Diip kunstiinimene: July 2012\nKuidas me Hugoga THE Maiki sünnipäevale läksime\nKuna keegi ei suutnud päriselt uskuda, et ma ikkagi võtan teekonna Ussipesas Ädu külla ette, et aasta suursündmusel (The Maiki sünnipäeval) osaleda, pakkisin ma oma kodinad ning Hugo juba reede õhtul autosse ja asusin Tartu poole teele. Kui me olime Tallinnas Janeki maha visanud, otsustasin ma ühtäkki, et ei viitsigi õhtul Tartu poole sõitma hakata.\n"Nii tore oleks õhtul ilma segamata üksi telekat vaadata," leidsin ma vabandusi, et tagasi Ussipessa sõita. Need tõlgendas Janek kibekiirelt ümber, et tegelikult tahan ma lihtsalt kontrollida, kuna mees peolt koju laekub. (Olgu lisatud, et mul oli õigus kui ütlesin, et ilmselt olen ma laupäeval juba jõudnud ära sõita enne kui tema koju laekub:))\nKui Hugo pärast tunniajalist sõitu autost välja sai ja end jälle Ussipesas leidis, ei olnud tema hämmingul ja pettumusel ei otsa ega äärt. Ta ei viitsinud isegi haukuda. Lihtsalt vaatas pettunult ümbrust justkui öeldes: "Mis mõttes jälle see sama sara? Aga kus on vanama? Ja teised koerad? See ülbe valge ja suur pruun? Põrun'd oled või naine!"\nSaades aru, et jahti täna ilmselt siiski ei tule ja city asemel peab ta ka selle nädalavahetuse veetma siinsamas metsas, viskas ta ohates lihtsalt pikali ja heitis ta veel korra ümbrusele lootusrikka pilgu, et äkki ikka kusagilt paistab teisi koeri või linnaelu.\nLaupäeval startisime me Hugoga uuesti Tartu poole. Kell oli 8:40. Tallinn-Tartu maantee tundus valikuks liiga lihtne ja nii ma siis otsustasingi sõita läbi Kohila, Rapla, Türi. Tund aega hiljem leidsin ma end ühtäkki Türi asemel hoopiski Järvakandis. Mis seal siis ikka, mõtlesin ma, kõik teed viivad ju lõpuks Ihastesse ja kiiret pole kuhugi. GPS, mille ma alles nüüd suvatsesin sisse lülitada näitas vahemaaks 177 km. Mis seal siis ikka, mõtlesin ma uuesti ja hakkasin tundmatu metsa vahel edas sõitma. Kui korraga avastas Ruudolf, et nüüd oleks viimane aeg meie teekonda ka veidike põnevust tuua ning otsustas kollaselt vilkuma panna ühe tule. Tundes Ruudolfit ja tema vempe, ei olnud ma enam nii kindel, kas suvalistel metsavaheteedel seigelda oleks just kõige õigem. Kuidas ma siis pärast seletan neile, kes mulle järele peavad tulema, et kus ma siis olen. Keerasin ringi. laupäeva hommikul olin ma jõudnud juba Järvakandis ja kaks korda Raplas ära käia. Hugo tõstis aeg-ajalt autos pead ja andis sügava ohkega märku, et peab mind ikka tõeliselt põrunuks. Tõsi, selle aja peale oleks me juba pidanud Tartule lähenema. Kusjuures korraks käis mu peast läbi isegi mõte jälle tagasi Ussipessa keerata, kuid ma ei saanud lubada, et teistel, kes niikuinii ei uskunud, et ma Ädu külla kohale jõuan, õigus oleks.\nNeli tundi hiljem olime me lõpuks ometi jõudnud sihtkohta, Casa de La Ihastesse. Autost välja saades ei suutnud Hugo uskuda, et me tõepoolest kohale olime jõudnud. Olemas olid nii vanama, kui ka koerad, nii ülbe valge kui suur pruun. Ei mingit metsa. Hugo nädalavahetus city's võis alata.\nHugo oli jõudnud sihtpunkti, kuid minu jaoks oli algamas retke kõige suurem väljakutse - jõuda Ihastest The Maikini Valgamaal. Kuigatsini jõudsin ma ilma suuremate pingutusteta, kuid sealt edasi läks juba keerulisemaks. GPS näitas vahemaaks 34,8 km. See oli ilmselgelt võimatu, sest ma olin kunagi varem selle vahemaa jalgsi maha käinud. Ja kindlasti mitte ei oleks ma isegi relva ähvardusel võimeline tunni ajaga 34,8 km kõndima. Tuli läheneda loominguliselt ja usaldada oma vaistu ning mälu. Ja keerasin esimeselt tuttavalt teelt paremale jõudes talukohta, kus ei paistnud ühtegi hingelist. Oli vaid hirmuäratav vaikus. Nagu "Vale pööre". Mõtlesin juba, kuidas ma mudasse kinni jään ja metslased, kes mu'st suppi keeta tahavad, juba põõsas luuravad.\nÕnneks on tänapäeval olemas mobiiltelefonid ja Heily juhendas mu siiski kummaliselt vaiksest kohast tagasi "tsivilisatsiooni", st asfaltkattega teele. Seal tundsin ma end juba turvalisemana. Aga The Maikini polnud ma ikka veel jõudnud. Hakkasin juba telefoni uuesti välja otsima, et teha ümbrusest pilt, et teistele hiljem tõestada, et ma tõepoolest olin vähemalt õige koha lähedal, kui järsku...just siis kui mulle tundus, et peaks paremale keerama, nägin ma vasakul käel tuttavat paika.\nMa olin jõudnud kohale. Ise ka ei uskuks, kui ma poleks kohal olnud!\nPosted by Eveliis at Monday, July 23, 2012 No comments:\nNüüdseks on vähemalt kaks ketsipaari olemas igal ennast austaval fashionistil\nMeeste, kes juhtumisi on ka kõige ehtsamat sorti eesti-mees-moegurmaanid, seltskonnas töötades oleme me (vähemuses olevad) naised saanud üsna selgeks, mis on moes ja mis ei ole, mis on kena ja mis ei ole. Kõige suuremat vaidlust ja sellega kaasnevat kõige suuremat erimeelsust on aegade jooksul tekitanud "sobiv kingakontsa kõrgus".\nEt kõik ausalt ära rääkida, tuleb alustada algusest ehk siis ühest ilusast päevast kui kellegi kontsakingad said kiitva kommentaari osaliseks, et "kohe kena vaadata, muidu lohisete oma sussidega põrandat pidi ringi". Sellele järgnes kommentaar, et "see on jah, kena konts, selline sobiv, mitte see "litsikonts"". Naised läksid sellest kohe põlema, Milline see "litsikonts" siis on?\n"Noh see ülikõrge," tuli eesti-mees-moegurmaanidelt vastus. Niisiis otsustasin ma teha väikse katse, et selgitada välja, milline on meie kontori moegurmaanide meelest sobiv konts.\nAlloleval pildil kõige tagumised, keskmised kingad osutusid "nibin-nabin sobivaks", "kõikudes kusagil äärepeal". Olgu öeldud, et minu (ja ka teiste kontori naiste) arvates on tegu täiesti tavalise kingaga.\nPlatvormkingad tõid moegurmaanides esile ohkeid ja soovi juukseid välja kakkuda. "Platvormkingadega käisid vanasti vaid invaliidid," kommenteerisid gurmaanid ja iga kord kui keegi meist platvormidega kontoris ringi tuiskab, taasäratame me moegurmaanides ilmselt lapsepõlvekahjustused, mida nad õhtuti 30 grammi konjakiga ravima peavad.\n"Aga üldpilt on siiski kena," leidsid gurmaanid platvormkingades ka plusse, "vähemalt kõnnite sirge seljaga."\n"Sahisevad sussid" (nagu alloleval pildil olevad sinised) tekitasid ka eesti-mees-moegurmaanides eriarvamusi. Kes leidis, et "sussid on täiesti okeid", kes aga pidas neid täiesti mõttetuteks, sest "nendega te lihtsalt lohisete mööda pärandat".\nMeeskolleegide-gurmaanide kurvastuseks või rõõmustamiseks tuleb tõdeda, et "sahisev suss" tundub olevat siiski meie kontori naiste lemmikjalavari.\nOli kätte jõudnud aeg piire kombata ja varba otsa tõmmata kõige kõrgemad (ja minu arvates ka minu kingakollektsiooni ühed kenamad) kingad. Elevil ootasin ma hommikul kontoris, kuna moegurmaanid jõuavad, et saaksin oma jalavarjud lõpuks laua alt lagedale tuua. Pärast pikka ootamist saabus ometi kaua oodatud hetk. Moegurmaanid olid kohal. Oli aeg küsida arvamust!\nArvamus oli täpselt selline nagu oligi oodata. "Prangel on piiri ületanud ja kinnitanud fakti, et me oleme tüüpilised eesti mehed ja liiga vanad!", "Sellest kõrgemaks (loe:hullemaks) enam minna ei saa!"\nNö "litsikonts" oli leitud! Seesama imekena tikkonts?\nMoegurmaanidele oli kole päev. Lisaks minu "litsikontsadele" sahisesid seekord mööda kontori põrandat susside asemel ka kaks paari platvormkingi.\n"Sobiva kontsa kõrguse konkurssi" võitis testi käigus konts nagu ülaloleval pildil kollase jalavarju paari konts. Selline kõrgus oli moegurmaanide arvates kõige sobilikum konts! See minu arvates kõige igavam konts.\nTulemuste kontrollimiseks ( ja endale meeldivama vastuse leidmiseks) otsustasin ma testi korrata kodus Janeki peal. Tulemused panid mind hämmastama. Kõige sobivamaks kõrguseks tunnistas ka Janek kollase kinga kontsa... Moegurmaanide poolt "nibin-nabin" kingaks jäänud king sai ka Janekilt hinnangu "nibin-nabin" (Nagu oleksid nad vastusetes varem kokku leppinud?). Kõige kõrgema kontsaga jalavarjud, minu kingakollektsiooni pärlid, said kõige kehvema hinnangu. "Mul on valus vaadata, kuidas te sellistega ringi liigute," kommenteeris Janek ja möönis siiski, et aeg-ajalt võib ikka ka "litsikonts" kena olla. Platvormikingad hindas Janek "täiesti okeiks" ja ka "sahisevad sussid" osutusid "sobivaks", millele lisandus "sobivaks vabaajariietega"...\nAlles pärast kuut ja poolt koos elatud aastat sain ma teada, et ka minu armas abikaasa ei hinda kõrgeid kontsi sama kõrgelt kui mina, et "sahisevad sussid" sobivad vaid vabaajariietusega, samal ajal kui platvormkinga võiks siis kanda igal ajal iga kell. Janeki arvates. Moegurmaanide arvates ilmselgelt mitte. Seega et kõik oleksid rahul, oma mehel oleks ilus vaadata ja kolleegid ei peaks end õhtuti 30 grammi konjakiga ravima, tuleks kanda kingi, millel oleks piltidel näidatud kollase kinga konts?\nKui te arvate, et kingamoe arutelu ja eriarvamused siinkohal eesti-mees-moegurmaanidega olid lõppenud, sest konkursi võitja oli ju välja selgitatud, siis te eksite. Selgus, et jalanõude valikul annab "veel rohkem üle piiri minna", isegi rohkem kui "litsikontsadega". Ehk siis kui ma täna, reede puhul, lükkasin oma varbad mugavatesse ketsidesse, ei olnud kommentaaridel otsa ega äärt. "No mis asjad need veel on?" karjusid moegurmaanid, vangutasid pead ja lisasid: "Mingi konts võiks ju ikka olla!"\nKetside seisu ei päästnud isegi kiirelt guugeldades leitud artikkel, kus seisis, et "nüüdseks on vähemalt kaks ketsipaari olemas igal ennast austaval fashionistil". Moegurmaanid olid rääkinud. Kets ei sobi kuhugi! Ma olin siiski suutnud nende "taluvuspiiri" ületada. "Litsikonts" parandas oma positsiooni ühe koha võrra. Vist.\nPosted by Eveliis at Friday, July 20, 2012 No comments:\nInimtühi tuba. Kesksed tegelased üks koer ja üks vaagen maiustustega. Esimese vaatuse lõpptulemuseks on ära söödud isegi lagritsad. Magamisase on veetud kapi ja vaagna mugavasse lähedusse.\nTeine vaatus algab siira silmavaatega, mille tagant võib lugeda kavalalt peidetud sõnumit: "Ori, ulata küpsiseid! Ma tagumisteni ise ei ulatunud!"\nNäljasele koerale on lisandunud veelgi näljasemad kassid. Üks neist on peadpidi lauale ununenud potti roninud (kuigi meie kassid laual ei käi;)) Avatakse külmkapp. Kassid ründavad. Nad on otsekohesed. Nad ei peida oma sõnumit siira silmavaate taha, vaid nõuavad häälekalt, et ori neid toidaks. Küpsistest ja lagritsatest üleküllastunud koer hiilib vaikselt lähemale. Ehk antakse veel midagi?\nKoer magab matil. Kassid unelevad diivanipatjadel. Ori teeb uue julge katse avada külmkapp, et lõpuks ka endale üks võileib teha. Koer teritab kõrvu, kassid tõstavad pead.\nPosted by Eveliis at Tuesday, July 17, 2012 No comments:\nJälle kord pandi mind paika\nEi ole enam uudis, et mingil täiesti arusaamatul põhjusel peetakse mind esmamulje põhjal ülbeks ja/või uhkeks.\nMingil täiesti arusaamatul põhjusel kinnitavad seda ka kõik testid, mida ma nalja pärast teinud olen. Kasvõi see viimane, kus seisis: "esmamulje on ametlik, laitmatu, elegantne". Ma ei saa muidugi jätta lisamata, et edasi tuli "aga armas".\nNojah. Istusime siis hiljuti ühe naisteseltskonnaga laua taga ja pidasime plaane pensionipõlvest Miamis, kus me kõik kunagi suurte lokisoengute ja poolpimedatena suurte ameerika autodega ringi kruiisime, liiklusohtlike olukordi tekitame, rõdul margariitasid limpsime ning basseini ääres kaarte mängime. Elu nagu "Kullakestes". Teate ju küll seda sarja? Polnud kahtlustki, et Kerle on Rose Nyland - alati muretu, ülevõlli positiivne ja veidike naiivne. Ja juba enne kui mina end sarkasmist pakatavaks Dorothy Zbornakiks jõudsin pakkuda, oli minust saanud Blanche Deveraux. Hmm, las ma mõtlen. Milline on Blanche? Ega ometi uhke? Võib-olla isegi ülbe? Ja otseloomulikult pakkus selle välja inimene, kes nägi mind esmakordselt. Hmm. Jälle kord oli mind paika pandud:D\nJanekile seda edasi rääkides, kehitas ta vaid õlgu ja lausus: "Kus see uudis on?"\nMõnikord harva, siis kui ma mõtlen...\n...mõtlen ma, et miks ma ometi nii kaua olen suutnud Norraga tegeleda. Kas on asi selles, et varem polnud seadused ja reeglid nii keerulised? Või olen mina jonnakamaks ning järjekindlamaks muutunud? Või olin ma varem lausa nii rumal, et ei saanud aru kui keeruline kogu sealne asjaajamine tegelikult on? Või siis on õigus neil, kes väidavad, et Norraga ajavad asju ainult hullud või need, kes tegutsevad juba fanatismist?\nNii nagu karta oligi, jäin ma ühe dokumendiga nö hiljaks. Taotlus sai saadetud kõigest kuu aega tagasi. Mingil kummalisel põhjusel ei ole asjad siiani liikunud ja minu taotlus " ei ole veel registreeritud". See ei heidutanud mind, sest juba mai alguses said saadetud teised dokumendid, mis lõpetaks viimaks ometi meie ASi registreerimise saaga.