Kas Sina tahaks vastu hääletada? | Kaheksanda Mai Liikumine\nKas Sina tahaks vastu hääletada?\t8. veebruar 2008\nPosted by Manjana in poliitika.\nVõib öelda, et iga aastaga langeb valimisaktiivsus pea kõikides demokraatlikes riikides, kuid mitte nendes, kus valimised on kohustuslikud. Valimisaktiivsuse langus on nähtus, mis paneb poliitikuid muretsema. Madala valimisaktiivsusega paistavad eriti silma postsotsialistlikud riigid ja kõige kehvemad olid tulemused 2004 aasta Euroopa Parlamendi valimiste ajal, kus näiteks Eestis käis valimas 27 protsenti valimisõiguslikest kodanikest.\nAren Lijphart leidis oma 1999. aastal tehtud uurimuses „Patterns of Democracy: Government Forms and Performance in Thirty Six Countries”, et madal valimisaktiivsus on kaudne indikaator poliitilise ebavõrdsuse mõõtmiseks. USA politoloogid on leidnud, et Ameerikas on valimisaktiivsus ka tugevalt seotud sotsiaalmajandusliku olukorraga, kus vaesemad ja ka näiteks nooremad inimesed, ei käi aktiivselt valimas. Ameerika poliitikutele annab see ka lihtsa võimaluse vaesemate inimeste sotsiaaltoetuste vähendamiseks.\nAmeerika ja Briti pluralistidel on laialt võttes kolm üksteisest lahknevat valimiskäitumise uurimise käsitlust. Toon need siin ära tekkimise ajalises järjestuses:\nEsiteks pluralistlik „realism”, mille järgi kodanike vähest osalemist valimistel tuleb võtta külmavereliselt ja rahulikult. Suuremale osale inimestest on poliitikas osalemine kõrvaline tegevus ja ükskõiksus vihjab sellele, et valitsus vähemalt ei käi inimestele närvidele. 1950. ja 1960. aastatel tehtud poliitilised uurimuste tulemusel leiti, et suur osa hääletajatest tegutses tuginedes väga pealiskaudsetele ettekujutustele poliitikast ja ebapüsivale poliitilisele informatsioonile. 1957 aastal oli Maurice Duverger seisukohal, et pika aja jooksul kujunenud parteieelistused ja valikud eri erakondade poliitika vahel on olulised. Selliseid parteisüsteeme nagu Ameerika Ühendriikides, mis ei soodustanud niisugust sõltuvust, käsitleti „mittearenenuna.” Ameerika pluralistid võtsid omaks teistsuguse seisukoha, väites, et igasugune parteisüsteem peab peegeldama suures rahvusriigis eksisteerivate huvide mitmekesisust. 1961 aastal väitis Edward Banfield, et USA parteiidentiteet on reaalne, kuid kattub paljude teiste gruppide identiteetidega, mis põhinevad etnilistel, rassilistel, territoriaalsetel, majanduslikel ja sotsiaalsetel tunnustel.\nTeisena teooria – valimised kui hääletajate mõju poliitilistele liidritele. Anthony Downs leidis 1957. aastal, et on olemas ratsionaalsed tegutsejad, kes teevad valiku kandidaatide või parteide vahel arvestades kulutusi ja kasu, mida pakutavate programmide rakendamine nende jaoks kaasa toob. Valija ostab tuntud ja head kaubamärki. Sellega arvestavad ka parteide liidrid, kes üritavad valijale just seda pakkuda, mida neilt oodatakse. Parteid on kui kaup, mida turustatakse ja valijad on kui ratsionaalseid otsuseid tegevad tarbijad.\nKõige viimasemad pluralistide uurimused väljendavad kriitikat väikese osalemise kohta mõnedes valimis- ja parteisüsteemides. 1981 aastal leidis Vernon Bogdanor, et mõned parteikonkurentsi süsteemid on ebatäiuslikud ja peaks suurendama parteiliidrite vastutust valijate ees ja rakendama suurema proportsionaalsusega valimissüsteeme, selliseid nagu need, mis võeti kasutusele 1970. ja 1980. aastatel Hispaania, Kreeka ja Portugali uutes demokraatiates ning samuti Prantsusmaal. Suurbritannias on pluralistlik valimissüsteem olnud kasutusel üle kahe sajandi, ent valijate toetuse suurenemine kolmandale parteile on sundinud enamikku pluraliste tunnistama, et vajalik oleks suurema proportsionaalsusega valimissüsteem.\nHollandi sotsioloogid on leidnud, et inimeste individuaalset valimiskäitumist mõjutavad mitmed faktorid: vanus (vanemad inimesed käivad rohkem valimas kui nooremad), religioossus (usklikud käivad tihedamalt valimas kui mitteusklikud), kõrgem sissetulek, haridus ja klassipositsioon (kõrgemad näitajad tingivad tihedamat valimas käimist). Samuti on leitud, et kui inimene on sotsiaalselt aktiivne ja omab mingit kindlat grupikuuluvust, kus on kombeks valimas käia, teevad seda ka teised grupiliikmed. Huvitav näitaja hollandi uurimuses oli see, et inimesed, kes küll on usklikud, aga regulaarselt kirikus ei käi, käivad ka valimas harvemini kui mitteusklikud. Muideks, Holland kehtestas 1917 aastal koos valimisõigusega kõigile ka valimiskohustuse kõigile ja valimistel käimise kohustuslikkus kaotati 1970 aastal.\nSellised on lühidalt välja toodud erinevad põhjused, miks inimesed valimas käivad ja kes üldse käivad. Aga õhku jääb ikkagi küsimus, et kas poliitikud peaksid midagi erilist ette võtma, kui valimisaktiivsus väga madalale langeb? Või piisab mõttest, et juu siis asi pole veel päris hull, kui inimestel puudub vajadus “jalgadega hääletada”. Siiani on eesti poliitikud kasutanud valimisaktiivsuse suurendamiseks labast võtet – kui sa meid ei vali siis saab/ei saa võimule Savisaar. See trikk on isegi töötanud, aga kui kauaks veel? Erinevates peades ringleb mõtteid erinevatest uutest trikkidest. Ekstreemsemad on vast valimiste kohustuslikuks muutmine või siis näiteks vastu hääletamine paralleelselt poolt hääletamisega. Eestlastele ju ikka meeldiks millegi vastu hääletada, äkki oleks see kaval trikk? Või siis mitte?\n1.\tAndres - 8. veebruar 2008\nVäike remark. Esindusdemokraatia tähendab seda, et kodanikud valivad parlamenti oma esindajad, mitte seda, et neil peaks olema võimalus võtta teistelt kodanikelt õigus saata sinna oma esindajad. Valimistel osalemise kohustuslikuks muutmine süvendab esindusdemokraatiat, vastuhääletamise võimaldamine aga hoopis õõnestab. Need on kaks täiesti vastandlikku ideed.\n2.\tsirje - 8. veebruar 2008\nMa ei ole päris kindel, et kohustuslikud valimised esindusdemokraatiat süvendaks. Valimas käimine on kodanikuõigus ja kui mind sunnitakse minu kõiki demokraatlikke õiguseid kasutama, siis demokraatiale ei pruugi see üldse hästi mõjuda.\n3.\tAndres - 8. veebruar 2008\nMida suurem osa valimas käib, seda suuremat osa parlament lõpuks esindab. Praegu on valimas käimine tõesti kodanikuõigus, aga kui see muuta kohustuslikuks, siis saaks sellest ju kodanikukohustus. Sellisel juhul kedagi loomulikult otseselt ei sunnitaks valima, aga kui inimene oma kodanikukohust (selle alla käib ka näiteks võimalus lihtsalt registreerida valimas käimine, kellelegi oma häält andmata) ei täida, siis maksab kõrgemaid makse vms. Demokraatia toimimiseks on vaja kodanike panust. Kui inimene ei suvatse valimistest osa võtta, siis on ta ennast sellega ise degradeerinud teisejärguliseks kodanikuks. Ja seda on sellised inimesed endiga teinud juba täna, valimiste kohustuslikuks muutmine aitaks neile seda lihtsalt paremini teadvustada.\n4.\tsirje - 8. veebruar 2008\nTegelikult on see postitus osa minu ühest koolitööst, mille pealkiri oli kohustuslikud valimised. Ma jätsin seda puudutava jutu välja. Seega mul on kuhjaga igasuguseid argumente nii poolt kui vastu.\nKas keegi, kes pole sel teemal koolitööd teinud, võiks Andresele oma vastu või poolt argumente esitada?\n5.\tHubbil - 8. veebruar 2008\nMa pole oieti valimistest osa votnud kunagi. Noukogude ajal oli mu ema valimiskomisjoni esimees uhes Eesti vaikelinnas ja ta raakis mulle trikkidest, mis seal tehti, palju. Ehk on mu skepsis sealt parit.\nEesti kohta vaidaks ma, et parteinimekirjade alusel haaletamine on uks haaletajate valimisaktiivsuse tapmise viise. Poliitik (parlamendiliige on seda kohe kui ta istub oma tooli) peaks olema vahem anonuumne. Parteinimekirjade isikud pannakse jarjekorda partei tagatoas. Tagajargi voib naha Eesti poliitikamaastikul. Haalte saamiseks partei toetuseks kasutatakse rahvale tuttavaid tegelasi. Ajakirjanikud, tv-naod, endised lauljad jms.\nNagu on juhtunud ennemgi, naiteks kui uhe eluala populaarsus langeb, tekib olukord, kus andekad inimesed enam ei puudlegi sellele alale. Parim naide on ehk sojavaelase elukutse. Raagin siin uldiselt, mitte Eestit silmas pidades. Ohvitseri elukutse on saanud monel pool ranga loogi, sest tanapaeva maailmas ei nae noored andekad inimesed enam motet minna sojavakke, sest sojavae peamine missioon ei ole enam oma riigi kaitsmine, vaid voora riigi siseasjadesse sekkumine. Ditto Eesti poliitikute suhtes. Kitsad huvid on votnud ule ja Riigikogu on marginaliseerunud kummitempliks. Parteidistsipliin (rikud distsipliini, kukud parteinimekirjas) elimineerib need, kellel oleks oma sona oelda.\nSportlik huvi, et kes voidab jargmised valimised, jatab paljud kulmaks. Ehk just selle osa valijatest, kes teeksid selle oige valiku.\n6.\tAndres - 8. veebruar 2008\nArvan, et olen selle teema puhul kohanud juba kõiki võimalikke ja isegi mõningaid täiesti võimatuid argumente. Aga pane parem siia üles oma koolitöö ülejäänud osa, et teistel ei oleks vaja teha seda, mille sa ise juba väidetavalt ära oled teinud. Eks ma siis vaatan selle üle ning lisan vajaduse korral mõned täpsustused või kommentaarid.\n7.\tHubbil - 8. veebruar 2008\nAndres: “Mida suurem osa valimas käib, seda suuremat osa parlament lõpuks esindab.”