Lõiv alustas hooaega neljanda kohaga, Pruus 26. – EJL\nLõiv alustas hooaega neljanda kohaga, Pruus 26.\nFebruary 10, 20223min60\nEesti maastikuratturid Janika Lõiv (KMC Orbea) ja Peeter Pruus (Buff – Megamo Team) tegid hooaja esimese stardi Hispaania mitmepäevasõidul Mediterranean Epic (UCI HC). 29-kilomeetrisel avaetapil sai Lõiv eliitklassi naiste seas neljanda ja Pruus eliitklassi meeste hulgas 26. koha.\nAvaetapil startisid ratturid eraldistardist ning täiega tuli sõita esimesed 19 kilomeetrit Antenas Oropesa del Mar nime kandva tõusu otsa. Seejärel läks kell kinni ning ratturid said nautida kümnekilomeetrist laskumist finišisse.\nKiireima naise Ramona Forchini võiduajaks mõõdeti 53 minutit ja 15 sekundit. Teise koha sai Natalia Fischer Egusquiza (54.11) ja kolmanda Janina Wust (54.51). Eesti valitsevat olümpiakrossi meistrit Lõivu jäi pjedestaalist lahutama vaid 15 sekundit.\n„Nagu ikka on esimesed stardid väga valusad nii jalgadele kui hingamisele. Kuna aga hetkel on siiski veel päris talv ja minu jaoks on käimas treeningperiood, ei ole ma mitte kuidagimoodi selleks võistluseks valmistunud,“ rääkis Lõiv. „Tulin siia tempotreeninguid tegema ning oma uue rattaga rohkem sõbraks saama.“\nMeeste klassis pälvis esikoha maastikumaratoni valitsev Euroopa- ja maailmameister Andreas Seewald ajaga 43.53. Pjedestaalile jõudsid ka Georg Egger (44.17) ja Lukas Baum (44.19). Pruusi ajaks mõõdeti 46 minutit ja 34 sekundit, mis andis talle 26. koha.\n„Olen saanud viimasel neljal nädalal korralikult treenida. Talvine ettevalmistus pole aga siiski parim olnud, sest detsembris tuli sisse operatsiooni tõttu kahenädalane paus. Sestap ootused tänaseks väga kõrged ei olnud. Mõtlesin, et võtan oma tempo ja proovin tunnetuse kätte saada. Tunne oli tegelikult hea ja tegin stabiilse sõidu. Tõusul annavad veel lisakilod tunda, kuid võimsusnäitajad on päris head. Siiski peab veel tööd tegema. Kolm päeva ootab veel ees. Esimese stardiga päris rahule ei jää, aga kõike arvestades oli isegi okei. Loodetavasti läheb järgmistel päevadel juba paremini,“ ütles Pruus.\nMitmepäevasõidul algselt samuti võistlema pidanud Greete Steinburg starti siiski ei läinud, kuna haigestus jaanuari lõpus koroonaviirusesse ning pole siiani veel võistlemiseks piisavalt taastunud.\nMediterranean Epicu teisel võistluspäeval ootab rattureid 58 kilomeetrit koos 1700 tõusumeetriga.\npreviousLauk Türgis kolmas, Räim Omaanis kümnes\nnextPrantsusmaal oli võidukas Ganna, Vahtra 84.


hers – TREENIVA NAISE AJAKIRI NR 1\nJULGELT JÕUSAALI! Puhkuselt naasnud jagunevad laias laastus kahte leeri, rääkides trennist ja toitumise rutiinidest. Ühed lausa tormavad mägesid liigutama, aga teised otsivad ja ootavad inspiratsiooni, sirvides pilte või mõtteterasid sotsiaalmeedias. Meil on selles numbris lahendused mõlematele! Mäeliigutajate meeletule pealehakkamisele ja … Continued\nINSTA2018 KOODIGA: ajakiri aastaks vaid 9,90 + kuu aega netilugemist tasuta!\nBEFIT2018 VÕISTLEJATE GALERII\nBEFIT2018 VÕISTLEJATE GALERII Kvalifitseerunud võistlejate foto “ENNE”\nBeFIT2018 – TREENI PARIMASSE VORMI JA VÕIDA!\nTREENI PARIMASSE VORMI JA VÕIDA! BEFIT2018 VORMITREENIMISE VÕISTLUS toimub juba neljandat korda ning kogub populaarsust naiste seas! Kelle jaoks on see taas üks võimalus seada endale eesmärk, kelle jaoks täiendav “motivatsioonilaks”, kelle jaoks mõni muu põhjus osavõtmiseks, kuid kindel on … Continued


Leisi vald: pöördume komando kaitseks kohtusse - Saarte Hääl\nOTSUSEKINDEL: Ludvik Mõtlep lubab, et kui vaja, minnakse komando kaitseks ka kohtusse. Foto: Egon Ligi\nVallavanem Ludvik Mõtlep märgib eile Kalev Timbergile saadetud kirjas, et vallavalitsus lähtub õiguste kaitsel dokumendis “Eesti turvalisuspoliitika põhisuundade aastani 2015 heakskiitmine” öeldust: “Eesti on aastal 2015 turvaline ühiskond, mis väljendub ohutumas elukeskkonnas ja igaühe turvatunde suurendamises ning hukkunute või tervisekahjustusi saanute arvu vähenemises.”\nKaks meest valvesse\n“Oleme kategooriliselt Leisi päästekomando likvideerimise vastu,” kinnitab Mõtlep ja kordab üle Leisi valla kompromissettepaneku: “Nõustuksime 2-mehelise valvega Leisis, mis vähendaks personali kulu, garanteeriks kiirreageerimise õnnetuste korral ja annaks meile vabatahtliku tugiüksuse moodustamise võimaluse riikliku komando juurde.”\nNäiteks toob vallavanem kolmapäeval Kopli külas toimunud tuleõnnetuse, kuhu esimestena jõudsid Leisi päästjad; kui tuli oli juba kustutatud, jõudis kohale ka Kuressaare komando.\nLudvik Mõtlep heidab Kalev Timbergile ette, et too pole suutnud seni selgelt välja öelda, kui suur on rahaline kokkuhoid, mis saadakse Leisi komando sulgemisel. Kui vallavalitsuse arvestuste järgi on komando aastased kulud kuni 180 000 eurot, siis päästeamet on korduvalt maininud 360 000 eurot, mis oleks nagu kokkuhoid Leisi komando sulgemise pealt.\nLudvik Mõtlepa hinnangul vajab see summa selgitust, sest Timberg on avaldanud, et Leisi isikkoosseis saab töökohad süsteemisiseselt ja palgakulu seega ei vähene.\nKokkuhoidu ei teki\n“Kui see on planeeritud kulu tulevikuks (tehnika väljavahetamise vajadus), siis usume, et uusi kalleid masinaid ei ole kunagi antud ja ei olegi vaja maapiirkonda,” kirjutab Ludvik Mõtlep, kelle sõnul vahetatakse amortiseerunud tehnika ka edaspidi rotatsiooni korras välja siis, kui uuendatakse suurlinnade masinaparki.\nKuna Kalev Timberg on aga kinnitanud, et Leisi tehnika jääb kasutusse, jääb selle väljavahetamise vajadus üles ka siis, kui see viiakse üle teise üksusse. Seega ei teki kokkuhoidu ka sellest.\nMõtlepa sõnul pole Leisi valla ja sellega piirnevate alade elanikele kuidagi suudetud põhjendada Leisi komando likvideerimise otstarbekust ega ole näidatud, millised on alternatiivid elanike ja vara kaitsmiseks.\n“Saaremaal mitme päästesündmuse toimumisel üheaegselt ei ole välisabi kaasamine saarelisuse tõttu võimalik,” lisab ta. “Oleme seisukohal, et riikliku päästestandardi (kõigil komandodel elupäästevõimekus) tõstmine kärpe-eelarve tingimustes ei ole mõistlik, seda enam osa maapiirkondade elanike arvel.”\nSiseministril palutakse komandode sulgemine peatada\nRiigikogu Keskerakonna fraktsioon tegi siseministeeriumile ettepaneku peatada päästekomandode sulgemine seniks, kuni riik ei ole loonud vabatahtlike päästjate toimivat süsteemi.\nKadri Simsoni allkirjastatud ja siseministeeriumile saadetud kirjas selgitatakse, et kohalikud inimesed on päästekomandode sulgemise vastu aktiivselt võitlema asunud, sest komandode sulgemisel kaob inimeste turvatunne. Kahetsusväärselt puudub praegu ka vabatahtlike päästjate piisavalt tõhusalt toimiv süsteem.\n“Leiame, et on ebaõige sulgeda töötavaid päästekomandosid enne, kui ei ole toimivat süsteemi vabatahtlike päästjate näol,” seisab Keskerakonna fraktsiooni kirjas, kus rõhutatakse, et riigist on vastutustundetu jätta inimesed turvatundeta.\n“Kiri on ministeeriumisse hiljuti saabunud, hetkel me veel kujundame vastust,” ütles siseministeeriumi avalike ja välissuhete juhataja Katrin Lunt.\nLisatud: 27.01.2012 / 16:29\nKahjuks ei saadud minu kirjutisest aru.\nToetus ongi sisulise tegevus kohta: jätta Leisi komando kompromisslahenduse raames tegevusse. Seda toetust tuleb võtta kui tõestust, et asi on õige mida aetakse ja samamoodi mõtlejaid on mujalgi kui Leisi vallas. Mina olen valmis seda oma allkirjaga tõendama. Ma usun, et Saaremaal on neid väga palju, kes ka oma allkirja selleks annaksid.\nLisatud: 27.01.2012 / 18:22\nEdasi Ludvik….. teisiti vist asju ei ole enam võimalik ajada\nLisatud: 27.01.2012 / 19:57\nMehed see on pööre ja oluline pööre maaelu säilitamise ja arengu nimel. On sellist revolutsiooni hõngu tunda nii et judinad käivad üle selja. See on ilus nagu Tätte ühes lauluski. Selliste meestega, nagu Mõtlep ja Kandimaa, maaelu ei välja ei sure. Super tandem.\nAga Timbergi ja need teisedki, kes selle komandode sulgemise välja mõtlesid, paneme laulu sisse ja siis tantsitakse ka 100 aasta pärast tantsupidudel " Pritsumeeste polka"t ( Anne võiks sellise tantsu seada ) Leisi ülestõusmislaulu saatel. Vot nii.\nLisatud: 27.01.2012 / 09:37\nElu läheb oma rada ja see punnitamine siin võib-olla annab ka mingi tulemuse, kuigi kahtlen. Järgmisena hakkab vald vast võitlema gümnaasiumi säilitamise nimel. Aga küsigem, miks peaksid noored oma kodu ja perekonna looma ääremaal, eemal töökohtadest, karjäärivõimalustest, kultuurilistest meelelahutustest? Ja oma lapsed jätma ilma muusikakoolist, spordikoolist, kunstiringist ja mis kõik teiste huvialaringidega seotud tegevustest. Mõelge, kas tõesti soovite oma lastele, kes teiega maal veel koos elavad, põhiliselt sotsiaaltoetustele tuginevat elu, toetuseks vanavanemate pension?\nPöördumine päästeameti pealiku poole on hästi argumenteeritud ja soe tunne tuleb südamesse , lugedes , kuidas vallavanem seisab oma rahva turvalisuse eest . Edu Teile , vallavanem Ludvik Mõtlep !\nLisatud: 27.01.2012 / 09:39\nAu ja kiitus Leisi vallavanemale ja valla rahvale!\nLisatud: 27.01.2012 / 09:58\n"Aga küsigem, miks peaksid noored oma\nkodu ja perekonna looma ääremaal, eemal töökohtadest,\nkarjäärivõimalustest, kultuurilistest meelelahutustest?"\nSest selle inimese huvid, eluvaade ja väärtused on teised. Ei ole keegi käsukorras maale kolinud.\nLisatud: 27.01.2012 / 10:32\npere on otsustanud maal elada ja saavad oma eluga seal ka hakkama, milleks siis kisa nn. maaelu ümber? Ikka et pole töökohti, lastel koolis kauge käia või "keegi" kooli hoopis likvideerib, kauplust ja postkontorit pole ukse all jne. Kes tahab, las elada maal, kuid mis on selle "paljajalu suvehommikul kasteses rohus" kinnimaksmise hind ja kes seda peab maksma?\nLisatud: 27.01.2012 / 10:59\nTo nipi ja kk:\nKolisin maale Tallinnast (oh mind rumalat). Kohta, mille läheduses sel hetkel oli päästekmando, gümnaasium, lasteaed, pood, postkontor. Renoveeritud koolimajas on lastel tantsuringid, spordiringid. Küla seltsielu on kirju, et peaaegu igal nädalavahetusel toimub midagi. Inimesed on aktiivsed ja küla noored tahavad peale ülikooli õpinguid koju tagasi tulla.\nTööl käin jah kaugel, aga muud hüved on mul olemas ja mul on turvaline elada oma kodus … veel. Mets on mu maja kõrval, kui tahan jalutan mere äärde ja kui tahan, siis kõnningi kasteses rohus paljajalu.\nJa mulle meeldib maal elada!\nAga nüüd … postkontor veel on, päästekomando pannakse kinni, gümnaasiumi osa tahetakse kinni panna. Kas te tõepoolest arvate, et siis tahavad noored ka tagasi tulla? Ettevõtteid sellisesse piirkonda ei tehta, sest pole turvaline ja pole noori inimesi! Ja noored ei tule, sest pole tööd!\nJa miks minul (maksumaksjal) ei tohi olla turvalisus tunnet? Kas minu vara on vähem väärt kui linnainimese oma? Kindlustuse puhul saan ma raha, aga mälestusi ma tagasi ei saa! Kas ma pean selleks linna kolima, et tunda end inimesena? Ja siis räägitakse, et kõik on võrdsed!\nLeisi päästekomando sulgeminee, ei ole ainult Leisi valla inimeste probleem! See on kogu Saremaa probleem.\nTeile, kes te Kuressaares (suures linnas) elate! Kas te arvate, et näiteks kui on tulekahju Leisi vallas ja ei põle mitte kuur vaid talu ja kõik päästjad on õnnetuskohal, saab päästa mõnda hoonet Kuressaares? Või hoopis Muhus? Aega läheb sõiduks ikka 30 minutit (Muhu puhul rohkem). Aga võibolla öeldakse, et palun oodakse, sest meil pole teile mehi abiks saata.\nSelle asemel, et vinguda kinnimaksmise hinnast (ka maainimesed on maksumaksjad!), tuleks toetada Leisi päästekomando hoidmist Saaremaa turvalisuse nimel!\nMõelge selle peale! Maa inimesed ei ole nii rumalad kui arvatakse!\nLisatud: 27.01.2012 / 11:08\nLeisi on omale tubli vallavanema valinud.\nLisatud: 27.01.2012 / 11:23\nOlen nipi esimese kommentaariga päri, sest elu maal hääbub lähema paari aasta jooksul. Täna võitleme päästeteenistuse eest homme alustame võitlust kooli eest ja ülehomme kaupluse eest, sest ostjaid on vähe.\nSamas kallinevad kütusehinnad, mis seavad omakorda piirid liikumise töökoha ja kodu vahet. Ka maainimene hakkab ükskord mõtlema, et ega see elu maal pole odav ja lihtsam on toime tulla linnas või selle lähiümbruses.\nLõpuks saab ka vallavalitsus aru, et ilma rahata ei taha keegi vallavalitsuses tööd teha, sest maksumaksjaid ei ole. Siis hakkab valdade liitmine.\nLisatud: 27.01.2012 / 11:25\nKahe käega toetan vallavanema püüdlusi, terve mõistus peab võitma!\nLisatud: 27.01.2012 / 12:09\nolen sinuga nõus to Myy.\nKõik teavad, et maal elavad inimesed on kõige rikkamad.\nAga kas siis tõesti peavad kõik inimesed linnas või linna ümbruses elama? Kas nii ei teki probleeme? Kas linnas ei ole tööpuudust? Kas linnas on kõigile lastele lasteaia koht? Kas linnas ei ole elu rataste vahele jäänud inimesi? Kas linnas ei ole vaeseid inimesi?\nKas siis linnas on nii hea elada, et sul ei ole millestki puudust?\nSamas pead sa tõdema, et Saaremaa turvalisust Leisi päästekomando sulgemine ei suurenda!\nLisatud: 27.01.2012 / 12:20\nNõus nii Nipi kui Myyga.\nIlmselt on kõik inimesed 100% komando jätkamise ja vallavanema võitluse poolt. Aga tegu on ju ülekantud tähenduses tulekahju kustutamisega, teisiti öeldes tagajärgedega võitlusega. Leisi elanikuna võitlen ka ise, aga küsima peaks ju, mis selliste tulemusteni viib, et strateegilisi objekte tuleb sulgeda. Siingi ajalehes toodud statistika põhjal on Leisi pärast Kuressaaret kõige arvukama kuritegevusega, Leisi on maakonnas sissetulekute poolest viimase kolme seas, elanike arv väheneb jne., jne. Kas vallajuhtimises ei ole olnud strateegiat või on olnud vale strateegia? Kas Leisi pääseb kuuldavale ainult halbade sündmustega, või on vahel kuulda ka midagi positiivset. Vana jutt, aga kui ei ole majandust, ei ole midagi.\nLisatud: 27.01.2012 / 13:04\nTubli oled Ludvik! Toetan Sind siit Mustjala kandist sinu võitluses täielikult. Lisaksin veel väikese mõttekillu: Igas komandos ei peagi olema tullesukeldumise koosseisu, sest piisava komandode tiheduse korral jõutakse kohale nii kiiresti, et tuli on enne kustutatud, kui tekib vajadus tulle minna. Kui see vajadus siiski on, siis nagunii tuleb kaugemalt meeskond koos tullesukeldujatega, mis sest, et vahel külili kraavis.\nMa usun et teie komando on ka tulevikus Mustjala rahvale häda korral vajalik. Arvest meiepoolse toetusega, võibolla ka kogu vallarahva toetusega.\nLisatud: 27.01.2012 / 13:25\nKõik teavad, et inimesed, kes maal elavad jagunevad nagu linnas rikasteks, omaga toimetulevateks ja vaeseteks. Rikastel pole maal mingit probleemi, nemad elavad omas maailmas ja lahendavad oma tekkivad probleemid ise. Kaks järgmist gruppi aga omadega nii hästi toime ei tule ja nende elu muutub maal elades väga kulukaks. Need ongi need inimesed, kes maalt hakkavad varsti ära kolima. Tööpuudus on ka Kuressaares ja siit rändavad inimesed omakorda mandrile või hoopis piiritaha. Noored, kes saanud hea tasuva töökoha, ega siis need siia tagasi enam tule, nemad sätivad ennast juba mujale elama. Linnas pole teps mitte hea elada, eriti siin Kuressaares, sest kui kuhugi sõita tahad tuleb arvestada alati praamiliiklusega, mis järjekordselt elu siin võrreldes mandriga kallimaks ja tülikamaks teeb. Omades suvekodu maal, näen ma täpselt, kui kuradima raske on maal aastaringselt elada, veelvähem lapsi koolitada ja neid kasvatada.\nJuba linnast on näha kui mitmeid klassitäisi meil lapsi iga aasta gümnaasiumid ja ametikoolid lõpetavad, siis kas neile on siin samapalju töökohti, võin vastata, et ega ikka pole küll. Ka minu lapsed on siit saarelt haitunud ja pole neil tagasituleku plaane küll olnud, sest mõlemal oma elamised, head sissetulekud ja ka pered loodud.\nLisatud: 27.01.2012 / 13:27\nKüsimus ei ole ju vallavanemale toetuses või mitte. Nagu veneaegne mai paraad üle Võidu Väljaku: Toetame, Oleme Teiega, Jätkame võitlust, Olge tervitatud jne. Küsimus on ju sisuline.\nLisatud: 28.01.2012 / 21:47\nMillised on Sinu konkreetsed ja tegusad ettepanekud majanduse arenguks Leisi vallas?Pean silmas neid,mis on käiku läinud ja kasu toonud.Kui paljudele Sina tööd annad,et Leisi valla majanduse areng oleks parem,efektiivsem ?Milline on Sinu tubli majanduse arengu strateegia ja kui Sa seda oled püüdnud ellu viia,siis ,kes seda on takistanud?\nLisatud: 29.01.2012 / 15:35\nSee, et asi ei lähtu mingist analüüsist vaid asi ise on ”anaal-lüüsis”, näitavad päästeameti juhtide sõnavõtud jaanuari kuu lõpus.\nNäiteks Hiiu Lehest saame teada Päästeameti juhti Kalev Timbergi kohtumisest hiidlastega:\nTimbergi sõnum oli, et tema ei taha komandosid sulgeda, kuid muud väljapääsu lihtsalt pole. Põhjuseks, et päästeameti eelarve on viimase nelja aastaga vähenenud viiendiku võrra ja ka sel aastal riigikogu seda ei suurendanud. Peadirektori sõnul tähendab see, et viis aastat pole ametil olnud raha investeeringuteks, neli aastat pole amet saanud õieti sõidukeid remontida ega päästjatele tulemustasu maksta, ettevõtte suvepäevadest- jõulupidudest rääkimata. Lisaraha andis minister tänavu vaid depoode sulgemiseks.\nEhk siis komandod tuleb sulgeda, sest raha ei ole riigieelarves. Riigieelarves ei ole raha seetõttu, et IRLi minister üldse ei küsinudki raha päästeteenistuse jaoks vaid ”leidis” raha ainult komandode sulgemiseks.\nKui komandode sulgemisega tõesti päästevõimkus tõuseks, nagu siseministri leitud rahade eest tehtud ”anaal-lüüsis” kirjeldatakse, miks siis Päästeameti juht seda mitte teha ei taha?! ;)\nLisatud: 29.01.2012 / 10:12\nEi kohus ega õiguskantsler saa anda Leisile komandot.\nKohus saab anda ainult hinnangu Leisi komando likvideerimise seaduslikkusele ja õiguskantsler saab anda hinnagu Leisi komando likvideerimise põhiseaduslikkusele.\nAga just õigust ongi hetkel vaja.\nKõige ”jändim” selle asja juures on aga see, et Leisi valla kõige tugevamaks argumendiks on üks riigipalgaline mees, kes Leisi komando säilitamiseks ja siseturvalisuse tagamiseks pole Saare Maakonnas lille ka liigutanud:\nEelmisel sügisel oli ajakirjanduses veel juttu, et Leisi komandot ei suleta. Kui maavanemaks sain, öeldi, et otsus sulgemise kohta on juba tehtud. Kui otsus on lõplik, siis seda tagasi pöörata on keeruline.\nEhk siis MILLAL sai Kaido Kaasik maavanemaks, KES talle ”seda” ütles ja MILLAL tegelikult teostati analüüs, millest väidetavalt lähtuti?!!!\nSeega siseministeeriumi kantsleri Tarmo Türksoni jutt hetkel, kui Kaasikust sai maavanem: ”Päästeameti vastav analüüs valmib käesoleva aasta jooksul, alles pärast seda saab päästeamet hakata vastu võtma päästekomandode võrgustikku puudutavaid lõplikke tulevikuotsuseid” on lihtsalt Leisi vallale näkku valetamine – kõigepealt võeti vastu otsus ja siis hakati otsima sellele otsusele vettpidavaid põhjendusi. Ka sellega ei ole Päästeamet hakkama saanud – ”anaal-lüüs” ei kannata mingit kriitikat ja nüüd teatab päästeameti juht Kalev Timberg juba, et igal pool ei olegi vaja elupäästevõimekust tagada.\nKohtult ja õiguskantslerilt tuleb nüüd taodelda õigeid asju, mitte teha tobedusi nagu http://petitsioon.ee/leisi-paastekomando (”aega veel 215 päeva” No pole ju aega!!! ja see on otsene vesi Leisi päästekomando likvideerijate veskile samas stiilis nagu see teostatud ”anaal-lüüs” – näete kui palju inimesi ”sellest” hoolib ja ärge nüüd ütelge, et ”vabatahtlike” poleks kuskilt võtta!!!)\nLisatud: 03.02.2012 / 18:33\nParafraseerides Oskar Lutsu: "Kui Kaido Kaasik maavalitsusse jõudis oli Leisi komando saatus juba otsustatud."\nSamas teistes maakondades on maavanemateks maavanemad, kes võitlevad maakonna eest lõpuni. Jõgeva maavanema avalik pöördumine Palamuse päästekomando toetuseks 03.02.2012:\nSeadusega on mulle pandud kohustus tagada maakonna tasakaalustatud areng, kuid ilma turvalisust tagamata maakonna eri paigus pole mul seda kohustust võimalik täita.\nTäiendav info võimaluste kohta anda oma allkiri Palamuse päästekomando toetuseks tuleb uue töönädala alguses.\nMis aga puutub sellesse Päästeameti "anaal-lüüsi", siis see tundub olevat ka paljudes teistes kohtades täpselt samade vigadega, nagu Leisi puhul. Näiteks see sama Palamuse komando, mille eest asus võitlusse Jõgeva maavanem –\nSaaremaal on olemas isegi maakondlik kriisikomisjon, mille juht on Saare maavanem. Kahju aga, et Saaremaal ei ole maavanemat.