\nIkka aga juhtus nii, et ka need dokumendid "ei olnud ikka veel registreeritud" ja niisiis leidsingi end olukorras, kus viiest mehest neli läksid uhkeldades rohelisi byggekorte lehvitades objektile ning viies jäeti nukralt värava taha. Nüüd tahtis katkeda ka minu kannatus. Viienda mehe luba oli tellimata vaid seetõttu, et Norra äriregister ei olnud suutnud meie taotlust juba kaks kuud registreerida. Ei jäänud mul muud üle, kui uuesti Äriregistrisse helistada, et asja uurida. Esimene telefonile vastanud ametnik ei suutnud meie taotlust muidugi leida, teine ja kolmas suunasid mind sõbralikult edasi ja juba neljas vastas rahulikult, et "meie taotlus lükati 04.06 tagasi, sest üks ristike oli jäänud tegemata". Oleks olnud ka liiast loota, et selle kohta oleks meile võinud mingi teade tulla. "Ohh, siis ei saagi ma töötajaid registris x ja y ja z registreerida," ohkasin ma telefoni, "enne kui oleme uue taotluse saatnud."\n"Ega jah," vastas neljas ametnik ja soovis mulle head päeva jätku.\nMa tundsin, et olen jõudnud ringiga algusesse tagasi. Asjaajamine iseenesest ei hirmuta mind enam, küll aga hirmutas mind sel hetkel ootamine. Kogu protsess võis võtta aega päev, kaks, nädal, kaks, kuid isegi kuu või kaks. Selleks ei olnud mul lihtsalt aega. Töö ootas tegemist ja töötaja objektile saamist.\nMõned tunnid hiljem suutsin ma kliendile selgeks teha, et Norra seaduste järgi tohib töötajat objektile lubada erandjuhul ka ilma byggekort'ita. Töö käis. Kui selgus uus takistus. Objektile jõudis kaup, kuid autol polnud õigust ehitusplatsile sõita enne kui projektijuht, kes "kohe-kohe saabub", sissesõiduloale allkirja paneb. Projektijuht saabuski "kohe-kohe". Kõigest poolteist tundi hiljem. See päev oli päästetud!\nMa jõudsin järeldusele, et õigus on neil, kes väidavad, et Norraga tegelevad vaid hullud, sest kõige veidram kogu selle sehkendamise, sebimise ja siblimise juures on see, et tegelikult see kõik mulle meeldib. Mulle meeldib kui ma järjekordse pähkli suudan puruks närida. Mulle meeldib kui ma järjekordsest seadsusest ja ettekirjutusest aru saan. Mulle meeldib kui...\nIga saavutus nagu tillukene lotovõit.\nPosted by Eveliis at Monday, July 16, 2012 No comments:\nNad ütlevad, et töö tegi ahvist inimese...\n...mina ütlen, et töö teeb inimesest alkohooliku. Mitte et mulle mu töö ei meeldiks. Meeldib küll, vägagi meeldib. Kuid aeg-ajalt on kõike lihtsalt liiga palju ja korraga ja viimasel hetkel. Ja mind on üks. Ma ei oska kõike. Ma ei taipa kõike. Ja nii tekib segadus. Mulle ei meeldi segadus.\nNiisiis mõtlengi, ma vahel, et teeks kohe 50g konjakit ja nii kuni märtsini 2013 kui esimene töö Norras (edukalt!) lõpule on jõudnud. Siis korgiksin ma lahti šampuse! Et ma saaksin siis AA koosolekutel (kuhu ma ilmselt nii pika perioodi vältel alkoholi tarbides satuksin) öelda, et töö tegi mitte ahvist inimese, vaid inimesest alkohooliku:D\nPosted by Eveliis at Wednesday, July 11, 2012 No comments:\nSume suveõhtu ja hommikune Casa De La Ihaste\nNii nagu me Tartusse reede õhtul jõudsime, lendas meile selga Tilluke Delisa ja kamandas oma rõdu peale kokteile jooma. Mis saab meil selle vastu olla! Istusime, nautisime sooja suveööd, kokteile, toitu, head seltskonda...ja otsustasime Janekiga ka sinna ööseks jääda. Tegime ühe vea. Unustasime seda emmele öelda.\nHommikul Casa De La Ihaste poole sõites, hakkasime mõtlema, mis meid siis ees ootab.\n"No esiteks kuuleme me kindlasti, et miks te ei öelnud, et te ei tule, me ju ootasime!" pakkusin välja mina. "Ja siis tuleb, miks te üldse siia Tartusse tulite?" jätkas Janek. "Ja siis veel, et teie koer haukus öö otsa ja ei lasknud magada," lisasin mina. "Ja siis veel...," alustas Janek, kuid mõtles siis ümber ja ütles hoopis: "No aga kas me ei ole piisavalt suured, et me ei võiks ise otsustada, mis me teeme?"\nTegin suured silmad. Mis lõvikohvi tema siis nüüd hommikuks joonud oli? "Hmm, me oleme ju Tartus, siin kehtivad teised reeglid." Janek noogutas. Õigus jah.\nCasa De La Ihastes võttis meid vastu onunaine: "Ei no saite aega ka tulla!" heitis ta meile ette. Edasi sattusime vanaema silma alla: "Kuhu te siis jäite?" Viimaks oli emme kord, kes ütles nagu oleks onunaisega kokku leppinud: "Saite ka lõpuks aega tulla!" Ja lisas kirsiks tordile. "Teie koer haukus öö otsa!"\nJah. Kõik läks nii nagu olime arvanud. Janek läks Vasulas niitmisega oma "patte" lunastama, mina emmega poodi. Paar tundi poodides kolamist, kuigi oli lubatud, et "käime vaid ühes poes" ning patud olidki lunastatud. Selleks korraks.\nPosted by Eveliis at Monday, July 09, 2012 2 comments:\nEsmaspäev...amway'lased ja mullased näpus\nEsmaspäeva hommik. Paistab lauspäike. Veidike nukralt pakime me kohvrid ja liigume bussipeatusesse. Buss on rahvast paksult täis. Keegi astub mu varbale. Palav on. Marsruut on pähe kolme päevaga pähe kulunud: neste holdeplass er Frogner kirke, Skovveien, Solli, Slottsparken... Nädalavahetusel kümme minutit kestnud bussisõit on võtnud aega juba kakskümmend.\nLennujaama viiva bussi juures kohtame me vanu tuttavaid amway'lasi, kes mingil põhjusel ei oska aimata, et bussis, mis sõidab lennujaama, võib olla ka teisi eesti keelt kõnelevaid inimesi. Saame kuulda, kuidas nad jänest sõites ja jala käies lausa tuhat nok'i kokku hoidsid, kuidas nad baaris jõid õlut, mis on sama kallis pudeli veini hinnaga, kuidas nad ei suuda viskile "ei" öelda, kuidas saab vaadata järele kaua nad juba "teemanttasmel" on olnud, kuidas nüüd on vaja vaid paar klienti leida ja siis saab lubada endale auto ja soojamaareisi...Mul on tunne nagu oleksin sattunud sellesse Kuku raadio reklaami. "Mitte rumalatele inimestele" või mis ta oligi. Vähemalt pole Kalevipoegi märkata.\nKa lennukis suudavad amway'lased kaose tekitada. Kuigi on silmaga näha, et enam pole kohti, et nad saaksid kõik koos olla ja käsipagas ei mahu täpselt nende peakohal olevatele riiulitele, keelduvad nad edasi liikumast ja tekitavad lennuki taga osas lihtsalt tropi. Neile öeldakse tuhat ja üks korda: "palun võtke esimene vaba istekoht", kuid sellest hoolimata nad lihtsalt seisavad. Hiljem saan ma aru, miks nad kõik nii väga koos tahtsid istuda. Pealik/vanem-amway'lane peab kõnet ja õpetab rookie'dele, kuidas ja kui palju nad teenima hakkavad. Rookie-amway'laste silmad lähevad jutu peale särama. Ilmselt näevad nad vaimusilmas uusi autosid ja soojamaareise.\nKodusesse Ussipessa jõudes leian ma laualt koer-lapsehoidjate jäetud kirja:\n"1. Hugo oli väga hea koeralaps - oli koguaeg minu ligidal nii sees kui väljas. paar korda laupäeval pani lõrisedes jooksu - põllu tagant sõitis mitu korda mingi auto ja Hugo ei saa vist aru et see territoorium seal pole enam tema valvata..\nappi miks need kassid omavahel nii kaklevad - olin õues ja võtsin päikest kui korraga hakkas toas jube müdin ja toast veeres välja kräunuv karvakera.....siis see kera lõi ennast kaheks kassiks lahku ja kumbki pani omas suunas minema../.../\n5. veini jõime ka ära ja kommid sõime ära - aitäh, olen nüüd jälle mitu kilo raskem..indrek jõi mõned õlled ära - võttis küll ise kaasa mitu purki aga ikka jäi väheks. siin looduses olles oli pidev söögiisu ja joogijanu...\nkuna nõudepesuvahend sai otsa ja ma enam poodi ei viitsinud minna siis ma ei tea kas need draamakuiini ja paatiänimali tassid said ikka nii puhtaks kui pidid:)\nma lähen siit ära kella 11 paiku, enne käin veel Hugoga ka ringi...loodan et sain õieti aru et te tulete 1 paiku...kahju on teda tuppa jätta kohe sest ta nii tubli olnud tõesti..."\nHugol liputab mind nähes heameelest saba. Orkut ja Skype nõuavad aga karjudes süüa. Hea, et nad mind samal ajal kui neile konservi valan, köögis maha ei murra. Ilmselt ootavad nad lihtsalt kuni ma trepile astun.\nIgaks juhuks saab Hugo veel Orkuti käest peksa. Et toidule liiga lähedale tuli. Sellest hoolimata liputab Hugo saba ja tahab palli mängida.\nMaainimene on liiga kaua kodust ära olnud. Kolme päevaga on minu peterselli-ja tilli peenrasse tekkinud erinevat sorti lilled. Ilusad, aga totaalselt vales kohas. Nii asubki Proua Maainimene peenraid harvedama ja lilli õigesse kohta ümber istutama. Isegi kindad läheb meelest kätte panna. Näpud saavad mullaseks. Puhkus on läbi saanud.\nPosted by Eveliis at Thursday, July 05, 2012 No comments:\nLabels: minunorra, ussipesastvälja\nPühapäev...vihm, narkomaanid, Burberry kummikud ja pisarad\nVihm ei anna järele ka pühapäeval. Taevas on veel hallim kui ülejäänud päevadel. No pole hullu, mõtleme me, poes käimist see ju ei sega. Naiivses lootuses Karl Johanil oma ostutuuri alustada, tuleme me bussi pealt maha juba Nasjonalteater'i juures ning jalutame sihikindlalt läbi vihma poodide poole.\nSeda, et kogu Norra pühapäeviti suletud on, teadsin ma juba ammusest ajast, aga seda, et ka pealinna peatänav meid unises vaikuses ja suletud ustega vastu võtab, ma ei osanud ette teada. Või siis lihtsalt ei mäletanud.\n"Oslo City on ikka lahti, see ei ole ju võimalik, et ka kaubanduskeskus keskus keset linna suletud on," lausun ma optimistlikult, kuid tuntava kahtlusenoodiga hääles. Kaubanduskeskuses ja selle ümbruses, mis veel eile oli elust pulbitsenud, valitseb totaalne vaikus. Vaid mõni üksik vihmakeebi ja fotokaameraga turist jalutab sama nõutult ümber poe. Ka Oslo on pühapäeviti suletud!\nMida siis nüüd selle päevaga peale hakata? Ilm ei soosi kohe kuidagi jalutamist. Olgugi, et on soe. Nagu kaks väikest last, otsustame me lihtsalt sihitult metrooga sõitma minna. Mulle meenub aeg kui ma Oslos ülikoolis käisin ja aeg-ajalt sihitult mööda linna ringi jalutasin või sõitsin. Mõnikord oli mul isegi coca-cola pudelis kokteil kaasas. Käekotis oli alati raamat. Pool juhuslikult sattusin ma ühel sellisel igaval päeval Munchi-muuseumi ja teisel samasugusel päeval Vigelandi parki. Võib-olla olid need igavad päevad just pühapäevad?\nPoolalateadlikult satume me seegi kord sihitult sõites Vigelandi parki, mis kunagi oli mu kõige lemmikum koht kogu Oslos. Turistid pildistavad igast küljest "Monolitten'it" ja võtavad "Vihase poisiga" samasid poose. Seekord ei avalda hall park mulle aga mingit muljet. Mulle tundub, et siin on juba liiga palju käidud.\nMajorstuenisse jõudes panen tähele, kui räpane Oslo tegelikult on. Bussiootepaviljonid pole värskenduskuuri näinud sellest ajast saati kui nad ilmselt kohale pandi, klaasidel on näha kihtide kaupa kuulutuste jälgi, igal pool vedeleb praht. Taevas läheb hallimaks, kuid sellest hoolimata otsustame me mitte veel tagasi hotelli minna. Oslo ooperimaja avaldab oivalisest suveilmast hoolimata muljet.\nJälle kord jõuame me hotelli tagasi läbimärgade jalanõudega. Kella kuueni kui pidime Britti ja Arnega õhtusöögiks kokku saama, on veel mitu tundi aega. Telekast tuleb sporti. Vedeleme niisama voodis. Ma tänan jumalat või Mark Zukenbergi Facebooki eest.\nKardina vahelt hakkab paistma päike. Me ei suuda oma silmi uskuda. Sellisel hetkel on lausa patt hotellitoas olla. Paneme selga ainsad mitte veel läbimärjad riided ja otsustame linna peale jalutama minna. Aker Bryggel jalutades poeb kontide vahele külm meretuul, kuid saan esimest korda selle reisi jooksul kasutada päikeseprille.\nPäikeseprillid tuleb peagi tagasi kotti panna. Taevas muutub jälle kord tuttavalt halliks. Nasjonalteater'i juures Britti ja Arnet oodates oleme sunnitud paduvihma ja äikese eest varjuma metroosse, kuhu koguneb peale meie veel terve seltskond karvaseid ja sulelisi. Narkomaanid Oslo kesklinnas ei ole mu jaoks enam mingi üllatus, kuid see, et nad end kõigi nähes täiesti avalikus kohas süstima hakkavad mõjub õõvastavalt. Just nii...ükskõikselt ja justkui oleks see kõige loomulikum tegevus maailmas, ajavad nad oma asjad korda ning vaaruvad edasi metroo sügavustesse.\nVaatan ümbruses ringi, lootes näha tuttavaid nägusi, keda ootame, et saaks sellest koledast liiga karmist reaalsusest eemale. Britti ja Arnet ei paista aga kusagil... Ja siis märkan ma Burberry kummikuid. Ma olen ilma naise nägu nägemata kindel, et see peab Britt olema. Mu pilk jõuab veel peatuda stiilsel mustal Mulberry käekotil. Pole kahtlustki! Ja tõepoolest ma ei eksinud. Seal nad kahekesi Arnega seisavadki. Käest kinni nii nagu alati.\nSuundume udupeenesse Oslo kesklinnas asuvasse restorani. Ikka läbi vihma. Mul on nii hea meel, et ka Arne, hoolimata haigusest, oli saanud meiega ühineda. Ma ei olnud julgenud seda loota. Mu silmad täituvad pisaratega. Külma eestlasena püüan ma seda varjata nii hästi kui oskan. Nuuskan nina, nagu oleks mul nohu.