubatud süüa kuni 700 g päevas. See määr on kõige parem jagada 3 korda.\nSamuti tuleks kaaluda muid toiduvalikuid. Berõu võib tarbida, võttes arvesse soovitatavat toitu koos XE koguse arvuga.\nNüüd peame mõistma veel üht olulist näitaja - marja glükeemilist indeksi. Toidu valimisel tuleb seda tingimata arvesse võtta. GI on näitaja süsivesikute mõjust glükoosikõikumistele veres.\nGlükeemiline indeks jagunes tavapäraselt kolmeks tasemeks:\nmadal tase - GI vahemikus 10-50;\nkeskmise tasemega - GI vahemikus 50-69;\nkõrge tase - GI vahemikus 70-100.\nArbuuside glükeemiline indeks on 70. See on suhteliselt kõrge näitaja, vaatamata toote madala kalorsusega sisaldusele. See aitab kaasa kiire, kuid lühiajalise suhkru hüppele. Selles suhtes on melon kasulikum, kuna tema glükeemiline indeks on 60.\nDiabeetikud peavad arvestama ravimi kasutamise üldiste vastunäidustustega.\nmaohaavandi äge seisund;\nArbuus - kasulik marja, mis sisaldab palju kasulikke aineid. Diabeetilistel patsientidel on see lubatud toitumisalaseks kasutamiseks piiratud ulatuses. Samuti võetakse arvesse üldiseid vastunäidustusi.\nArstid määravad diabeetikutele vähese süsivesikutega dieedi, et kontrollida veresuhkru taset normaalses vahemikus. Toit põhineb toidu glükeemilisel indeksil (GI), nende kalorikogus ja glükeemiline koormus (GN) on samuti arvestatud. GI näitab, kui kiiresti glükoos siseneb verd pärast teatud toidu või jooma söömist.\nLisaks on vaja õigesti süüa - veetasakaalu jälgimiseks - kuus korda päevas, mitte üle uinuda ja mitte nälgima. Selline toitumine muutub domineerivaks insuliinsõltumatu tüüpi "magusaks" haiguseks. Suure kompenseerimisega 2. tüüpi diabeedi jaoks on sport. Saate eelistada jooksmist, ujumist või sobivust. Klasside kestus on vähemalt 45 minutit päevas või vähemalt iga teine päev.\nEndokrinoloogid räägivad oma patsientidele peamist heakskiidetud toitu, pöörates vähe tähelepanu neile, kellel lubatakse kasutada erandit või üldse keelatud. Selles artiklis arutame seda marju nagu arbuus. Arutletakse järgmiste küsimuste üle - kas võite suhkrut tarbida arbuusi, kas suhkru on palju arbuus, GI arbuus, selle kalorikogus ja insuliini koormus, kui palju võite seda puuvilja toidu dieediga ravida.\nDiabeetiline toit loetakse selliseks, mille indeks ei ületa 50 ühikut. Tooted, mille geenijõudlus on kuni 69 ühikut, võib patsiendi menüüs esineda ainult erandina, kaks korda nädalas kuni 100 grammi. Suure kiirusega toit, see tähendab üle 70 ühiku, võib põhjustada glükoosi kontsentratsiooni järsu suurenemise veres ja selle tagajärjel hüperglükeemiat ja haiguse kulgu halvenemist. Tegemist on peamise suunaga teise tüübi diabeedi toitumise ettevalmistamisel.\nGlükeemiline koormus on GI-il uuem, hinnang toodetele glükoosi tasemele veres. See indikaator näitab kõige "ohtlikumat" toitu, mis hoiab glükoosi kontsentratsiooni veres pikka aega. Kõige tõukamaks olev toit sisaldab 20 süsivesikuid ja rohkem, keskmine GN on 11-20 süsivesiku ja 10 süsivesiku madalaima väärtusega 100 grammi toote kohta.