\nSee on tagurpidi loogika. Haali saavad koige rohkem need, kelle valijaskond on aktiivsem. Ajalooliselt on koige aktiivsemad olnud inimeste grupid nagu vasakpoolsed ja usklikud. Eestis pole neil palju kandepinda. Peale selle saab ennem valimisi esineda populistlike loosungitega, et kutta ules ehk manipuleerida teatud rahvamassidega. Vanas Roomas sai oige hobusemeeskonna toetaja senatisse. Tanapaeval saab populistlike loosungitega samuti. Parim naide on meie kaaskannatajad ukrainlased, kus Timoshenko lubas seda ja teist. Arvestades seda, et Ukraina voimalused tema valimislubaduste taitmiseks on null, motles ta natuke ette teades, et tema valitsus ei pusi kaua ning ta saab oma labiporumises suudistada teisi. Ning peale seda kandideerida juba presidendiks. Ukraina on nagu Eesti peegelpilt oma populistidega ja majandusgruppide vagikaikavedamisega.\nRahvusliku kaardi valjamangimine ennem kevadisi Eesti valimisi mahub sama populismi kategooria alla. Rohuda uhe grupi inimeste tunnetele, et saada nende toetus. Mis on parim Eestile pikas perspektiivis, pole populistide jaoks oluline. Populismi ere naide on lubadus 15 aastat ja 5 rikkama Euroopa riigi hulka. Seda ei juhtu. Majandusseadused raagivad teist keelt. See populism tuletab mulle meelde Vladimir Iljitshi, kes lubas planeedil luua heaoluriigi pealinnaga Moskvas ja sealjuures ules harida pool planeeti ja teise poole ara asfalteerida.\n8.\tHubbil - 8. veebruar 2008\nAndres on veidi uleolev: “Eks ma siis vaatan selle üle ning lisan vajaduse korral mõned täpsustused või kommentaarid.”\nKostab nagu uks minu matemaatikaoppejoud TPI-s, kes keeldus mulle hinnet 5 panemast, sest ta utles, et ma spikerdasin niikuinii. Ta huudnimi oli “Kramp”. Meil oli omavahel personaalne vendetta, sest ma ei kainud uheski tema loengus ja ta pidas arvet, vana Kramp.\n9.\tAndres - 9. veebruar 2008\nHubbil, parlament esindab otseselt nii suurt osa kodanikest kui suur osa valimas käib. Mida suurem osa valimas käib, seda suuremat osa esindab. Valimistest osavõtu kohustuslikuks muutmine aitaks seda osa suurendada. Samas tuleks loomulikult näha ette mingi võimalus ka igasugustele kibestunud antikapitalistidele, kellele ei meeldi demokraatlik riigikord. Seetõttu arvangi, et kodanikele tuleks anda võimalus demokraatia maha hääletada, et keegi ei tunneks ennast kõrvale jäetuna ja igaüks saaks anda märku oma arvamusest valitseva korra suhtes. See võib muidugi tunduda lihtsalt ventiilina, mille abil äärmuslastest auru välja lasta, aga kui antidemokraadid suudavad oma ideid piisavalt argumenteerida ja leida neile ühiskonnas laia toetuspinna, siis võivad need isegi läbi minna. Sellisel juhul võiksid näiteks sinu hädaldavad kommentaarid aidata kaasa ühiskonnas reaalsete muutuste toomisele ega oleks pelgalt auru välja laskmine.\n10.\tsirje - 9. veebruar 2008\nTegelikult esindab parlament kõiki, kes siin elavad, hoolimata sellest, millise valiku inimesed tegid – käisid valimas või mitte. Parlament ja valitsus teevad ju otsuseid kõigile, mitte ainult valijatele.\nKuna eestis pannakse nimekirjad kokku parteide tagatubades ja inimesed hääletavad inimesi, mitte parteisid, siis on juba siia sisse progetud vastuolu – partei tegelt otsustab, milline inimene neil saab parlamenti ja milline mitte, aga sina valid ikka inimest, mitte parteid. Kuna on teada, et nimekirjade lõputüübid sisse ei saa, siis neid ka ei hääletata.\nMa arvan, et vahelduseks oleks eestis päris huvitav rakendada valimissüsteemi, kus peaks hääletama parteid, mitte inimesi. Sel juhul poleks parteidel vaja mingeid konkreetseid isikuid pidevalt meedias promoda, vaid pigem partei imagot, mis on hoopis keerulisem. Kaoks ära ka probleem, et parlamendiparteid on enam-vähem ühesuguste mõtetega, ainult isikud on erinevad. Jääks ära vajadus tuntud nägude nimekirjadesse häältekogujateks panna. Selle tulemusel ilmselt valimas käijate % langeks, sest nii on vaja mõelda rohkem, kui ainult, et – mulle meeldivad pikad tumeda peaga mehed vms.\nÜhesõnaga, ma arvan, et väike valimisprotsent, ei ole mitte probleem iseeneses, vaid pigem mingi indikaator. Seega ei peaks mitte indikaatorit muutma, vaid üritama muuta põhjuseid, miks see indikaator nii näitab.\nJa mul on ka tüdimus igasugustest teleuudistest, kus poliitilised liidrid oma nägusid pidevalt ekraanile sokutavad, kui nende asemel võiks olla hoopis mingid spetsialistid või otseselt konreetsete tegude eest vastutajad. Isikukultus pole peale nõuka aega sugugi väiksemaks läinud, pigem vastupidi.\n11.\tAndres - 10. veebruar 2008\nVõid ju enese lohutamiseks kujutleda, et parlament esindab ka Vasakpartei potentsiaalseid valijaid, aga mulle on jäänud siiski mulje, et viimastele meeldib rohkem internetis halada ja valimas nad valdavalt ei käi, sest “see ei muudaks nagunii mitte midagi”. Seetõttu ei olegi teil parlamendis oma esindajaid. Olemasolevate näidete (Austraalia jne.) põhjal otsustades suurendaks valimistest osavõtu kohustuslikuks muutmine häälte andmist just erakondadele ehk mingitele maailmavaadetele (aga see on ju sul seal koolitöös raudselt kirjas, eksole).\n12.\tsirje - 10. veebruar 2008\nArva ära, mis partei see oli, kes Austraalias selle asja sisse viis?\n13.\tTq - 11. veebruar 2008\nKas on mingit ontlikku valimissüsteemi, mis ka negatiivseid hääli arvestada mõistaks ja mõistliku tulemuse annaks?\nÜldiselt, valimissüsteem peaks alati andma tulemuse, sest vastasel korral, mis on tulemus? Seepärast on kehvad asjad niihästi valik “protiv vsehh” kui künnis, millest alates loetakse valimised toimunuks. Mis saab, kui “protiv vseh” võidab?\nKohustuslikest valimistest. Mina küll ei saa aru, mismoodi valitud parlament vms. esindab rohkem inimest, kes ainult trahvi ähvardusel valima tuli, võrreldes inimesega, kes õiguse valida kasutamata jättis. Tõenäoliselt tekiks mingi vahe agitatsioonis, kui valimised oleksid kohustuslikud. Vähem räägitaks sellest, et võim on tegelikult valijate kätes ja et valijate väljatulek on oluline ja nii edasi. Kui valija nagunii kasti juurde tuuakse, siis on palju tähtsam näiteks see, et erakonna nimi oleks ka esimesel nägemisel atraktiivne.\nSee põhimõte, et valitakse erakondi, mitte isikuid, mulle meeldiks. Kuigi see eeldaks erakondade siseelu demokratiseerumist ja võibolla ka eelvalimisi või midagi muud sarnast.\n14.\tAndres - 11. veebruar 2008\nSirje, mul ei ole vaja seda arvata, sest ma tean seda. Praegu on aktuaalsem küsimus hoopis see, kas Kaheksanda Mai Liikumine toetaks selle sisseviimist Eestis?\n15.\tsirje - 11. veebruar 2008\nMa ei usu, et kaheksandas mais on väga palju konservatiive, kelle huvides on kodanikuõigustest kodanikukohustused teha. Mõtle, Andres, jehoovatunnistajate peale ka, neil juba usk ei luba hääletama minna. kas nad peaksid siis oma usu eest karistatud saama?\n16.\tAndres - 11. veebruar 2008\nNagu ma aru saan ei ole te seal kaheksandas mais siis huvitatud sellest, et vaesemate, nooremate, madalama haridustasemega ja mitteusklike inimeste hääl oleks parlamendis senisest paremini esindatud. See on teist tõesti väga vasakpoolne ja liberaalne!\n(Jehoovatunnistajate probleemile on ammu lahendus leitud — see peaks sul seal koolitöös ju kirjas olema.)\n17.\tluize - 13. veebruar 2008\nmilline lahendus jehoovatunnistajate probleemile leiti?\nSirje: ma ei tea, ilmselt maksavad trahvi.\n18.\tHubbil - 13. veebruar 2008\nAndres, ma oleks sinu asemel rohkem mures selle ule, et mitte-eestlased ei ole esindatud Riigikogus niivord kui nende arv seda peaks olema. Ja ara tule raakima seda okupantide jama. Eesti sai iseseisvaks juba vaga ammu, ehk ennem sinu sundi.\n19.\tOudekki - 13. veebruar 2008\nMina ei toetaks kohustuslikku valimaskàimist, minu arvates lahendab see probleeme tàpselt sama palju, kui Aafrika riikidele rahalise abi andmine, kontrollimata, mis sellest abist saab. Yhesònaga – teeme yhest probleemist teise.\nSeega – ma arvan, et systeem peaks olema pigem niisugune, kus valitud rahvaesindajatel on màrgatavalt piiratum hulk volitusi kui praegu: neil oleks òigus viia ellu tàpselt ainult seda, mis programmis kirjas on. See tàhendab ka, et programmid peaksid olema konkreetsed, mitte ideoloogilised (s.t. mitte “seisame tòòrahva òiguste eest vaid “kehtestame sellise-ja-sellise seadusandluse”). Lisaks ma arvan, et strateegilised otsused peaksid saama kinnituse referendumil (vàlja selekteerida, mis tàpselt ja millises sònastuses referendumile làheb, on kyll rahvaesindajate ylesanne, kysimus on ikkagi valikus alternatiivide vahel, mitte selles, et miljon inimest peaks koosolekut pidama).\nS.t. vastutama peab see, kes hààletab. Tema hààl peab mòjutama reaalseid otsuseid, mis tema kohta kàivad. Kui ta teeb halva otsuse, siis ise kannatab ja òpib sellest, mitte ei ytle: mina ju tahtsin teistsugust, aga valitsus, raisk, jàlle tegi valesti, mis mina teha saan.\nKui inimesele on antud vòimalus konkreetsete asjade yle otsustada ja ta siis ka valima ei làhe, siis see on tema probleem: kui keegi ei taha ennast valitseda, siis ma ei pea òigeks teda selleks sundida, tuleb anda vòimalus neile, kes tahavad. Ning otsustavadki need, kes hoolivad ja tahavad, selle aspektiga, et igayhel, kellel mingil hetk tahtmine tekib, on vòimalus otsustamises kaasa lyya.