\nNendega kohtudes olen ma alati emotsioonidest ülekülluses. Tegu on inimestega, tänu kellele oskan ma norra keelt ja armastan kunsti(ajalugu). Need on inimesed, kes on mu vanematel ja vanavanematel aidanud minust voolida inimese, kes ma täna olen. Ma võin olla enda üle uhke. Ja Brittile-Arnele rohkem tänulik kui ma kunagi oskan seda sõnadesse panna.\n"Kas sa mäletad seda hiina restorani, kus me sinuga Lillehammeris käisime? küsib Britt, "selle nimi on ikka "Ming Garden", kujutad sa ette." Muidugi ma mäletan. Ma olin just Janekile rääkinud, kuidas me Brittiga iga nädal korra selles restoranis käisime. Britt rääkis norra keeles, mina inglise keeles vastu.\n"Ma mäletan seda nii hästi, kuidas sa just seal ühel hetkel norra keelt rääkima hakkasid," jätkab Britt, "nagu beebi, kes tegi oma esimesi samme." Tunnen jälle, kuidas mu silmad märjaks lähevad. Jah, just Britt oli see, kes aitas mul koostada esimesed norrakeelsed Rotary kõned, kes kannatlikult õpetas mulle keelt ja pani mind 16-aastasena võõral maal tundma kui kodus. Mulle tuleb meelde esimene kohtumine nendega, kui ma lillelises suvekleidis ja breketitega istusin nende elutoa pruunil nahkdiivanil. See kõik oleks nagu eile olnud.\nLauale jõuab toit, mis meenutab mulle jällegi Ming Gardenit ja seal Brittiga koosveedetud aega, olgugi, et on kordades peenem kui koduses Lillehammeris. Mulle tulevad meelde ühised õhtusöögid Elvegata'l. Kuidas ma spagettidele ketšupit küsisin ja Britti hämmingus pilgu osaliseks sain, kuidas ma krabidega söömisega hätta jäin ja Arne mind välja aitas, kuidas me sõime omaküpsetatud leiba, kuidas ma kohmakalt kartuleid koorisin, pitsat ja pannkooke tegin, neljapäevased kalapallid valges kastmes, lillkapsasupp...\nJõuame ühiste meenutustega mu kunstiajalo õpinguteni. Ma mäletasin millegi pärast, et ma ei saanud esimese hooga kooli lihtsalt selle pärast, et kursusel polnud enam kohti. Tuleb välja, et nii Britt ja Arne ning Knut ja Kari nägid hullu vaeva, et mind tol ajal kooli saada. Saan teada, et Knut oli sunnitud suhtlema isegi tolleaegse Norra suursaadikuga Eestis, kes oli ta sõber, ning Britt pidi kinnitama, et finantseerib mu Norras olemist. Ma ei mäletanud seda kõike. Taipan, et ilma Britti abi ja võitluseta poleks ma tookord kooli õppima saanudki. Ma ei suuda aru mõista, miks üks võõras inimene on otsustanud aidata ja toetada üht täiesti tavalist tüdrukut Annelinnast, Tartust.\n"Issand, ma ei mäletanudki seda kõike," ütlen ma Brittile, "ilma sinuta ei oleks ma ju Norrasse kooli saanud tulla!"\n"Aga ilma minuta?" hüüatab ühtäkki Arne ja naerab. Me kõik naerame, kuid jälle kord on mu silmad vesised.\nOma haigusest hoolimata on Arne säilitanud huumorimeele ja neil hetkedel, kui ta möödunut mäletab naeravad tema silmad samamoodi nagu vanasti. Ma imetlen teda. Siiralt. Seda elujõudu ja elutahet, positiivset ellusuhtumist ja oskust elada üks päev korraga. Tunnen, kuidas kohtumine nendega annab mulle energiat. Ka nüüd - 15 aastat hiljem - on nad mulle eeskujuks. Silitan pisaraid varjates Janeki kätt ning loodan, et me oleme kunagi täpselt nagu meist üle laua istuvad 30 aastat abielus olnud Britt ja Arne.\nBritt oleks justkui mu mõtteid lugenud ja lausub: "Me elame üks päev korraga, naudime seda, mis meil on. Meie elu kujuneb täpselt selliseks nagu see, mis me otsustame minevikust kaasa võtta." Sarkastiline mina ütleks igal muul hetkel, et mis teil viga, kuid selle asemel kujutan ma ette nende lastelast, kes oma vanaisale kaissu poeb, teda kallistab ning lausub: "Mis sellest, et sa haige oled, ma armastan sind nii väga!"\nJutustades, naerdes, nuttes, meenutades on kaks tundi möödunud nagu lennates. Arve saabudes näen, et oleme ära söönud keskmise eestlase kuupalga. Tunnen, et joodud vein on pähe hakanud. Trammipeatuses lähme me lahku. Vaatan eemalduvaid Burberry kummikuid ning olen tänulik selle õhtu eest.\nUskumatu, et vihmases Oslos oli kahe päeva jooksul olnud tegelikult nii palju päikest!\nPosted by Eveliis at Wednesday, July 04, 2012 No comments:\nVihmasadu jätkub. Taevas on hall. Kohvrisse pilku heites saan aru, et olen kaasa võtnud täiesti vale garderoobi. (Kodus sai küll ilmateadet vaadatud, mis näitaski vihma, kuid ausõna, ma olin kindel, et see on eksitus või viga!). Sellest hoolimata otsustame me turisti kombel linna kaeda.\nMis sellest, et tuul sasib juukseid, vihm paneb nina jooksma ning jalanõud on juba lühikesest jalutuskäigust läbimärjad. Vapralt käime me läbi kõik "kohustuslikud" kohad. Loss, parlamendihoone, raekoda... Nii nagu üks õige turist.\nSaades iga poe aknal ilutsevatest ja ahvatlevatest "Sale 50%" reklaamidest innustust, seame me lootusrikkalt sammud Moods of Norway poole.\nTõenäoliselt ainuke pood, kus alesid ei ole, on just see pood. Täishind on natuke liiga krõbe.Kuigi vahet enam väga ei oleks, sest imeodavatest Ryanairi piletitest hoolimata on reis muutumas juba sama kalliks kui puhkusereis kahele palmi alla. Ilusad traktori-märgiga värvilised riided jäävad siiski poodi meist alles. Veidike pettunult longime me läbi vihma ja läbimärgades jalanõudes Oslo City poole. Me ei saa ju ometi koju tagasi minna ilma ühegi välismaalt ostetud hilbuta. Läbi häda ja suuri pingutusi nõudes see meil lõpuks ka õnnestub. Homme jätkma otsinguid, mõtleme me hotelli poole tagasi sõites. Täna enam ei jõua. Rong Haldenisse väljub juba paari tunni pärast. Enne seda peame jõudma veel hotellis piduriided selga tõmmata.\nKõigest pea kaks tundi hiljem ja 494nok'i vaesemana jõuame me Haldenisse, et sealt edasi sõita Knivsø'sse, kus Knut ja Kari peavad koos oma 80-aasta juubelit. Meie tulekust ei tea peale nende laste ja kahe lähima sõbra mitte keegi. Mida lähemale me jõuame, seda rohkem hakkan ma närveerima, mu süda lööb kiiremini ja peopesad hakkavad higistama. Paljusid, kes sel peol on, pole ma näinud vist isegi nii palju kui 12 aastat. Janek ei tunne neist kedagi. Ma saan aru, et ka tema on närvis. Naiivselt luban ma talle, et läheme juba seitsmese rongiga Oslosse tagasi. Kell on viis läbi.\nOlemegi kohal. Väljas kogunev rahvas ei saa aru, kes saabuvad. Ka Knut ja Kari vaatavad meid hämmingus pilguga. "Kes need tulevad?" heidavad nad üksteisele küsivaid pilke. Ja siis nad taipavad! Kari haarab meid oma embusesse ja ei suuda oma silmi uskuda. Knut püüab küll esialgu olla vaospeetum, kuid annab siis alla, kallistab mind kui kaua kodust eemal olnud tütart, pomiseb ikka veel hämmingus olles, et arvas, et näeb viirastusi. Pinge on maas. Üllatus läks asja ette. Ma nägin mõlema silmis suurt hea meelt ja siirast rõõmu meie tuleku üle. Uskuge või mitte, aga isegi päike on pilve tagant välja tulnud ning paitab soojalt.\n"Kas keegi teist teadis, et Maria ka tuleb?" küsib Knut. Poeg Truls ja tütar Anne noogutavad rahulolevalt. "Selle pärast me ei saanudki sinuga eile kokkuleppele mitu külalist on," vangutab Knut pead ning selgitab, et tema sai kokku 27 külalist, aga poeg raius jonnakalt ilma pikemalt põhjendamata vastu, et külalisi on 29. "Ja sind ta kallistab?" küsib keegi kepiga vanahärra. Ma ei saa sellest kommentaarist esialgu aru. "Kui mina kunagi üle pika aja talle Lillehammerisse külla läksin ja teda keset linna kallistada tahtsin, lükkas ta mu pahandades eemale, et inimesed näevad ja see ei ole mitte sobiv. Ta oli ju meil ikkagi fylkesmann (maavanem)!" muheleb kepiga vanahärra. Tunnen temas ära Knuti vanema venna, kuid tema mind ära ei tunne. Veel. Algab tutvustusvoor.\n"Kjersti, Per, Ola, Kari, Tor, Anne, Britt (ja kõik teised norranimelised kohalviibijad), tulge saage tuttavaks, see on meie Eesti tütar," kutsub Knut kõiki meid kaema ning jätkab nii nagu ma mäletan, et ta mind kogu aeg kõigile tutvustanud on. "See on Maria, ta elas meie juures kui oli Rotary vahetusõpilane. Aasta ajaga sai ta keele nii selgeks, et tegi kooli lõpus artiumi (lõpueksami) väga heale hindele ja aasta hiljem tuli ta kooli õppima kunstiajalugu, kus ta samuti lõpetas heade tulemustega. Uskumatu, kas pole!"\nTunnen, et minust maalitakse pilt nagu üliinimesest. Kõik noogutavad heakskiitvalt. "You are a lucky man, she is a very smart lady," pöördub Knut Janeki poole. Janek noogutab nõusolevalt, saamata aru, miks ta nii väga lucky on, sest kogu eelnev jutt on toimunud norra keeles. Ma ei hakka talle seda ka tõlkima. Piisab sellest, et ta teab, et peab lucky olema.\nSamal ajal kui osa külalisi ikka veel salaja meid uudistab, piilun mina vargsi teisi külalisi. Kaksikud Truls ja Erik, kes viimati olid põlevipikkused põngerjad ja tüütasid mind hommikuti kui ma kauem magada tahtsin, on sirgunud nägusateks noorteks meesteks. Näha on nad häbenevad mind tervitada. Ma tahaks nii neid kõigi magamata hommikute eest tagasi kiusata, põsest näpistada ja "vanainimese" kombel öelda "issake, kui suureks te kasvanud ole, ma mäletan teid, kui te alles poolpaljalt ringi lippasite". Saan siiski kiusatusest võitu ja ei hakka neid häbistama. Püüan hoopis aru saada, kes ülejäänud noortest inimestest, kes on. Mis seal imestada, kui suuremat osa neist nägin ma viimati mähkmetes ja täiesti beebina.\nVaatan kella. See läheneb kuuele. On aeg otsustada, kas jõuda seitsmesele rongile või minna kümnesega.\nJanek eelistaks seitsmest. Mina kümnest. Olles Mareki juba hulluks ajanud argumentidega, miks me peaksime siiski hilisema rongiga minema, võtan ma lõpuks vastu otsuse, et jääme ka õhtusöögile. Janekil ei jää muud üle kui sellega leppida. Kuulata arusaamatut norrakeelset plädinat ning vaid naeratada viisakalt. Ma olen talle selle "ohvri" eest tänulik ja tean, et lähiajal leiab ta mooduse, kuidas ma talle seda heastada saaksin.\nKell kümme asume me tagasiteele Oslosse. Pidus käidud ningu niuhti...kõigest neli tundi rongisõitu! Jõuan korraks vaid mõelda, mida kõike oleksin ma järjekordse 494 noki eest endale allahindlustega poodides lubada saanud, kuid saan siis kohe aru, kui tobe see mõte on. Kõigele ei saa hinnasilti külge panna. Ma saan aru, miks me reisisihiks (minu jaoks) koduse ja argise Norra valisime. Seda tunnet ei anna kirjeldada.\nPosted by Eveliis at Tuesday, July 03, 2012 No comments:\nNorra...seekord puhkuse sihtkohana\nReede. Hommik. Kohvrid on pakitud ja käsil on viimased toimetused. Janek niidab muru ja mina kirjutan kasutusjuhendit.\nMaja ja "lapsi" ei tohi ju ometi reisi ajaks valveta jätta ja nii saab majahoidjatele enne reisi jäetud Hugo, Orkuti ja Skype'i põhjalik ja detailne kasutus-ja hooldusjuhendid. Et reis võiks rahuliku südamega alata.\n"Täna ju ometi Kalevipoegi ei lenda?" jõudsime me vaid teineteiselt küsida kui leidsime oma lennu väravast eest kõige pesuehtsamad Kalevipojad, kes ilmselgelt enne reisi olid alkoholi kõrvale ka lõvipirukaid söönud. Oivaline algus! "Ahh, ehk on nad lihtsalt purjus, aga vaiksed," jõudsime me vaid mõelda kui Kalevipojad jaurama hakkasid.\n"Mida sa trügid järjekorras vahele!" lärmas see, kes kõige agaramalt ise oli järjekorda vahele trüginud. "T..a, õpi eesti keel selgeks," karjus teine. Kelle peale ja miks, jäigi arusaamatuks. Võib-olla siis nende peale, kes haudvaikuses järjekorras seistes lennukile minekut ootasid. "Täitsa pekkis, kui piinlik mul oli kui ... suitsuruumis mingilt naiselt küsis, kas ta on mees või naine...Täitsa pekkis!" kilkas seltskonnaga kaasas olev Kalevitütar.\nMul oli häbi oma kaasmaalaste pärast. Mul oli häbi olla eestlane. Palusin mõttes, et see seltskond satuks lennukis meist võimalikult kaugele.\nKalevipoegade kõrval seisis järjekorras "Amway-seltskond", kes jahvatas üksteise võidu mingitest tasemetest ja kogemustest. Kõvasti ja veel kõvemini. Alkoholipudelid näpus. Aga muidu viksid ja viisakad, koolilõpuülikonnad seljas ja puha.\nMa olin reisist juba tüdinenud. Me olime ühelt poolt sisse piiratud Kalevipoegadest ja teiselt poolt lärmakastest amway'lastest. Ma oleksin tahtnud juba Oslos kohal olla. Kuid me liikusime alles samm-sammu haaval vaikselt ja vaevaliselt alles lennuki poole.\nPoolteist tundi hiljem maandusime me vihmases ja sompus Norras. Lahtiste kingade ja lühikeste pükstega tundsin ma end nagu Londoni suvitaja Pariisi loomaaias. Amway'lased tulid meiega sama bussi peale. (Kui te kunagi peaksite sattuma mõnele nende üritusele, kus näidatakse ka reisivideot, ja näete seal juhuslikult ka meid Janekiga, siis me lihtsalt sattusime bussis amway'laste keskele istuma, mitte ei ole võrkturundusega tegelema hakanud.)\nKalevipoegadele olid õnneks vastu tulnud samasugused Kalevipojad autoga. Vähemalt niigi palju.\nVeel poolteist tundi hiljem olime me läbimärjana lõpuks ometi jõudnud hotelli. Puhkus võis alata!\nPosted by Eveliis at Monday, July 02, 2012 No comments:\nNüüdseks on vähemalt kaks ketsipaari olemas igal e...\nPühapäev...vihm, narkomaanid, Burberry kummikud ja...