\nSelleks, et välja selgitada, kas võite süüa arbuusi 2. ja 2. tüüpi diabeedi korral, peate uurima selle marja indeksit ja koormat ning võtma arvesse selle kalorikogust. Vahetult tuleb märkida, et kõiki madala määraga puuvilju ja marju võib süüa mitte rohkem kui 200 grammi.\nGeograafiline tähis on 75 ühikut;\nglükeemiline koormus 100 grammi toote kohta on 4 grammi süsivesikuid;\nKaloritemperatuur 100 grammi kohta on 38 kcal.\nSelle põhjal on vastus küsimusele - kas 2. tüüpi diabeediga arbuusid on võimalik süüa, vastus pole 100% positiivne. Kõik see on seletatav üsna lihtsalt - kõrge indeksi tõttu suureneb glükoosi kontsentratsioon veres kiiresti. Kuid GN-i andmete põhjal selgub, et kõrge kiirus kestab lühikest aega. Eeltoodust tulenevalt ei ole soovitatav süüa arbuusi, kui patsiendil on II tüüpi diabeet.\nKuid haiguse tavapärase käigu ajal ja enne füüsilist koormust võib see lubada väikese koguse selle marja lisamist oma dieedile.\nDiabeedi arbuus on kasulik, sest see sisaldab rohkesti vitamiine, mineraale ja mineraale. Suvel on see marja suurepärane janu kustutaja. Selle marja võimalikud eelised hõlmavad asjaolu, et seedetrakti paranemine tuleneb kiudude ja pektiinide olemasolust.\nTavaliselt diabeedi kogemus on koormatud erinevate komplikatsioonide, millest üks on puhitus. Sellisel juhul on II tüüpi diabeedi arbuus hea diureetikum. Seal on arbuus, traditsiooniline meditsiin nõustab tsüstiiti, püelonefriiti ja liiva olemasolu neerudes. Kui urolitiaas, vastupidi, toode on, see ei ole vajalik, sest see võib põhjustada kivide liikumist kehas.\nArstid on lubatud, seal on marja- ja rasedad naised, samuti arbuus kõrge foolhappe sisaldus. Vitamiin B 9 olemasolu avaldab kasulikku toimet kardiovaskulaarsüsteemile.\nArbeid diabeetikutele on kasulik järgmiste ainete esinemise tõttu:\nKas arbuus suurendab immuunsüsteemi? Kahtlemata jah, kuna see on rikas askorbiinhappega, mis suurendab organismi vastupanuvõimet erinevate infektsioonide ja mikroobide suhtes. Vitamiin B6, või seda nimetatakse ka püridoksiiniks, kiirendab ainevahetust, nii et arbuus on tihti paljudele dieedidele, mille eesmärk on kaotada liigne kaalu.\nNikotiinhape (vitamiin B 5) aitab alandada kõrget vererõhku ja laiendada veresooni. Karoteenid on võimas looduslik antioksüdant, mis aeglustab vananemisprotsessi ja eemaldab keha kahjulikke ühendeid.\nKas on võimalik arbuus olla, kui patsiendil on 2. tüüpi diabeet - diabeetik peab otsustama iseseisvalt, võttes arvesse haiguse individuaalset käiku ja selle ravimi kasulikkuse ja kahjude suhet selle kehasse.\nTuleb meeles pidada, et arbuus põhjustab vere glükoosisisalduse suurenemist, seega peaks selle kasutamine olema erand, mis on kuni 100 grammi.\nLubatavad suhkrupeedi marjad ja viljad\nDiabeedi korral võite aeg-ajalt toitu täiendada puuviljadega, mille indeks on üle 50 ühiku. Tooted, mille indikaatoritel on 0-50 ühikut, peaks olema menüüs igal päeval, kuid mitte rohkem kui 250 grammi päevas, eelistatult hommikusöögiks.\nNäiteks võib melonit kasutada mitu korda nädalas, kuna keskmise indeksi keskmise indeksiga tooteid ei koormata dieeti. Sama kehtib ka hirma kohta, kuna selle näitajad on ka keskmises vahemikus.