\nKuid ma arvan, et kui inimene nàeb, et tema enda nahka puudutavas kysimuses korraldatakse hààletus, siis ta làheb palju lihtsamalt vabatahtlikult hààletama, kui siis, kui ta peab valima mingi suvalise tegelase, kes lòpuks teeb ikka mida ta ise soovib, mitte, mida hààletaja tahab. Ning hààletajal ei ole vòimalust midagi suurt muuta, sest alternatiivi ei ole, kuna iga partei teeb vòimule saades praegu seda, mida ta ise tahab – vàikeste mòòndustega (noh, isegi Reformierakond ei saaks pensione vàhendada vòi kohustuslikku algharidust kaotada/tàielikult erakàtesse anda).\n20.\tAndres - 13. veebruar 2008\nHubbil, loomulikult sai Eesti iseseisvaks ammu enne minu sündi. Kas ma olen selle kusagil kahtluse alla seadnud?\n1991. aastal see iseseisvus taastati. Riigikogu saavad valida kõik Eesti Vabariigi kodanikud. Kui valimistel osalemine kohustuslikuks muuta, siis suurendab see loomulikult ka mitte-eestlastest Eesti kodanike esindatust parlamendis. Milles probleem?\n21.\tAndres - 13. veebruar 2008\nOudekki, ma ei kujuta üldse ette kuidas see sinu süsteem praktikas toimida saab. Maailm on liiga muutlik selleks, et kirjutada neljaks aastaks ette detailne programm, mida siis punkt-punktilt järgitakse. Kas peaks hakkama korraldama valimisi ja rahvahääletusi igal aastal või iga kuue kuu tagant? Ja lõpuks võtab mitte ainult Euroopa Parlamendi, vaid ka Riigikogu valimistest osa vaid umbes veerand kõigist võimalikest valijatest? See on tõesti väga vasakpoolne ning liberaalne lähenemine!\n22.\tTq - 13. veebruar 2008\nHuvitav, kuidas võiks välja näha riigieelarve üldrahvalik läbihääletamine… Mitu aastat aega võtaks ja mitu riigieelarvet selle peale kuluks? Isegi elektroonilisi vahendeid kasutades, rääkimata sellest, et tegelikult tuleks vanurite ja haigete juures ikka kastiga kodus ka käia, kuidas muidu otsustada, kas suurendada geriaatriliste ravimite hüvitist ja lükata töövõimetuspensionite tõus edasi, või vastupidi. Tõenäosem muidugi on, et mõlemad lükatakse tagasi, sest kes see noortest inimestest ikka vanade ja vigaste vigisemist tahab kuulda. Praegu on neil vähemalt võimalus poliitikutele survet avaldada, aga keda siis kritiseerida, kui hääletamisel nende huvid lihtsalt vähemusse jäävad?\nIsenesest oleks igasugune otsedemokraatia suurendamine muidugi hirmus vahva. Aga reaalselt…\n23.\tOudekki - 13. veebruar 2008\nPraktikas vòib nàiteks Shveitsi vaadata, kuidas toimib. Suhteliselt hàsti, muuhulgas – kuigi ka seal annaks yht-teist parandada ning Eesti ei saa kòike yle vòtta. Kuid pòhimòtte saab :)\nVàhemusse jààmise puhuks tuleb kirjutada sedalaadi pòhiseadus, mis ei luba vàhemuste inimòigusi rikkuda – ning luua valimis/hààletussysteem sellisena, et riigi need vàhemused, kellel ei ole vòimalik enamuseks saada (rahvus- ja rassivàhemused, see ei ole valiku kysimus) oleksid vòimelised oma spetsiifiliste huvide eest seisma. Neid vàhemusi, kellel on vòimalus enamuseks saada (rohelised nàiteks vòi muud maailmavaatelised grupid), ei pea spetsiifiliselt kaitsma, nende enda mure on oma hààl kuuldavaks teha (lihtsalt kòigil peab olema vòimalus oma hààlt kuuldavaks teha).\nMis puutub poliitikutele surve avaldamisse, siis ma arvan, et systeem, kus rahva enamuse tahte vòib vààrata mingi yks lobist, ei ole just eriti demokraatlik. Kui sinu ettepanek jààb vàhemusse, siis muudad oma strateegiat, et teine kord edukam olla.\nRiigieelarvega ja teiste kysimustega on jàlle see asi, et ega miljon inimest ei pea korraga kòiki etappe arutama. Kysimus on siin kindlasti lòplikus kinnitamises. Loomulikult, otsuse tegemise jaoks peab rahvale pakkuma piisavalt infot pòhjenduste ja alternatiivide osas, aga see on massimeedia abil vabalt vòimalik. Muuhulgas, Itaalia riigieelarve kujundamisest ma tean kordi rohkem, kui Eesti omast, sest iga selle aspekt vòetakse meedias pulkadeks ning kui mingi osa sellest mingile yhiskondlikule grupile ei sobi, siis need karjuvadki. Eesti puhul pean ma ise kòik vàlja kaevama ja otsima ning minu aeg on ka piiratud.\nMa arvan, et neljaks aastaks annab konkreetset programmi kokku panna kyll – seda tehakse ju tegelikult ka praegu, aga kahjuks nii, et rahvas midagi ei kuule. Ka poliitikud planeerivad oma tòòd. Jah, ootamatuid muutusi vòib esile tulla: aga ka praegu ei ole parlamendil tegelikult mandaati tegelemaks selliste muutustega, mida yhegi partei programmis kirjas ei ole. Tuleb kas erakorralised valimised vàlja kuulutada vòi uue probleemi lahendus referendumile panna – pàrast avalikkuse ees làbi arutamist.\nValimiste tiheduse ja osavòtuprotsendi vahel ei nàe ma mingit seost. Kyll aga ma nàen seost selle vahel, kui palju inimene nàeb oma hààles reaalset kaalu mingi aspekti muutmiseks vòi korraldamiseks oma elus. Mida rohkem tema hààl kaalub, seda rohkem on valmis inimene seda andma. Seega: tuleb suurendada hààletajate vastutust ning ligipààsu vòimule. Kui inimesed sellele vaatamata otsustavad, et neid ei huvita oma riik ja enda valitsemine, siis see on tòesti nende oma viga ja nad valivad ise diktaatori. Kui nad on siis diktaatoriga rahul, siis ei olegi midagi teha. Kui ei ole rahul, siis hakatakse arvatavasti màssama ning pàrast màssu ollakse juba enam valmis valitsemise òigust ja kohustust vòtma.\nLihtsalt màrkuse korras: minu làhenemine ei ole tingimata vasakpoolne, liberaalne, kommunistlik, konservatiivne vòi anarhistlik, see on minu oma. Mul ei ole mingit huvi ja pyydu oma làhenemist mingisse narratiivi toppida, vaid lahendusi otsida.\n24.\tGallacher - 14. veebruar 2008\nHubbil:” Andres, ma oleks sinu asemel rohkem mures selle ule, et mitte-eestlased ei ole esindatud Riigikogus niivord kui nende arv seda peaks olema.”\nAga et selle peab lausa mures olema? Huvitav, miks?\n25.\tanalyytik - 14. veebruar 2008\n23. Oudekki – 13. February 2008\n“Muuhulgas, Itaalia riigieelarve kujundamisest ma tean kordi rohkem, kui Eesti omast, sest iga selle aspekt vòetakse meedias pulkadeks ning kui mingi osa sellest mingile yhiskondlikule grupile ei sobi, siis need karjuvadki. Eesti puhul pean ma ise kòik vàlja kaevama ja otsima ning minu aeg on ka piiratud.”\nRootsis pidi umbs samamoodi olema, ma olen kuulnud.\nNo et meedia teeb, mis on meedia töö. Ja iga päev on paks leht, kus on PROFESSIONAALSEL TASEMEL käsiletud ühiskonda ja probleeme jne.\nMida käsitleb Eesti üleriigiline ajaleht?\n(Täiesti juhuslik, esimene ette juhtunud viide.)\n26.\tluize - 14. veebruar 2008\nMa ei ole küll päris kindel, et riigieelarve ajalehes avalikustamine midagi oluliselt juurde annaks. Selle arutamise ajal saab asja ju jälgida, e-riik või ei ole?\nTeine asi, et eelarve koostamise ajal on palju sellist, mis lihtinimesele seletamist nõuavad. Kaasa saab ikka siis mõelda, kui tead, millest jutt käib. Aga kes oleks see seletaja, kelle puhul võib kindel olla, et ta ei esinda kellegi huve? Või siis neli seletajat või vastavalt parlamendis olevate parteide arvule? Ja isegi siis, olen täitsa kindel, on vähemalt 30% valimisealisi, kellel on apsoluutselt ükskõik, mismoodi seda raha jagatakse. Osadel on lihtsalt kama, osad ei saa aru (ega mõistust pole kõigile ühepalju antud), osadel on mõni muu probleem. Võtame vaikimisi seisukoha, et otsustame lihtsalt nende eest? Palun väga. Aga nii toimub see ju praegugi.\nItaalia näide on muidugi populaarne tuua, aga oled sa kindel, et kõik see, mida seal riigieelarve koostamise juures ajalehtedes pasundatakse, polegi lihtlabane lobby, mida teavitamise eesmärgil inimesteni tuuakse. Et las hüüavad, siis on neil millega tegevuses olla.\nMeedial ei olegi ehk nii suur probleem teavitustööga tegelda. Küsimus on pigem, kas sellest ka kasu on. Me ei saa olla kindel, et valija kirjutatut loeb ja sellest aru saab, kui selles ise just ei veendu oma silma ja kõrvaga. Kui selline asi suudetakse läbi viia, siis ausalt, ma usun iga sõna, mida taoline organisatsioon edaspidi väljastab.\nMis puutub parlamendi koosseisu, siis ma olen täitsa nõus sellega, et seal on eestlasi, kelle tegevus pole nii viljakas kui mõne venelase oma võiks olla. 101 inimese seas on ikka vähemalt paarkümmend “keha”. Kui me selle võrdsuse vaid skaalal eestlane-venelane taandame. Aga miks peatuda seal? Rahvusigi on meil tunduvalt rohkem, näiteks ukrainlastel võiks olla oma osa. Ei maksa unustada võrdlust mees-naine või vana-noor. Minu pärast ka hetero-homo. Või siis võtame ametid. Praegu ei ole parlamendis näiteks ühtegi arsti, aga ometi usaldame me neile otsused, mis otseselt mõjutavad inimeste tervist. Riigikogu juhib meil füüsik, Ojuland on politoloog-jurist-diplomaat, Ratas tuleb välja on õppinud majandust, haldusjuhtimist ja õigusteadust, aga millega need kaks üldiselt on silma paistnud? Parlament on täis juriste, õpetajaid, muid humanitaare, kunstnikke ja luuletajaid. Tule taevas appi, ütleb peaminister. Kes on teadaolevalt keemik.\nTäpselt näpuga järje ajamine annab küll võimaluse paberil kinnitada, et meil on kõik nii nagu peab, aga sisuliselt on see sama kasulik nagu viisaastaku plaan kolmkümmend aastat tagasi.\nAhjaa, mina olen muide selle poolt, et eksperimendi korras üks vastuhääletamine ära korraldada. Aga mitte kohe riigis vaid näiteks Tallinna linnas. Viimastest parlamendivalimistest niipalju, et valisin küll parteid, aga isikut, kes kindlasti riigikogusse pääseb. Et ma saaksin talle võimaluse korral öelda: sina lubasid seda ja teist ja sellepärast ma sind valisin. Näita see ja teine nüüd ette!