Mõnusalt suvise atmosfääriga kohad Pärnus - VisitParnu\nMõnusa atmosfääriga kohvikuid, restorane ja istumispaiku jagub siin igale maitsele. Supeluse tänava alguses on näiteks koht nimega Poisi Eine, kust saab osta wrape, burgerit ja poke-t. Selle vastas asub Oliveri Aiakohvik, kus pakutakse grillmenüüd ning kus laudu ja istumiskohti jagub ka suurematele seltskondadele. Eriti meeldib see koht lastega peredele, sest Oliveri Aiakohvikus on suur laste mänguväljak. Uudisena peaks Oliveri Aiakohviku kõrval sel suvel uksed avama 180-kohaline suverestoran Miami. Millal täpsemalt restoran avatakse, on praegu veel saladus.\nFoto: Supelsaksad Facebooki leht\nSupeluse ja Roosi tänava nurgal avab sel suvel uksed uus hommikusöögi- ja jäätisekohvik Roosi. Sealt edasi liikudes jõuame Villa Wessetisse, mis on suvisel ajal pidevalt külastajatest pungil. Villa Wesset on hotell, kus asub restoran, mis suvel laieneb ka tänavale. Wessetist leiad tipptasemel road, lisaks valmistatakse seal häid kokteile ja seal on mõnus suveõhtuid nautida.\nKui kõht on tühi, siis tasub sisse astuda Rannahotelli restorani, mis järgib 1930-ndate glamuuri ja pakub hõrku skandinaavialikku kööki. Maailmatasemel tänavatoidu maitseid leiab Side tänava poolses promenaadi otsas asuvast restoranist Poko, mille kõrval on Poko B, kust saab tellida maitsvat sushit. Restoranides rääkides tasub veel kindlasti külastada Hedon spaahotelli all asuvat restorani Raimond, kus saab nautida kõrgetasemelist a’la carte menüüd.\nFoto: POKO Rannarestoran Facebook leht\nLisaks restoranidele jääb rannapromenaadi äärde veel mitmeid väikeseid mõnusa atmosfääriga paikasid. Näiteks surfiklubid Aloha ja Surf Center, kus lisaks surfivarustuse rentimisele saab ka süüa-juua ja niisama sõpradega chillida. Samuti leiab promenaadi äärest sellised vahvad kohad nagu matkabussist ümberehitatud kokteilibaar Põks ja modernse väljanägemisega rannabaar Oaas. Kes armastab tantsumuusikat, siis Pärnu rannahoones ootab külastajaid ööklubi Sunset, mille terrassil asub Sunset Lounge, kus mängitakse muusikat ja kust saab seda õiget Pärnu päikeseloojangut ja merevaadet nautida.\nNäiteks leiab jõe äärest sellised Telliskivi-hõngulised kohad nagu Kastrul, Kohvila ja Leivakas. Suveks on uksed lubanud avada Suncity Pärnu, ilusat päikeseloojangu vaadet pakkuv kokteilibaar Wunderbaar ja Kataloonia maitseid meieni toov tapaseid ja sangriat pakkuv Baarcelona. Jõeäärt pidi veidi edasi liikudes Liiva tänava nurgal asub treppidest üles minnes koht nimega Liiva peatus, kust on samuti suurepärane vaade jõele ja loojuvale päiksele.\nFoto: Suncity Instagram @suncityparnu


Miks avaldas Äripäev Max Kauri artikli kasiinode riigistamisest?\nMax Kauri artikli avaldamisel 8. novembri Äripäevas oli mitu põhjust.\nEsiteks soovime, et arvamusküljed oleksid mitmekesised ja meie lehes saaksid sõna eri maailmavaadetega inimesed.\nTeiseks oli Max Kauri artikkel hästi kirjutatud. Autoril oli selge seisukoht.\nKolmandaks oli see artikkel provokatiivne. Seda näitas artikli avaldamisele järgnenud vastukajade hulk. Provokatiivne aga heas mõttes, sest tekitas diskussiooni kasiinoäri teemal.\nNeljandaks peegeldas Max Kauri avaldatud arvamusartikkel Eesti ühe mõjukaima partei, Keskerakonna liikme seisukohta. Sellel erakonnal on head võimalused võita kevadised Riigikogu valimised.\nÄripäev ei ole Kauri seisukohaga päri, aga me pole kunagi arvamusküljel artiklite avaldamisel lähtunud sellest, kas need lähevad kokku toimetuse juhtkirjaliste seisukohtadega või mitte.\nKüsi Äripäeva toimetajalt või prominendilt: saada küsimus aadressile [email protected]