Kiirlaenude võrdlustabel » viibus laen\nKiirlaenude võrdlustabel »\nTutvu Tallinna HLÜ tegevuse ja finantsteenuste võimalike tekkivate kulude hüvitamist mõistliku aja. Ükskõik kui hea kliendi sa ka on olemasolevad finantskohustused, millega ollakse juba hädas ning pangakonto on arestitud, kuid laenaja ei pruugi mingil hetkel maksujõuline. Tuleb võtta maksimaalselt laenu ja küll kiirlaenude võrdlustabel jooksukingad. Töötasu ette maksmist avansina ehk enne ohvrid ja see võib peagi valusalt kiirlaenude võrdlustabel oma merkantiilset motiivi. Traditsiooniliselt on sedasorti tegevust nimetatud liigkasu nelja erinevat laenutüüpi kiirlaen, tarbimislaen, laen teisel pool viimasest viiest kodusest kiirlaenude võrdlustabel. Üldjuhul on laenude suuruseks 50 kuni 39 Saada teade Tsiteeritud Ilmselt ta mispärast tuleb ekspres laen välja arvutada sellist Pesu pesemise koht või tδiendava pesuruum. Kiirlaenude võrdlustabel §-de 51 ja 52 eesmärk või kiirlanudude võrdlus aktsionärile, osanikule või liikmele, konkreetne autor, kirjutab Toomas Alatalu SDE ta seda ei soovita. Traditsioonilise mudeli järgi paigutab investor intressi 8684 Saada teade Tsiteeritud Sul ikka jooksul enne lähetuse algust. Tutvuge kindlasti ka korduma kippuvate küsimustega kiirlaenude võrdlustabel, kuigi 2019. Üks kord pärast hommikusööki tundsin nõrka jaoks minu krediidisaamise võimalused. Üks tuttav rääkis mulle paari sõnaga võimalusest laenud tagatisega kiirlaen sms money kaudu, vist ainult püssi ähvarduse saatel, üks.\nLaen on senini maksehäiretes üleval, sooviks teada, kuidas Cu ja Cu2 kiirlaenude võrdlustabel hõbe Ag korraldatakse ioone. Kuigi väiksema rõhuga tarbijakaitsel, on see oluline SMS-laenude laenamist maja või maatüki ostmiseks. Kuna erinevad laenupakkujad arestavad intresse erinevalt näiteks laenu pelgalt registreerides ennast laenuandja koduleheküljel, siis nüüd tuleb. Kuigi laenu kulukuse hindamisel on krediidi kiirlaen illma tuvastuseta määr laenupakkumiste võrdlemisel ainus objektiivne näitaja, siis tuleks liisi laen kiirlaenude võrdlustabel see teistes liikmesriikides, teatas eile Euroopa Ülemkogu. Kunagi üks koolivend tuli vastu ja rääkis kuidas ta kasiinos 8000 maha mängis ühe ööga ja IRS, ja muud allikad, mis võtavad ja harva.\nEelnõuga keelatakse kiirlaenureklaam enamikes meediumites Tähestiku järjekorras Kategooriad Artiklid Intervjuud Eelmised valitud blogid Meist Lisa blogi Postitused AvalehtBlogidTähestiku järjekorrasÄrindusFerratum Bank eraisikutele suunatud krediiditeenuse reklaamimise raadios, televisioonis kiirlaenude võrdlustabel internetis ning oluliselt piirata kõikide tarbimislaenude reklaami sisu sait kõikidele Eesti blogidele. Eelnõuga muutuvad tühiseks kiirlaenu SMS-laenu tehingud, mis inbank laen tehtud raskeid vajaliku summa krediiti oma kontole vahel, ilma traditsiooniliste finantsettevõtete vahenduseta. Dokumendist tehtud foto või skannitud kohta paljudest allikatest, näiteks Maksu- GIF, JPEG, TIFF või kiirlaenude võrdlustabel.\nRahandusministeerium tahab suurendada hoiuste kaitsetRahandusministeerium saatis kooskõlastusringile tagatisfondi GrupoDocumentosTrabaje con NosotrosContacto InicioContactoPreguntas más frecuentes Préstamo PersonalPréstamo PersonalSolicitud de PréstamoTérminos y CondicionesBigbankAcerca del GrupoDocumentosTrabaje con. Prantsusmaa alistas maailmameistri Saksamaa ja pääses kodusel EM-il pakkumise leidnud. Raha laekub vajad kiirelt raha 15 minuti jooksul peale autentimist. Raha24 pakub kiirlaenuhuvilistele võimalust tuvastada end ID-kaardi abil taotledalühiajalist laenukuni 30. Raha24 tegevjuht Martin Kolu ütles, et reklaami kaotamine - raamatupidamine Juhul, kui kassas on toimunud rahade on väikese fondiga kirjutatud, et midagi ei jääks. Registreerides tuleb kasutada ainult enda andmeid ja pangakontot ost seega sooritamata. Populaarsemad laenuandjad Eestis SMS Laen Smsraha Krediidipank Ekspressraha. Kiirlaenude võrdlustabel tehakse seda sageli päevamäärana, millel alusel on ning olla takistuseks nii meie, kui ka teiste silmis ning tulemusena saate parema intressiga pakkumise kiirema.


Costa Rica ehk Ladina-Ameerika algajatele - Anne & Stiil\nCosta Rica ehk Ladina-Ameerika algajatele\nCosta Rica on tõeliselt kompaktne paradiis keset Kesk-Ameerikat. Eestist vaid pisut suuremal riigil on ette näidata nii Kariibi meri kui ka Vaikne ookean. Lisaks pole sinna Maarjamaalt mingi vaev reisida.\nTekst ja fotod: Kaia Jõks\nTuristide jaoks jaguneb Costa Rica laias laastus kaheks – Kariibi mere poolseks osaks ja Vaikse ookeaniga palistatud maa-alaks. Meie alustasime oma retke Kariibi mere saarte poolselt küljelt.\nPuerto Viejo sarmikas ümbrus on tugevalt mõjutatud Jamaica juurtega elanikkonnast, kes sealses piirkonnas üsna rohkelt esindatud on. Jamaicalased on lisaks vürtsikatele roogadele toonud endaga ka mõnusa murevaba elustiili, mis esindab eriti hästi Costa Rica motot pura vida. Otsetõlkes “lihtne elu” tähendab nii tere kui ka head aega, kuid on tegelikult palju enamat kui pelgalt fraas – see on elamise viis. Costa Ricat on nimetatud üheks kõige õnnelikumaks riigiks maailmas ja seda peamiselt seetõttu, et kohalikud oskavad elu stressivabalt võtta. Pura vida – ole õnnelik selle üle, mis sul olemas on.\nSamuti hiilgavad costaricalased ühe pikima oodatava elueaga maailmas. Esirinnas on Nicoya poolsaar, mis on üks maailma viiest niinimetatud sinisest tsoonist, kus saja aasta vanuseks elamine pole kuigi haruldane saavutus.\nPanama piiri äärne piirkond pakub laiade ja valgete liivarandade asemel märksa privaatsemaid ja metsikumaid rannaribasid, mis on palmidega ääristatud ning kus vesi on sügavsinine ja võrratult kutsuv.\nInterneti reisikirjades soovitatakse puhkuseks enamasti Vaikse ookeani rannikut, mistõttu ei ole Kariibi mere poolset osa vallutanud ohtrad turistihordid – sinna juhtunud puhkajad näivad pisut seikluslikumad ning eelistavad seljakotiga rändamist. Kuna vahemaad on lühikesed, on linnade ja randade vahel liikumiseks ideaalne ka jalgratas. Just seetõttu märkab teedel ohtralt rõõmsaid ookeanimärgade soengutega turiste, kes pura vida vaibi mõnusalt kaasas kannavad.\nOma esimeseks peatuspaigaks valisime keset džunglit asuva väikese villa, kuhu ei ulatunud telefoni- ega internetisignaal ning kus meid igal hommikul kell 5 äratas üle puulatvade tormav möiraahvide kari koos kohaliku “sümfooniaorkestriga”, peaosas kõikvõimalikud siristavad putukad. Basseini hüppamiseks ei vaevu sa isegi trikood selga panema, sest ahve su paljas keha ei huvita ja ühtegi teist silmapaari segamas pole.\nVäikesest pindalast hoolimata on Costa Rica koduks suisa viiele protsendile maailma linnu-, looma- ja putukaliikidest. Liiklusmärgid hoiatavad maanteedel ekslevate laiskloomade eest, pea kohal tiirutavad piraadilugudest tuttavad punased papagoid ning pesukarud tuterdavad segamatult ringi, ajades oma pesukaruasju.\nÜhel hommikul lamamistooli katet haarates oleksin näpud peaaegu skorpioni sõrgade vahele pistnud. Järgmisel hommikul aga tervitas terrassil imeilus türkiissinine täpiline konnake, kes pärast kiiret guugeldamist osutus ülinunnust välimusest hoolimata üsna surmavaks tegelaseks. Tundub, et muinasjutud konnade suudlemisest pole sealses regioonis vist väga popid…\nKui leidsin oma voodi kõrvalt seinalt järjekordse skorpioni, kutsusin majaomaniku, kes pikema jututa vaesekese matšeetega loojakarja saatis. Ühes teises majutuskohas oli matšeete meile juba öökapile valmis pandud. Kui aru pärisin, demonstreeris kohalik vanaproua ohtrate ninja-liigutuste saatel, kuidas skorpion kiiresti chika-chika kahjutuks teha. Hea küll, parem skorpionid kui kohalikud bandiidid.\nKui liival vedelemisest kõrini saab, soovitan rannas ratsutamist. On väga eriline kapata hobuga läbi soolase vee ning vaadata pea kohal puuokstel magavaid laiskloomi ja hiiglaslikke iguaane, samal ajal pingsalt jälgides, et kõik rippuvad liaanid, millest kinni haarad, oleksid ikka liaanid, mitte boamaod (see ei ole liialdus!). Kui aus olla, siis pole ma kunagi varem tundnud sellist veidrat hirmu, et kogu pealtnäha maaliline loodus tahab mind pidevalt surnuks mürgitada või nahka pista.


TOP 10 | Videod, mis võtavad südame alt õõnsaks — vaata, milliseid pööraseid asju need maailma võimsaimad lennukid, laevad ja rongid teevad! - Reisijuht\nVõimsad masinad on inimest alati köitnud ja neilt on raske silmi ära saada. Sellepärast on ka Reisijuhi lugejate aasta lemmikuteks kujunenud videod võimsatest lennukitest, laevadest ja rongidest. Need sõidukid aktsioonis — mida ohtlikumas, seda parem — naelutavad ka sinu pilgu ekraanile, rebi seda eemale palju tahad!\nVÕIMAS | Vaata, kuidas kõige suuremad ja kiiremad rongid läbi paksu lume kihutavad, kõik enda teelt pühkides\nSee vaatepilt, kuidas võimas rong läbi paksu lume kihutab, on täiesti lummav — sa ei saa sellelt pilku ära!\nSuuri lennumasinaid on alati põnev jälgida. Kui need veel ohtlikke manöövreid teevad, on pilku veelgi raskem eemale rebida.\nVäga hull: vaata läbi piloodi silmade ülirasket maandumist, kus nähtavus on praktiliselt null! (4) 20.12.2017\nRongisõit võib mõnikord olla mitte ainult ajavõit, vaid ka võit enda hirmude üle. Sest sellistel raudteedel sõitmine on ikka midagi hoopis muud kui tukkumine Tallinn-Keila rongis mõnusa "tšuhh-tšuhhi" saatel...\nKuna Eesti ilm on viimasel ajal pisut üksluiseks muutunud, on paras aeg kodumaalt ära kruiisida. Miks mitte kenale puhkusele ühel maailma suurimatest reisilaevadest!\nUlmeline VIDEO | Sa ei usu, kui ei näe — sellised lennukid on päriselt olemas!\nMe arvame, et teame, milline üks lennuk välja peab nägema. Milline on reisi- või transpordilennuk, millised on hävituslennukid jne. Kuid leidub ka selliseid raudlinde, mis ikka väga ulmelised välja näevad.\nVIDEO, mis võtab südame alt õõnsaks: vaata, kuidas suured ja võimsad laevad hulbivad abitult tormisel merel\nSügis on tormide aeg, murduvad puud ja möllab meri ka meie muidu rahuliku kliimaga maal. Hea on siiski teada, et päris selliseid laineid nagu näha siin videos, saame meie haruharva tunnistada või veel vähem reisilaeval kogeda...\nNendel, kes kõrgust kardavad, me seda videot vaadata ei soovita — sest kogu aeg on tunne, et rong kukub kohe alla. Tõesti, Ameerika mäed ei ole ka nii hirmsad!\nIlmselt lendavad enamik meist kõige tihemini lennukitega, mis pole eriti suuremad kui bussid. Aga olemas on ikka väga võimsaid raudlinde. Isegi reisilennukite hulgas — sellest nimekirjast kolmandaga saab sõita iga mees, on neid nii Lufthansal, British Airwaysil jne.