\n27.\tanalyytik - 14. veebruar 2008\nRiigieelarve või ühistransport või Iraagi sõda – vahet pole.\nMa kunagisest mäletan, et oli Tallinnas ka Soome ajakirjanikke näiteks. No ükstapuha.\nAga seal välismaa ajalehtedes on tööl tihtipeale sellised sigariga kiilanevad härrasmehed. (No naised võivad muidugi ka olla, aga ma lihtsalt ei kujuta ette kiilanevat ja habemega ja sigariga naist ;) )\nÜhesõnaga – ajakirjanik on sihuke tüüp kellel on haridust ja aastakümneid kogemust jne. Ja need tüübid moodustavad siis seal ajalehes nigu põhiseltskonna või nii. Ma arvan, et nad suudavad sellisest riigieelarvest suht lihtsalt aru saada ja olulised asjad kogu rahvale edasi anda. Ja lisaks muule saavad nad selle töö eest ka palka ja neil on piisavalt aega süveneda.\nMillesse suudab/tahab süveneda Ajusaagim?\nMillesse suudab süveneda tänavalt võetud kutt/tüdruk, kes nädala pärast valitsuse pressikale saadetakse?\n(Vaata. Kui sellised sigariga vanamehed – kes on õppinud nii psühhiaatriat, ajalugu kui ka kultuuriteadust – läheksid valitsuse pressikale, siis nemad saaksid ju kohe aru, et nende vastas istub täielik lollpea. Isiksusehäirega veel pealegi. A tänavlt tulnud kutt/tüdruk muidugi asjale pihta ei saa ja sellest siis ka see probleem, et leht trükib kogu selle jama uudise pähe ära. ;) )\nNo ja kui mõnel ajakirjanikul on ka mõni aasta kogemust, a kui temalt nõutakse mitu lugu päevas – süvenemisest oleks vist sellisel juhul palju nõuda.\n28.\tluize - 15. veebruar 2008\nSihukest asja, mida Saagim tuli ajalehte tegema, ei tee isegi Itaalias keegi teistsugune. Kena muidugi, et keegi vähemalt on siin kursis välismaa ajakirjanike sisu- ja väljanägemisega.\nAga üldiselt ei olnud kommentaaris sellest juttu.\nMuide, kui suur protsent on nn eestlaste erakondades muust rahvusest inimesi? IRL lehekülg annab mõned osakonna juhatusse kuulujad Ida-Virumaal ja Narvas muidugi, aga isegi Tallinnas on neid päris vähe. Kui nime järgi otsustada. Reformil oli isegi volikogus kümme-viisteist. Aga muidu ka päris vähe. Oleks arvanud, et raha meelitab rohkem ligi. Rahvaliidu lehelt ei leidnudki nii kiiresti pädevat nimekirja. Üllataval kombel on Keskerakond vähemalt juhatuse osas sama konservatiivne, vaid ühe setu on nad endale lubanud. Noh, lihtliikmena on neil ilmselt palju rohkem muust rahvusest tüüpe.\nAga kõigis nimekirjades võiks neid olla palju rohkem. Mitte et peaks inimesi sundima just tingimata parteistuma, aga ma leian, ei ole põhjust teha eraldi eestlaste ja venelaste parteid. Saab kindlasti ka ühistega läbi.\n29.\tHubbil - 16. veebruar 2008\nDemokraatia finesside ule arutamine on nagu Titanicul menuu ja veinivalik. Laev upub, koos nendega lihatagavara ja veinipudelid. Peale Estonia uppumist naitas uks sober oma pilte oma reisist Estonia peal troopiliste kalade akvaariumi taustal, tehtud suvel ennem Estonia uppumist. Mind liigutas see vaga.\nDemokraatia ja sellest sundinud rahvusvaheline oiguskord on praegu vaga norkadel savist jalgadel. Iga paev on oodata albaanlaste iseseisvusdeklaratsiooni Kosovos, mis maaraks vaga palju maailma riikide arengut (lagunemist/uhinemist) tulevikus. USA ja tema imikud (Eesti uks parimatest) puuavad muuta maailmakorda, mis on eksisteerinud peale II MS. Praegusel hetkel pole enam Euroopas uhe soja voitja, N. Liidu poolt kehtestatud domineerimist. Kas Laaneriikidel pole midagi paremat hetkel teha kui pumbata raha sojatoostusse ja armeedesse? Euroopa riigid on peale kulma soja loppemist loiganud drastiliselt oma kulutusi sojavaele, Saksamaal naiteks on endise 12 diviisi asemel kolm, mis pole ka oieti voitlusvalmis. USA on vastupidine naide. Ja nad on praegu toestanud, et nad ei suuda isegi Iraaki allutada oma tahtmisele.\nUSA domineerimine maailmapoliitikas on loppenud. Demokraatiat ei saa eksportida pussitorudega, toestatud. Kas ei peaks igauks olema mures selle ule, et sailitada demokraatia saavutusi laane kultuuris? Sailitada kultuuri, mille loomises on olnud domineerivad valged kristlased? Ma ei pea absoluutselt vajalikuks siduda uhiskonna arenguga seda, et koik uhiskonnad voi riigid peaksid olema demokraatlikud, voib juhtuda, et teised kultuurid on avastanud onnelikuma tee. Sealjuures on demokraatia pohimotteid oonestatud viimase kummekonna aasta jooksul vaga palju. Uhelt poolt paevapoliitiliste kaalutlustega, teiselt poolt teokraatide (riigi vorm kus on avalikult tunnistatud, et jumal on ulim juht=USA) poolt.\nJatkem jutt demokraatia aspektide ule ja puudkem sailitada seda mis meil on ja arendada, et mitte jalgu jaada teistele kultuuridele.\nUlejaanud jama, mis ma kirjutasin, kustutasin ara.\n30.\tRahvaliit: Eesti probleem on liiga madalad pensionid - 1. märts 2009\n[…] Kas Sina tahaks vastu hääletada? « Kaheksanda Mai Liikumine No tags for this post. […]


Tallinna jooksumaraton toimub sellel aastal 10.-12. septembrini - Spordihai.ee blog\nEesti suurima rahvaspordisündmuse registreerimine on avatud alates veebruari algusest ja valikus maratoni, poolmaratoni, 10 km ja 5 km distantsid.\nTallinna Maratoni täpne ajakava ja võistlustrassid kinnitatakse alles pärast seda, kui on selge kas ja millistel tingimustel on võimalik suursündmust septembris korraldada. Lõpliku otsuse tegemine sõltub koroonaviirusest tingitud võimalikest terviseriskidest ja avalikele üritustele kehtestatud reeglitest. Juhul, kui Tallinna Maraton tänavu siiski tavapäraselt toimuda ei saa, on võimalik oma osalus üle viia virtuaaljooksule või küsida osavõtutasu tagasi.\nEelmine Eelmine postitus: Suusatamine kui treening mis ei tunne vanust\nJärgmine Järgmine postitus: Täna algab Tour of Estonia 2021


Eesti ühiskonna 2 inforuumi | | Virgo Kruve blogi\nEesti ühiskonna 2 inforuumi\nLeidsin Sakala ajakirjanikult väikse kirjutise tema üllatusest kui kohtas Maardus 50 aastast kõrgharidusega firmajuhti, kes oskas vene ja inglise keelt. Nupukeses jõuti järeldusele, et praeguste eesti noorte vene keele mitte oskamine viib meid integratsioonist veelgi kaugemale, sest meil pole isegi ühist keelt info vahetamiseks.\nPolegi siis imestada kui me ei saa aru ka nende kultuurist. Pealegi, kasutavad nad kirjutamiseks veel kirillitsat ja nende õigeusk on ka natuke erinev meie omadest. Seega oleme Huntingtoni teooriast pärineva määratluse järgi tsivilisatsioonide kokkupõrke joonel ja pole sugugi kindel, kummale poole rindejoont me jääme (40 % on pärit SEALT). Siinkohal oleks sobiv tsiteerida keskerakondle Nikolai Põdramägi eilset Riigikogu kõnet. Rasvases kirjas on need laused, mida tahaksin eriti rõhutada (teemaks oli inimarengu aruanne):\nKas tõesti on meie soov olnud selline? Oma kultuur, oma keel ei ole kuigi hinnas. Tee hariduse tippu jõudmiseks on tehtud väga raskeks seoses suure vaesusega. Ligi 40% elanikkonnast elab vaesuse piiril. Kui laps enam koolis süüa ei saa, siis, andke andeks, virtuaalsest einest ei täida ei kõhtu ega vaimu. Koolitoit ei ole ainult sotsiaalne meede, vaid ka tervisemeede. Vaesus, töötus, stress on jõudnud sinnamaale, et mitte ainult keha ei pea enam vastu, vaid ka vaim ütleb üles. Psühhiaatriahaiglates ei jätku enam isegi lisavoodikohti. Olen tõsiselt mures mitte ainult Eesti rahva tervise pärast, vaid lausa Eesti rahva ja maa saatuse pärast.\nMis on lahti? Eestlane ei salli enam eestlast, kõik on kõigi peale kurjad, vihased ja sallimatud. Venelane on just kui verivaenlane, keskerakondlane – kesik. Kesik on ju loom, kes viiakse tapalavale. Kas mina, kes ma olen üle 30 aasta ravinud ja opereerinud haigeid, toonud inimesi tagasi elu ja tervise juurde, olen siis väärt tapalava? Uskuge mind, Venemaale ei ole meid vaja, meile on Venemaad vaja. Me ei pea kallistama ega armastama venelast, kui me seda ei taha, aga heanaaberlikult peaksime läbi saama küll. Tark inimene ei otsi sõpru kaugelt, vaid ikka lähedalt. Jah, kaugemal võib ka sõpru olla, aga naabriga tülitsemine on suur rumalus. Otsime sõpru, mitte vaenlasi. Väikesel rahval on mõnikord targem suu pidada kui pidevalt kommenteerida. Vaikiv inimene näeb välja kui tark filosoof. Aitäh!\nRiigikogu stenogramm 22. aprill 2010 OTRK: Eesti inimarengu aruanne 2009\nMina saan üsna hästi vene keelest aru (ise räägin kehvasti), kuulan ka venelaste raadiojaamu (õhtuti 19 on R4 pealt päeva kokkuvõte), et olla lihtsalt kursis teises keeleruumis elavate inimeste infoväljaga. See ei tähenda, et ma tunneksin vajadust või soovi neist veel rohkemgi teada saada. Salliv saab olla teise inimese ja tema kultuuri suhtes vaid siis kui sa tead tema mõttemaailma. Miks on temale ikkagi 1. mai või 9. mai olulised ja 8. märts elab põlvkonnast põlvkonda? Nagu ütles Nikolai, keda vihkajad kindlasti sõimavad kesikuks (nad ei tea sõna tähendust eesti keeles ja sellega näitavad oma madalat laupa ja siledat aju), siis venelast ei pea armastama aga heanaaberlikult peaksime küll läbi saama ja Venemaa on meie naaberriik. Tõsi, mitte kõige sõbralikum aga meie konsevatiivid on selleks omapoolse osa andnud. Näiteks see piirilepingu ratifitseerimise ära solkimine ISamaaliidu poolt või seaduste alusel pronkssõduri demoniseerimine Reformierakonnalt (veteranide organisatsioonid olid juba nõus ausamba teise kohta viimisega aga Ansipil oli vaja valimislubadus täita ning ta kiirustas).\nSeega jätke meelede, et kesik tähendab nuumsiga ja selle sidumine poliitilise erakonnaga on üks musta kampaania meetoditest. Selle asemel, et oma oponendi väidetega diskuteerida, lüüakse ta lihtsalt sildiga kesik (või kommu) seina külge. Minu meelest kaotab selle ütleja sedasi oma eneseväärikust.\n← Kuidas inimesed oma arvuteid kaotavad?\nEne Ergma närib Riigikogu istungil küüsi →