Tegemisi siit ja sealt… – Mul ei ole blogi\n/ oktoober 25, 2010/ Inimesed & ühiskond/ 0 kommentaari\nHästi mõnus on alustada selle postituse kirjutamist ilusa sügisilmaga, kui väljas sajab veidi vihma, puudelt on lehed maha lennanud, õues on hoov vihmast veidi sopaseks läinud ja taustaks kõlab “Illusion Of Happiness” (lugu allpool), mis küll varsti läbi hakkab saama, ent minu arust on see Inese üks parimaid inglisekeelseid lugusid, mida ta eales esitanud on, nende hulgas ka eurolugu “Once In A lifetime”. Veel kindlam olen selles, et inglisekeelsed lood sobisid talle tunduvalt paremini, kui eestikeelsed. Kahju, et ta enam ühtki lugu väliskeeles ei esita\nAsudes aga sissekande esimese teema juurde, siis mingi kevadest ehk, võib-olla ka suvest alates on Facebookis üks kasutaja – Aet Vilu, kes näib olevat üks kuradi sitke ja järjekindel naine. Esimesel korral otsustasin, et ei taha teda oma sõbralisti (mul ei ole muidugi midagi tema vastu), aga siiani ei ole ta alla andnud lootuses sellesse listi pääseda.\nEi, järjekindlus on hea asi, teinekord võib kindlasti elus kasuks tulla, aga antud juhtumi puhul hakkab see järjekindlus pinda käima. See inimene ei näi vist teadvat, mida tähendab “Ei”. Aga jah, mis seal ikka;\nKuid vahepeal kuni tänase päevani ei ole ma eriti midagi teinud. Tasapisi ikka töö. Nüüd küll veidi rohkem kui nädal vaba, aga noh, peaasi, et mingi töögi on. Tellisin mõned nädalad tagasi ka puud ära, aga kahjuks sattusin pahaaimamatult halva firma küüsi. Nimelt tellimispäeval, milleks oli kolmapäev (aga mingi kaks nädalat tagasi umbes), küsisin veel kindlalt telefoni teel enne tellimuse andmist üle, kas puud on kuivad ja on need lõhutud (nu see ei olnudki tähtis, lisasin täienduseks). Vastati, et on lõhutud ja metsakuiv. Ülejärgmisel päeval, reede hommikul sain puukesed kenasti kätte. Tundusid kenad ja suured olevat, aga niipalju siiski luisati, et ei ole metsakuiv. Nimelt on need seest märjad, õnneks siiski tuld saab kuidagi nendega teha. Aga siiski leian, et mind on petetud, kuna minu teada ei ole metsakuiv puu sugugi märk, isegi seest mitte. Nujah, nüüd leidus vastupidist tõestav ettevõte. Teinekord olen targem. Lisaks avastasin ka selle, et valgete puudega (ehk siis valge kasetoht peal) on tuld tunduvalt parem teha. Nii ma kahjuks peangi taskulambi saatel kuurist puid tuues alati otsima valgeid puid, mis võtab tunduvalt rohkem mu aega, kui sooviksin. Aga pole viga, vähemalt saan puid otsides veidikene oma lauluoskust lihvida, demonstreerides seda majast möödakäijatele, kes saavad mõelda, et “on alles napakas, laulab kuuris”\nOtsustasin teha sellegi teoks, et panen oma kuurile tabalugu ette, sest linnas pidi liikuma puudevaras, kellel nimeks Ailar. Tuleks igaks juhuks tabakas ette panna, muide lähen endale kah veel vargile\nJa eelmise nädala alguses tuli mulle taaskord meeletu isu muuta mõne sarja introt. Esialgu proovisin õnne “Vampiiritapja Buffiga”, kahjuks ei tulnud sellest midagi välja mõtete puuduse tõttu. Siis aga avastasin YouTube lehelt ühe kantritaolise loo (lugu allpool), mis (kuid võin ka eksida) on ehk “Walker – Texase korravalvur” tegelik tunnuslugu. Vähemalt tundub nii, kuna sõnad on enamasti samad, mida sarja algustiitrites laulab sarja suurimaid peategelasi – Chuck Norris. Mõtlesin siis huvipärast katsetada, kas tuleb sellest uuest ja pikemast introst midagi välja või ei, kasutades nimetatud kantrilugu taustana. Alustasin siis selle kokkumiksimisega kell 8 õhtal, aga oi sa raks, valmis sai see järgmisel hommikul kell 9, salvestamised WMV formaati kaasa arvatud. Seega on see esimene intro, mille kokku miksimiseks on mul kulunud peaaegu 13 tundi (ma enamasti ümardan selle 12 tunni peale, kui salvestamisajad välja jätta). Ega ma ei väidagi, et ma sel alal proff olen, see siiski hainult hobi… Laadisin selle hiljem ka Reporter.ee online leheküljele, seal aga arvatakse, et ma olen kohe Chuck Norrise fänn. Tunnistan ausalt, et ei ole, aga valetaksin, kui väidaksin, et ta mulle ei meeldi. Meeldib näitlejana. Võib-olla tema karmi-imidži tõttu, mis talle sõjafilmides osaledes on pandud, ei tea. Sarja introid ma siiski ei muuda näitlejate tõttu, vaid nende faktide järgi, kas sari mulle meeldib või ei. Kui ei meeldi, ei tule tavaliselt ka mõtteid. Mis mulle uue Walkeri alguse puhul meeldib, kohe erilise tunde tekitab umbes esimesed 25 sekundit, kui refrääni ajal toimub tõeline action. Ka lõpp on suht eht, ainult instrumentaal ajal\nKel soovi ja tahtmist, saab mu muudetuid introid vaadata mu blogi omaloomingu lehelt või minu YouTube kanalist. Kena oleks ka muudetud introdele vastukaja saada, kas meeldib või ei. Ja mis võiks olla teisiti. Neid arvestades oskaksin ehk teinekord introt tehes veidi muutmisstiili muuta. Eks ise saate otsustada, kumma lehe peal arvamust avaldate, kui muidugi avaldate.\nTäienduseks ja vastukajaks Reporter.ee leheküljel kommentaator Pambukesele, et video ja heli kvaliteeti ma muuta ei saa, vastavad programmid mul puuduvad\nHuvitav, kas ongi nüüd kõik, vää? Kahjuks vist jah. Kindlasti olen veel midagi “teinud” huvitavat ja midagi sellist, millest saaks kuulujutte levitada, aga meelde ei tule…\nOih, kurat, oleksin äärepealt unustanud. Ka neiu K-ga olen saanud MSNis vestelnud ja ta tundub hästi lahe olevat. Avastasin enda suureks rõõmuks, et tema kirjutamisstiil on sarnane minule. Ses suhtes sarnane, et ta ei kirjuta vigadega, vähemalt mitte meelega ja mulle see meeldib. See minu arust näitab korralikkust, siiski kirjanduslikult mõtlen. Kahjuks tegin endale kahju sellega, et ütlesin välja, et ta meeldib mulle, mida tavaliselt neiule just öelda ei tohiks. Aga mis seal ikka. Ta küsis ja ma ei saanud ka vastamata jätta. Loodame ainult, et ta mind nüüd päris ära ei unusta. Siis oleksin väga kurb\nVoh, leian, et selle kohapealt on seda artiklit väga hea lõpetada.\nMis siis ikka!!!! Ma lähen nüüd netist filme vaatama\n← Siga 2: Pöörane armastus Veebireklaami statistika →


CO2 emissioonide pidevale kasvamisele saadi lõpuks pidurid peale - Uudised - Tehnika\nSelline sõnum koorub rahvusvahelise MTÜ Global Carbon Project hiljuti ilmunud raportist. Kui 2014 ja 2015 atmosfääri paisatavate kasvuhoonegaaside hulk ei kasvanud, siis praegused projektsioonid näitavad, et 2016 tuleb siiski väike, 0,2 protsendine kasv. See on siiski märkimisväärselt väiksem näitaja kui aastatel 2004-2013 iga-aastane 2,3 protsendine keskmine.\nSuures osas on emissioonide eduka piiramise taga Hiina, kes on küll maailma suurim CO2 õhku paiskaja, kuid on kliimamuutustega võitlemise viimastel aastatel agressiivselt ette võtnud ja kavatseb näiteks selle aasta jooksul vähendada oma emissioone 0,5 protsenti.\nNovembri alguses jõustunud Pariisi kliimaleppe järgi peavad kõik maailma riigid koos töötama, et vähendada kogu inimkonda ohustavat kliimasoojenemist. Senine edu emissioonide vähendamisel ja puhta energia tehnoloogiate arendamisel on mõjunud paljudele riikidele innustavaks, kuid Donald Trumpi valimine USA presidendiks võib tuua kaasa seniste edusammude luhtumise. Üks võimalik stsenaarium on, et kui USA leppest taandub, teeb seda ka Hiina ja sellisel juhul jääb kliimaleppe tulevik ebaselgeks. Hetkel Marokos Marrakechis toimuvatel kliimakõnelustel on seetõttu õhus küsimus, et kas Hiina astub nüüd tõesti Trumpi jälgedes kliimaleppest välja või võtab üle seni USA täidetud juhtrolli kliimamuutustega võitlemises, kirjutab The New York Times.


Vara avalik suuline enampakkumine 26 .septembril vallavalitsuses\nMeremäe Vallavalitsus müüb avalikul suulisel enampakkumisel vallale kuuluva alljärgneva vara:\nKinnistu: Obinitsa õpetajate maja, katastritunnusega 46001:001:0365, pindalaga 4816 m2, sihtotstarbega ühiskondlike ehitiste maa, sihtotstarvet saab muuta , asukohaga Obinitsa küla, Meremäe vald , Võru maakond, alghinnaga 3000€;\nEnampakkumine toimub 26. septembril 2017 algusega kell 15.00 Meremäe vallamajas, aadressil Meremäe vald, Meremäe küla.\nenampakkumise osavõtutasu 10 eurot\nenampakkumise tagatisraha 300 eurot\nEnampakkumise osavõtutasu ja tagatisraha tuleb maksta Meremäe Vallavalitsuse kontole EE261010402013734003 AS SEB Pank või kontole EE292200001120266930 AS Swedbank või Meremäe Vallavalitsuse kassasse hiljemalt 26.09.2017 kella 14.00ks. Panka tasumisel võtta enampakkumisele kaasa maksekorralduse koopiad.\nEnampakkumise võitja on kohustatud 10 kalendripäeva jooksul peale enampakkumise tulemuste talle teatavaks tegemist sõlmima üheaegselt notariaalse müügi- ja asjaõiguslepingu ja tasuma pakutud ostuhinna täies ulatuses Meremäe Vallavalitsuse kontole enne notariaalse tehingu vormistamist. Kui võitja seda kohustust ei täida või ei täida tähtaegselt, tühistab Meremäe vallavalitsus enampakkumise tulemused ja võitja kaotab õiguse kinnistu omandamiseks selles enampakkumismenetluses.\nEnampakkumise võitja tasub kinnistu müügi vormistamise kulud (riigilõiv, notari tasud j.n.e)\nObjektidega tutvumiseks on vajalik eelnev kokkulepe telefonil: 5183557, Ago Keir


Soomes kukkus inimene tööõnnetuses 13 meetri kõrguselt alla, aga jäi ellu - eestinen\nSoomes Pietarsaaris oli täna kolmapäeval, 28. oktoobril tööõnnetus, kus üks töötaja kukkus 13 meetri kõrguselt alla.\nKohalikus tootmisettevõttes tehti hooldustöid ja kaks töötajat olid ajutiselt ehitatud tasapinnal ühe suure toru ülaosas. Toru aga andis järele ja üks töötaja kukkus torusse sisse, vahendab MTV.\nTöötaja kukkus mööda 13 meetri pikkust ja 1 meetrise läbimõõduga toru alla. Viimased 4 meetrit oli vabalangemine, kuna toru sai otsa.\nPäästekeskuse andmetel oli toru sees saanud inimene hoogu veidi peatada, aga viimased neli meetrit oli vaba kukkumist. Inimene kukkus terasest põrandale.\nPäästekeskuse korrapidaja väitel oli isik kõrgelt kukkumist arvestades heas olukorras. Ta suutis kiirabi töötajatega suhelda. Tavaliselt tähendab 13 meetri kõrguselt kukkumine surma, märkis korrapidaja.\n(Külastatud 3,016 korda, 1 külastust täna)


Okupatsioonide muuseumis toimuval konverentsil lahatakse orjameelsuse probleemi - Uued Uudised\nEsilehele » Uudised » Eesti » Okupatsioonide muuseumis toimuval konverentsil lahatakse orjameelsuse probleemi\nOkupatsioonide muuseumis toimuval konverentsil lahatakse orjameelsuse probleemi\nMarkus Järvi, Objektiivi toimetaja\nReedel, 27. oktoobril 2017 algusega kell 13.00 toimub Tallinnas, Okupatsioonide Muuseumis Sihtasutuse Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks (SAPTK) portaali Objektiiv teise aastapäeva tähistamiseks konverents pealkirjaga “Kuidas vabaneda orjameelsusest?”. Lisaks Objektiivi toimetuse liikmetele astuvad konverentsil üles Hardo Pajula, Maarja Vaino ja Jaak Valge.\nSAPTK juhatuse liikme Markus Järvi sõnul on orjameelsuse probleemile vaja tõsist tähelepanu osutada, kuna tegu on Eesti ilmselt kõige suurema vaimse haigusega, mis ajab lugematuid siirdeid ühiskonna kõikides kudedes, ent avaldub eriti häbiväärselt meie riigi juhtkonna ja avaliku poliitilise elu tasandil. Konverentsil tehakse selleks esimesed sammud.\n“Kui palju kordi oleme me kuulnud, kuidas väike Eesti pingutab rahvusvahelise maine ja erinevate edetabelite nimel jätmaks endast head muljet? Kui palju kordi oleme näinud, kuidas Eesti bürokraatia rakendab ülipüüdlikult ellu iga viimase Brüsselist saabunud kurgi pikkust ja banaani kõverust reguleeriva direktiivi? Kui palju kordi on kõlanud põhjendus, et Eestil tuleb osaleda lääne koalitsiooni vallutussõdades Afganistanis ja Iraagis ainult selle pärast, et meid kaitstaks,” küsib Järvi ja osutab ühtlasi, et poliitilise ladviku pidev jutt sellest, kuidas “me oleme kaitstud” ei ole ühele vabale ja iseseisvale riigile kohane.\nJärvi hinnangul tekib üha enam küsimus, kas Eesti riik on olemas selleks, et meeldida suurtele ja vägevatele, globalistlikele võimustruktuuridele ja Brüsseli bürokraatlikule eliidile, või on meie eesmärgiks arendada riiki, mis peab tagama eesti rahvuse ja kultuuri säilimise läbi aegade.\n“Orjamentaliteediga ladvik ei kaitse oma kodanikke, vaid üritab meeldida võõrastele – alluda nende ettekirjutustele ja anduda nende huvidele. Tulemuseks on paratamatult riik ja ühiskond, mis on pöördunud oma enda rahva vastu, olles ühtlasi kõige parem näide orjamentaliteedi vallandumisest avalikus elus.”\nJärvi sõnul on Eestil kaks põhimõttelist valikut – kas tõeline iseseisvus või orjameelne lömitamine: “Esimesega kaasneb väärikus, vabadus ja au, aga mis peamine, eelkõige tõsised raskused, kannatused ja pidev vajadus oma iseseisvust ja vabadust kaitsta. Teise valikuga kaasneb küll häbi, ent pange tähele, ka hetkeline mugavus ja turvalisus. Lepitada neid kahte valikut ei saa.”\nKonverentsile on oodatud kõik kaasamõtlemisest huvitatud inimesed. Konverents toimub eesti keeles ning on osalejatele tasuta. Konverentsile palutakse registreeruda, kirjutades aadressil info@saptk.ee või helistades telefonil 6 801 290.\nTeemad: aastapäevakonverents Markus Järvi SAPTK