\nDiabeet nõuab, et patsiendid loobuksid mitmesugustest maiustustest ja öeldaksid mitte oma lemmikdesserti. Kuid paljud inimesed ei tea, et looduslikud suhkruvaba maiustused diabeetikutele on valmistatud madala GI-ga puuviljadest ja marjadest.\nkõik tsitrusviljad - sidrun, mandariin, apelsin, greibid, pomelo;\nsloe (looduslik ploom);\nMadala indeksi marjad:\nParem on süüa värskeid puuvilju ja marju ning istusid puuviljasalatite valmistamiseks, siis kohe enne serveerimist. Konserveeritud toidud ei ole soovitatavad, kui inimesel on diabeet, sest säilitamise protsessis kasutatakse tihti suhkrut ja kahjulikke kemikaale.\nMahlad on ette valmistatud, sest töötlemise käigus kaotavad nad väärtusliku kiudaine, mis on tingitud glükoosi vere järkjärgulisest sisenemisest.\nKokku 150 ml mahla võib põhjustada suhkru kontsentratsiooni tõusu veres 4... 5 mmol / l.\nDiabeet on edukalt kontrollitud madala rasvasisaldusega dieediga ja LAK-iga 2. tüüpi diabeediga. Klassid tuleks hoida vähemalt iga teine päev, kuid eelistatavalt 45 kuni 60 minutit iga päev.\nAinult teie ei peaks tegelema raskete spordialadega, kuna tervisele on negatiivseid tagajärgi. Kui mõnikord ei ole kehalise tegevuse jaoks piisavalt aega, peaksite vähemalt jalutama.\nRegulaarsete harjutuste abil on lubatud järk-järgult suurendada töökoormust ja aega, muidugi pöörates tähelepanu vere glükoositaseme muutusele.\nVõite eelistada sellist sporti:\nKui enne treenimist tekib tugev nälg, siis on vastuvõetav korraldada tervislik ja tervislik suupiste. Ideaalne võimalus oleks 50 grammi pähkleid või seemneid. Nad on suured kalorsusega, sisaldavad valke ja pikendavad keha energiaga.\nTeise tüübi diabeet on kerge kontrollida, kui te järgite toitumisravi reegleid ja regulaarselt.\nSelle artikli video räägib arbuuse eelistest.\nSöö diabeedi pirnid - kas see on võimalik või mitte?


NAINE TAPAB MEHE MUNANDIT PIGISTADES - ELUVIIS - 2021\nNaine tapab mehe munandit pigistades\nSurma saamiseks on palju halbu viise, kuid Hiinas mehega juhtunu peab olema üks halvimaid maailmas. Ta - Hiina ajakirjanduse poolt tundmatu - vaidles naisega valesti pargitud rolleri üle. Pärast mõne "sobimatuse" muutumist hakkas võitlus muutuma füüsiliseks.\nMees isegi immobiliseeris naise, mis sundis teda oma mehe ja poja pärast karjuma, kuid nad polnud läheduses, et teda aidata. Kuna tal polnud põgenemisvõimalusi, haaras ta ründaja munandid nii tihedalt kui võimalik, pannes teda valudest krampima. Pärast kokkuvarisemist viidi mees haiglasse, kuid suri lõpuks.\nKas tõesti on võimalik niimoodi surra?\nGizmodo veebisait võttis vastuse leidmiseks ühendust uroloogiga, kelle nimi oli Irwin Goldstein. Ta ütles, et purustatud munanditega on võimalik surra. "Munandid on puudutuse suhtes väga tundlikud ja nendele liiga suure jõu rakendamisel tekib suur adrenaliinitõbi ... See võib kindlasti põhjustada südameinfarkti."\nToodeVideosalvestusMuusikaJet pakkHalloweenKunst / kultuur