Hakkab otsa saama | MARIS Hakkab otsa saama | MARIS\nJa siis veel kevad. Kevade saabudes on tavaliselt juba pimedast ja hallist ajast nii kopp ees, et kui need esimesed rohelised pungad saabuvad ja päevad hakkavad pikemaks venima, siis ma võiks lihtsalt rõõmust lakke hüpata.\nÕnneks august on soojade ilmadega juba natuke heldem olnud, et isegi veidikene on suve tunne hinge saabunud. Augusti alguses käisime mu vanemate, Veronika ja lastega Haapsalu peal jalutamas ja kohvitamas.\nHaapsalu on kindlasti mu top kolm lemmik Eesti linnade seas – eriti suvel! Seal on mõnusad rannad kus peesitada, väga ilus promenaad kus jalutada ja kohvikute valik on väga laialdane (eriti soovitan: Hapsal Dietrich). Seega kui veel suvel Haapsalu külastanud ei ole, siis veel jõuab!\nEestis on üldse suvel väga mõnus puhata. Me jõudsime perega ka Võrumaal käia. Rentisime paariks ööks ühe järveäärse puhkemaja ja lihtsalt olesklesime. Natuke avastasime ümbrust ka, aga mulle meeldis kõige rohkem seal järve ääres peesitada ja vaikust nautida. See oli too hästi kuum päev kus temperatuur tõusis vist ca 28 kraadini ja õhtul möllas selline äike, et hirmus oli.\nAeg hakkab otsa saama. Aeg nende nunnudega koos aega veeta. Siinkohal pean silmas mu õelapsi 7 aastast Emilyt ⇡, 5 aastast Eliast ja 3 kuust Kaylat.\nEnamik ilmselt juba on kuulnud, aga kes veel ei ole ja ei saa aru millest ma räägin, siis mu õde Veronika + tema abikaasa Joel + nende kolm last kolivad Ecuadori. Jep, Ecuadori. See ei ole mingi väike Eesti külake millest sa veel kuulnud ei ole, vaid see on see riik mis asub Lõuna-Ameerikas.\nMa olen sellest teadlik olnud umbes 3 aastat, et nad kolivad, seega mul on olnud aega selleks valmistuda aga see on ikkagi nii sürr, et nüüd ongi see käes ja nad see nädal lendavaki teisele poole ookeani.\nÜks mis kindel, ma pean endale arvutisse Skype’i downloadima.\n(ps! Veronika ja Joel te olete ka nunnud ja ma jään teid peaaegu sama palju igatsema kui teie lapsi)\n(Beebi)ootus hakkab otsa saama. Alles see oli kui ma esimest korda ultrahelis käisin ja sain mingi häguse pildi kaasa kus peal oli mingi oa suurune moodustis ja nüüd ütleb mu Ovia Pregnancy app, et tähtajani on jäänud 5 nädalat ja 6 päeva.\nLisaks ta võib ju tsipa varem sündida – mida ma ise ka eelistaks, aga meil veel läbirääkimised selles osas käivad. Ma ise sündisin 2 nädalat hiljem esilekutsumisega (sorry emps!), seega ma ei jääks sellele lootma, et ma tähtajast varem sünnitada saan. Igatahes väga ootame juba kõhuelanikuga kohtumist!\naugust 08, 2017 at 5:26 p.l.\naww, me hakkame sind ja Ristot ja beebiNiinemetsa ka väga igatsema. Aga Skype tômba ära jah:)\naugust 08, 2017 at 12:41 p.l.\nJep, hakkan teile iga paari tunni tagant helistama! ❤\naugust 08, 2017 at 11:31 p.l.\nJee, nii tore et Haapsalu meeldib Minu kodulinn. Aga kummalisel kombel olen ma käinud kõigis kohvikutes peale dietrichi..\naugust 08, 2017 at 12:50 p.l.\nSeal olid niiii isuäratavad koogid, väga raske oli nende vahel valikut teha! Aga Müüriääre kohvik meeldib mulle näiteks ka väga. :)


Vladimir Vladimirovitš, kas soovite olla maetud surnuaiale või lebada mausoleumis? - Eesti Päevaleht\nKui Venemaa meediavaldusfirma RBK juhtkond 2016. aasta juunis välja vahetati, mõistsid kõik, et seda hinda tuli maksta Kremlile sobimatu sõltumatu toimetusepoliitika eest. Kohtumisel uue juhtkonnaga palusid uudistetoimetuse töötajad selgitada, milles eelmine toimetaja süüdi oli. Uue juhi Jelizaveta Golikova vastus oli märgiline: „Kas te autot juhite? Load on? Kui ületate kiirust, siis nõutakse teilt trahvi. Kui valesti pargite, samuti. Aga kui sõidate üle topeltjoone, võetakse juhiluba ära.” Ajakirjanikud palusid täpsustada, kust läheb topeltjoon. „Kust topeltjoon läheb, ei tea mitte keegi,” kõlas vastus.\nSestsaadik on topeltjoon hakanud Venemaal tähistama reegleid, mida pole olemas, kuid mille eiramine võib teile kalliks maksma minna. Olukorras, kus keegi ei tea, kust kulgeb topeltjoon, alustabki oma järjekordset presidendi ametiaega Vladimir Putin. Kui vaadata majandusolukorda, on selge, et riik peab seisakust välja tulema. Tuleb taastada koostöö läänega. Putin ise on teatanud, et riik vajab läbimurret. Aga ta ei ole täpsustanud, kuhu täpsemalt ja mis jõududega tuleb läbi murda.\nMõistagi tuleb läbi murda nii, et ei mindaks üle topeltjoone. Lihtne näide: levivad kuuldused, et tuntud liberaalne majandusteadlane ja endine rahandusminister Aleksei Kudrin nimetatakse kõrgele kohale. Putin usaldab Kudrini, sest just kudrinlik poliitika ja reservide kogumine võimaldas riigil 2008.–2009. aasta rahanduskriisi üsna pehmelt üle elada.\nJUHTKIRI | Ära lase haiget sõpra peole 8


5 koeratõugu, kellel on rohkem võimalusi vähki põleda\nVähk võtab igal aastal miljardeid inimelusid. Hoolimata tehnoloogilisest ja teaduslikust arengust ei ole paljudel vähivormidel ravi. Kahjuks ei juhtu see mitte ainult inimestega, vaid ka meie lojaalsed sõpradega koerad võivad kannatada. On oluline teada, kuidas koertel vähktõbe tuvastada, ja kui teil seda veel pole, siis peaksite teadma, millised tõud on tõenäolisem.\n1 Kõige tavalisemate koerte vähiliigid\n2 Kuidas vähki koertel tuvastada\n3 Koerad, kellel on suur vähivastase risk\n4 Vaata videot: Labradori retriiveri piltide pildid HD – Labradori retriiveri koera pildid\nKõige tavalisemate koerte vähiliigid\nKuigi koer võib esineda mis tahes tüüpi vähki, on teada, et seal on vähemalt kuus tüüpi, mis on levinud. Miks? Me ei tea. Nagu vähk inimestel, on see koertel veel teadmata. Mõned elavad ja teised ei tee, mõned on rohkem agressiivsed ja teised mitte nii palju. Ainsaks selgituseks on see, et vähk kasvab pahaloomulisest rakust, mis areneb mõnes inimeses (või koertel) ja teistes.\nKoertel on kuus enim levinud vähiliiki:\nPõletikulised kasvajad pea ja kaela\nLümfoom (mõjutab immuunsüsteemi)\nSoovime korrata, et need on koertel kõige sagedasemad vähivormid, kuid koer võib ka muud liiki kannatada. Siiski on haiguse igasugused sümptomid ja vähk ei ole käesoleval juhul erand. SeetõttuTe peate olema ettevaatlik mis tahes muudatuste suhtes, mida teie loomad esitlevad, sest teil võib olla koertel vähk, kuid loodetavasti mitte.\nKuidas vähki koertel tuvastada\nMõned sümptomid võivad tunduda tavalised ja me ei hooli neist isegi. Ärge muutke, ükskõik kui väike see teie loomale näib, võite päästa oma elu. Siin on mitu sümptomit, et vähk koertel võib esineda:\nIsukaotus Võib-olla võiksime arvata, et see võib olla sümptom ühisest haigusest nagu külm või peavalu, kuid Kui isu kaotus püsib kauem kui kaks või kolm päeva, võtke oma koer loomaarsti juurde. Isegi kui see ei ole vähk, ei ole isu kadu koertel head tagajärjed.\nKaalulangus Loom, kes tavaliselt sööb ja millel ei ole oksendamist ega kõhulahtisust, ei pea enam kaalust alla võtma. Võtke see loomaarsti juurde.\nHemorraagia Selge märk sellest, et midagi pole õige. Pole tähtis, kas see on mees või naine.\nPõletikud mis tahes kehaosas. See võib olla midagi, mis on seotud lihastega, kuid alati on parem seda loomaarstile võtta ja jätta kahtluse alla.\nRotten lõhn mõnes piirkonnas.\nRaskused allaneelamisel, urineerimine või defekeerimine.\nPidage meeles kõik need märgid ja kui näete, et need püsivad, ärge laske tal kulgeda ega lasta aega kulgeda. Te peaksite võtma oma koera veterinaararstile nii kiiresti kui võimalik ja järgima tema juhiseid.\nKui teil pole ikka veel koera ja peate selle omandamist mõtlema, peaksite teadma, et mõned tõud on rohkem kipuvad kui teised kannatavad vähki. Järgnevalt ütleme teile.\nKoerad, kellel on suur vähivastase risk\nKuigi alati arvame, et puhtatõuline koer on parem kui ületatud koer, rassi rühmas on suurem risk vähki, kusjuures suuremad neist on veelgi rohkem kokku puutunud. Need on viis võistlust, mis on kannatanud kõige rohkem vähki:\nSee ei tähenda, et kõik nende tõugude koerad kannatavad vähki, kaugel sellest. Ainult kõikidest juhtudest, mis on vähist koertel teada, on enamus neist võistlustelt. Siiski on arvud, mis võivad meid "loota".\nIgal kolmel koeral saab üks vähk, samal ajal kui sellest haigusest sureb ainult pool. Me teame, et see on kõrge määr, ja me tahaksime, et ühel päeval ei koeraks ükski inimene ja loomulikult sureks see haigus. Kuid samal päeval saabub Peame olema tähelepanelikud märkidele, mis suudavad näidata, et meie koera organismis midagi läheb halvasti.\nAnomaaliaga toimetulemise kiirus võib päästa teie koera elu. Ärge arvestage, et see, mis teiega juhtub, on ühise kerge haiguse põhjuseks. Minge oma veterinaararsti juurde, kui arvate, et see on asjakohane.\nKujutise viisakalt Kevin.