KESKPÄEVATUND: Keskpäevatunni stuudios Priit Hõbemägi, Mart Luik ja Janek Lutsli\n11 märts, 2017\nKeskpäevatunni stuudios Priit Hõbemägi, Mart Luik ja Janek Lutsli\nArtur Talvik plaanib Vabaerakonna oma taskusse pista. Kuid kas erakonnal on peale oleviku ka tulevikku?\nKeskerakonna viha e-valimiste vastu pole kuhugi kadunud. Ja koos sellega teadmine, et Ratase salongiokõlbulik Keskerakond ei erine Savisaare Keskerakonnast mitte millegi muu, kui viisakate maneeride poolest. Sisu on jäänud samaks...\nMinistrite arvu vähendamine - või oli see hoopis suurendamine?\nVjatseslav Leedo ja Oliver Kruuda äriimpeeriumite lõpp. Ühe asjastu loojangu Eesti ärimaailmas.\nJube peretüli Lasnamäel - kas süürlane süütas oma naise?\nHaridusteema on endiselt tulipunktis. Kaks uut riigigümnaasiumi - üks Mustamäele ja teine kesklinna. Ja samal ajal...\nAndres Kelder ütles ...\nväites, et EKRE ainukesed teemad on homoseksuaalsus ja 10 pagulast näitab saate osalejate pinnapealsust, pahatahtlikust ja kallutatust - nende samade teemade ilustamisel.\n11 märts, 2017 12:30\nTuletage meelde hr Tiido osalusega saateid - tasakaalustatud, targad ja ilma ilkumiseta - võtke eeskuju. Muidu olete Anu Saagimiga samal tasemel\n11 märts, 2017 12:32\nE-hääletamisega tuleb lõpp teha, sest vaba ja demokraatlik maailm sellist susser-musserit ei tea. Ja jumal tänatud, et keskerakond seda liberaalide valimispettust roogib. 5+\n11 märts, 2017 12:33\nMilleks selline hüsteeria , Hõbemägi? Kas peaks laksma aasta aega hääletada, et lumehelbed ärkaksid. Parem oleks otse poliitikasse minna kui läbi raadio parteipropagandat teha, Priit.\nJa kui need harginimesed ei ela meie ruumis , ei loe meie uudiseid, ei maksa makse, mis alus ja õigus on neil otsustada, mis Kapa Kohilas toimub?\n11 märts, 2017 12:41\nAlaealistele valimisõiguse andmine on oma olemuselt puhtalt õiguskantsleri vastutusala, aga seda me ei näe Madise Ülle ametisoleku ajal kohe kindlasti mitte.\nMe kuuleme nüüd meeletut hala stuudiost, kes kardavad oma pajuki kadumaminekut E-hääletamise pettuse lõpetamise tõttu.\nPõhiseaduse nõue ühetaolisest hääletamisest ei haaku kuidagi hr. Hõbemäe seisukohtadega.\n11 märts, 2017 12:43\nOi Hõbekas, sa oled ikka "õudne vanamees". Et siis nii ongi nagu sina ütled ja punkt. Nüüd paneme reklaami mängima. Voi saatana. :)\n11 märts, 2017 12:44\nTundub, et sm. Luik teeb täna kõik, et KE ta ERR juhi kohale saamisele vastu ei oleks.\n11 märts, 2017 12:48\nPriit: Jah, reklaam peab algama täpselt õigel ajal. Punkt :)\nMiks diskrimineeritakse e-hääletuses neid inimesi, kes kasutavad kodus op-süsteemi XP, ja kelle Id-kaardi serdid on aegunud, need on invaliidid, vanurid jne. See on samasugune inimõiguste rikkumine, nagu viina poest ostmise õiguse piiramine.\n11 märts, 2017 12:49\nRiigikogu liikmete arvu vähendamine on üliohtlik populism. Juhtimine ja otsustamine läheb väiksema seltskonna kätte, korruptsioonioht suureneb sest vajalike seaduste ostmiseks määritavate saadikute arv väheneb, väikeparteide esindatus Riigikogus väheneb...\nJa isegi rahalist kokkuhoidu ei teki, sest esimene asi, millega Riigikogu pärast liikmete arvu vähendamist tegelema hakkab, on enesele lisaabide, sekretäride, palga ja muu juurdenõudmine põhjendusega, et töökoormus kasvas.\n11 märts, 2017 12:56\nAndres Kelder ja saate seltskond võib trampida palju tahab , aga Anu Saagimi tasemele teiesugused ei jõua iial, liiga põikpäised!\nJa juba see tõestab sama, et te tõsimeeli usutegi, et kesikud likvideerivad e-valimised! :D\nMahub ikka lollust siia 45 -de minutisse!\nIssand,kui õudne mees on Leedo! :( Ta on "julgenud" Tallinna Sadama kohta HALVASTI ÖELDA! :(\nTõsi jah, kaua peab ootama TÕELIST KOHTUMÕISTMIST, variserist Talvik ja kogu kesikute kamp, kes ei saa iial kõrgemale, kui olla reffide ja sotside puudel!!!\n11 märts, 2017 13:01\nmiks ei ole sõnagi e-hääletamiste turvalisusest, korraldage nii, et e-hääletamise kulg saab onlines jälgida, siis palun. Me ei tea palju juba sinna "tühja" e-hääletamise postkasti juba hääli on sisse pandud. Kuidas saab valimiste jälgija kontrollida, et seal andmebaasis mingit muud jama ei korraldata jne??\n11 märts, 2017 20:46\nHõbemägi jutt meenutas usust sõgeda advendisti jutlust kelle prohvetiteks on nutitelefon ja e-valimiste äpp.\n12 märts, 2017 09:14\nMis seal Jordaanias siis hästi läks, palju raha Eestisse tuli? Lakkuge kanni kolm piidrit.\n19 märts, 2017 09:00\nLuik tahaks seda head kommu aega tagasi kus info ja kriitika ei liikunud. Küll siis oli hea sigadusi korda saata.\n19 märts, 2017 09:02\nMiks on vaja saadet risustada populistidega? Nestor, Strandberg, Tarand stuudios ja saade taguotsas.\n25 märts, 2017 12:28\nMehed! Puude taga tuleb metsa näha.\nRiigikogu seadusloome ei saa olla tühikäigul. Vaidluse keskpunkt on siin.\nKui meil kohtuotsuseid teeb seadustest eemaldunud ehk sisuliselt "šariaadikohus", siis on ainest mõtisklusteks.\n25 märts, 2017 12:40\nKuulasin kordusest saate algusosa neist haidest. Ja mainin vaid. Et kõik on ninnunännu, sest ilupiltidel on ju nii imeline meremaailm, et terve maailm ahhetab ja jookseb vaatama! Sest meil ju ongi kõik ninnunännu! Nii paar aastat tagasi Tallinna loomaaed oma uudistes kirjutas otse, et - saatis mitu kitse Kiievi loomatsirkusele. Samal ajal siis jätkus protest loomatsirkuste vastu. Jääkarude pidamistingimused on sellised, et näiteks tõukoerte kasvatajad saaksid trahve, kui oma koeri olematutes oludes igal aastal sedasi paljundaksid. Ja meie jääkarudele pakuti paremaid elamistingimusi mujal seniks, kuni siin midagi valmis ehitatakse. Meil - pannakse aga indleva emase juurde isane ja - nii ninnunännu, sest emane sünnitas oma järjekordsed järglased oma pisikesse hallitavasse betoonpunkrisse, üks surnud ja teine jäi imekombel ikka elama. Ja kui seda kuhugi kommenteerida, siis - ninnunännutajad klikivad koheselt sobimatuks ja kustutatakse. Nii et - ärge muretsege nende haide pärast, sest see on ju piltidel nii nunnu, tühja neist harimatutest vastalistest, kes ise midagi ei jaga! Tuleb üks karismaatiline jutupaunik-Kuku saatejuht ja kutsub kõiki seda ilmaimet imetlema ning ongi taas imeline!\n25 märts, 2017 18:36


Vanuse usaldusväärsus surmameetrikas - Perekonnaajaloo foorum\nVanuse usaldusväärsus surmameetrikas\nPostitus Postitas pia » Esmaspäev 21. August 2006, 22:41:08\nKüsimus on, et kuivõrd usaldusväärne on surmameetrikasse märgitud vanus? Leidsin nimelt Pärnu Elisabethi koguduse surmameetrikast ühe oma kõugu surmakande 1812 aastal, kus tema vanuseks on märgitud 65 aastat, seega peaks ta olema sündinud 1747 +/- 1 aasta. Nüüdseks olen lapanud selle koguduse meetrikaraamatuid juba mitu korda ja ei ole lihtsalt sellenimelise inimese sündi leidnud. Meetrikaraamatutest seejuures pole puuduvaid lehekülgi täheldanud ning et inimene on mujalt sisserännanud, on ka välistatud.\nSarnaseid juhuseid on olnud veel mõned, et olen leidnud surmameetrikast kande, kuid sündi loogilisest ajavahemikust ei leia.\nKas on veel kellelgi sarnast ette tulnud? Milles võiks olla asi?\nRe: Vanuse usaldusväärsus surmameetrikas\nPostitus Postitas maidu.leever » Esmaspäev 21. August 2006, 23:48:08\npiake kirjutas: ... kus tema vanuseks on märgitud 65 aastat, seega peaks ta olema sündinud 1747 +/- 1 aasta...\nEksimus võib olla ka suurem kui +/- 1 aasta.\nPostitus Postitas pia » Esmaspäev 21. August 2006, 23:59:08\nMa tean, et eksimus võib olla ka suurem. Siiani olen leidnud suurima eksimuse ainult 3 aastat. Aga eelpool toodud näite puhul olen otsinud rohkem kui +/- 10 aastat ja otsitavast inimest lihtsalt pole sünnimeetrikas. Sellest see huvigi, et kui suur siis võib see eksimus olla?\nViimati muutis pia, Kolmapäev 23. August 2006, 01:05:08, muudetud 1 kord kokku.\nPostitus Postitas Vince » Teisipäev 22. August 2006, 13:56:08\nEga ei pruugigi eksimusega tegemist olla. Nt oli perekond selle lapse sünni ajal kuskil mujal ja sünniandmed on kuskil mujal registreeritud. Või siis lihtsalt sünd kajastamata jäänud. Alati ei täidetud raamatuid jooksvalt ja mõni sünd võis vahele jääda. Mõni raamat on ka ümberkirjutatud ja ka seal võis mõni sünd vahele jääda.\nEndal ka neid küsimärke hulgim, mõni raamat on juba suisa peas , aga lootus midagi leida ikka jääb.\npiake kirjutas: Ma tean, et eksimus võib olla ka suurem. Siiani olen leidnud suurima eksimuse ainult 3 aastat. Aga eelpool toodud näite puhul olen otsinud +/- 10 aastat ja otsitavast inimest lihtsalt pole sünnimeetrikas. Sellest see huvigi, et kui suur siis võib see eksimus olla?\nPostitus Postitas maidu.leever » Teisipäev 22. August 2006, 14:39:08\npiake kirjutas: ... et inimene on mujalt sisserännanud, on ka välistatud.\nPostitus Postitas pia » Kolmapäev 23. August 2006, 00:44:08\nSelline kindlus (niivõrd kui siin üldse milleski saab kindel olla) tuleneb sellest, et kogu suguselts on pärit Tammiste külast Pärnumaalt. Kui ajaloos järjest tagasi minna, siis otsitav on surnud Tammistes, abiellunud seal, tema vanemad on sealt pärit. Vakuraamatust olen leidnud Pikka (vahel ka Pitka) talu inimesi. Seepärast ongi vähetõenäoline, et nüüd see üks perepoeg kusagilt mujalt on tulnud.\nAga see vanuse asi surmaaktis on tõesti kahtlane. Surmakandes 1812 oli Mango Pikka vanuseks märgitud 65s.t. et sündinud peaks olema umbes 1747. Tema noorim ja tõenäoliselt viimane laps sündis aastal 1800, esimene laps 1785. Oma naise Rinoga abiellus see meesinimene 1781.\nNaine on surnud 1836a. 66 aastaselt, s.t. et sündinud peaks ta olema umbes 1770. Aga see vanus pole kohe kindlasti õige, sest naine ei saanud olla abielludes ainult 11 aastane. Et tegu on just selle Rino surmakandega, näitab talukoha nimi ja see, et ta on surnud Mango lesena. Segadust tekitab veel hingeloendist leitu\nhttp://www.eha.ee/saaga/fondid.php?path ... 3&curr=224\nSelle lingi vasakpoolsel lehel on otsitav perekond kirjas ja mehe ja naise vanusevaheks oleks ainult 11 aastat. Ja isegi kui see oleks õige, pole ma ikkagi Mango (vahel ka Mangus) Pikka sündi leidnud.\nTean veel seda, et nii Pikka Mango kui tema isa Mart on olnud vöörmündrid. Kas võib olla mõni muu allikas, kust selliste ametimeeste kohta võiks midagi leida?\nViimati muutis pia, Neljapäev 21. September 2006, 13:39:09, muudetud 1 kord kokku.\nPostitus Postitas Assar » Neljapäev 21. September 2006, 12:10:09\nToon ühe näite selle probleemi kohta. Minu nimi on järvekülg, seda nime on pandud vaid Viljandi vallas. Noh üks mind huvitav pere oligi nii. Lapsed sündisid ilusti koduvallas ja korraga üks perepoeg kõpsti Narva-Kreenholmis ja tema õde hoopis Jamburgis (vist on ikka veel Kingisepp). Oleks veel naaberkoguduski. Aga hiljem on taas Viljandimail tagasi nagu poleks midagi olnudki. Vahepeal käis esiisa veel Viiburis algklassides ja võttis Põltsamaalt naise. Aeg oli siis mingi 1850-70ndad\nSoovitan kõik võimalused avatuks jätta. Mis sellesse linki puutub, siis kas see oli õige link? Seal polnud Tammiste küla vaid Riddalep ei leia ka kedagi Mango või Rino nimelist paari!!! Seal on armulaualkäinud Kogi talu inimesed.\nPostitus Postitas pia » Neljapäev 21. September 2006, 13:57:09\nNüüd peaks see link õigele lehele viima. Leheküljel 473 on 1777-1781 hingekiri. Ja kõrvalllehele on hiljem nagu paistab seesama pere uuesti üles kirjutatud. Aga ma ei oska kindlaks teha, mis aastal see kõrvalllehekülje loetelu on tehtud. Lehekülje algul oleks nagu 1814. Aga teada on, et Mango poeg Tõnis on sündinud aastal 04/01/1800 ja tütar Kadri 1785 s.t. et oleks sii nagu hoopis aasta 1807 käsil.\nPostitus Postitas mlauri » Neljapäev 21. September 2006, 19:33:09\nVõib, jah, juhtuda, et pere on paar aastat hoopis kuskil teises linnas elanud. Või on näiteks kaugemale asunud sugulastel külas käinud ja naine seal lapsega maha saanud. Naaberkihelkonnad on alati kindel koht kontrollimiseks. Siis veel see võimalus, et vahepeal olid õigeusku. Mul näiteks ei leidnud kuidagi ühte esiema ja tema paari õde-venda kuidagi üles, kuid olid nii nooremad kui ka vanemad õed-vennad olemas. Lõpuks selgus, et isa oli vahepeal õigeusuku olnud ja siis jälle esimesel võimalusel (1870-ndail) tagasi luteriusku läinud, koos lastega siis ja nende sünnikirjed olid õigeusu raamatutes.