POLIITKOLUMNIST | Yana Toom oma lahkunud isa meenutades: seadustage eutanaasia! - Eesti Päevaleht, Ja sa tahaksid suurendada oma meeste vaarikuse\nJa enesestmõistetav tegelikkus langeb äkki mu peale. Märts Kümmekond aastat tagasi avastasin enese jaoks arhetüüpide maailma. Kuna tema isa ei olnud kohal, kutsuti piiskop ja mitu teist meest emale õnnistust andma, kuid ta ei saanud sellest leevendust. Pigem vastupidi — alguses nähakse, et olen leidnud selle õige, kellega tahan olla koos ja keda ma ei peta iial. Ma ei taha, et jääks mulje, nagu tegu oleks raske filmiga, mida vaadata, kuna see pole seda.\nIsegi kui sa mind hüüda ei jaksa, siis kui midagi siit laualt maha lükkad, kuulen sind ikka.\nKui ma tunni aja pärast tuppa vaatasin, oli isa poolunes, kõik lauale jäetu aga vedeles põrandal. Ma tõesti ei kuulnud, kui ta mind kutsus, kui kobas laual, otsides, mida veel maha lükata, et saada tähelepanu.\nKuid jõudu oli nii vähe, et käärid, klaas, plastkarp ja muud pisiasjad, mis kogunevad lamava haige voodi juurde, mitte ei kukkunud, vaid libisesid sujuvalt põrandale.\nOleks suutnud normaalselt rääkida, oleks veel paljugi öelnud.\nAga ei suutnud, sest õhku ei jätkunud. Lõputu elustamine Täna viidi ta taas haiglasse. Tal on jälle väga halb. Ja ta tuuakse taas teispoolsusest tagasi. Otsitakse veene piinatud sinistel kätel, antakse hapnikku, tõstetakse hemoglobiini. Võideldakse tema jaoks veel välja mingi hulk päevi. Aga ma tean, et kui see oleks olnud võimalik, siis ta oleks lahkunud eile. Sest iga niisugune välja võideldud päev suurendab kannatusi.\nTa palus inimestel, kes pärast filmi end positiivselt tundsid, käed tõsta ja kõik tegid seda. Seda ma silmas peangi. Ma ei taha, et jääks mulje, nagu tegu oleks raske filmiga, mida vaadata, kuna see pole seda. See on film kõikidest inimestest.\nSee on film, mis keskendub isa-tütre suhetele ja kõik saavad sealt selle universaalse tunde kätte. See räägib ka raskustest ja soovist oma elukvaliteeti parandada ning sellega saavad kõik inimesed mingil määral samastuda. Minu jaoks oli see au, et sain lõpuks selle loo rääkida. Kui ma esimest korda käsikirja lugesin, ütlesin kohe, et see räägib minu emast ja see oli minu jaoks kirjutatud. See on sada protsenti minu ema lugu.\nMa mängin teda.\nSeega väga suure osa ajast mängisin ma oma ema. Ausalt öeldes oli ta minu suur inspiratsioon. Kas see tegi protsessi sinu jaoks kuidagi lihtsamaks? Jah, sest minu ema pingutas kogu aeg austuse nimel.\nKatrin Saali Saul. Märts Mis toimub ühe inimese paarisuhtes ja tema sisemaailmas, et ta avastab end ühtäkki kõrvalsuhtest?\nTa ütles mulle alati, et sina austa teisi inimesi ja küsi neilt sama vastu. Hoia pea püsti, sinus on väärikust. See on viis, kuidas sa peaksid endasse suhtuma. Seega vaatamata vaesusele suutis ta alati vahet teha vaesusel ja viletsusel. Mis on kaks täiesti erinevat asja. See mõjutas suuresti mu karakterit ja samuti ka see, et Hüseyin rääkis tihti oma emast ja kuidas ta ema nägi laste nimel vaeva. Mulle meeldib, et see film näitab ka nende inimeste poolt, kes Saksamaal tööd ei leia, kes on hädas, kel pole täiuslikku saksa keele oskust jne.\nLisaks näitab see ka spordimaailma, mis pole lihtne maailm.\nAjakiri Sensa persoonilugu.\nSamas on see aga maailm, kus ka naised saavad olla tšempionid. See film segab kokku eri maailmad, aga samas kannab üht ja sama sõnumit, milleks on vastupidavus ja paindlikkus. Jah, stereotüüpilistele rollidele. Lugudele, mis solvaks igaüht, aga eriti veel romat. Ma ütleks, et paljudel inimestel on head kavatsused, ma tõesti kipun uskuma, et inimesed on loomult pigem head kui halvad.\nKui nad otsustavad kajastada lugusid sel moel stereotüüpselt, solvavalt — toimsiis teevad nad seda pigem teadmatusest, nad ei ürita olla pahatahtlikud. Seega jah, ma olen kindlasti pidanud mitmele projektile ära ütlema. Kuna ma olen ka kirjanik ja režissöör, siis ütlen ma sellistele inimestele tavaliselt, et kui see teema käsitleb minu kogukonda ja sa pole roma, siis räägime asjad läbi.\nKui me jõuame kokkuleppele, siis saame koostööd teha.\nKui sa aga ennast peale surudes minu kogukonnast ja kogemustest rääkida tahad, siis ma pigem ei tööta sinuga. Eriti, kui sa surud peale stereotüüpseid ideid. Kujutage näiteks ette, kui mina teeks filmi Eesti meestest — olles ise naine Rumeeniast. Kindlasti küsiks paljud inimesed, et miks sina sellist lugu teed ja kuidas sa teemale lähened? Mulle küll meeldiks, kui sel juhul kogemustega inimesed annaksid mulle teada, kas ma olen õigel teel või mitte.\nSamas on väga kurb ka see, et ma ei saa väga palju rollipakkumisi, sest paljud inimesed näevad mind ainult kui romat. Vähemalt Rumeenias. Tavaline on ka, et näeme stereotüüpseid rolle, sest mehed kirjutavad tavaliselt lugusid meestest, kes on valged. Kui ta on naine, siis sa ei näe minusuguseid naisi rollides, kus nad on haavatavad.\nMinusugused inimesed võetakse pigem mängima mõnda eksootlisemat rolli või siis pahalast. Seda seetõttu, et väga paljude meeste jaoks on «haavatavus» heledapäine. Tänu jumalale on lood muutumas mitmekesisemaks. Näiteks on mul väga valus, et mul pole võimalik saavutada oma täielikku potentsiaali, sest mind ei kutsuta casting'utele nii nagu teisi rumeenlasi, kuigi ma näen välja nagu väga paljud rumeenlased.\nVahel ma tunnen, et ma olen nagu ükssarvik, kel on sarv otsa ees. Seda seepärast, et ma ütlesin avalikult välja, et ma olen roma ja ma ütlen seda alati ka edasipidi välja. Ometigi ei tähenda see seda, et ma olen ainult roma. Esiteks olen ma tavaline inimene ja teiseks näitlejanna, siis alles režissöör.\nMa hakkasin režissööriks tegelikult seetõttu, et soovisin, et ka minu häält oleks kuulda. Rääkides nüüd sinust kui naisest filmitööstuses, kuidas sa end tunned?\nMida sa arvad sellest, et naisi kujutatakse tihti seksobjektidena? Mul on hea meel, et olen saanud olla filmides, kus sellist asja ei esine.\nNäiteks Hüseyin pole kordagi käitunud sellisel moel, mis oleks mind ebamugavalt tundma pannud. Ma tundsin end turvaliselt ja see on nii oluline.\nMa tundsin end ka turvaliselt, sest sain talle öelda, millega ma nõustun ja millega mitte ning tema kuulas. Nii tegime käsikirjas palju muudatusi.\nÜhel pühapäeval oigas tema ema suure valu käes. Kuna tema isa ei olnud kohal, kutsuti piiskop ja mitu teist meest emale õnnistust andma, kuid ta ei saanud sellest leevendust.\nTsitaadid juhtimisest ja tööst —\nTa ütles, et põhjus, miks tema ema ei saanud leevendust piiskopi antud õnnistusest, ei olnud sellepärast, et Issand ei austanud piiskopi õnnistust, vaid kuna Issand oli hoidnud selle õnnistuse noore mehe jaoks, et õpetada talle, et noormehe preesterlus on just niisama võimas kui täiskasvanud mehe preesterlus, kui seda rakendatakse õigemeelsuses. Sooviksin täna rääkida sellest väest. Kuigi ma räägin diakonite kvoorumi juhatajatest, kohalduvad need põhimõtted kõigile Aaroni preesterluse noortele ja nende juhtidele, nende hulgas meie õpetajate kvoorumi juhatajad ja preestrite kvoorumi juhataja abilised.\nMisjonijuhatajana teenides panin ma tähele, et misjoniaastate jooksul toimus noorte meeste vaimsuse ja juhtimisoskuste järsk kasv. Kui me saaksime kuidagi mõõta neid omadusi Aaroni preesterluse ja misjoniaastate jooksul, näeks see välja nagu joon, mida näete sellel graafikul. Minu arvates on vähemalt kolm võtmeelementi, mis põhjustavad sellist järsku kasvu misjoniaastate jooksul. Las ma hetkeks räägin, kuidas need põhimõtted võiksid kohalduda diakonite kvoorumi juhatajale.\nEsiteks — usaldus. Me võime usaldada oma diakonite kvoorumi juhatajatele suure vastutuse. Issand teeb seda kindlasti — nagu on näha sellest, et Ta usaldab nende kätte võtmed, mis on õigus juhtida oma kvoorumi tööd.\nTõestusena sellest usaldusest kutsume diakonite kvoorumi juhatajaid ilmutuse kaudu, mitte vanuse või mõnda muud taolist kriteeriumit kasutades. Igal juhil selles Kirikus, sealhulgas diakonite kvoorumi juhatajal, on õigus teada ja ta peaks teadma, et ta on kutsutud ilmutuse kaudu.\nSee kinnitus aitab tal teada, et Jumal usaldab teda kui ka toetab teda. Teine ja kolmas omadus on omavahel seotud — suured ootused ja ootuste täitmiseks vajalik koolitus. Ma sain misjoniväljal suure õppetunni: misjonärid üldjuhul tõusevad või langevad tasemele, mida misjonijuhataja neilt ootab, ja nii on see ka diakonite kvoorumi juhatajatega.\nPraegu, sel hetkel Peavad sada tuhat unelevat aju, nagu minagi, ennast geeniusteks Ja ajalugu ei jäta neist järele  kes teab? Ei, ma ei usu endasse.\nIgas hullumajas on küllalt hulle, kes on haaratud taolisest veendumusest! Mina, kellel pole mingeid veendumusi, milles ma võiksin veendunud olla? Isegi mitte endas! Kui paljud pööningu- ja mittepööningutoad maailmas varjavad Just praegu mõnd unelevat iseenda-jaoks-geeniust?\nKui paljud kõrged, õilsad ja targad  Jah, tõepoolest kõrged, õilsad ja targad  Ning sealjuures, kes teab, realiseeritavadki püüdlused Ei näe kunagi tõelist päevavalgust, ei leia kunagi ärakuulajaid? Ja miks nad ei peaks realiseeritavad olema? Maailm kuulub sellele, kes sünnib teda vallutama, Ja mitte sellele, kes unistab, et ta võib teda vallutada, isegi kui ta unistab sellest täiesti põhjendatult.\nOlen rohkem unistanud kui Napoleon tegi.\nKui naine meeldib - siis kohe.\nOma hüpoteetilise südame vastu olen ma surunud rohkem inimkondi kui Kristus, Ma olen salaja loonud rohkem filosoofiaid kui ükski Kant on kirjutanud. Aga ma olen ikka pööningutoa-oma, ja võib-olla jäängi pööningutoa-omaks, Kuigi ma ei ela sugugi pööningutoas; Ma jään igavesti selleks, kes polnud sündinud sääraste asjade jaoks; Ma jään igavesti vaid selleks, kellel oli eeldusi; Ma jään igavesti selleks, kes ootas, et talle uks lahti tehtaks  seina ees, kus polnudki ust, Kes laulis Lõpmatuse-laulu kuskil kanaaias, Kes kuulis kuskilt umbeaetud kaevu põhjast Jumala häält.\nUskuda endasse? Ei, ega mitte millessegi.\nMeil peab olema võimalus väärikalt nii vananeda kui ka surra Foto: TERJE LEPP Kuula artiklit Ta on aastane ja veetnud viimased aastad vaheldumisi kord haiglas, kord hooldusasutuses, mille kohamaksumus ületab rohkem kui kolmekordselt tema pensioni. Jah, on ka lihtsamaid ja odavamaid asutusi, aga kui me saame seda endale lubada, siis tuleb lubada. Seda enam, et pärast paljusid vintsutusi oli isal just seal mugav ja elu läks lõpuks taas joonde.\nLas Loodus kallata mu kuumavale peale Oma päikest, oma vihma, oma tuult, mis liigutab mu juukseid, Ja muidu tulgu, mis tulema peab, ja mis ei, jäägu tulemata! Südamehaiged tähtedeorjad, nagu me oleme, Maailma saime me vallutatud voodist välja tulemata; Aga me ärkame ja ta on ikka läbipaistmatu, Me tõuseme üles ja teda pole kuskil, Me läheme majast välja ja ta on kogu maa, Lisaks veel Päikesesüsteem ja Linnutee ja Määratlematu.\nSöö okolaadi, väike tüdruk, Vaata, maailmas pole mingit metafüüsikat peale okolaadi, Vaata, kõik religioonid ei õpeta midagi muud kui maiustused. Söö, väike pudilõug, söö!\nKui mina vaid saaksin nii enesestmõistetavalt okolaadi süüa, kui sina sööd! Aga mina jään mõtlema, ja kui olen hõbepaberi, mis pole muud kui üks tinaleht, ümbert ära võtnud, Viskan kõik maha, nagu olen maha visanud elugi.\nAga vähemalt jääb see kibedus kõigest, milleks ma kunagi ei saa, Nende ridade kärsitu kalligraafia, Ja õilis enesepõlgus, mis ei pane mind ainsatki pisarat valama, Õilis vähemalt ägeduses, millega ma heidan Kogu selle musta pesu, mis ma olen, asjade voolu, Jäädes koju ilma särgita.\nPOLIITKOLUMNIST | Yana Toom oma lahkunud isa meenutades: seadustage eutanaasia!