Uudised - Juhtkomisjon arutas Vabariigi Valitsuse ettepanekut Põlva valla ja Kanepi valla sundliitmise kohta\nJuhtkomisjon arutas Vabariigi Valitsuse ettepanekut Põlva valla ja Kanepi valla sundliitmise kohta\nÜhinemisläbirääkimiste juhtkomisjon arutas 02.03.2017 Rahandusministeeriumi poolt esitatud Vabariigi Valitsuse ettepanekut. 15.02.2017 esitas Rahandusministeerium arvamuse avaldamiseks haldusreformi seaduse § 9 lõike 2 kohase Vabariigi Valitsuse ettepaneku ehk Vabariigi Valitsuse määruse "Ahja valla, Kanepi valla, Kõlleste valla, Laheda valla, Mooste valla, Põlva valla, Valgjärve valla ja Vastse-Kuuste vallaosas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 "Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine" muutmine" eelnõu.\nMääruse eelnõu seletuskiri.\nEttepanek esitati Põlva ühinemispiirkonna kohalikele omavalitsuste volikogudele (Ahja, Laheda, Mooste, Põlva, Vastse-Kuuste) ja Kanepi ühinemispiirkonna kohalikele omavalitsuste volikogudele (Kanepi, Kõlleste, Valgjärve).\nKõikide omavalitsuste osas, kes ei vastanud 01.01.2017 seisuga rahvastikuregistri andmetel omavalitsusüksuse miinimumsuuruse kriteeriumile, algatas Vabariigi Valitsus ühendamise mõne teise omavalitsusega kriteeriumi (ehk vähemalt 5000 elanikuga omavalitsus) täitmiseks.\nKuna volikogude algatatud ühinemiste etapis ühinevate Kanepi valla, Kõlleste valla ja Valgjärve valla ühinemisel elanike arv jääb alla kriteeriumi, siis algatas Vabariigi Valitsus haldusreformi eesmärgi ja kriteeriumi täitmiseks Kanepi valla, Kõlleste valla ja Valgjärve valla ühendamise samuti volikogude algatusel ühinemist taotlenud Ahja valla, Laheda valla, Mooste valla, Põlva valla ja Vastse-Kuuste vallaga.\nEelnõuga, mille kohta tuleb esitada volikogu arvamus, moodustatakse Vabariigi Valitsuse algatusel Ahja valla, Kanepi valla, Kõlleste valla, Laheda valla, Mooste valla, Põlva valla, Valgjärve valla ja Vastse-Kuuste valla ühinemise teel Põlva maakonna koosseisus uus vald nimega haldusüksus nimega Põlva vald (kogupindala 1230,57 km2, rahvaarv 19 367).\nJuhtkomisjon otsustas mitte nõustuda Vabariigi Valitsuse ettepanekuga moodustada Ahja valla, Kanepi valla, Kõlleste valla, Laheda valla, Mooste valla, Põlva valla, Valgjärve valla ja Vastse-Kuuste valla ühinemise teel uus vald nimega Põlva vald ning valmistada ette vastavasisuline volikogu otsuse eelnõu.


Toomas Raudam: diktoreid ei tohi tuppa lasta. Pildi rollist meie päevil – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nEdasi 26. dets. 2021 Eksklusiiv, Kultuur\nToomas Raudam: diktoreid ei tohi tuppa lasta. Pildi rollist meie päevil\nDiktoreid ei tohi tuppa lasta. Siis muutuvad nad liiga omadeks. Või siis diktaatoriteks. Foto: Shutterstock\nKirjanik Toomas Raudam räägib pildil olemisest ja sellest, et mitte kunagi pole pinge pildi ja tegelikkuse vahel olnud nii tugev kui praegu. Me pole enam pildis, vaid kõrvuni pildi sees. Juttu on ka televisiooni või laiemalt liikuva, ekraani vahendatud pildi rollist meie päevil.\nPildile pääsemist on alati kirutud. Sinna soovinud on põlu all. Nõnda on pildi, siira kujutise, maali, graafilise lehe või foto au ja autentsus pääsmatult degradeeritud. Juba William Blake kirus keelekandjate mürki, kollast pressi ja tühja tuntust. Ilmestamiseks tsitaat Dostojevski Päevikutest: “Ajalehejutud peaks võimaluse korral kõrvale jätma…”(1)\nTundub nii, et pole ei aega või aegu või kohta või kohti, kus keegi, kes arvab ennast olevat tundjam või teadjam, ei saadaks tema meelest väärtusetuma (alatuma, ebaeetilisema, kollasema, haisvama) suunas hävitavaid suuniseid, põrmustavaid välgunooli. Ikka on arvatud, et miski on parem kui teine. Kuid mitte kunagi pole pinge pildi ja tegelikkuse vahel olnud nii suur. Ühest küljest on pilt justkui püha, püha nagu ikoon, sest kui pildil on midagi valesti (nagu Mari-Liis Lill loomeliitude pleenumil sõnas), siis tähendab see seda, et on parem pilt, platonlik unistus, mille poole peab pürgima, kuid mis kunagi ei täitu. Ehk siis: demokraatia ei saa kunagi täis, raamide vahel on head kui kurja. Ei taheta enam saada pildile, vaid pilti. Enam ei öelda, ma olen pildil, vaid pildis, kõrvuni sees, mind sealt enam kätte ei saa. Vaidlushoos vihjatakse ikka ja jälle suuremale pildile, justkui oleks see midagi muud, ja seal olemine uutmoodi olemine.\nIlma detailideta pole tervikut. Toomas Raudami ja Andres Hioni vestlus tänavafotograafiast\nÜks pilt ütleb rohkem kui tuhat sõna; üks sõna hävitab maailma. Kummal on õigus? Kas…\nFilmiarvustus. Toomas Raudam: kõigest hoolimata. "Sandra saab tööd"\nPrantsuse filosoof Georges Didi-Huberman on kirjutanud raamatu, mille pealkirjast olen need kaks sõna, ühe fraasi…\nToomas Raudam: fotokunsti vastu (tegelikult poolt)!\n"Fotograafia on sündmus, mis leiab alati aset inimeste vahel." - Ariella Azoulay Tänapäeval – ja…\nAnna-Maria Osula: küberruum pole enam ammu reeglitevaba Metsik Lääs\nKuigi eri tugevusega küberründed ja küberkuritegevus on muutunud igapäevaseks, pole küberruum enam ammu reeglitevaba Metsik…\nPosted in Eksklusiiv, Kultuur and tagged diktor, kirjandus, kultuur, kunst, meedia, muutused, poliitika, positiivne, televisioon. Bookmark the permalink.\nLoodusfotograaf Ingmar Muusikus: elamused on need, mis teevad õnnelikuks\nIndrek Hargla. Olla väike või üldse mitte olla


ARVAMUSFESTIVAL | Poliitikud räägivad: mille eest praegust valitsust kiita ja laita? (87)\nPaide Arvamusfestivalil toimus esmakordselt ühine tegevus „Säutsukohting“, kus pandi vastakuti istuma poliikud ja tavainimesed, kes said neilt küsida kõike, mida hing ihaldab. Õhtuleht palus poliitikutel nimetada, mille eest nad praegust valitsust kiidaksid ja laidaksid.\nVestlusringi „Säutsukoting“ korraldajad selgitasid, et ring oli kõikidele erakondadele avatud ja lõplik 13 poliitikust koosnev punt tekkis täiesti juhuslikult. Erakonna Isamaa esindajaid polnud selles ringis ühtegi.\nValitsus on palju asju teinud, aga ma arvan et meedias esinemine ei ole olnud selline, nagu ta oleks võinud olla. Ta võiks olla vähem jõuline ja rohkem selgitada. Mis puutub EKRE väljaütlemistesse, siis tasub arvesse võtta, et nad on siiski esimest korda koalitsioonis. Nad saavad sellest üle. Ma loodan, et valitsus suudab sügisel välja tulla algatustega, mis päriselt Eesti elu edendavad.\nEesti Konservatiivse Rahvaerakonna vastus\nMe oleme Eesti rahva poole näoga ja oleme reaalsed. Me toome reaalselt lauale asju, mida teised on üritanud lina alla pühkida: rahvasterände temaatika, eesti keele säilitamine ja nii edasi.\nJa laita....aega on liiga vähe olnud ja võib-olla rapsimist sellevõrra rohkem. Tegelikult see, mis toimub kabinettides on hoopis teistsugune kui see, mida meedia kajastab.\nÜhe asja eest ma küll kiidaks. See, millega Jaak Aab tegeleb ja see riigireform, millega ta tegeleb, on väga mõistlik. Riik ongi vajunud liiga laiali. Ma oleks võib-olla oodanud väheke jõulisemat suhtumist, sest on selge, et kui tõmmatakse kokku, siis ei jää samadele kohtadele sama palju inimesi.\nLaidaks selle pärast, et selle valitsuse ajal on Eesti maine saanud nii sees kui ka väljaspool kahjustada. Piinlik, Lihtsalt piinlik on! Ma ei saa sellele valitsusele panna hindeks viit miinust kui ma näen, et seal pööratakse tagasi kunagisi saavutusi, edasi peab ikka liikuma.\nHea on see, et mõned ministrid teevad siiski tööd. Ütelme nii, et haldusreformi ei ole kuskile ära lükatud ja nad püüavad seal midagi teha.\nHalb on see, et meil reaalsuses ei ole tegelikult ühtset valitsust. Ei ole aru saada, kes midagi arvab. Nad omavahel veel jagelevad, avalikkuse ees. Ja mis puudutab seda, et opositsioonist tulnud erakond ei ole õppinud olema valitsuses, siis ma tuletan meelde, et Keskerakond oli äsja samas olukorras. Kaua nemad õppisid? Ei õppinud kaua, kohe said asja selgeks. Küll pisut krobeliselt aga ikkagi kiiresti. Ja see, et EKRE ei ole harjunud ja ei tea kuidas asjad käivad...kuulge, teavad küll, nad on riigikogus istunud ja näinud, kuidas see töö käib.\nMa kiidan valitsust selle eest, et kuigi neil on vähe ühisosi, on nad siiski suutnud kokku jääda. Tahtejõud on neil suur ja see on kiiduväärt.\nÜhtlasi on see ühisosade puudumine selle valitsuse puudus.\nSotsiaaldemokraatliku erakonna vastus\nKiidan minister Aaba ja katset tegeleda rohkem regionaalpoliitikaga. See, kas pöörata regionaalpoliitikale vähem või rohkem tähelepanu on ka poliitiline otsus.\nKui midagi laita, siis endise siseministrina on mul kahju, et siseministeeriumi asjad on minister Helmel vist parteiasjade kõrval jäänud unarusse. Politsei palgasüsteemi korrastamine, edasiminek riigipiiri ülesehitamisega...need asjad on jäänud tagaplaanile ja sellepärast mul süda valutab. Tegelikult on ju nii, et isegi kui me päeva lõpuks eelistame ühte parteid, siis võimule saades peab vastutama terve Eesti eest. Seda tahaks rohkem näha.\nMa ei tahaks praegust valitsust mitte millegi eest kiita. Eks terve hunnik ametnikke tegeleb sellega, et Eestis elu toimiks.\nMa arvan, et Jüri Ratas on teinud midagi, mis on Eestile nii välis- kui sisepoliitiliselt täiesti teenimatult löök näkku või allapoole vööd, kuidas iganes keegi soovib öelda. Ta on ise ametis püsimise nimel pannud joonele riigi huvid ja me ei ole ära teeninud seda, et meil on valitsuses erakond, kes vastandub kogu sellele väärtuspaketile, mille nimel on viimastel aastatel tööd tehtud.