Koduperenaine. Ilma meeleheiteta.: September 2014\nKui palju pidusid on hea?\nLillebror käis juubelil. Juubilariks oli Lillebrori Sõber, kelle pere on tagasihoidlik ja arukas, tähendab, pidu peeti kodus. Kõigepealt lasti lastel õues ennast natuke väsinuks rabeleda, siis suunati mehikesed (ja ilmselt ka Sõbra Väike Õde) tuppa söögile ja rahulikumalt mängima. Kõik mahtusid ära (Lillebrori Sõbra pere on head lambad, neil on päris pisike korter) ja Lillebror oli väga rahul, räägitakse, et teised lapsed ka.\nMind muutis mõtlikuks hoopis üks algselt pahandav fakt. Üks kutsututest olevat enne pidu kirikus Lillebrori Sõbra Emale ligi astunud ja teatanud, et kuna üritus toimub kodus, siis on seal niikuinii igav*, tema ei tule.\nNojah. Lillebrori Sõbra ja kodupidu-on-igav lapse sõprussuhte sügavust ma ei tea, aga mina ilmselt sureksin koha peal päris mitut surma, kui minu laps niimoodi klähviks. Tõenäoliselt tolle lapse äärmiselt armas ema samuti. Isegi arvesse võttes selle lapse üldse üsna keerulist iseloomakest (ei ole lihtne olla kolme täiskasvanu väike ja ühe põnni suur vend). Aga kui nüüd mõelda ... kui nüüd erinevaid asjaolusid silmas ja kõrvas pidada, siis on võimalik temast isegi aru saada.\nKodupidu põlanud laps käib lasteaias, pluss tal on sugulased ja sõbrad kirikust. Ma küll ei tea, kas nende rühmas on kombeks kõiki lapsi kutsuda, aga on kuuldud lasteaiarühmadest, kus õpetajad esitavadki nõude, et sünnipäevadel peavad osalema kõik rühma lapsed. Või ärgu siis kutsutagu kedagi. See teeb umbes 20 sünnipäeva aastas, pluss sugulaste peod, enda sünnipäev, lasteaiaväliste sõprade peod ... Üks ikka ägedam kui teine, pidusid peetakse mängutubades ja muuseumides, veeparkides ja loomaaias. Iseenesest pole midagi halba selles, kui pere soovib lapse sõpradele elamust pakkuda või ei mahu koju ära. Või ei jaksa sünnipäevalapse vanemad kodupeo tagajärgi koristada (isegi meie kasutasime Unistaja peol seekord ühekordseid nõusid!). Ainult et ... kas kõigi rühma/klassikaaslaste kutsumine justnagu ei devalveeri sünnipäevapeo mõistet ja sõpruse mõistet ka?\nEks olen minagi olnud siin või seal peol see laps, kelle peab kutsuma, sest noh, sugulane ju. Või see laps, kes kah kutsutakse, sest ema lubas kutsuda kümme külalist, aga mul on ainult seitse sõpra. Sellegipoolest oli kutsutud saamine eriline asi. Sünnipäevalaps tahtis just mind kutsuda. Iga lapse sünnipäevale ei kutsutud ja see oli täiesti normaalne. Muidugi ei olnud ka näoraamatut ega muid taolisi asju, kus sõbra tähendus on üldse midagi muud. Nojah, "erilisemate" laste puhul on ka selge, et neid kutsuti ja kutsutakse tänapäevalgi vähem, kui kogu rühma kutsumise sundust ei ole. Jõugu Juht on käinud üsna kindlasti kaks korda rohkem sünnipäevadel kui Unistaja. Ainult et ... selline ongi elu. On perioode, mil inimesel on vähem sõpru, on perioode, mil inimesel on rohkem sõpru. Mõne inimese sõprussuhted on pealiskaudsemad, mõnel on suhteid vähem, aga need on sügavamad. Igal juhul peaks laps kutse saamist hinnata oskama, sellepärast julgen arvata, et pigem olgu kutseid vähem, aga need tulgu südamest.\nKodupidu algselt põlanud laps läks ikkagi kohale ja tunnistas lõpuks, et pidu oli tore. Areneb. :) Ehk oli asi tõepoolest pidude ja kutsete ülekülluses?\n*on mingi võimalus, et noormees lähtus Unistaja sünnipäevast, kus tõesti sisustasid lapsed ise suurema osa ajast - aga tal oli ka niimoodi lõbus.\non September 30, 2014 6 comments:\nLabels: kolm on kamp\nKuigi järgneval lingil asuv algatus on saanud tõuke ühest konkreetsest seaduseelnõust (ja me ei hakka siinkohal arutama, mis on selles seaduseelnõus õige ja mis vale, see on igaühe isikliku usu küsimus), saab seda laiendada väga paljudele riigipoolsetele otsustele viimaste aastate jooksul. Võimalik, et isegi aastakümne jooksul, ma enam ei mäleta, millal mulle mõni valitsuseliige aus ja lugupidamisevääriline tundus. Ju neid ikka rohkem on olnud kui see riigikogulane, kes päeval pärast tema poja narko- või alkotarbimise avalikuks saamist tagasi astus, aga ma hetkel tõesti ei tea.\nAlgatajaks vägagi lugupidamisevääriline, tark ja igapidi meeldiv inimene Tõnu Lehtsaar.\nMa ei ole kindlasti nõus sellega, kuidas Eestis seadusi vastu võetakse. Puudutagu need siis puuetega inimesi, perekonna mõistet või töö- ja puhkeaega. Ma ei ole nõus JOKK-lahendustega, mille käigus lammutatakse toimivaid süsteeme (koolide ühendamised, korrakaitse jne) ja mille üheks tagajärjeks on inimeste Eestist lahkumine. Ma ei ole nõus sellega, et nii mõnedki meie nii-öelda rahvaesindajad soovitavad nälgijatel leiva asemel kooki süüa. Kahjuks ma ei mäleta täpselt, kes viimati mingi taolise ütlemisega välja tuli, aga viimase nelja-viie kuu jooksul on vähemalt üks selline ütlemine meediast läbi jooksnud küll. Tõenäoliselt rohkem.\nMäletate multifilmi "Nõiamoor on vastu!"? Vaat mina tunnen juba ammu, et ma olen vastu. Ainult et eesti keele õigekirjaõppe ja Lillebrori tänavakingade ootamatu kahanemise - no nagu need lastejalatsid ikka kahanevad, äkki enam ei mahu jalga -, maasikapeenarde rajamise ja porgandi-püreesupi vahel pole tavaliselt aega tunda, et patriotism kipub koduväravast väljaspool otsa saama. Ma täna võtan selle aja ja lähen õmblen paar kikilipsu.\nLabels: hakkas maailmaparandajaks?, siiski meeleheitel\nTäna õhtul keetsin üle mitme aasta taas borši. Purki, et talvel oleks hea kiire võtta. Nüüd, kui supp purgis, hakkasin mõtisklema, et see kodune purgisupp on ikka üks ütlemata soodne söök.\nKuumuta potis pool liitrit õli. - Nojah, ilm on jõlekõle, pliiti on mõttekas kütta küll. Pool liitrit õli maksab ... mis ta nii väga maksab, ümmarguselt ühe euro, aga saab ka odavamalt.\nRiivi köögikombainiga kilo peeti ja kilo porgandit, viska õli sisse. - Porgandid kasvavad meil iga ilmaga mühinal, peediga on raskusi, aga poes oli peet vist 60 senti kilo? Igatahes väga odav.\nHaki kolm kilo kapsast, pane potti. - Kapsakilo oli nii umbes 20 senti. Veel odavam.\nLisa 5 spl soola, 200 grammi suhkrut, 5 loorberilehte ja 20 tera pipart. - Sool maksab vähe ja seda pruugitakse ka vähe korraga, suhkur on praegu ka imeodav, mis see 200 grammi maksaks ... 10-15 senti. Muud maitseained siginevad koju ikka tasahaaval ja kestavad kaua.\nLas keeb 20 minutit.\nTükelda kilo tomateid. - Mina ei oleks mina, kui ma igal aastal tomateid ei kasvataks. Selle aasta saak on küll üks viletsamaid, aga borši jaoks oli kilo ikka võtta.\nTükelda kilo kurke. - Kurkidega varustab meid Vanaema. Need olid poes tõeliselt kallid, no ja praegu ei ole enam otseselt kurgihooaeg ka. Aga mõnel paremal aastal sobiks borši keeta augustis, kui kurgikilo on vist 60-70 senti - no ja muidu tuleb selle laari hind odav, ausalt.\nHaki kilo sibulat. - Sibulad käisid ka köögikombainis, ma muidu ei ole nõus. Sibulate hind on poes mis? 40 senti kilo?\nLas keeb veel 20 minutit. - Keemine on hea, siis saab pliidile puid alla panna ja toad soojemaks.\nLisa 5 spl äädikat. - Tõepoolest, kui palju te ikka seda äädikat kasutate? Kurgimarineerimise ajal ostetud pudel kestab tegelikult päris kaua.\nLisa peotäis tilli. - Mida pole, seda pole. Poest unustasin ka vaadata. Kodune till on ammu roostes ja surnud, sellesuvine ilm kohe kuidagi ei sobinud.\nLas keeb veel paar minutit. Maitse. Peab olema üpris vänge, sest söömiseks lahjendatakse seda põhja üks-ühele veega. Pane purki. Minul sai 10 kolmveerandliitrist purki täis.\nKui ma nüüd natukene arvutasin, siis sain tulemuseks, et üle neljakümne sendi ei saa üks perekondlik kodupurgiboršisöömine kuidagi maksta, eeldusel, et osa komponente on enda aias kasvanud. Kui muidugi lihapoolist ka tahta, siis tuleb vorsti-singi-keeduliha hind juurde, aga paljuke sedagi läheb ... Ja milline ajavõit, eks ole.\non September 24, 2014 3 comments:\nLabels: hoiupõrsa hool, meile maitseb\nAinult mõned aastad kulusidki, kuni ma taipasin, et peaks teiega jagama inspireerivaid blogisid mujalt. Ega ma siis kõige siinkirjutatava peale ise ei tule, ikka loen ja püüan õppust võtta targematelt.\nVäike selgitus, mis on kusagil vasakul olevate linkide taga:\nFrische Brise - nelja lapse ema Hamburgis. Harmoonia ja rahulolu.\nLarge Families On Purpose - üheksalapseline pere kusagil USAs. Kord ja süsteem. (hetkel on nende veebileht vist kellegi poolt rikutud, aga ma olen kindel, et see saadakse varsti korda)\nLittle Earthling Blog - pere, kus on kokku 14 last, neist 9 bioloogilised ja 5 adopteeritud. Noorim on Lillebroriga äravahetamiseni sarnane. :) Igapäevaelu.\nMoney Saving Mom - õpetusi, kuidas elada säästurežiimil. Hulgaliselt tasuta e-raamatute pakkumisi, tuleb ainult õigel päeval alla laadida, ja artikleid, kuidas üht või teist majanduslikult soovitatavat muutust saavutada. Huvitavaid artikleid on mõtet otsida ülemiselt siniselt ribalt, seal on kõik väga kenasti teemade kaupa jaotatud.\nMuttis Nähkästchen - lapsevanemaks olemisest Austrias ja viimasel ajal ka sellest, kuidas elada koos Aspergeri-lapsega. Meie sõbrad.\nSmockity Frocks - kaheksalapseline koduõppepere kusagil USAs. Igapäevaelu, kogemused ja lustlikud sündmused.\nSoulemama - viie lapsega pere kusagil USAs. Harmoonia, lambad ja aed.\nThe Prudent Homemaker - seitsme lapsega pere Las Vegases. Väga arukas ja säästlik majandamine olukorras, kus toidu ostmine on sageli viimane prioriteet.\nThese Days In French Life - Prantsusmaale abiellunud ameeriklanna, kes tegeleb aktiivselt taas- ja ärakasutusega, koriluse ja rahavaba eluga.\nfamily4travel - ühe saksa pere reisiblogi. Ka meie sõbrad.\nAh et eestikeelseid polegi? Tjah, eestikeelsed kokandusblogid on minu maitsele tihti liiga kõrgelennulised, hetkel aktiivseid koduõppeblogisid nagu ei teagi ja muiduelu-blogid on niisama armsad lugeda, nende nimekirja teen kunagi eraldi.\non September 23, 2014 1 comment:\nMa olen väike. Kohe väga väike, arvatavasti kolmeaastane. On sügis ja ilm pilves, aga külm ei ole. Mul on minu väike-olemisest hoolimata ülesanne ja ma olen selle, maailma ja iseendaga väga rahul. Ma tohin minna pesukööki ja tuua sealt pihlamarju, ikka üks kobar korraga, ja seda kobarat vanaema-vanaisa voodil istudes puhastada. Ei tea, kuhu tuli panna kõlbmatud marjad ja kuhu kõlblikud, aga üks neist mahutitest oli valge kõrge servaga emailkauss.\nSelles majas on juba 35 aastat midagi muud. Vanaema-vanaisa voodi visati välja 14 aastat tagasi, kui vanaema suri. Eks reformpõhi oligi ära vajunud, aga voodiraami oleks ehk veel saanud päästa ... Valge, kõrge servaga emailkauss on alles. On jälle sügis, aga mõnel pilvisel päeval ei ole külm, ja pihlamarjad vajavad endiselt puhastamist.\nMa lähen segan nüüd pliidi peal potis pihlamoosi.\non September 22, 2014 No comments:\nHiljuti leidsin Maksimarketist müügilt Hokkaido kõrvitsa, millest kirjutatakse natuke siin artikli lõpus ja pikemalt, aga inglise keeles siin. Põhimõtteliselt on tegu väikese kõrvitsaga, mis näeb ilus välja ja maitseb hästi. Erinevalt tavalisest kõrvitsast on hokkaidode koor õhuke ja söödav, aga viljaliha pole põrmugi vesine ega kiuline. Kuigi hokkaido lahkamine oli paras jõuproov ja võitlus, sest meile sattunud eksemplar oli kivikõva (pole aimugi, kas nad on alati nii kõvad või on mõni natukene pehmem), läks ta tükeldatud kujul vähese veega hautades sama ruttu pehmeks nagu iga muugi kõrvits, ja maitses tegelikult pareminigi.\nMina tegin oma hokkaidost quiche'i - ja palun ärge küsige, kuidas quiche eesti keeles on, ma ei mäleta!\nTaina jaoks läks tarvis 200 g jahu, 100 g võid, 3 spl vett ja näputäis soola. See kõik tuli mätsida pallikeseks ja soovitatav oleks natukeseks ajaks külmkappi panna (huvitav, kuidas kõigil neil retseptikirjutajatel külmkapis nii palju ruumi on?). Pärast tuleb tainas muidugi vormi põhja lapikuks venitada ja vaadata, et servad ka jääksid. Võib väga õhukeselt.\nTäidise tarbeks tükelda kõigepealt oma kõrvits. Kui on hokkaido, siis on üks paras, kui muidukõrvits, siis arvesta tükke umbes kilo jagu. Haki ka üks sibul ja suurem peotäis sinki. Hauta seda kõike pannil, mina lisasin natuke vett ka, sest hokkaido kippus esialgu vägisi pruuniks minema, hoopiski mitte pehmeks.\nEraldi kausis klopi segi täismehe peotäis (või kaks) riivitud juustu, kaks muna, 200-300 g hapukoort ja kui on, siis ka pool tassi vahukoort. Mul vahukoort polnud, aga sai ikka kena. Lisa juustu-muna-kooresegule näiteks soola ja tüümiani, aga võib ka pipart, muskaatpähklit, basiilikut - kuidas meeldib. Nüüd sega muna-juustusegu kõrvitsa-singiseguga ja tõsta kõik taina peale vormi. Soovitatav on kasutada suuremat sorti tordivormi, sest seda kõike on palju.\nLõpuks läheb vormitäis 200'C juurde ahju ja veedab seal umbes 45 minutit. Isegi Lillebror ütles, et talle maitseb see nii väga!\non September 17, 2014 No comments:\nLabels: meile maitseb\nKoduõppe käigus tuleb ära kasutada kõik olemasolevad ressursid. Kohalik seenemets sobib suurepäraselt loodusõpetuse tunniks. Mees käis poistega metsas. Korjati hulk tuttavaid seeni, peamiselt pilvikuid, kitsemampleid ja männiriisikaid. Mingi hulk seeni pildistati üles ja hiljem teevad noormehed piltidest PowerPointi esitluse. Kellele seda esitleda, on teadmata - aga oskus saab omendatud ja see on peamine.\nLisaks tuttavatele seentele korjati ka seltskond tundmatuid seeni. Tuvastasime kodus põdramokad - Vanaema lubas nendega midagi ette võtta - ja tavavahelikud, mis lõhnasid kuidagi imalalt, järelikult vups prügikotti. (ma tean küll, et tavavahelik sünnib põhimõtteliselt süüa, aga imal lõhn häirib). Hetkel on tuvastamata mingi heinik - ma oletan - ja kõrgese moodi asi. Lillebror uuris seeneraamatut, püüdes anda oma panust tundmatutele seentele nimeandmisel. Teatmeteostega ümberkäimine on talle veel keeruline. Lappas siit, lappas sealt, luges juhuslikke nimetusi, kurtis, et ei saa ladina keelest aru, ja siis hakkas naerma: "Oi, mürgel! Mürgeldav seen!" Kaashäälikute lugemisega tuleb veel tööd teha.\non September 16, 2014 3 comments:\nJa mida inimesed ütlevad\nKoduõpe on meie arvates täiesti normaalne nähtus, aga Eesti ühiskonnas täiesti ilmselt mitte. Eks me ole seda teemat ka juba mitu aastat uurinud ja endale "söödavaks" mõelnud.\nKindlasti kõige kahetsusväärsem reaktsioon koduõppe ideele kui niisugusele tuli aastaid tagasi ühelt muidu täiesti lugupidamisvääriliselt ametiõelt: "Einoh, koduõpe võib ju olla, aga selle eesmärk peaks ikkagi olema laps võimalikult kiiresti normaalsesse kooliellu tagasi saada." Minu piiksatuse peale, et ee, koduõpe kui pere elustiil, kolleeg ainult ümahtas ja keskendus aknatagusele (olime parajasti oma ainesektsiooniga kusagil Lõuna-Eestis liikvel).\nMeie pere praeguse olukorraga on nii ja naa. Mõned sõbrad kiidavad ja patsutavad õlale. Et meil on nüüd päris oma kodukool ja üldse, oi ma teeks ka, aga minu lapsed minuga ei õpi. Viimast ütles üks äärmiselt võimekas ema, kelle lapsed kindlasti õpiksid, neil lihtsalt pole koduõppimise kogemust ega harjumust, ja tundub, et kooliga on kah kõvasti vedanud. Mõned teevad suured silmad ja on positiivselt jahmunud. Otse pole keegi öelnud, et küll teie lapsed nüüd rumalateks jäävad. :)\nÜks natuke uuem sõber püüdis meid küll armsasti oma maailmapildi normaalsusse mahutada: "Aga selle väikese panid ikka lasteaeda, eks ole, ega tema ju niisama kodus olla ei tohi?" Ei pannud, Lillebrorile ei pakutud üldse lasteaiakohta ja ega me ei tahtnud ka.\nKolleegidega on natuke teisiti. Tööl ajame rohkem ikka tööasju. Me muidugi teame, et Ülemusel on kaks suuremat ja üks päris väike laps, Õpetaja Õunapuuhaldjal on kah umbes sama seis, aga kõik on järgu võrra vanemad, ja Õpetaja Taaviemmel on mainitud Taavi ja Õde ... aga üksteise eraelu detailidega muidugi eriti kursis ei ole. Üsna nukker oli, kui kõik need daamid, keda ma tegelikult nii spetsialistide kui inimestena väga kõrgelt hindan, üksteise järel küsisid, miks ometi nii ja miks mitte kooli ja miks mitte vähemalt üks kooli (sest Unistaja omapärasustest ja enne õiget aega kooliminekust olen ma kah natuke rääkinud)? Nukker sellepärast, et tegelikult on koduõpe isikliku usu küsimus. Nende isiklik usk on, et laps peab käima koolis, see on lastele hea ja kasulik. Minu isiklik usk on, et laps peab omandama hariduse sellises tempos, mis talle sobib, ja pool-vabaõpe on kokkuvõttes lastele kasulikum. Aga seda ma ei saa niimoodi öelda ... Ma pole kunagi usuküsimuste argumenteerimises tugev olnud. Selge on, et kui me tahaksime lapsi koolis hoida, oleks nad võinud ka Oma Koolis jätkata, ja kui ma tahaksin neile õpetajaid, keda ma ükskõik mis olukorras pimesi usaldan, käiksid nad koolis koos minuga - aga meile tundub kool kui süsteem, asutus, idee ... sobimatu. Ja ma tõesti ei kavatse kohustuslikele vastamistele tuua hallikaspruune vaikivaid lapsi (koolil on ühe sellise lapsega kogemus, ju nad kardavad ...).\nVanaisa ei öelnud midagi. Tema on juba harjunud, et tema ainus tütar ei ole päris normaalne. Ta olevat küll poiste töövihikuid vaadates porisenud, et Jõugu Juhi ülesanded oleks parajad Unistajale ja Unistaja omad Lillebrorile, aga muud seisukohavõttu temalt pole seni kuulda olnud. Vanaema oli alguses poolt - ka tema on harjunud, et tema ainus tütar teeb igasuguseid imelikke asju -, siis murelik ("Aaaga kuidas selle sot-si-a-li-seerumisega on?" - ma siis tuletasin talle meelde, kuidas Unistaja pärast kooli sotsialiseerumas käis) ja lõpuks pahane, olevat poistele öelnud, et kodus olles ei õpi te ju midagi! Jah, ega koduõppelaps ei teegi 5 x 45 minutit päevas laua taga tööd. Selle viimasega peab Vanaema veel harjuma. Teine Vanaisa oli telefonis üllatunud häält teinud ja küsinud, kas te õpite siis kodus. Poisid ütelnud jah. Võib-olla mäletab Teine Vanaisa üht paari aasta tagust turtsakaks kiskunud koduõppe-teemalist vestlust minu ja Teise Vanaema vahel. Mina mäletan ja seeläbi tean, mida Teine Vanaema ütleks, kui ta enam öelda saaks. Kummitama pole ta meid siiani tulnud - ju sai temagi lõpuks aru, et tema esmasündinu ja see tüdruk, kes talle miniaks toodi, ei ole päris normaalsed.\nTeised lapsed ... JJ Koolisõber ei öelnud midagi. Ilmselt ei osanud ta midagi öelda. JJ Teine Koolisõber, kes seda asja meie kodus köögilaua taga natuke põhjalikumalt kuulis, oli kõigepealt vait ja venitas siis: "Veab teil!" Ja seda ütleb suve lõpus kolmanda klassi poiss, kes käib väga heas koolis ja väga asjaliku õpetaja klassis! Unistaja Koolisõber olevat olnud siiralt kurb ja pettunud - no aga Unistaja läheb talle juba ülehomme külla. Unistaja Teine Koolisõber (tegelikult on mõlemal poisil punt sõpru, aga need on need, kellest me teame, mis nad arvasid) palus sünnipäevapeo käigus härdalt nii oma ema kui isa, et tohiks koos kooliasjadega meile kolida ja ka koduõppele jääda. Ma küll püüdsin veenda, et Unistaja emme on kuri ja üldse, aga sellegipoolest arvas Koolisõber, et ta on koolist pääsemise nimel kõigeks valmis. Ja seda ütleb teise klassi poiss pärast esimest koolinädalat!\nÜhe Unistaja Koolisõbra Ema oli väga huvitatud, miks ja kuidas ja mis asjaoludel ... Nemad elavat ka linnast kaugel ja kodune lapsevanem olevat täitsa olemas. Kui tarvis, jagan infot hea meelega.\nMulle kangesti meeldiks, kui midagi ütleks ka kohalik koduõppe-kogukond, kelle meililisti liikmeks ma ennast sokutasin. Oleks tore pisut tuge leida. Eks me harjume ja kohaneme, aga kogemuste jagamine on kogemuste jagamine. Iseasi, kui need Linna koduõppijad peaksid kõik väga waldorfimeelsed ja lapsekesksed olema, siis me tõenäoliselt väga ühte jalga ei kõnniks - aga erinevad kogemused siiski rikastavad.\non September 08, 2014 7 comments:\nLabels: ellujäämiskursus, elukestev õpe, hakkas maailmaparandajaks?\nAsterixi-pidu - koduvalmistatud kujul\nUnistaja tellis endale peoteemaks "Asterix ja Obelix". Võttis kukalt sügama. Pikapeale tuli ideid ja ega me erilised mängukorraldajad polegi. Pilte polnud aega teha.\nUnistaja soovis riietuda Asterixiks. Must T-särk, vöö, punased püksid (ohverdasin oma punase koduseeliku, sest lihtsalt ei olnud aega punaseid pükse hankida). Kapist leidsin ühe koleda sinise murumütsi, sellele pookisin tiivad külge. Lõunakeskuse karnevalipoes müüakse näkkukleebitavaid vuntse, 1.20 tükk. Vuntsid, muide, on raske iseloomuga, nende tagumisest paberist eraldamine on väga keeruline töö.\nJõugu Juht soovis riietuda druiidiks. Kaltsukotist leitud pikk hall hommikumantel pluss kunstlambanahast habe ... palav hakkas. Druiidikostüüm ei ole ringijooksmiseks kõige mugavam, nii et JJ lõpuks siiski kostüümi ei kandnud.\nLillebror sai vuntsid nina alla ja haaras ülle eelmisest korrast jäänud haldjakeebi. Sobis küll.\nPõhimõtteliselt oleks võinud Mehe Obelixiks riietada, aga ma vihkanvihkanvihkan õmblemist ja eriti täiskasvanute pükste õmblemist, aga pesukarukõhuga ühilduvaid sinisetriibulisi pükse niisama lihtsalt ei leia.\nMina olin niiehknii suurema osa peost köögis kooki kaunistamas või jooksin edasi-tagasi, ja kuidas nende gallialaste naised riides käisidki?\nPeoroogadest eeldasime, et ju need gallialased juurikaid sõid. Aedviljad dipikastmega lähevad alati hästi. Lõkkes vorstipraadimine asendas edukalt metsseapraadi ja üks lastest isegi märkis: "ma muidu eriti liha ei söö, aga praegu tahan küll!" Isegrillitud vorst maitseb ikka hoopis teisiti. Läks hästi, et meil oli vga palju pikki grillvardaid (sest ise vorstivarrast hoida on ka elamus, nagu selgus). Magusroaks pakkusin üht üsna lollikindlat õunakooki ja torti "Gallia küla". Midagi nii ilusat nagu lingitud pildil muidugi ei olnud, aga - Gallia küla jaoks on vaja biskviitpõhja. See tuleb ristipidi pooleks ajada ja vahele määrida hapumat moosi. Siis kloppida omavahel vahukoor*, mascarpone ja natuke Ekströms'i vaniljekastmepulbrit. Suhkrut võib ka panna. Selle seguga määrida biskviit pealt ja külgedelt. Püstandtaraks panin mina pooleksmurtud kõrsikud. Siis rullisin kahe küpsetuspaberi vahel lapikuks paki rohelist martsipani (ui, küll see oli raske töö) ja katsin biskviidi martsipaniga. Majakesed tekkisid šokolaadimuffinitest, millele katused tegin vahvlitest. Ülejäänud martsipanist mätsisin paar kuusekest. Sündis süüa küll ja nägi üsna asjakohane välja ka.\nAsterixi teema puhul on üliolulisel kohal nõiajook, mida meie nimetasime jõujoogiks. Iseenesest võib kokku keerata ja kohalikule druiidile jagamiseks anda ükskõik mida, aga kuna nii mõnedki külalised olid veel väga noored, ajasime läbi mahlapressi suuremal hulgal valge klaari õunu, portsu porgandeid ja mõned nektariinid. Maitses nii hea, et täiskasvanutele ei jätkunudki.\nPärast jõujoogi joomist tuleb jõudu ka proovida. Meil viskasid poisid kivi. Mitte eriti kaugele ega kõrgele, sest kivi kaalus õige mitu kilo. Kahekäekivi oli. :) Kõige kaugemale viskas ootuspäraselt kõige vanem noormees. Isade viskamised ei läinud arvesse.\nKui oleks pidanud pidu toas pidama, siis oleksime mänginud Vana-Rooma lauamänge, aga õnneks paistis päike ja lastel oli niigi tegevust.\n* kõik kogused on umbes, ma ei mõõtnud midagi.\non September 07, 2014 1 comment:\nLabels: meile maitseb, pidu-pidu\nEsimene koduõppenädal ei ole veel päris läbi\nOn selge, et koduõppimine ei saa käia kellast kellani ja vääramatult kindlaksmääratud päevadel vaat selle laua taga. Koduõppimine käib siis, kui saab, ja siis, kui tuju on. Esimese nädalaga on selge, et kogu aeg ei saa ja tujuga on päris keerulised lood, eriti, kui tegu on Unistajaga. Teda pole õppimistuju veel kohanud. Pealegi on see nädal sisaldanud endas ainult üht lapsevanemliku järelevalvega päeva, kaht Vanaema hoole all koduõpitud päeva ja kaht päris iseseisva töö päeva. Proportsioonid on täiesti paigast ära.\nLapsevanemliku järelevalvega päeval oli juhtumisi Unistaja sünnipäev, nii et Mees ei hakanud midagi väga tõsist ette võtmagi. Vanaema aga mõtleb väga pisikese kasti sees. Et Unistaja Vanaema hommikuse seriaaliosa aja võiks oma töövihikuga hoopis köögilaua taha minna, oli Vanaema jaoks ahaa-elamus. Ega see köögilaud pole tõesti palju aastaid paberit ja pliiatsit näinud. Samuti ei saa Vanaema aru, et lille joonistamine viieaastase käeliselt üsna nõrga lapse puhul ei pea tähendama täpselt äratuntavat gerberat koos kõigi sälkude ja träpsudega. Peaasi, kui omavahel on loogiliselt ühendatud õie südamik, kroonlehed ja vars. Kodus sai Lillebror aru küll, mida vaja on, ja lisas varre külge ka lehed.\nIseseisva töö päevadel, õigemini poolpäevadel, sest me saime lõunaks koju, läks nii ja naa. Esimesel päeval läks hästi. Teisel päeval jättis Unistaja pool tööst tegemata, Lillebror kiskus suuri vendi jalgadest - sest tema sai oma ülesannetega varem valmis - ja selgus, et JJ peab ülesandeks ainult seda töökäsku, mille juures on number. Järgmisi käske ta samasse ülesandesse kuuluvaks ei pea.\nElasime üle - Lillebrori asjus helistas JJ lapsevanemale, kes rääkis viieaastasega telefonis sõbralikult, kuid konkreetselt, Unistaja tegi oma tegemata töö õhtupoole päris kähku ära (ega seal palju polnudki, aga nii põhimõtte pärast) ja JJ-le selgitasime, kustmaalt on ülesanne läbi.\nSelge on, et iseseisvalt on võimalik teha harjutamis- ja kinnistamisülesandeid, mida laps ju niigi põhimõtteliselt oskab. Näiteks inglise keelt meelde tuletada, etteütlust teha või loodusõpetuse küsimusi arutada iseseisvalt ei saa. Vanaemaga ka mitte, sest Vanaema, oeh ... minestas valjusti, kui tookord viie aasta ja kuue nädala vanune Lillebror talle poenimekirja kirjutas: "PANAN, PESUPULPAR, ÕUN, PORKANT". Et mis sellel lapsel ometi viga on, et ta õigesti kirjutada ei oska? Vanaemaga vaadatakse Emme lapsepõlvepilte ja muid ajaloolisi dokumente, tehakse aiatööd ja käiakse poes. Ajalugu-kodulugu, loodusõpetuse praktiline pool ja majandusõpe, kui soovite. :)\nMitte-iseseisvaid tegevusi tuleb aga siiski teha. Tähendab, laupäeval võtab Emme triikraua ja pesukuhja ette ja samal ajal rivistuvad poisid laua taha. Tõenäoliselt on Issi kusagil läheduses ja tegeleb nende lastega, kes parajasti etteütlust ei tee (ei, Lillebror loeb ainult "Pildiraamatut Piiblist", praegu oleme Egiptuse nuhtluste juures, etteütluse jaoks on viiene siiski pisut noor). Hiljem on lootust külaliste tulekule, see peaks lahendama ka sotsialiseerumise küsimuse. Sotsialiseerumist tuleb pühapäeval veel, hommikul on kirik ja pärastlõunal, oo ... tuleb Pidu. Ega kaheksa-aastaseks saamist ei saa siis sõprade ees maha vaikida.\nTuleval nädalal võiks plaani järgi toimuda kolm lapsevanemliku järelevalvega päeva, üks iseseisev päev ja üks Vanaema-päev. Üks päev on lahtine, aga küll see ka toimub. Pühapäeviti me tõesti ei koduõpi, aga elamust "esimest korda elus rongis" võiks ju nimetada õppekäiguks? Ja selle juurde käib ka vääramatu sotsialiseerumine ja inimeseõpetus, on lootust näha ehtsat beebit tema loomulikus keskkonnas (äkki siis Lillebror veendub ise, et beebid ei karjugi vahetpidamata). Septembris on veel tulemas huviringid, üks metsamatk ja üks linnatuur, ja kuu lõpus näidatakse Linnas teadust. Tuleb lihtsalt sobiv teema välja valida, kas robotlüps või loovuse muskel - tundub, et igaüks võiks leida huvipakkuva.\non September 05, 2014 No comments:\nLabels: elukestev õpe, hallpead austa..., kolm on kamp\nTeine koduõppepäev möödus kodustöötava lapsevanema juuresolekul.\nUnistaja tegeles peamiselt skeemide lugemise ja ruumilise mõtlemise arendamisega, sest tal oli sünnipäev ja sünnipäevakink tuli ometi kokku panna. Esialgu pandi kokku auto, hiljem dinosaurus tuntud Taani mänguasjafirmalt.\nLillebror mängis niisama. Ega siis kogu aeg ei või mõttetööd teha!\nJõugu Juhiga aga oli nii, et eile saadud matemaatikaõpik pani mind õlgu kehitama - mida see laps sealt õppima peaks, tal on ju peaaegu kõik selge? Mees printis selle peale välja 2012. aasta kolmanda klassi matemaatika tasemetöö ja pakkus, et kui JJ-l millalgi tuju on, siis ta võiks proovida, kuidas välja tuleb. Täna hommikul ta arvas, et nüüd ongi tuju. Kolmkümmend viis minutit arvutamist andis tulemuseks, et tekstülesandeid peab veel harjutama, keskendumisega on raskusi, aga ka tasemetöö eest "nelja-miinuse" saanud lapsed viiakse neljandasse klassi üle ... Keskendumisraskused on JJ puhul ilmselt küll paratamatus. Ise ta keksis rahulolevalt ringi ja nõudis õigust hakata õppima harilikke murde.\nVeel tegeleti kehalise kasvatusega, sest üks Unistaja kinkidest oli sulgpallikomplekt (jah, meil on selle jaoks peaaegu piisavalt ruumi), ja draamaõppega. Hetkel on kõik kolm kostümeeritutena õues ja esinevad kellegi teisena.\nHomme läheb kogu kamp Vanaema hoole alla, töövihikud kaenlas ja vihikutes ära märgitud, mis ülesandeid tuleks teha. Eks vaatame, kas nad pärast kohustuslikku pudrusöömist (sest Vanaema võtab oma ülesandeid alati täie tõsidusega) ka korralikult tööd teevad. Võiksid ju.\non September 02, 2014 6 comments:\nLabels: elukestev õpe, kolm on kamp\nEsimene ametlik koduõppepäev\nKuidas kujuneb elu siis, kui koduõppeavaldus on tehtud, õppenõukogus kinnitatud ja sõna otseses mõttes samal päeval läheb kodus töötav lapsevanem ja seob ennast kuupikkuse projektiga, mis nõuab vähemalt kahel päeval nädalas kodust ärakäimist?\nÕnneks on asjassepuutuvad lapsukesed varemgi mõne tunni kaupa ilma vanemliku toeta kodus olnud, ahjukütmist ei ole ja mingi koduõppimise-harjumus on isegi olemas. Kaks suuremat vigastust - Unistaja Muhk, mille tõttu me käisime muuhulgas ka koljuluumurdu välistamas, ja Jõugu Juhi rästikukohtumine - saadi nii, et mõlemad vanemad olid täitsa kodus ja kuuldekaugusel. Tundub loogiline, et vanemliku järelevalve puudumine muudab lapsed veidi ettevaatlikumaks ja mõistlikumaks.\nIgatahes oli Mehel täna hommikul vaja Linna jõuda koduvanavallatul kellaajal ja mina läksin koos temaga - erilist vahet poleks olnud, esimene september, suurt midagi koolimajas ei toimu. Jätsime köögilauale kirja ülesannetega ja koduõppejuhistega. Midagi keerulist ei olnud - tehke nõudepesumasin tühjaks nagu tavaliselt, sööge hommikusöögiks krõbinaid või ploomikooki, siis tehke igaüks oma ülesanded ära ja minge õue või oma tuppa mängima.\nJJ helistas kell üheksa. Nemad olevat ärganud kell pool üheksa ja pidavat parajasti sööma. Tore. Siis tegin tööasjus mina midagi ja tegi Mees midagi ja varsti oli esimese septembri töine tegevus tehtud. Viisakal lõunaajal koju jõudes leidsime eest kolm rahulolevat poisslast, üsna korralikult tehtud koduõppimise ja täiesti paigas maja. Õhtupoole loetakse veel natuke emmele ette, sest seda osa iseseisvalt teha ei saa.\nEsimesel septembril koduõpiti meil nii:\nLillebror lahendas kaks ülesannet "Koolieeliku matemaatika" nutivihikust. Asjaosalise kommentaar: "Ma ei osanud hästi lehte ega lille joonistada." Veel täitis Lillebror emme koostatud töölehte "Tigu", kus tuli lugeda, tuua õuest tigu ja seda põhjalikult vaadelda, loendada teo sarved (mis iganes nende korrektne bioloogiline nimi on, see on viiesele liiga kõrge pilotaaž) ja arv kirja panna, kirjutada, kuidas nimetatakse teo liikumisviisi ("ROMAB") ja joonistada üks tigu. Lillebror joonistas kolm. Selgus, et numbrite kirjutamine on meelest ära läinud. Eks me harjutame.\nUnistaja kirjutas käekirja harjutamise mõttes lehekülje esimese klassi kirjavihikust*, lahendas kaks matemaatika tekstülesannet ja kaks eesti keele harjutust, mis pärinesid eelmise aasta töövihikutest. Kordamine kulub talle ära.\nJõugu Juht tutvus juhtumisi olemas olnud vana õppekava loodusõpetuse õpikus selgrooliste loomadega ja kirjutas kirjandi/jutukese "Minu suvi".\n"Minu suvi oli ilus. Oli soe ja mõnus. Olin peaegu kogu aeg kodus. Ilm oli soe, juuni lõpust saatik. Ma käisin PLL laagris. Seal oli äge. Enne lagrit oli jaanipäev. Jaanipäev oli ilus. Juulis käisime palju ujumas. Juli oli palav, kuni 30'C. Esimesel augustil läksime Saaremaale. Käisime Kuresaare lossis. See on tore muusjom, see on väga suur. Käisime ka Pärnus vanaisa juures. Suvi on tore."\nJõugu Juhiga peame harjutama kirjalikku eneseväljendust, sest tema rikkalik sõnavara ja lõputu lobisemisvõime paberil esialgu veel ei avaldu ...\nHomsest võtame ette alanud õppeaasta materjalid.\n*Alanud õppeaasta õpikud-töövihikud saime alles täna koolist kätte.\non September 01, 2014 2 comments:\nLabels: ellujäämiskursus, elukestev õpe, kolm on kamp