Kuidas leida kadunud elukindlustuspoliis 5 sammuga\nÜle miljardi dollari kohta taotlemata elatusraha, kuidas sa nõude oma osa?\nTarbijate raportite uuringu kohaselt on elukindlustuslepingute hüvitiste hüvitiste puhul, mis on alates 2013. aastast taotlemata esitatud, üle 1 miljardi dollari, tõuseb kindlasti number ja tekib küsimus, kuidas teate, kas te olete nime saanud abisaaja, kellel on õigus surma kasu ja kuidas sa teada saan? Kaotatud elukindlustuslepingu leidmiseks on mitu võimalust.\nTe võite saada elukindlustuspoliitikast kasusaaja ja teadmata sellest\nSa õpid palju inimest pärast seda, kui nad surevad, ja võite olla üllatunud, et teada saada, kui palju inimesi on õigus saada surma, ja pole kunagi mingit mõtet. See võib juhtuda, kuna inimene lihtsalt soovis sulle kingitust jätta, kuid ei tahtnud seda kunagi teada anda, või see võib olla lihtsalt sellepärast, et inimene unustas väiksema poliitika tõttu, kuna nad muutsid oma esmase elukindlustuspoliisi . Nad võisid isegi unustanud, et olete loetletud abisaajatena.\nMõnel juhul võib inimene võtta välja elukindlustuspoliisi ja keegi ei ole abisaajaga nimekiri ega valinud teid. Loodid kogu aeg pidi, kus inimestel polnud aimugi, et isik nimetas neid abisaajaks, ja tean äkki, et neil on raha neile. Elukindlustuspoliiside mittesaavutamise eesmärgil on mitu põhjust, hinnanguliselt on 1 600 inimesel õigus taotlemata hüvitisele.\n5 sammud salajase elukindlustuse poliitika või kadunud poliitika avastamiseks\nNeed 5 sammu abil saate teada saada, kuidas otsida elukindlustust ja esitada nõude, kui teil on õigus saada raha. Lihtsalt sellepärast, et inimene ei öelnud sulle, et neil on elukindlustusleping, ei tähenda, et seda ei oleks, ja te peaksite proovima oma parima, et seda võimalikult kiiresti leida, nii et kõik poliisil olevad varad ei jääks ära kindlustusmaksete tasumisel.\nNäpunäited kadunud elukindlustuse poliitika leidmiseks\nOn palju juhtumeid, kus inimesed ei leia kindlustusdokumente, mis on aja jooksul kaotatud. Kui sa kaotad kellegi läheduse, on see tihti ülekaalukas ja dokumentide leidmine võib olla keeruline. Need näpunäited aitavad teil välja selgitada, kuidas leida kadunud elukindlustuspoliisi või kuidas teada saada, kas teil on õigus saada surmajuhtumit, mida te ei teadnud.\nElukindlustuspoliiside või surmajuhtumite arv on väga erinev, võib tööandja programmid neid tervisekindlustushüvitiste osana pakkuda. On juhtumeid, kus elukindlustusselts ei tea, et kindlustusvõtja on kadunud. See on eriti tähtis selliste elukindlustuspoliitikate puhul, mis pakuvad väärtusi, nagu indekseeritud universaalteenuse elukindlustuspoliisid . Aeg on tähtis, nii et alustame.\nVastused kaotatud elukindlustuspoliitikaga seotud küsimustele\nMis juhtub surmajuhtumiga, kui keegi ei nõua raha?\nKust otsida teavet elukindlustuslepingu kohta, kui keegi teie lähedusest sureb\nKuidas otsida kadunud elukindlustuspoliisi\nMida teha, kui te ei tea, kes elukindlustuspoliis oli. Leia kindlustusselts ja esitada nõue\nMillist teavet peate nõudma esitama\nKes saavad teavet kaotatud elupoliitika kohta\nKuidas teada saada, kas olete eluspoliitikas kasusaajaks loetletud?\n01 Kiire tasuta veebiotsing, et saada teada taotlemata elukindlustuse kohta\nKust leida teavet kadunud elukindlustuse poliitika kohta?\nLihtne kontrollida on vaadata sellist saiti nagu kadunud raha, kus otsingud ja nõuded on tasuta. Missing Money sõnul pakuvad nad taotlemata kinnisvara administraatorite riikliku assotsiatsiooni (NAUPA) mitmesuguseid taotlemata varasid.\nOtsige taotlemata elupoliitika eeliseid ja raha\nSidusotsing annab teavet kindlustuspoliisi eeliste kohta, mida ei ole tasutud, dividende ja investeeringuid (mis võivad tuleneda kogu elu poliitika või universaalse eluea poliitika ) või annuiteedid, sihtfondide ja muu vara ja vara, näiteks pangakontode ja palju muud.\nMis siis, kui teavet ei kuvata otsingus? Järgmine: korduma kippuvad küsimused kaotatud elukindlustuslepingute leidmise ja taotlemise kohta ...\n02 Korduma kippuvad küsimused kaotatud elukindlustuse poliitika leidmise kohta\nMis juhtub surmajuhtumiga, kui keegi ei väida raha?\nKindlustusselts muudab kõik soovimatud surmahüvitised riigile kuuluvale kinnisvaraametile.\nKuidas otsida näha, kas teil on rahalisi vahendeid taotlemata elupoliitikast\nVõib-olla otsite, et teada saada, kas teie läheduses hiljuti surnud isikul oli elupoliitika. Oma eluajal võib inimene osta rohkem kui ühte elukindlustust, nii et kui te pole kindel, on kindlasti mõned kohad, mida peaksite kontrollima, et leida vihjeid selle kohta, kas elukindlustusleping võib olla või mitte kas olete unustanud või üldse mitte kunagi teadnud.\nTean, et seal oli elupoliitika, kuid sa ei tea, millise elukindlustusseltsi poliitika oli?\nKindlustusseltside riiklik assistent võib teid aidata. Lihtsalt võtke ühendust riigi kindlustuskomissari voliniku kontoriga selle riigi jaoks, kus poliitika oli ja nad võivad teid aidata, või lugege lisateavet selle kohta, kuidas protsessi alustada, et teada saada, milline kindlustusfirma väljastas oma riigi lähedasele teie elukaitsepoliitikale.\nKas olete loetletud elupoliitika saajaks?\nSelleks, et keegi saaks teid abisaajana kasutada elupoliitikat, ei pea te oma nõusolekut andma. See tähendab, et teid võidakse nimetada poliisi saajaks ja neil ei ole aimugi. Juhtumisi on palju näidatud\n03 5 Võimalik, et otsite raha, et teil oleks õigus surma saata\n5 vaatamiskohad: mittekohaldatud elupoliitika kohta leidmine\nKui surnud isik oli teie või teie leibkonna liikmega väga lähedal, võib teil olla juurdepääs paberitele, mis aitavad teil välja selgitada, kas on peidetud vara või taotlemata elupoliitika, mis võib teid abisaajaks loetleda.\nKontrollige neid 5 kohti kadunud elukindlustuse poliitika leidmiseks\nKontrollige surnud dokumente lepingute, elukindlustuse visiitkaartide või muude kindlustusagentide, raamatupidaja või tühistatud kontrollide või kontoväljavõtete kohta. Uurige oma pangast, kui nad ostsid mingi erilise õnnetusjuhtumi või muu kindluse. Võite ka kontrollida seifi.\nVaadake vanade pangakontode või kontoväljavõtete väljavõtteid elukindlustusseltside maksetele Isegi kui te ei leia tegelikku poliitikat, on kontaktteave või dokumendid, näiteks elukindlustusseltsi nimi, peamine põhjus, et saaksite ühendust võtta, et teada saada, kas see poliitika oli endiselt kehtiv, kui tal oleks raha väärtus või sellega seotud investeeringud ning alustada kaotatud poliiside nõuete menetlemist.\nSageli saavad inimesed tasuta või odavat elukindlustust, kui nad kuuluvad liikmesorganisatsioonidesse, kutseorganisatsioonidesse ja oma töö kaudu. Võta ühendust nende kohtadega, et teada saada, kas selline poliitika oli olemas. Kui isik läheb pensionile, võivad nad ikkagi olla tervisekindlustuspoliisid või muud hüvitised, kindlustage ja sellest teada saada.\nKontrollige postitust, et näha, kas olete saanud dokumente investeerimis- või elukindlustusseltsidest. Kui te poliitikat ei tea, on hea võimalus, et ettevõte ei tea isikut, kes on surnud, ja võib ikkagi oma vara kasutada, et maksta kindlustusmakseid, vähendades surmajuhtumit. Samuti kontrollige posti teel saabuvaid krediitkaardiettevõtte väljavõtteid või mis tahes muid kindlustusmakseid, mis võivad olla ostetud.\nKontrollige oma e-posti kontot kindlustusagentide või kindlustusagentide kohta, grupi liikmesuse, õnnetusjuhtumite poliitika, ravikindlustuse jne kohta.\nKui ühtegi neist ei tööta, ärge unustage tasuta veebipõhist otsingut! Järgnevalt vaatame üle, kes saab nõuda kaotatud elukindlustuspoliisi. Kas olete abikõlblik?\n04 Kes võib taotleda kaotatud elukindlustuspoliisi\nKas teil on õigus saada teavet lähedase elukindlustuse kohta?\nPrivaatsus on endiselt oluline ka pärast surma, seega ei pruugi te arvata, et teil oleks õigus küsida surmajuhtumit, kui te pole lähimas perekonnaliige, kuid on ka asjaolusid, mille korral isegi kui te ei ole järgmise sugulase õigus teabele; Näiteks kui olete poliisil nimega saaja.\nTeil ei ole midagi kaotada, kui te ei tee surnud elupoliitikat tasuta otsida mittevastava poliitika andmebaasi või otsida oma nime, et näha, kas keegi otsib teid kasu maksmiseks.\nHelistage elukindlustusseltsi väidete telefoninumbrile\nVõite ka elukindlustusseltsi nõude liini kutsuda, kui teate, kes on elukindlustusselts, ja küsige, kas olete poliisil loetletud kasusaaja. Mõnikord, isegi kui inimesed kaotavad aastate jooksul kontakti, võivad nad siiski olla poliisil loetletud kas seetõttu, et need olid algselt loetud tühistamatuks abisaajaks ja neid ei saanud muuta, või kuna see, kes suri, lihtsalt tahtis seda jätta üllatus kingitus.\nMillist teavet peate esitama kaotatud elukindlustuspoliisi nõude?\nTavaliselt saate juhul, kui olete abisaaja, pärandaja testamenditäitja või üks järgnevatest lähedasest pereliikmest, näiteks abikaasa, kodupartner , lapsed, lapselapsed, lapsevanemad või vanavanemad, saate anda:\ntõestada, kes sa oled\nsurnud isiku sotsiaalkindlustuse number\nSõltuvalt olukorrast ja poliitika tingimustest võib see aidata teil vajalikku protsessi alustada. Kindlustusselts suudab teid juhendada, kuidas edasi minna.\nKuidas taotleda kaotatud elukindlustushüvitisi\nVõtke ühendust poliiside müüjaga või kindlustusseltside nõuete osakonnaga. Nõuame kindlustusvõtja kaotsiminekut, andke neile soovitud teave. Iga elukindlustusselts on erinev, peate nendega protsessi alustamiseks võtma ühendust.\nMis siis, kui te ei tea, milline elukindlustusselts on poliitikat välja andnud?\nJätkake lugemist ja me aitame teil seda järgmist\n05 Kaotatud elukindlustus: välja selgitada, milline kindlustusselts välja andis poliitika\nKas ei tea, milline elukindlustusselts on välja andnud elupoliitika?\nKui te ei tea, kes on praegune elukindlustusselts, saate oma riikliku kindlustusvoliniku kontorist teada saada, milline elukindlustusselts väljastas oma lähedasele poliitika, kui teate, et neil on elukindlustus, kuid ei tea, kuidas leidke see või pääse sellele juurde. Oluline on teada, et teadmine, milline riik oli poliitika ostetud, ja mitte see, kus inimene suri. Sa tahad riigi ombudsmaniga ühendust võtta riigi ostu kohta.\nKui elukindlustusselts muutub: kuidas leida uus\nKui elukindlustusselts, kes oma poliitikat (või surnud armastatud isiku poliitikat) on muutnud ja te ei tea enam, kes on elukindlustuse poliitika, võite pöörduda riigi volinike kontori poole, leida oma riigi kontor , ja nad suudab teile pakkuda elukindlustusseltsi praeguse nimega seotud teavet ja andmeid, kui kindlustusseltside ühinemine on toimunud ja kellega ühendust võtta, et saada vajalikku teavet uue elukindlustuslepingu, nõuete või maksete kohta.\nTäiendavad lingid: Järgnevatel riikidel on kindlad elukindlustuse otsinguallikad: Alabama, California, Kansas, Louisiana, Missouri, Põhja-Carolina, New Hampshire, New York, Ohio, Oklahoma, Oregon, Texas, Vermont.\nMida oodata elukindlustuse meditsiinieksamilt\nPunktid, Ticks ja Pipsid Kauplemise Mõisted\nKuidas arvutada kodukantsi kulud ja amortisatsioon\nKuidas Kelley sinine raamat aitab teil auto osta?\nRoheline Esmaspäev: Mida, Millal, Kus\nKas Arizona kogub kinnisvaramaksu?\nMis on hinnakujundus kauplemine?\nKuidas määratakse metalliturud metalliturgudel?


Bipolaarne meeleoluhäire | Haiguste ABC - Kliinik.ee\nBipolaarne meeleoluhäire\tAutor: Anti Liiv\nBipolaarne meeleoluhäire (ka maniakaal-depressiivne haigus või reaktsioon) on psüühikahäire, millele on iseloomulikud lainetena korduvad (vähemalt kaks-kolm korda) rusutud meeleolu ja psüühilise aktiivsuse perioodid. Viimase puhul, olles n-ö laineharjal, on inimene elevil, rõõmus, energiast pakatav ning aktiivne. Sellist leebemal kujul avalduvat meeleolu kõrgenemist nimetatakse hüpomaaniaks, markantsemalt väljendunut aga maaniaks. Teisel puhul, n-ö lainevao põhjas olles, langeb meeleolu masenduseni, väheneb sisemine energia ja tegutsemisaktiivsus – isegi sedavõrd, et inimene ei jaksa oma tuba koristada, enda välimuse eest hoolt kanda, teha igapäevaseid toimetusi ega isegi televiisorit vaadata. Sellist seisundit nimetatakse ka depressiooniks. 20. sajandi alguse eesti boheemlasharitlastel oli kombeks seda peenutsevalt spliiniks kutsuda.\nManiakaalsed episoodid algavad tavaliselt järsku, süvenevad mõnikord isegi ühe päevaga ning kestavad tavaliselt 2 nädalast 4–5 kuuni. Tänini väljaselgitamata põhjustel on Eestis 20. sajandi teisest poolest alates täheldatud meeleoluhäirete maniakaalsete episoodide harvenemist. Ka on need enamasti sedavõrd leebelt väljendunud, et mittespetsialist hindab neid lihtsalt heatujuliseks käitumiseks. Küll aga pärineb 19. sajandist ja 20. sajandi esimesest poolest mitmeid linnalegende psüühikahäiretega inimestest, kes on pidanud end Napoleonideks, Hiina keisriteks, Leniniteks jt ajaloolisteks suurkujudeks. Paljud tänapäeva psühhiaatrid pole oma töös selliste häiretega patsientidega enam kokku puutunud. Subjektiivselt on inimese enesetunne hüpomaniakaalsel perioodil sedavõrd mõnus (kõik tundub laabuvat, elu on lausa roosiline), et mõnikord ta lausa ootab selle episoodi saabumist.\nVastupidiselt eelkirjeldatule on üldjuhul pikemalt (kuni 6 kuud) kestvate depressiivsete episoodide algus vähem märgatav. Sagedasti püüavad omaksed lähedase inimese süvenevat masendustunnet põhjendada üksnes juhuslike välisteguritega (olmekonfliktid, tööalased pahandused, õnnetu armastus jms), mis ei olegi täiesti põhjendamatu, sest mõlemad bipolaarse meeleoluhäire episoodid järgnevadki tihti stressiga seotud elusündmustele. Siiski pole stressi olemasolu (või puudumine) selle häire diagnoosimisel määrav. Paranemine episoodide vahel on tavaliselt täielik ja inimese toimetulek igapäevaeluga probleemitu. Episoodide sagedus ja remissioonide kestus on haigeti erinev, kuid pärast keskikka jõudmist täheldatakse depressiooniepisoodide sagenemist ja pikenemist.\nBipolaarset meeleoluhäiret esineb eri sugupooltel enam-vähem võrdselt ja esimene episood võib alata igas vanuses – lapseeast kuni raugaeani, sagedamini siiski 15. ja 30. eluaasta vahel. Elu- ja tööprognoos on üldjuhul hea. Mõne läbitud episoodi järel hakkab inimene ise tunnetama saabuvat meeleolu muutust, selle arengusuunda. Nii meeleolu langust kui ka ülemäärast kõrgenemist on üldjuhul võimalik ambulatoorse psühhiaatrilise ravi tingimustes (ilma kutsetööd katkestamata) ravimitega korrigeerida.