\nEesti 200 vastus\nMa laidaksin seda, et neil puudub igasugune ambitsioon midagi muuta. See, millest nad räägivad ja mida nad tegelikult teevad on kaks eri asja. See, et neil puudub ambitsioon muuta ja aru saada, kuhu võiks jõuda 10-15 aasta pärast, on kõige hullem, mis poliitikuga juhtuda võib, sest kui seda ei ole, siis ei ole mõtet ka poliitikasse tulla.\nMa kiidaks, küll mitte kogu valitsust, aga Jüri Ratast. Ta täitsa meeldib mulle. Peab olema ikka tõeliselt hea poliitik, et praeguses olus seda peaministri ametit pidada ja sellel ametil ka vastu pidada.\nNoor Eesti 200 kapten Daniel Kõiv:\nMa ei oska mitte millegi muu eest kiita neid, kui selle eest, et nad on oma nahhalsusega suutnud püsima jääda.\nKõiki neid solvamisi, seksismi, rassismi ja kõike, seda on liiga palju. Ma ei ole absoluutselt praguse valitsusega rahul.\nEesti vabaerakonna aseesimees Mart Läänemets:\nKiita võib neid selle poolest, et nad püüavad mingeid uusi muudatusi teha.\nLaita võib neid ka, sest see sõnasõda on viinud sinna, et sinna kulub rohkem auru ja tegelikult ei ole vajalikke otsuseid hakatud isegi ette valmistama.\nEestimaa roheliste vastus\nAinuke asi, mille eest neid kiita on see, et Reformierakond on hoitud natuke aega võimudieedil. Igale erakonnale on see vahel hea. Kui sa oled ikkagi 17 aastat olnud võimul, siis tegelikult peabki vahel pausi tegema. Kuigi Reformierakonna lükkas võimult juba eelmine valitsus, siis tänases valitsuses on suures osas samad inimesed.\nSee, mida laita...nooh, see nimekiri on väga pikk. Alustame kliimaasjadest. See on ikka kõige suurem etteheide neile.\nElurikkuse erakonna vastus\nMa kiidaks selle eest, et vaatamata kõigele on siiski säilinud mingisugune stabiilsus. Majanduses ei ole midagi kokku kukkunud.\nMa laidaks selle eest, et otsused on ego ja isiklike huvide põhised. Vähe on näha sellist üldise ühiskondliku hüvangu poole püüdlemist. Liiga vähe tähelepanu on tulevikul - teadusel, keskkonnal, haridusel ja muul taolisel, mis meid tulevikus tegelikult kõige rohkem mõjutavad.\nMa ei oska praegust valitsust mitte millegi eest kiita.\nSelle eest, et nad on suutnud sada päeva koos olla, ma ka pigem laidaksin neid. Oli algusest peale näha, et Jüri Ratas üritas selle otsusega rahvast liiga, aga tegelikult oleks aeg Jüri Ratasel tunnistada, et see plaan on luhta läinud.\nÕL GALERII ARVAMUSFESTIVALILT | Esimene päev tõi Paidesse kokku üle 5000 inimese\nARVAMUSFESTIVAL | EESKUJULIK ISA! Luukas Kristjan Ilves võttis pisibeebi üritusele kõhukotis kaasa


Vooremaa Lõikuskuu oli tänavu keskmisest tunduvalt soojem\nLõikuskuu oli tänavu keskmisest tunduvalt soojem\nAugust algas mõõdukalt soojade ilmadega. Kahel esimesel päeval tõusis päevane maksimaalne õhutemperatuur 21-22 kraadini. Järgnevalt läks ilm kuumaks. Seitsmel päeval järjest tõusis õhutemperatuur 25 kraadist kõrgemale. Kogu suve kõige kuumemal päeval mõõdeti Jõgeval õhus sooja 31,9 kraadi.\nTaolist kuumust oli raske taluda nii taimedel, loomadel kui ka inimestel. Vihma ei tulnud ja muld oli kuiv. Taimed närbusid, lehed rullusid kokku, kolletusid. Teravilja koristavad kombainid töötasid tolmupilves. Kõvaks kuivanud maa tõttu oli koristuse järel raske kõrrekoorimist teha ja maad talirüpsi ja -rapsi külviks ette valmistada.\nPärast 10. augustit andis kuumus järele\n10.-11. augustist läks sajule ja päevane kuumus andis järele. Esines tugevaid äikesevihmahoogusid. Kohati mõõdeti ööpäevasteks sademete hulkadeks 20‑36 mm.\nTeise kümmepäevaku jooksul sadas maakonnas esialgsetel andmetel 43‑95 mm. Kõige vähem tuli vihma Peipsi ääres ja kõige rohkem Sadala kandis Kodismaal. Kuigi kümne päeva sajuhulk ületas kohati kogu kuu normi, kadus vesi kiiresti kuiva mulda, pikemat aega kestvat liigniiskust ei tekkinud.\nKolmandal kümmepäevakul läks jahedamaks\nAlates 22. augustist sajud lakkasid ja kuiv ilm püsis peaaegu kuu lõpuni. Selge taevaga muutusid ööd külmaks. Kõige madalamad temperatuurid mõõdeti 24. kuupäeval, kui termomeetri näit langes Jõgeval õhus 4, maapinna lähedases õhukihis null kraadi lähedale, rohu kohal oli mõne kümnendikkraadi võrra alla nulligi.\nHommikud olid udused ja paksu kastega. Päikesega udu hajus ja päeval mõõdeti õhusooja üle 20 kraadi. Kuu lõpuks nappis taas aia- ja põllukultuuride normaalseks kasvuks mullas vett. Vaid kohati sadas äikesevihma, mis põllud ja peenrad ära kastis. Tugevamad sajud esinesid kuu viimasel päeval Mustvee kandis.\nVihma sadas keskmisest veidi vähem\nKokkuvõttes oli august Jõgeva ilmajaama andmeil 1922-2011. aastate keskmisest ligikaudu ühe kraadi võrra soojem. Taimedele kasulikku (efektiivset üle 5 °C) soojust kogunes augusti lõpuks kevadest alates 1465 kraadi, mis ületab paarikümne kraadi võrra keskmisena kogu kasvuperioodil kogunevat soojushulka.\nVeelgi suurem efektiivse soojuse summa on Jõgeval kogunenud lõikuskuu lõpuks ainult 2002., 2010. ja 2011. aastal. Aktiivset (üle 10 °C) soojust kogunes 11. maist kuni 31. augustini 1922 kraadi, mis on piisav summa enamike kartulisortide bioloogiliseks valmimiseks.\nVihma sadas Jõgeval augustis 70 mm, mis on keskmisest 19 mm võrra keskmisest vähem. Maakonnas kõikus kuu sajusumma esialgsetel andmetel 54 millimeetrist Siimustis kuni 109 millimeetrini Kodismaal.\nSeptember toob sügise\nMilline on olnud septembrikuu ilm Jõgeval 1922-2012. aastate andmetel? Keskmisena jätkub kuu esimesel poolel veel aktiivne taimekasv. Ööpäeva keskmine õhutemperatuur langeb alla kümne kraadi tavaliselt alles septembri teisel poolel. Öökülmad algavad maapinnal harilikult mihklikuu esimesel kümmepäevakul, õhus aga alles kuu teisel poolel.\nSeptembrikuu äärmustemperatuurideks on mõõdetud 29,6 °C 1992. aastal ja -8,4 °C 1986. aastal. Kuu sajusumma on kõikunud Jõgeval neljast millimeetrist 2000. aastal kuni 141 millimeetrini 1935. aastal. Lumikate on septembris moodustunud kahel korral, 1973. ja 1986. aastal.


Tihendamine Epoksüvaiguga » Eelised Lühidalt - 2019 | Nõuande viisard\nPõhiline Nõuande viisardHoonete pitseerimine epoksüvaiguga\nEriti vanemate majade puhul on maapinnast pärit niiskus probleem. Põrandakonstruktsioon hakkab mädanema, kui see on valmistatud puidust. Betoonpõranda puhul on kogu tuba niiske ja lõhnav. Seetõttu suletakse sellised põrandad tänapäeval tihti epoksüvaiguga.\nVältige kallis renoveerimist\nNiiskus põhjustab ehituskangale kallid kahjustused. Lisaks kannatab mugavus ja eriti tervis, sest niiskuse tulemus on sageli kahjulik vorm. Probleemi lahendus on tihendamine epoksüvaiguga. Viskoosne aine tungib igasse pooridesse ja muudab substraadi täiesti veekindlaks.\nSamal ajal on võimalik põrandakatet paigaldada isegi siis, kui põhjaplaat või tasanduskiht ei ole täielikult kuivanud. Eriti juhul, kui laminaat või parkett asetatakse raskele või halvemale betoonpõrandale, on tihendamine epoksüvaiguga ideaalne lahendus ning lühendab ka ehitusaega.


Binge | Tervisliku toitumise informatsioon\nOlemus ja esinemine\nBinge tähendab eesti keeles pealesundivat, tahtele allumatut. Kui rääkida toitumisest ja toitumishäiretest, siis tähendab see kontrollimatut ülesöömist ja ingliskeelsest sõnast binge-eating disorder tulenev toitumishäire on pealesundiv söömishäire.\nKompulsiivset söömist iseloomustavad järgmised tunnused:\nsüüakse palju kiiremini kui tavaliselt;\nsüüakse, kuni ollakse ebamugavalt täissöönud;\nsüüakse suuri koguseid hoolimata sellest, et kõht ei ole tühi;\nsüüakse üksinda, kuna on häbi söödud koguste pärast;\ntuntakse tülgastust, masendust või süütunnet pärast söömist.\nKontrollimatut ülesöömist võib esineda nii anoreksia- kui ka buliimiahaigetel, kuid kompulsiivse ehk kontrollimatu söömishäirega inimesed ei kasuta üldjuhul diureetikume ehk vett väljutavaid aineid, ei ole paastul ja pärast söömist ei kutsu esile oksendamist.\nKui kontrollile allumatut ülesöömist toimub keskmiselt kaks-kolm korda nädalas kolme kuu jooksul on tegemist kompulsiivse söömishäirega.\nEnamik tõsise kompulsiivse söömishäirega inimesi sööb ebatavaliselt suuri koguseid ja tunneb, et söömine on väljunud kontrolli alt, kuid suure hulga toidu söömine ei tähenda alati, et tegemist on kompulsiivse söömishäirega. Sellega kaasneb ka emotsionaalne häire, tihtipeale on ülesöömine tingitud stressist.\nÜlesöömissööstude ajal söödud toidu kogus varieerub. Mõnikord võib inimene ühe söömissööstu ajal süüa toitu 15 000 kuni 20 000 kcal eest, kuid tavaliselt jääb see siiski 1000–2000 kcal juurde.\nKompulsiivse söömishäirega inimesi iseloomustab see, et nad peavad tihti dieeti ja et kerge ülekaal on neil tekkinud noores eas. Umbes pooled neist on lapsepõlves stressi all kannatanud ning sageli ajab neid sööma viha, kurbus, igavus või masendus. Paljud sellise söömishäirega inimesed tunnevad end ebakindlalt ja väldivad avalikke üritusi. Kompulsiivset söömist esineb ka buliimia puhul, kuid buliimikud kasutavad toidu väljutamiseks oksendamist või diureetikume.\nKompulsiivne söömishäire on kõige levinum söömishäire.\nEesti kohta puuduvad andmed, kuid USA-s kannatab selle söömishäire all umbes 3% kõikidest täiskasvanud inimestest. Kompulsiivne söömishäire võib esineda igas vanuses inimestel, kuid seda esineb rohkem täiskasvanutel vanuses 46 kuni 55 aastat. Selle all kannatavad rohkem naised kui mehed.\nKuigi enamikul ülakaalulistel inimestel ei ole kompulsiivset söömishäiret, on sellise söömishäirega inimesed tavaliselt ülekaalulised või rasvunud, vahel siiski ka normaalse kehakaaluga. Ülekaalulised on seda juba noores eas ning nad võtavad kaalus alla ja juurde sagedamini kui tavalised ülekaalulised.