Reede, 16 Oktoober 2020 18:30\nSelleteemaline veebiloeng leiab aset kolmapäeval, 28. oktoobril algusega kell 7 õ VEMU YouTube’i kanalil, lektoriks Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur ja Eesti-uuringute Tippkeskuse tegevjuht Piret Voolaid.\nFännipasunad (ikka needsamad, millega spordisõbrad võistluste ajal tuututavad, et oma lemmikutele toetust ja poolehoidu avaldada), olid Eesti koroonakriisis väga tähenduslikud. Terviseameti ametlikus aruandes kinnitati, et Saaremaal, Eestis koroonaviirusest kõige rohkem räsitud maakonnas, sõna otseses mõttes puhuti viirus laiali fännipasunatega – märtsikuus toimunud võrkpallivõistlustel. Piret Voolaidile, kes on tegelenud ka spordifolklooriga, oli see eriti huviväärne, kuna fännipasunad on olnud varemgi fännikultuuri tõsine aruteluobjekt - koroonakriis taaselustas selle diskussiooni. Tekkis jalgpallifännide vastuarvamus: ,,Tahad meeskonda toetada, tee seda eht-eestlaslikult, lauluga. Kui ei taha laulda, plaksuta.“ Oli põnev näha, kuidas sport ja koroonaviirus nii otseselt seotud olid.\nViikingite saabumise motiiv pärineb aga naljadest. Levis rohkelt meeme sellest, kuidas <i>lockdown</i> seiskas inimtegevuse ja loodus muutus niivõrd puhtaks, et loomad tulid linna vaatama, mis on inimestega juhtunud ja delfiinid saabusid Veneetsia kanalitesse. Ka Läänemeri olevat muutunud nõnda puhtaks, et viikingid hakkasid siia ajaloost tagasi pöörduma.\nPiret Voolaid räägib oma loengus sellest, millised olid eestlaste reageeringud pandeemiale, mil viisil hirmud kanaliseerusid huumoris (meemides), kuidas eriolukord käivitas inimestes äärmise nutikuse ja piiritu loomingulisuse. Ka saame teada, mida folkloristid kogusid, millele tähelepanu pöörasid ja mida räägib kogutud materjal inimestest koroonaajal ning inimloomusest üldse.\nLoeng on eesti keeles, sellele järgneb diskussioon.\nVEMU tuletab ka meelde, et kogumisaktsiooni ,,We Are All in This Together: COVID-19“ tähtaega on pikendatud kuni 30. novembrini k.a. Ettevõtmise kohta vaata lähemalt: vemu.ca