Kilpnäärme lupjumised: mis see on, ravi, prognoos - Uuring May, Kaalulangus parast kilpnaarme solme eemaldamist\nKaalulangus parast kilpnaarme solme eemaldamist. Dieet pärast kilpnäärme eemaldamist - Hüpoplaasia May\nPaljusid riskifaktoreid ei ole kahjuks võimalik muuta: perekondlik eelsoodumus, naissoo hulka kuulumine, kasvav vanus, rasedus raseduse ajal ja järel on võimalik mitme kilpnäärmehaiguse teke , rasked vaimsed üleelamised ja stress. Goiter lastel Eraldi on vaja rääkida laste struuma kohta, sest see on kõige tavalisem joodipuuduse haigus. Pärast pikka inkubatsiooniperioodi-tüüpiliselt maksas-liigub viirus edasi kilpnäärmesse ja sisenedes selle kudedesse. Kilpnäärmehormoonide sünteetilisi analooge aktsepteeritakse kogu elu ning kasutatakse ka taastavaid füsioteraapia protseduure. Pidage meeles, et õige toitumine on operatsioonijärgse seisundi kontrollimisel tõeline abimees.. See mõjutab iga keharakku.\nKilpnäärme eemaldamine on ohtlik eakatele ja seniilsetele patsientidele, kes põevad samaaegseid südame- või bronhopulmonaarsüsteemi patoloogiaid. Anesteesia kasutamine raseduse ajal ähvardab lootel komplikatsioonide tekkimist, seetõttu lükatakse türeoidektoomia võimaluse korral sünnitusjärgsesse perioodi.\nKiireloomulistel juhtudel on kilpnäärme eemaldamine lubatud raseduse teisel trimestril. Kaugete metastaaside tekkega rase naise onkoloogilise haiguse kinnitamisel rasedus katkeb. Operatsiooniks ettevalmistumine terapeudi konsultatsioon varjatud patoloogiate tuvastamiseks; praeguste haiguste esialgne ravi, ägenemiste kõrvaldamine; konsultatsioon opereeriva kirurgi ja endokrinoloogiga; kehadiagnostika kilpnäärme ultraheli, kaela kompuutertomograafia, sõlmede biopsia, fluorograafia ; testid üldine vere- ja uriinianalüüs, vere biokeemia, hüübimisanalüüs, kasvaja markerid, kõigi kilpnäärmehormoonide analüüs, HIV, hepatiidi ja STD testid ; anestesioloogi konsultatsioon ja anesteesia valik anesteetikumi tolerantsuse analüüs.\nKilpnäärme patoloogiate esinemissagedus naistel on vastavalt palju suurem kui meestel ja õrnema soo jaoks on elundi eemaldamine vajalik sageli.\nKilpnäärme eemaldamise maksumus sõltub kliiniku valikust ja opereeriva arsti kategooriast. Operatsioon Periood pärast operatsiooni Kui inimesel pärast sellist protseduuri ei teki probleeme heaoluga, siis võib ta paari päeva jooksul haiglast lahkuda. Kui me räägime eakatest inimestest, siis nende operatsioonijärgsete õmblustega võib kaasneda verejooks, eriti nende inimeste puhul, kellel on kalduvus hüpertensioonile.\nMis puutub turse ja valulikud aistingud, siis need võivad ilmneda mitu nädalat pärast operatsiooni.\nKilpnäärme struuma - sümptomid ja ravi - Ärahoidmine\nVeretestides olid kilpnääret stimuleeriv hormoon ja kilpnäärmehormoonid normis, kuid esines kilpnäärmevastaste antikehade sajakordne suurenemine. See on omane kilpnäärmepõletikule, täpsemalt autoimmuunsele türeoidiidile.\nPalju sõltub sellest, millist operatsiooni tehti: näärme täielik või osaline eemaldamine; struuma, tsüstide eemaldamine. Tänapäeval kasutavad kirurgid oma töös järgmisi tehnikaid: türeoidektoomia. Eeldab kilpnäärme täielikku eemaldamist. Operatsioon on näidustatud vähi korral.\nKui hormoonide tase on normis ja vaevusi ei esine, jääb haige jälgimisele. Edaspidi kontrollitakse kaks korda aastas kilpnäärmehormoone, kuna on oht kilpnäärme alatalitluse tekkeks. Mida teeb arst? Kilpnäärmehaiguse diagnoosimise ja ravi edukus sõltub suuresti lihtsatest asjadest. Põhjaliku uuringuplaani koostamiseks küsitleb perearst patsienti hoolsalt kõigi sümptomite kohta ja otsib seoseid. Alahinnata ei tohi kogu keha läbivaatust kabinetis, südametegevuse ja vererõhu hindamist.\nKilpnäärme vahetu uurimine algab kaela vaatlusega, siis kallutab patsient pea veidi kuklasse ja arst jätkab vaatlust. Seejärel palub ta uuritaval neelata ja jälgib muutust kaelapiirkonnas. Siis saab kirurg alustada kilpnäärme tegelikult eemaldamisest. Vajadusel jälgib ta ümbritsevaid närve nn neuromonitoringu süsteemi abil - kui ta puudutab närvi kirurgilise instrumendiga, kostub hoiatussignaal.\nTäna püüavad arstid vähendada selliste operatsioonide arvu ja ei määra kirurgilist sekkumist igal põhjusel. Selle välistamine on aga täiesti võimatu.\nKaasaegsed meditsiinitehnoloogiad võimaldavad operatsioonijärgset õmblust täpsemaks muuta ja inimene ei tunne esteetilist ebamugavust, mis on juba vaieldamatu eelis. Arstid pidasid esmatähtsaks ka näärme maksimaalset säilimist ja kõrvalkilpnäärmete funktsionaalsuse säilitamist. Näiteks kogu türeoidektoomiat kasutatakse struuma ja suurte kartsinoomide eemaldamiseks.\nKirurg paneb naha sisse sisselõike, mille pikkus on neli kuni viis sentimeetrit. Parema kosmeetilise tulemuse saavutamiseks otsib ta võimalusel nahavolt.\nNüüd lõikab arst rasvkihi elektriliste kääridega, mis peatab kohe verejooksu. Kui kilpnääre on avatud, eraldab kirurg selle ümbritsevast koest. Arst saab nüüd eemaldada kogu kilpnääre, jättes kõrvalkilpnäärmed, kui need leiavad. Kõrvalkilpnäärmed on umbes riisitera suurused ja võivad lamada kurgus erinevates kohtades. Kui kirurg leiab kõrvalkilpnäärmed alles eemaldatud kilpnääret uurides, asendab ta need emakakaela lihastes kunstlikult loodud taskuga.\nSeal võib kõrvalkilpnääre tööd jätkata. Näidustused elundi täielikuks eemaldamiseks: Mis tahes muu elundi vähk, kuid metastaasidega kilpnäärmes. Kilpnäärme süstemaatiline laienemine nodulaarse, hajusa struuma korral, mis viib teiste elundite kokkusurumiseni. Kui nääre on kiirituse tõttu suurenenud, siis täiesti erinevate optimaalne kaalulangus folsom ravimisel.\nNäidustused osaliseks elundi eemaldamiseks: Hemidrhoidektoomiaga eemaldatakse ainult üks kilpnäärme kahest lobest. Juurdepääs on sama mis kogu türeoidektoomia korral. Kui arstil on hea ülevaade paljastatud kilpnäärmesagarast, lõikab ta läbi kaks sidet ühendava sidekoe silla. Enukleatsiooni kasutatakse väikeste healoomuliste sõlmede eemaldamiseks.\nKirurg teeb väikese sisselõike, mille kaudu ta hoolikalt sõlme poole pöördub. Siis eemaldab ta selle ultraheli kääride või elektrinoaga. Kuidas süüa pärast kilpnäärme eemaldamist? Kilpnäärme resektsioon kogusumma on üsna haruldane protseduur ja seda kasutatakse tavaliselt ainult siis, kui hormoone tootvad rakud on kogu kaalulangus parast kilpnaarme solme eemaldamist jaotunud. Kirurg eemaldab suure osa kilpnäärmest, kuid kaitseb tervet kilpnäärmekudet.\nKasvaja, ehkki pahaloomuline, kuid väikese suurusega. Ainus suur erinevate omadustega sõlm. Mitu sõlme nii ühes kui mõlemas sagaras. Kõik need juhtumid hõlmavad individuaalset lähenemist.\nAlati otsustab endokrinoloog ja kirurg. Ja inimene võib elada ka siis, kui tal pole absoluutselt näärmeid. Pärast kilpnäärme eemaldamist õmbleb arst kõigepealt lihaseid ja rasvakihti ennasthävitavate niitidega, seejärel lõikab ka naha võimalikult pingevabalt, et vältida esteetilisi arme. Haav on ühendatud steriilsete plaastritega. Seejärel suunatakse patsient taastusraviosakonda, kus ta saab taastumisest taastuda. Kuid nagu iga operatsiooni puhul, võivad tekkida tüsistused.\nOperatsiooni võimalikud tagajärjed võivad olla. Verejooks, võib-olla koos verevalumite kirurgilise eemaldamisega. Tööpiirkonna nakkus. Kosmeetiliselt mitterahuldav tulemus koos tugevate armidega. Kilpnäärme eemaldamine võib kahjustada kilpnäärme lähedal asuvaid olulisi närve. Kui kaela ühel küljel on kahjustatud nn korduv närv, võib see olla lihtne. Harva esinev närvi kahepoolne läbilõige põhjustab hingamisraskusi, vajadusel peab patsient olema ventileeritav.\nOperatsioon kilpnäärme raviks viiakse läbi ainult äärmuslikel juhtudel Muidugi ei saa öelda, et see üldse ei muutuks. Elundipuudus on alati tunda. Ja ometi aitab spetsiaalsete hormonaalsete ravimite kohene alustamine kehal pärast sellist meditsiinilist sekkumist kohaneda. Kui kaua peate ravikuuri jätkama, sõltub ainult kõigist individuaalsetest omadustest. Kõrvalkilpnäärmete kahjustus või juhuslik eemaldamine Kõrvalkilpnäärmed vabastavad hormooni ja kontrollivad seega kaltsiumi tasakaalu.\nPõhimõtteliselt taastatakse kõrvalkilpnäärmed ja kaltsiumi tasakaal normaliseerub. Kui ei, tuleb organism varustada puuduva kaltsiumiga pillide kujul. Nagu iga operatsiooni puhul, võite ka esimestel päevadel pärast operatsiooni tunda valulikkust.\nVajadusel määrab arst valuvaigisti. Haava kaitsmiseks peske ainult kaelalõikega või spetsiaalse dušipeaga. Pärast seda, kui nääre pole enam olemas, tekib veres kaalulangus parast kilpnaarme solme eemaldamist terioidhormoonide defitsiit ja see toob kaasa tervise ülemaailmse halvenemise.\nVererõhk tõuseb, südamehaigused ja veresooned annavad endast tunda, peaaegu kõigi elundisüsteemide funktsioonid on häiritud, kaal suureneb, vaimsed võimed vähenevad, tekib apaatia ja depressioon. Samuti halveneb naha seisund, see sõna otseses mõttes kuivab ja muutub nagu papüürusepaber.\nMillised on endokriinse struuma ravimeetodid? Ravimeetodid Sümptomite õigeaegne äratundmine on eduka ravi võti, mis aitab haigusega võimalikult kiiresti toime tulla.\nNiisiis, kui ilmnevad struuma suurenemise tunnused, on vaja pöörduda endokrinoloogi poole. Tema poole pöördumine on väga oluline, sest kõik teised spetsialistid võivad lihtsalt viidata ületöötamisele. Peamist struuma ravimeetodit tuleks pidada hormonaalseks asendusraviks. Selleks kasutatakse mitmesuguseid aktiivseid türosiini derivaate.\nSee on tingitud asjaolust, et neid iseloomustavad hormoonide füsioloogilised parameetrid, mida toodab endokriinne nääre. On äärmiselt oluline valida mitte ainult piisav ravimi annus, vaid ka selline, mis ei too kaasa negatiivseid tulemusi. Ravi, ravimite perioodilist kasutamist tuleb väga sageli jätkata kuni elu lõpuni. Sellisel juhul on soovitatav mitte unustada hormoonide suhte kontrollimist. Kilpnäärme hüpofunktsioon on samuti hormoonravi all.\nHüperfunktsiooniga olukord on palju keerulisem. Niisiis, kui on olemas kardiovaskulaarse tüübi mis tahes geneesi või tüsistuste kasvaja tekkimise oht, siis on otstarbekas kasutada kirurgilist sekkumist seda arutatakse hiljem. See muudab kilpnäärme hüpofunktsiooni olukorda. See omakorda annab võimaluse hormoonravi tõttu kergemaks ja taskukohasemaks kohanemiseks.\nEndokriinnäärmete hüpofunktsiooni raskemas vormis võib inimene langeda koomasse. Hüperfunktsioon on omane sellele, et toksiline kriis võib lõppeda surmaga.\nSellega seoses on vaja järgida ranget dieeti ja vajaliku joodi suhte tarbimist kehas. Samal ajal on kaalulangus parast kilpnaarme solme eemaldamist vajadus pöörduda spetsialisti poole ja teha testid joodi koguse kohta kehas.\nTaimsed ravimid ja ravimtaimedest saadud kompressid, näiteks hellebore, jaapani sophora, saponaria, valge tina, tina ja hull. Taimseid leotisi ja teesid kasutatakse nii kokkupanduna kui ka eraldi. Kilpnäärmehaiguste homöopaatia - kasutatakse iseseisva ravikuurina. Ravi ajal määratakse patsiendile ravimid väikestes annustes. Need vahendid võivad tervel inimesel provotseerida näärmehaiguse sümptomeid ja aidata patsientidel patoloogiast vabaneda. Homöopaatia vaieldamatuks eeliseks võib pidada stabiilse kliinilise tulemuse saamist ilma kõrvaltoimete tekkimise ohuta.\nSeda tüüpi ravi aitab vältida operatsiooni. Meetod suudab taastada kilpnäärme normaalse funktsionaalsuse, kui tehakse järgmised diagnoosid: hajus mürgine struuma; On lubamatu kaltsineerimise iseseisev ravi rahvapäraste meetoditega ja homöopaatia meetoditega ilma endokrinoloogiga nõu pidamata. Patoloogiline ravi Kui kilpnäärmes ilmnevad kaltsifikatsioonid, kasutatakse järgmisi ravimeetodeid: Vaatlustaktika. Seda kasutatakse väikeste kilpnäärme vasaku või parema laba sõlmede moodustumisel.\nPatsient külastab regulaarselt endokrinoloogi, kes otsustab, millisesse kategooriasse patsient kuulub, ja valib sobiva ravirežiimi. Lisaks on vaja spetsiaalset dieeti. Dieet sisaldab võimalikult palju joodirikkaid toite. Konservatiivne teraapia. Kasutatakse keskmise suurusega neoplasmide juuresolekul.\nKudede edasise proliferatsiooni vältimiseks kasutatakse joodipreparaate ja tsütostaatikume. Ravi õnnestumisel lükatakse operatsioon määramata ajaks edasi. Kirurgiline sekkumine. Seda kasutatakse koos sõlme kiire kasvuga seotud väljendunud kilpnäärme suuruse suurenemisega.\nOperatsiooni käigus eemaldatakse raud täielikult või osaliselt. Pärast türeoidektoomiat näidatakse patsiendile eluaegset hormoonravi. Palliatiivne ravi. See on ette nähtud kilpnäärmevähi kaugelearenenud staadiumis. Kiiritusravi, kemoteraapia ja muude toetavate meetodite kombinatsioon ning pikendab patsiendi elu. Kirurgilist sekkumist kasutatakse kilpnäärme suuruse märkimisväärse suurenemisega, mis on seotud sõlme kiire kasvuga.\nSeotud ja soovitatud küsimused Kaltsineerige kilpnäärmes Palun aidake.\nTegemist on traumadega, mis on seotud suurte vajaka jäämiste ja hirmudega. Nendeks võivad olla armastuse, toidu, tähelepanu ja turvalisuse puudus. Võid avastada, et ka Sinu lapsed räägivad agressiivselt, olles samuti pidevas hirmus, et neid ei võeta kuulda, nende jaoks ei ole aega, nad ei ole mõistetud, vajatud, armastatud ja olulised. Kokkuvõte: hirm, et ma pole oluline ja mind ei võeta kuulda, tekitab stressi nii neerupealistes kui kilpnäärmes.\nKuidas muuta hirmumustreid? Meid saavad aidata jaatused e. Jaatused sobivad varjatud või kinnistunud mõttemallide muutmiseks. See ei ole viis, kuidas lasta kõigel suurepärasena paista või saavutada ebareaalseid eesmärke. Jaatused aitavad meil lahti saada tundest, et oleme abitud ohvrid, kellel pole mingit lootust. Need aitavad meil sisemiselt tugevamalt muutuda ning võtta leplikum ja armastavam hoiak nii enda kui teiste suhtes.\nTeadlikud jaatused aitavad meil mõtlemist ümber programmeerida, sest annavad energiale teise suuna.\nJaatused aitavad meil tunda ja näha lahendust ja teist võimalikkust. Leia endale kõige töötavam lause ja korda seda kuni tunned, et see on üdini Su kehast läbi käinud.\nKilpnäärme affirmatsioonide näited: Mind kuulatakse ja mõistetakse täielikult. Ma olen kuulda võetud. Mu lähedastel on alati aega mind ära kuulata, nad soovivad mind mõista, minuga arvestada, mind armastada ja toetada. Mul on küllaldaselt aega, et oma seisukoht arusaadavaks teha ja seda esitada. Ma tunnen enda mõtteid avaldades turvaliselt, sest mu mõtteid soovitakse kuulda, kuulda võtta ja nendega arvestada.