Sel aastal jäävad suursugused maskipeod ära, kuid Halloween‘i pühasid ei ole keegi tühistanud. Võtke oma õudne kostüüm kapist välja, pange jube ilus grimm peale ja pidage oma sõpradega Halloween‘i pidu kaugvariandina!\nMis teile Halloween‘i grimmile mõeldes kõigepealt pähe tuleb? Kindlasti on see midagi õudset, näiteks kahvatu armiline näonahk, lahtised verised haavad, erinevad nõia- ja klounimeigi elemendid. Milline iganes see grimm ka poleks, saavutatakse sellega soovitud efekt – varjata oma päris nägu ja proovida olla keegi teine.\nGrimmi ajalugu ulatub tagasi iidsete aegade ühiskondadeni, vanade kreeklaste ja roomlaste seas toimuvast ülistamisest kuni Elizabethi ajastu aristokraatlikult kahvatu grimmini, mis kogus populaarsust ka Marie Antoinette'i ajal. 17. sajandi Inglismaa puritaane peetakse üheks esimeseks suuremaks religioosseks rühmituseks, kes arvas, et grimm väljendab inimkonna kurjust. Puritaanide arvamuse kohaselt tekitatakse grimmiga petlik mõju, seetõttu seostati kosmeetikat võlujõududega ja selle kasutamine oli seadusega keelatud. Edevust ja ilu peeti patu ilminguks ning kui naine kandis peeglit kaasas, oldi arvamusel, et ta näeb seal kuradit ja suhtleb temaga peegli kaudu.\nAja jooksul on ka filmid muutunud Halloween‘i grimmi inspiratsiooniallikateks. Näiteks 20. sajandi populaarseimad filmid Frankensteinist („Frankenstein and the Wolf Man“), Draculast, muumiast ja muudest populaarsetest filmitegelastest on mõjutanud Halloween‘i traditsioonilise välimuse ja grimmi trende. Ka ikooniline nõida kuvand on tänapäeval laialt levinud – seda tänu legendidele Salemi nõidadest ja nende seosele Inglise puritaanidega, kes pidasid nõidumist suurimaks kuriteoks. Just seetõttu domineerivad kostüümivalikus must ja valge värv, samas kui grimmis domineerivad üheselt tumedad lauvärvid, must silmapliiats ning võimalikult hele peitekreem ja puuder. Värvide, varjude ja proportsioonidega mängimine – koletiste omadusi jäljendades – äratab Halloween‘i õudused tõepoolest ellu.\nKõik see on tänapäevaste traditsioonide põhjenduseks, miks Halloween‘i ei saa grimmita (mis räägib võlujõust ja isegi kurjuse maailmast) ette kujutadagi. Grimmiuudiseid jälgides tahame teile näidata, kuidas ülimalt asjakohaste metalliktoonidega teha kergelt õudne 1920. aastate nuku Halloween‘i grimm.\nPhoto Filter Powder FoundationKompaktpuuder39.49 € / 9.90 g\nUUDIS+2Anastasia Beverly Hills\nPerfect BlushPõsepuna8.39 € / 4.50 g13,99 €\nInterstellar Smokey Eyeshadow PaletteLauvärvipalett19.99 € / 1.00 gab.\nDazzleshadow LiquidVedel lauvärv23.00 € / 1.00 gab.\nDiorshow IconicPikendav ripsmetušš38.99 € / 10.00 ml\n-25%KAMPAANIA+2Douglas Make - Up\nTattoo BalmNiisutav huulepalsam9.74 € / 1.00 gab.12,99 €


Miks mitte Eestist lahkuda? - Äripäev\nMiks mitte Eestist lahkuda?\nAnu Tamm 18. juuni 2007, 00:00\nVõõrtööjõu sissetoomise vajadus on muutunud möödapääsmatuks nagu vereülekanne raskelt haavatule. Samas hakkab see tunduma võttena, kus voolikust pumbatakse verd organismi, et see kinniõmblemata haavast jälle välja voolaks. Välismaale tööle siirdunute täpset arvu ei tea siiani keegi. Samal ajal käib meedias aktiivne diskussioon võõrtööjõu sissetoomise võimalustest, vajaduse mahust ja oodatavast kvalifikatsioonist.