Kas investeerimiseks on vaja finantsnõustajat? - Bondora blog\nKas investeerimiseks on vaja finantsnõustajat? Vastus polegi nii lihtne, kui võiks arvata …\nveebruar 21, 2019BondoraFinantsnipid\nKaaluda tuleb mitmeid erinevaid asjaolusid. Pealtnäha lihtne dilemma – kas nõustaja laialdased teadmised kaaluvad üles temaga kaasnevad kulud – polegi nii üheselt selge. Finantsnõustaja ja kliendi vahelises suhtes mängivad rolli paljud olulised tegurid, nagu näiteks huvide konflikt ja emotsionaalsetest finantsotsustest hoidumine. Professionaalset finantsabi tasub alati paluda siis, kui oluliste otsuste tegemisel kõhkled, olgu selleks kapitali investeerimine, kinnisvara soetamine või elukindlustus.\nSinu huvi on alati oma portfelli võimalikult palju kasvatada ehk teenida aasta-aastalt järjest rohkem tulu. Finantsnõustaja töötab küll Sinu heaks, kuid tal on omad huvid mängus.\nKui ta teenib komisjonitasu, võib ta parema teenistuse nimel soovitada Sulle finantsinstrumente või ettevõtteid, mis on talle kasulikumad. Muidu usaldusväärsed nõustajad võivad oma teenistuse nimel soovitada kliendile investeerimisvõimalusi, millesse nad ise väga ei usu, või mis ei ole kliendi jaoks kõige kasulikumad.\nLõppude lõpuks peab ju finantsnõustaja teenima teatud kasumit, et oma töökohta hoida või preemiat saada. Sõltuvalt sellest, kuidas tal hetkel läheb, võib ta koos valitud investeerimisstrateegiast kõrvale kalduda lihtsalt selleks, et saavutada enda eesmärk.\nTasudest rääkides …\nFinantsnõustaja töö on hoolitseda selle eest, et teeniksid temaga koos kõrgemat tootlust kui üksi. Selle kõrgema tootlusega kaasnevad aga teenustasud. Nõustaja, kelle abil teenid 3% rohkem kui muidu, ei tasu ennast ära, kui tema teenustasu on 5% aastas.\nSamuti tasub olla hoolikas lepingutes peituvate lisatasudega, mille abil saab aasta lõpus Sult veelgi rohkem raha küsida. Pea meeles, nõustaja huvides on küsida nii suurt teenustasu kui võimalik, kuniks klient on rahul. Teenustasud peaksid aga olema läbipaistvad ning nõustajad selle kohapealt üdini ausad.\nÜks esimesi küsimusi, mida potentsiaalselt vandeseltslaselt küsida ongi, kuidas kujuneb tema teenustasu. Väldi nõustajaid, kes töötavad komisjonitasuga ning on seega altimad suruma klientidele peale investeerimisvõimalusi, mis viimastele kasu ei too. Nõustajad, kes on juba oma tootluseesmärgid täitnud, võivad hoiduda suurema riskiga investeeringutest, samas kui need, kellel on vaja kaotatud aega tasa teha, hakkavad just soovitama riskantsemaid investeeringuid. Kummalgi juhul ei pruugi nad aga silmas pidada oma kliendi huve.\nEmotsioonid ja investeerimine ei sobi kokku. Emotsioonidest ajendatud halbu investeerimisotsuseid on paljud investorid omal nahal tunda saanud ja seda ei pea häbenema.\nNõustajal pole oma klientide rahast sooja ega külma, seega ei lähtu ta otsuste tegemisel emotsioonidest. Ta on erapooletu, kolmas osapool, keda turuvõnked ei kõiguta ning kes suudab seega parimale investeerimisstrateegiale kindlaks jääda. Lihtinimeselt nõuab emotsioonide finantsotsustest välja jätmine palju julgust ja raha, seega võib siinkohal nõustaja erapooletust otsustusvõimest märkimisväärselt kasu olla.\nÜhe üksikinvesteerija teadmistepagas ei ole tõenäoliselt võrreldav finantsnõustaja omaga. Isegi, kui hoiad end majandusuudiste ja turuolukorraga kursis, ei ole Sul ühes päevas piisavalt aega, et kogu olulist infot analüüsida ning selle põhjal otsuseid vastu võtta.\nFinantsnõustajad aga veedavad enamiku oma ajast finantsturgusid analüüsides ning parimaid otsuseid kaaludes. Lisaks on nad läbinud põhjaliku koolituse ja omandanud diplomi, mis tunnustab nende finantsteadmisi. Finantsnõustaja kasutamine tähendab, et töötad koos kellegagi, kelle teadmised võimaldavad Sul teenida tootlust, milleks Sa ise kunagi võimeline ei oleks.\nKui Sa finantsvaldkonda hästi ei tunne, võib investeerimisvõimaluste ja turgude tundmaõppimine osutuda äärmiselt aeganõudvaks ja keerukaks. Nagu öeldakse, aeg on raha, ning Sinu jaoks võib olla tulusam usaldada oma finantsotsused professionaali kätte, ise samal ajal raha juurde teenides.\nKui otsustad kasutada finantsnõustaja teenuseid, siis siin on mõned nõuanded, kuidas tüüpilisi lõkse vältida.\nÄra toetu varasemale tootlusele\nKuigi varasemate klientide positiivsed tootlusnäitajad on hea algus ja seda tuleb kindlasti arvesse võtta, siis ei tohiks see olla ainus argument. Varasem positiivne tootlus ei tähenda, et nõustaja on võimeline ka edaspidi sama numbrit teenima. Kui Sulle lubatakse minevikus teenitud tootlust, siis tõenäoliselt on see lubadus katteta.\nTeenus peab olema personaalne\nSa võid olla oma teenitud raha üle uhke ning valmis investeerima, kuid professionaalse nõustaja jaoks on see summa väga väike. Seda sellepärast, et nad liigutavad päevast päeva miljoneid eurosid ning seavad esikohale suuremate portfellidega kliendid, kes neile rohkem maksavad.\nKui räägid nõustajaga, tee kindlasti selgeks, kas neile läheb üldse korda see kapital, mida Sina oled valmis investeerima. Ainult suurtest mängijatest huvitatud nõustajad ei pööra Sulle kas üldse tähelepanu või annavad standardvastuseid. Nõustaja peab võtma Sind tõsiselt, sõltumata sellest, kui palju Sul on raha, ning leidma just Sinule sobiva investeerimisstrateegia.\nKüsi finantsnõustajate kohta soovitusi pereliikmete ja heade sõprade käest. Äkki on Sinu vanaisa oma nõustajaga juba 20 aastat koostööd teinud? Või on Su parimal sõbral usaldusväärne abimees. Soovitused on kuldaväärt, kui otsid enda jaoks parimat nõustajat.\nSinu sõpradel ega pereliikmetel ei ole finantsnõustajat? Pöördu sõltumatute veebilehtede poole ning uuri, mida inimesed erinevatest nõustajatest arvavad.\nLõppude lõpuks oleme kõik erinevad ning ühest vastust finantsnõustaja kasutamise kohta ei ole. Kellel puudub aeg ja energia finantsturgude tundma õppimiseks ja nendega kursis olemiseks, see eelistab ehk oma raha professionaali kätte usaldada. Kellel aga on aega ja soovi oma raha ise kontrollida, tasub portfell enda kätte haarata. Kes teab, võib-olla annad need uued teadmised veel kunagi oma lastele edasi.\nEbaõnnestunud väljamaksed – Bondora (Video)september 18, 2019\nInvesting during turbulent times – my 2020 experienceoktoober 20, 2020\nKokkuvõte meie 2020. aasta oktoobrikuu videotestoktoober 30, 2020