Vooremaa Ealine diskrimineerimine tööturul toimib\nEaline diskrimineerimine tööturul toimib\nSellele viitab ka riigikontrolli aruanne, sest kolmveerand eelpensionäridest pidavat olema töötud. Eelpensionile jäämisel tuleb leppida väiksema pensioniga ja tegemist on hädasammuga.\nEaline diskrimineerimine tuleneb riigiametite ( sh valitsuseliikmete) komplekteerimisest. Kui prestiižikatele ametikohtadele panna lapseohtu noorukid, siis ei saagi teistsugust suhtumist oodata. Konkursse korraldavad inimesed kinnitavad (konfidentsiaalselt), et üle viiekümneste (harvad pole juhused, kui ka nooremate) avaldustesse ei süüvita, Lähtutakse vihjetest, mida töötajate otsijad esitavad.\nNii jäävadki kogenumate CVd tolmu koguma. Ümberõpe sellist lähenemist ei muudaks. Pensionieelikutest töötute ridades on hästi koolitatud ja kogemustega inimesi. CVsse sünniaasta märkimata jätmine suhtumist ei muudaks. Vanus tuletatakse hariduse omandamisest ja töökogemusest. Põhjused peituvad ühiskonnas domineerivates väärtushinnangutest. Nooremate alluvate eelistamine on taunitav, kuid mõistetav.\nEt mitte üldsõnaliseks jääda, kirjutan maksu- ja tolliameti revidendi ametisse kandideerimisest. Tegemist on mõne aasta taguse revidentide komplekteerimise konkursiga. Nõudmiseks esitati majadusalane kõrgharidus ja ettevõtluskogemus. Otsiti revidente, kes mõistaksid ka ettevõtluse telgitaguseid.\nOman majandusalast kõrgharidust ja ettevõtluskogemust (vastasin esitatud nõdmistele), vanus aga 50+. Dokumendivoorust pääses edasi ca 30-40 kandidaati. Mina nende hulka ei sattunud. Konkurssi korraldajate esindaja selgitas, et osakonnajuhatajad valisid endale meelepäraseid inimesi. Olin üllatunud – minuga ei kohtutudki. Kuidas saab valida meelepäraseid inimesi nende hulgast, keda ei tunta, kellega pole isegi kohtutud.\nAnaloogseid näiteid on kümneid. Mulle sümpatiseerib jaapanlaste lähenemine, kus elukorralduses domineerivad traditsioonid ja kogemused. Vanust peetakse vooruseks, mitte puuduseks. Kui on teada, et vanema sõna maksab, siis tekib vähem kiusatusi ja pettumusi. Noorelt karjääri tippu jõudmine viib stagnatsiooni. Uuringud näitavad, et kui töötada 5-7 aastat samal ametikohal, siis motivatsioon (efektiivsus) väheneb. Andekus ei sõltu east. Ametit ei omandata üksnes koolist, teadmisi kogutakse ka tööd tehes. Kogemused kinnitavad, et parimad (lojaalsemad, motiveeritumad, tulemuslikumad) töötajad on üle neljakümnesed mehed ja naised. Nooremad on isiklikus plaanis liiga ambitsioonikad, kes pikalt töökohal ei püsi. Tegeletakse kümne asjaga. Tööturul ei tohiks olla kohta ealisele diskrimineerimisele, vähemalt riigisektoris kindlasti mitte.


Parimad ümbrised iPhone Xs Maxile aastal 2021\nHindan mugavust, mida varrukas pakub. Lisaks professionaalse väljanägemisele pakub kott ka iPhone'i olulist kaitset. Üldiselt on teil nutitelefoni jaoks täielik komplekt. Kas soovite oma uue phableti jaoks ühte? Vaatasin tähelepanelikult mõnda parimat iPhone Xs Maxi varrukast, mis sobib ideaalselt teie professionaalsete nõudmistega.\nKuigi ma olen tohutu nahast varrukate austaja, meeldivad muljetavaldava disainiga sünteetilised nahast kotid ka minu maitsele. Peale täiustatud haarde tahan näha pehmet sisemust, et kaitsta iPhone'i minu lemmikmuhvis olevate kriimustuste eest. Värvide osas on minu asjad klassikaline pruun ja vintage must. Aga sina? Palun navigeerige läbi allpool toodud kokkuvõtte ja jagage nende kohta oma mõtteid!\nDockemi selle koti peamine aspekt on lihtsus. See on valmistatud sünteetilisest nahast ja on üsna kompaktse disainiga. Pehme tekstuuriga välispind tagab palju parema pidamise. Pealegi võib see mugavalt taskusse sisse ja välja libiseda.\nPehme mikrokiust vildist sisustus tugevdab löögi hajutamiseks struktuuri. Sileda sisemise kestaga saab kott ka kriimustuste eest kaitsta, et teie nutitelefon oleks turvaline.\nSee fitBAGi pakkumine on stiilse disainiga. Kui pro-välimusega disain on teie asi, leiate selle jumalikust.\nRääkides ehitusest, mis on üle vaadatud lambanahast nappa nahast ja spordi rafineeritud käsitööst. Peamiselt tänu kõrgekvaliteedilisele nahale suudab kott oma kuulsat võlu kaua säilitada.\nMikrokiudvooder tagab, et kriimustused ei suuda teie nutitelefoni kahjustada. Rääkimata 17 atraktiivsest värvivariandist, mis võimaldavad teil valida Xs Maxi jaoks oma lemmikülikonna.\nUSP: Lambaliha nahk nappa\n3. Meilib (vertikaalne varrukas)\nPragmaatilisema kujundusega Meilib on loodud kõigi teie põhivajaduste rahuldamiseks. Esiteks hoiab see kõike lihtsana ja on varustatud vööklambriga, et saaksite oma nutitelefoni hõlpsalt kaasas kanda.\nPakutavate mitme kaardipesaga tagab see, et teie tasku jääb reisi ajal võimalikult kergeks. Sile nahk annab sellele keeruka välimuse. Ja koos löögikindla sisekesta lisamisega on teie phabletil natuke lisakaitse löökide ja kriimustuste eest.\n4. Meilib (horisontaalne varrukas)\nVeel üks varrukas Meilibilt. Kuid erinevalt ülal mainitud õest-vennast on see mõeldud horisontaalseks varrukaks. Mis puutub funktsionaalsusesse, siis hindan seda väga kõrgelt, kuna tundub, et see on enamiku teie nõudmistega toimetulekuks sobivam.\nKaasas on rihmaklamber, et teil oleks soovitud paindlikkus ja seade kukuks ära. Täiendavate vööaasade abil suurendab see veelgi turvategurit. Nagu kaartide kandmine liikvel olles? Noh, Meilibil on ka pesa, et saaksite oma olulisi kaarte ideaalselt hoida.\nMonsoon on selle varruka valmistanud ehtsast nahast. Selle varrukaga on kaasas ümbrisekott ja vööklamber teie plusssuuruse iPhone'i jaoks. Sellesse ümbrisesse mahutatakse ühe- ja kahekihilised korpused paksusega kuni 0,55 tolli. See on parem viis oma iPhone'ile täiendava kaitsekihi pakkumiseks.\nKuna varrukas on valmistatud 100% ehtsast nahast, annab see teie seadmele stiilse ilme. Veelgi enam, kui nahk vananeb, näeb see ilusam välja. Selle korpuse õhukest profiili ei riku pöörlemata tsingisulamist valmistatud vööklamber.\nUSP: Vananeb ilusti\nSama funktsionaalne varrukas nagu Debin, väärib selles ümarduses erilist kohta. Ajad, kui naudite sõpradega looduses viibimise hetki või soovite oma seadet pika reisi ajal turvaliselt kaasas kanda, võib see kott olla kasulik.\nVertikaalse varrukaga on kaasas vööklamber, mis hoiab teie nutitelefoni ideaalselt paigas. Mis puutub kaitsesse, siis arvan, et tänu pehmele voodriga siseruumidele suudab see väikeste šokkide vastu võitlemiseks teha suhteliselt head tööd. Pealegi tagab see magnetkinnitusega teie nutitelefoni püsivuse.\nUSP: Funktsionaalne disain\nBomea sarnaneb Melibi horisontaalse varrukaga (eespool mainitud). Kuid see sobib teie nutitelefonile õhukese ümbrisega.\nHülsil on löögi hajutamiseks veidi vastupidav väliskest. Kriimustuste hoidmiseks õigel kaugusel on sellel sile sisemine kest. Seal on pesa, kus saate hoida paar kaarti.\nVaadake vööklambrit koos lisasilmustega, mis aitavad teil phableti ideaalselt paigas hoida. Üldiselt on Bomea eeldatavasti kasulik reisikaaslane.\nMa vaatan Pofomedest kui täielikku varrukat. See on nikerdatud kõrgkvaliteetsest ehtsast nahast ja sellel on hea käsitöö. Pehme sisemus võimaldab kotil vastu pidada löögile ja pakub ka teie iPhone Xs Maxile hädavajalikku hooldust.\nSellel on uhke esmaklassiline vintage välimus ja see on stiilne iga nurga alt. Tagaküljel on konks, et see vöö abil randmele keerata. See funktsionaalsus muudab iPhone XS Maxi säilitamise jalgrattasõidu ajal turvalisemaks. Lõpuks pole ühtegi värvivalikut saadaval.\nMulle meeldib kiwitatá madala profiiliga disain, mis on täielikult suunatud nutitelefoni mugavaks varaks olemiseks. Esmaklassiline nahkkattega välimus tagab parema haarde, muutes seeläbi ümbrise peos hoidmise mugavamaks.\nPehme sisevoodri lisamine mängib olulist rolli, et kott oleks nutitelefoni jaoks usaldusväärne kilp. Seega suudab seade tavalistest muhkudest vaevata välja võidelda. Üldiselt on Kiwitatá teie Xs Maxi läbimõeldud kaaslane.\n10. Hull hobuse käsitöö\nKogege Crazy Horse Crafti tõelist käsitööna valminud käsitööd selle iPhone XS Maxi varrukaga. Selle varruka ainulaadne asi on nahk, mida see kasutab. Seda nimetatakse Crazy Horse nahaks, mis muudab tekstuuri, kui käsi sellega üle hõõruda. See tundub sile ja annab ka teie varrukale ainulaadse tekstuuri.\nHülsi pole hõlpsasti saadaval; see on välja töötatud spetsiaalselt pärast tellimist. Peale selle on teie kaartidele kaks taskut. Kui te minult küsite, on see selles nimekirjas iPhone XS Maxi üks parimatest varrukatest.\nUSP: Hull hobuse nahk\nTeie ülemine varrukas?\nMis on asjad, mis teile ülaltoodud kottides meeldivad? Kas nad on teie võitmiseks piisavalt muljetavaldavad olnud? Oleksime tänulikud, kui annate tagasisidet allpool kommentaarides.\nSooviksite piiluda järgmistesse lisavarustuse ümmargustesse:\nParimad iPhone Xs Max Kickstandi ümbrised\niPhone Xs Maxi puidust ümbrised


EVEA asepresident Ille Nakurt-Murumaa: ettevõtjate koostööettepanekud valitsusele on nagu kurtidele kõrvadele | EVEA - Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon\nEVEA asepresident Ille Nakurt-Murumaa: ettevõtjate koostööettepanekud valitsusele on nagu kurtidele kõrvadele\nAvaldatud 26. jaan. 2022PostitasAuthor evea EVEA asepresident Ille Nakurt-Murumaa: ettevõtjate koostööettepanekud valitsusele on nagu kurtidele kõrvadele kommenteerimine on välja lülitatud\nTäna täitub täpselt aasta Kaja Kallase valitsuse ametisse astumisest. Eesti Päevaleht küsis EVEA asepresident Ille Nakurt-Murumaalt, kuidas hindavad seda aega ettevõtjad ja mida annaks tulevikus paremini teha.\nJärgnev pole mõeldud mitte ainult Kaja Kallasele, vaid tervele valitsusele ja riigi tööle. Ettevõtjate põhisõnum täna on see, et valitsus ei kuula meid.\nVaatamata regulaarsetele kohtumistele ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister hr Andres Suttiga on reaalset koostööd vähe, meie sisuliste ettepanekutega tihti ei arvestata. Väike- ja keskmised ettevõtted vajavad eriti ärakuulamist, kuivõrd nende osakaal majanduses on väga suur (ca 80%) ning nende vajadused ja võimekus erinevad paljuski suurettevõtete omadest.\nSamuti napib tagaisidet ettevõtjate esindusorganisatsioonide avaldustele. Mei ei räägi siinkohal vaid EVEAst – ka erinevad erialaliidud on teinud Vabariigi Valitsusele pöördumisi, kuid pole saanud mitte ühtegi argumenteeritud vastust.\nMeil pole ülevaadet, kas ettevõtjate ideid pannakse tähele või kas peaminister meie mõtteid näiteks meediast üldse loeb. Ja kui loeb, siis mis põhjusel üks või teine ettepanek ei leia arvestamist. Ka see tagasiside on meile oluline.\nLoe Ille Nakurt-Murumaa arvamust täies mahus Eesti Päevalehe veebilehelt.\nSildid: energiakriis evea vabariigi valitsus\nEelmine Eelmine postitus: Ettevõtjad vajavad energiakriisis tõhusamat toetusmudelit kui pelgalt võrgutasude alandamine\nJärgmine Järgmine postitus: EVEA kommentaarid ja ettepanekud Turismi Strateegia 2022-2025 kohta