\nVõõrtööjõu sissetoomine peaks teoreetiliselt leevendama tööjõupuudust ning alandama keskmist palka. Seega - teoreetiliselt on kasulik ainult keskmisest odavama tööjõu sissetoomine. Kuna aga ettevõtjaid üritatakse kohustada maksma mujalt tulnule keskmist või keskmisest kõrgemat palka, ei alandaks võõrtööjõu sissevool Eestis pakutava palga taset, vaid pigem kergitaks seda veelgi.\nEraldi analüüsi vajaks eeldus, et Eestisse on üldse võimalik võõrtööjõudu sisse tuua. Viimane organiseeritud korras võõrtööjõu ostu ja riiki toomise praktika on 150 aastat vana, pärineb teiselt kontinendilt ega leiaks tõenäoliselt rahvusvahelist heakskiitu.\nPraktika ja uuringud on näidanud, et valmisolek töömigratsiooniks Eestisse on võrdväärselt kasin nii ELis kui kolmandate riikides. ELi riikide tööjõud ei ole eriti migreerumisaldis. Kolmandate maade kvalifitseeritud tööjõudu ei ahvatle ei Eestis pakutav palgatase, keelenõuded, sotsiaalsete garantiide tase ega ka kliima.\nMe konkureerime kolmandate riikide tööjõu pärast jõukate riikidega. Meile on kättesaadav vaid tööjõud, kelle teadmised-oskused ei osutu konkurentsivõimeliseks Londonis, Moskvas ega muudes tõmbekeskustes. Kohalik tööjõud on kohanenud üha kasumikesksemaks muutunud ühiskonna väärtustega kiiresti ning lojaalsus tööandjale kestab sageli vaid kuni 150protsendise palgatõusu pakkumiseni.\nGallup World Polli 2006. aastal tehtud uuringu tulemusena selgus, et jäädavalt on valmis emigreeruma 20 protsenti Eesti ja Läti elanikest, kui nad saaks seda endale lubada. Noorema tööealise elanikkonna valmisolek migreeruda on veel kõrgem, seda sooviks 44 protsenti Eesti 15-24aastastest.\nViiendik tööjõulisest elanikkonnast laseks riigist jalga, kui see vähegi võimalik oleks. Pealekasvavast tööjõust ligi pool? Miks ometi?\nMinnakse muidugi tavaliselt raha pärast. Eestisse naasmiseks nimetab juba välja rännanud tööjõud peamiselt kahte olulist argumenti: võimalust teenida samaväärset sissetulekut ja tööandja samaväärset suhtumist töötajasse.\nKui palgaargument on lihtne ja arusaadav, siis milles võiks olla erinevus tööandja suhtumises?\nEesti ratifitseeris Euroopa sotsiaalharta osaliselt. Ratifitseerimata jäid näiteks alalõigud: ohtlike/tervistkahjustavate alade ohtude vähendamine või tööaja piiramine; tervishoiualaste profülaktika- ja nõustamisteenuse arengu soodustamine; töötajate õigus saada töötasu, mis tagab inimväärse elatustaseme; noortöötajate või kutseõpilaste õigus saada õiglast palka või sobivat hüvitist; õigus väärikale kohtlemisele tööl.\nTegelikult on mõned neist n-ö ise ratifitseerunud, mõned ka reguleeritud teiste aktidega.\nKuid siiski, puhthüpoteetiliselt: miks peaks töötaja tahtma teha täistööajaga tervistkahjustavat tööd tasu eest, mis tema peret vaesuspiiril elama sunnib, omamata isegi õigust väärikale kohtlemisele töökohal?\nEga ei peagi tahtma. Ta saab valida paremate tingimustega tööturu. Meie töö- ja seadusandjate mure on kohalik turg ses kontekstis konkurentsivõimeliseks muuta - seda ka vajaliku võõrtööjõu importimiseks. Või mis veelgi parem - juba väljarännanud tööjõud Eestisse tagasi meelitada.