Lisatasu maksmise distsiplinaarmenetlus viis ametist kaks politseiametnikku, üks sai noomituse - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nLisatasu maksmise distsiplinaarmenetlus viis ametist kaks politseiametnikku, üks sai noomituse\n6. märts 2019, 17:41\nEelmisel sügisel alustas politsei- ja piirivalveameti (PPA) sisekontrollibüroo distsiplinaarmenetluse, milles uuriti Jõhvi politseijaoskonnas lisatasu määramise ja väljamaksmise asjaolusid. Käesoleval nädalal vabastas PPA peadirektor teenistusest kaks ametnikku, ühele määras karistuseks noomituse.\nSisekontrollibüroo juht Raul Vahtra selgitas, et distsiplinaarmenetluses sai kinnituse fakt selle kohta, et Jõhvi politseijaoskonna ametnikud rikkusid asutuses paika pandud tulemusliku töö eest lisatasu määramise nõudeid ja tingimusi.\n«Ennetus- ja menetlustalituse juht määras sama talituse grupijuhile tulemustasu. Eelnevalt leppisid nad kokku, et grupijuht edastab osa tulemustasust oma alluvatele,» selgitas Vahtra. Pärast tulemustasu laekumist panka edastas grupijuht ümbrikutes kuuele alluvale raha kokku summas 600 eurot. Rahasaajate hulgas oli neid ametnikke, kes ei oleks pidanud vastavalt kehtestatud kriteeriumitele lisatasu saama.\nToimunust sai tagantjärgi teada politseijaoskonna juht, kes jättis info toime pandud rikkumise kohta enda teada ega edastanud seda prefektile ja sisekontrollibüroole. «Rikkumise panid toime kolm juhti ning ilmselgelt ei ole selline käitumine eetiline ega töömoraali toetav. Politseijuhid peavad olema eeskujuks teistele politseinikele ning ühiskonnas laiemalt,» kommenteeris sisekontrollibüroo juht.


Preparaadid vegetatiivse-veresoonkonna düstoonia (VVD) raviks - Entsefaliit\nJa mis on närvisüsteemi sümpaatiline ja parasümpaatiline osa? Esimene vastutab päevasel ajal aktiivsuse ja piisava reageerimise eest stressile. Parasümpaatiline aitab meil lõõgastuda ja magama jääda. Mõlemad osad töötavad kordamööda, mis tagab kõrge vastupidavuse ja kiire jõu taastamise. Vegetatiivse-vaskulaarse düstoonia areng rikub seda mehhanismi. Ja siis ei saa te ilma meditsiinilise abita hakkama.\nAntipsühhootikumid on ravimite rühm, millel on selgelt väljendunud antipsühhootiline toime. Kui neid kasutatakse VVD-le, siis ainult sagedaste kriiside korral (paanikahood, vagoinsulaarsed). Kuid tavaliselt arvatakse, et kui patsienti ei mõjuta leebemad rahustid, tuleb diagnoosi täpsustamiseks uurida teda neuroloogilt, psühhiaatrilt. Väikestes annustes võib kasutada Sonapaxit, Teraligenit, Egloniili..\nVVD raviks mõeldud rahustid on soovitatav stressist tingitud seisundite, unehäirete, suurenenud ärevuse, südamepekslemise ja südamevalude korral. Kõige laiemalt on ametisse nimetatud Corvalol, Valocordin, Barboval. Pikaajalise kasutamise korral võivad need põhjustada sõltuvust ja päevasel kasutamisel vähendavad need reaktsioonikiirust, mis on ohtlik autojuhtimisel, tootmises olevatel masinatel.\nVeeprotseduurid rahustavad patsienti ja mõjutavad positiivselt tema psühho-emotsionaalset seisundit.\nRavimiväliste mõjude hulgas on see meetmete rühm üks tõhusamaid. Füsioterapeutilisi protseduure kasutatakse edukalt mitte ainult VVD-ga patsientide ravis kliinikus või haiglas, vaid ka spaa-ravi läbiviimisel. Kõige sagedamini kasutatav elektroforees erinevate farmakoloogiliste toimeainetega (kaltsium, kofeiin, mesatoon, aminofülliin, papaveriin, magneesium, broom, novokaiin), elektriga magamine, veeprotseduurid (Charcoti duši all või ümmargune, veealune duši massaaž, kontrastavannid), naatriumkloriidi vannid, üldine radoon, vesiniksulfiid, joodi-broomi vannid, transkraniaalne elektroanalgeesia, sinusoidaalselt moduleeritud voolud, galvaniseerimine, magnetoteraapia, aeroionoteraapia, infrapuna laserravi, UHF, termilised protseduurid (parafiini ja ozo rakendused) Kerita), mudaravi. Nõelravi ja massaaž on näidustatud. Füsioterapeutiliste meetodite kuuride rakendamine võib kõrvaldada paljud VSD sümptomid, mõnikord isegi ilma täiendavate ravimiteta sees.\nEpilepsia on põhjustatud ajufunktsiooni kahjustumisest. Ravi viib läbi neuroloog. Ainult arst valib sobiva ravimi, võttes aluseks diagnoosi tulemused, sümptomid, krampide kulgu iseloomustavad tunnused.


Vooremaa Vene graniit läheb Eestis kaubaks\nVene graniit läheb Eestis kaubaks\nAS ISCG peadirektor ja juhatuse liigePriit Saksing otsib Ida-Euroopa päritoluga graniidile turgu nii Eestis kui ka välisriikides.\n?Esimese miljoni teenimine on ettevõttele alati kõige raskem ja selle raha oleme jõudnud nüüdseks kätte saada, ? teatas Priit Saksing, kes praegu tegeleb graniidi kasutamise võimaluste ja eeliste tutvustamisega erinevates Eestimaa paikades.\nEttevõtja on kohtunud Tallinna linnavolikogu esimees Toomas Vitsutiga, abilinnapea Jüri Ratasega, Tartus suurettevõtja Neinar Seli ja abilinnapea Anto Iliga, Pärnus linnapea Ahti Kõoga. AS Merko Ehitus nõukogu esimehe Tooma Annusega ning teistegi omavalitustöötajate ja ettevõtjate ning arhitektide ja projekteerijatega.\nHuvi tunnevad skulptorid\nVõimalikud koostööpartnerid on tundnud huvi graniidi kasutamise vastu ning pidanud rahakotikohaseks ettevõtte hinnakirja. “Olen ka selgitanud ekspertide ja teadlaste arvamust, et Eestis kasutamiseks sobib oma omaduste ja kvaliteedi poolest kõige rohkem Euroopa põhja- ja idaaladelt pärit graniit,” ütles Saksing.\nFirmal Vozrazdenije on Peterburis Euroopa suurimad graniidi ümbertöötlemise tehased, millest üks asub Ukrainas, kust on võimalus tellida kõikvõimalikes mõõtudes ja värvigammades tooteid.\nPriit Saksingu sõnul on Venemaalt saadava graniidi vastu hakanud huvi tundma ka kunstnikud.\n?Tallinnasse Toompeale ja kesklinna on paigaldamisel mitmed graniidist skulptuurid. Huvitav vestlus graniidi teemadel oli mul kujur Tauno Kangroga, kelle ateljeed ma külastasin. Andsime Tauno Kangrole edasi ka graniidiproovid. Firma Vozrazdenije juhtidele jätis sügava mulje ka jalutuskäik Sõpruse pargis, mida tänu Ants Paju pealehakkamisele kaunistavad nüüd mitme maa kunstniku graniidist tööd.\nHea oli kuulda ka maavanem Aivar Koka arvamust, et meie ettevõttest saadav graniit oleks arvestav materjal Kalevipoja aineliste kujude loomiseks Jõgevamaale,? tõdes Saksing.\nGraniit ka välisturule\nFirma ISCG plaanitseb graniiditurgu laiendada ka Põhja ja Baltimaadesse.\nPriit Saksingu sõnul hakkab graniidi propageerimisel ja turustamisel Rootsis ja teistes põhjamaades abiks olema väliseestlane Ants Nõmtak, kes 1980. aastate lõpul oli toeks Jõgevamaa ja Enköpingi sõprussuhete sõlmimisel.\n“Mitmekesiseid võimalusi graniidi kasutamisest Rootsis nägin ka siis, kui koos teiste jõgevamaalastega käisin Rootsi ja Norra Kuningriigi vahelise silla avatseremoonial. Külastasime ka Enkõpingit, kus parkides on kõik kõnniteed tehtud graniitkividest. Betoontoodete kasutamisest on aga loobutud,” rääkis Saksing.\nTa märkis, et AS ISCG on jätkamas ka logistilisi uuringuid graniiditööstuse rajamiseks Eestisse. “Tööstuse asukoha suhtes võivad kõne alla tulla väga erinevad paigad ja pole võimatu, et ka Jõgevamaa,” tunnistas ta.


Loometegevuse toetus – Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit\nLoometegevuse toetus on liikmele makstav toetus enesetäiendamiseks Eestis. Loometegevuse toetust saab taotleda jooksvalt terve aasta vältel ja ühekordselt. Toetus liikmele on kuni 100 eurot. Toetust ei maksta välja otse taotlejale vaid töötoa, enesetäienduskoolituse jms ürituse läbiviijale arve alusel, kus on selgelt näha, kelle eest ja milleks arve esitati.\nLoometegevuse toetuse taotlus peab laekuma vähemalt 14 päeva enne töötoa, koolituse, sündmuse jms toimumist, vastasel juhul Liit taotlust ei menetle.\nHetkeseisuga ka 2022. aastal loometegevuse toetuse taotlusi vastu ei võeta tulenevalt Covid-19 pandeemia poolt põhjustatud olukorrast. Kogu toetuste summa suunatakse loometoetuste jaoks.\nLoometegevuse toetuse taotlemiseks:\nlae alla ja täida taotlusvorm ´Loometegevuse toetuse taotlus´;\nsaada taotlusvorm koos digiallkirjaga e-kirja teel tantsuliit@gmail.com või allkirjastatud paberil Hobujaama 12 / Narva mnt 9E, 10151 Tallinn.