\nTänapäeval ei teata veel, mis põhjustab kompulsiivset söömishäiret, kuid umbes pool inimestest, kellel on see söömishäire, on depressioonis või on olnud seda minevikus. Kas depressioon põhjustab kompulsiivset söömishäiret või vastupidi, ei ole kindlalt teada.\nÕgimise vallandab sageli viha, mure, üksildus, vahest ka õnnetunne. Liigsöömist seostatakse ka vanemate käitumisega, kes last valu või mure puhul lohutavad maiustustega. Nii võivad nad ka täiseas stressi puhul leida lohutust maiustustest. Uurimused on näidanud, et liigsöömine tabab sagedamini sportlasi (võimlejad, ujujad), kelle keha on publiku silme ees.\nBinge arvatavad tekkepõhjused\nBioloogilised põhjused. Näiteks hüpotalamus (osa ajust, mis kontrollib isu) ei pruugi saata õigeid sõnumeid nälja ja täiskõhu tunde kohta. Uuringutes on leitud geneetiline mutatsioon, mis põhjustab toitumishäireid. Samuti on leitud tõestust selle kohta, et madal seratoniini tase ajus mängib rolli kompulsiivse söömishäire kujunemisel.\nSotsiaalsed ja kultuurilised põhjused. Osad vanemad annavad juba varakult tõuke binge arenguks, sest kasutavad toitu lohutamiseks või laste premeerimiseks. Lapsed, kelle keha ja kaalu pidevalt kommenteeritakse, on suure riski all ning väga haavatavad, samuti need, keda on lapsepõlves seksuaalselt väärkoheldud.\nPsühholoogilised põhjused. Depressioon, enesekontroll, raskused tunnete väljendamisel, madal enesehinnang, üksildus, rahulolematus oma kehaga võivad viia binge tekkimiseni. Ei ole avastatud, kas dieedi pidamine ja kompulsiivne söömine on omavahel seotud, kuigi mõned inimesed söövad kompulsiivselt enne dieedi alustamist.\nTavaliselt jäetakse toidukordi vahele, mis annab tihti aga vastupidise tulemuse. Teadlased on uurinud ka, kuidas liigsöömine mõjutab aju kemikaale (serotoniini) ja metabolismi, kuid kindlaid tulemusi veel ei ole saadud.\nLiigsöömist seostatakse ka sooviga olla täiuslik. Kuna liigsöömise puhul õgitakse suures koguses magusat, rasvast ja soolast toitu, võib sellega kaasneda vitamiinide ja mineraalainete defitsiit. Kompulsiivse söömishäirega inimesed on tavaliselt endast väljas oma kompulsiivse söömise pärast ja võivad muutuda rusutuks. Nad tunnevad end tavaliselt halvasti ja puuduvad töölt või koolist ja ei võta osa sotsiaalsest tegevusest.\nKompulsiivse söömishäire tulemusena tekkivateks komplikatsioonideks võivad olla lihaste- ja liigestevalud, seedehäired, peavalu.\nKompulsiivse söömishäirega inimesed on tihti ülekaalulised või rasvunud, mis omakorda on järgmiste eluviisihaiguste riskifaktor:\nkõrge kolesterooli tase veres,\nPaljud inimesed, kes kannatavad selle söömishäire all, olgu nad siis rasvunud, ülekaalulised või normaalse kehakaaluga, tunnevad häbi ja üritavad peita enda probleeme. Tihti nad teevad seda nii edukalt, et isegi lähedastel sõpradel ja pereliikmetel on raske aru saada, et nad kannatavad kompulsiivse söömishäire all.\nKompulsiivse söömishäirega inimesed, olenemata sellest, kas nad on ülekaalulised või normaalse kehakaaluga, peaksid pöörduma psühholoogide, psühhiaatrite või toitumisteadlaste poole.\nPaljud söömishäiretega inimeste perearstid ei abista patsiente, olgu siis põhjuseks arstide vähene informeeritus või soov mitte solvata rasvunud inimeste enesetunnet. Ravivõimalusi on aga mitmeid.\nProfessionaalid õpetavad inimesi jälgima oma söömisharjumusi, tegema tervislikumaid toiduvalikuid ja toiduvalmistamise viise. Vastava teraapia abil õpetatakse kontrollima oma õgimishimu ning kuidas saada abi perekonnalt ja sõpradelt. Mõnikord on abiks ka antidepressandid.\nSuure ülekaaluga söömishäiretega inimesed võivad abi saada kaalujälgimisprogrammidest.\nIgal juhul soovitatakse süüa regulaarselt, valida toidud vastavalt toidupüramiidile, mitte täielikult vältides ka rasvu ja suhkrut, vastasel juhul võib tekkida nende järgi väga suur isu.


November 10. jaanuar Ylle\nLõppes I trimester.\n45 õpilast 5. - 9. klassist käisid õppekäigul Tallinnas.\nKooli võistkond osales Võru Spordikooli toimunud “Tähelepanu start” maakondlikus voorus.\nSotsiaalpedagoog Katrin Koort osales Rajaleidja keskuses toimunud koosolekul.\n7. klassi õpilase Robert Bõkov osales vene keele olümpiaadil Võrus. Juhendaja õp. Diana Kibal.\nKodanikupäeva raames käis oma tööst keskkonnakaitses rääkimas kooli vilistlane Reet Reiman 5. -9. klassi õpilastele.\nPuiga Spordihoones toimusid 9. klasside tüdrukute maakondlikud koolinoorte karikavõistlused korvpallis. Kooli võistkond saavutas I koha. Kiidame!\nVõidukas võistkonnas mängisid järgmised õpilased: 9. klass - Aveli Vendelin, kerli Tuulik, katerina Taaber, 8. klass -Johanna Gross, 7. klass - Katrina Padur, Laura-Liis Nõlvik, 6. klassist - Helis Keero, 5. klassist -Kadri-Liis Aniott ja Lisete Meriste.\nHaanjas toimunud maakondlikul NK ja KT kabe -ja male võistlustel osalesid Puiga rühma tublimad. Meie õpilastel läks hästi. 5. klassi õpilane Lota-Lee lehemets saavutas nooremas vanuserühmas I koha ja ja Rico Smit 4. klassist saavutas nooremas vanuserühmas III koha. Kiidame!\nÕp. Helve Ruul osales Võrumaa Arenduskeskuse poolt korraldatud koolituspäeval geograafiaõpetajatele.\n2. klassi ujumise juures Vilja Ruuda.\n22. - 23. novembril Vastse-Kuustes osalenud matemaatika laagris osalesid 9. klassi õpilased: jasper Frey ja Aimar Vendelin ning 8. klassi õpilased - Sandra Antsov ja Angeelika Viksi.\nKorvpalliliit tutvustas käis rääkimas oma tegevusest.\nÕp. Meelisel oli töövari.\nToimus ümarlaua koosolek.\nKooliõde mõõtis ja kaalus 7. klassi õpilasi.\nKool korvpallivõistkond osales Kuldres toimunud 7. klasside poiste maakonna karikavõistlustel korvpallis.\nÕp. kersti Kamberg osales Eesti Muusika -ja Teatriakadeemia poolt korraldatud koolituspäevadel 17. - 18. novembril Tallinnas.\nNK ja KT osalesid Krabi koolis toimunud ühislaagris.\nÕp.Tiina Tšugurov osales Tartu Ülikooli poolt korraldatud pedagoogika koolituspäevadel Tartus.\nLogopeed Malle koolituspäeval. Info stendil.\n7. klass käis õppekäigul Politsei -ja Päästeametis.\nVõru Spordikeskuses toimunud 4. -5. klasside õpilaste Dumle rahvastepalli võistlustel osalesid tublimad spordilapsed.\nTiina Tšugurov. koolituspäevadel 15. - 17. november.\n9. klass käis õppekäigul Luhamaa kordonis ja piirivalvepunktis õppekäigul.\nRajaleidja karjäärinõustajad jätkasid individuaalsete vestlustega.\nEsmaspäev, 12, november\nRajaleidja Karjäärinõustajad viisid läbi 8. - 9. klassile kutsesuunitluse tutvustuse. Individuaalne nõustamine.\nIsadepäeva raames käis 5. klassis Aleksandr Varikov rääkimas oma tööst.\n3. - 4. klass õppekäigul Tartus.\nÕp. Malle Tolga ja õp. Katrin Koort osalesid osade 2. klassi õpilastega Võrus HEV õppemängudel.\nIsadepäeva raames käis 7. klassile oma tööst rääkimas lapsevanem Raul Vene.\nKoolis käis külas tervisekaitse ametnik Silvi Lepp.\nAednik külli Vijard osales Võru valla kultuurireisil.\nKülas Enno Raag, kes rääkis 2. ja 4. klassile oma tööst spordiringi juhendajana.\nAndmekaitse koolitusel Väimelas kell direktor Siiri Plangi, sekretär Ülle Raudnõmm ja infojuht Urmas Rööbing.\nÕp. Helve Ruul luges 1. - 3. klassi õpilastele võrokeelset muinasjuttu.\nInfojuht Urmas koolituspäeval “Veebiplatvormi kasutuselevõtt”\nõp. Kersti Kamberg osales kirjastus “Avita” poolt korraldatud koolituspäeval “ 5. - 6. klassi muusikaõpik” Tartus.


Pressimuuseum - ajakirjanduse ajalugu\nMeie toetajadPõhikiriMeie kontaktid\nVõta aeg maha ja külasta meie virtuaalset muuseumi. Siin on võimalik osaleda ajakirjanduse ajaloo teemalises mälumängus, sirvida muuseumi pildipanka jms. Püüame lehekülge täiendada võimaluste piires. PANE END PROOVILE!\nKui hästi tunned Eesti ajakirjanduse ajalugu? Kontrolli oma teadmisi, vastates kümnele küsimusele. Küsimustiku lõpetab Sinu vastuste analüüs. ALUSTAMISEKS VAJUTA SIIA PÕLTSAMAAL ILMUNUD AJAKIRJAD JA AJALEHED\n1766. aasta hilissügisel hakkas Põltsamaa külje all Kuningamäel ilmuma arstlikke nõuandeid pakkunud "Lühhike Öppetus". Seda ajakirjalaadset trükist peetakse eesti ajakirjanduse esikväljaandeks. Samas trükikojas sai alguse ka Läti jakirjandus. Ligemale 250 aasta jooksul on Põltsamaal ilmunud paarkümmend erinevat ajalehte-ajakirja, nende hulgas ka mõned päris huvitavad käsikirjalised almanahhid. Siin leiad lühikese ülevaate neist.\nALUSTAMISEKS VAJUTA SIIA Veel Põltsamaa lossis...\nKalendris puudub tänase kohta sündmus


Algaja joonis: Lineaarne perspektiiv: põhitõed - Kunstitehnikad 2020\nВязание крючком. Тапочки на войлочной стельке схема // Crochet (Oktoober 2020)\nKõigi tasemete kunstnike jaoks on kriitilise tähtsusega lineaarse perspektiivi mõistmine ja tundmine.\nLineaarse perspektiivi mõistmine on oluline kõigi kunstnike jaoks, kaasa arvatud algajad, olenemata nende keskkonnast või teemast, kuna lineaarse perspektiivi kontseptsioon on muutnud seda, kuidas kunstnikud tajuvad ja integreerivad oma töösse ruumilise sügavuse. 15. sajandil kindlalt matemaatiliselt loodud lineaarne perspektiiv loob illusiooni kolmemõõtmelisest ruumist kahemõõtmelisel pinnal, näiteks paberitükk või lõuend. Lineaarne vaatenurk põhineb ka illusioonil, et kui paralleelsed jooned kaugenevad, näivad nad lähenevat. Tõhusa lineaarse perspektiivi loomiseks loovad kunstnikud horisondi joone, selle joone kaduva punkti ja mitu ortogonaalset või kaduvat joont. Horisondi joon on horisontaalne joon, mis kulgeb üle paberi või lõuendi, et kujutada vaataja silmade taset ja tähistada seda, kus taevas kohtub maapinnaga. Ortogonaalsed jooned, mis moonutavad objekte neid lühendades, loovad optilise illusiooni, et objektid lähevad kaugemale jõudes väiksemaks ja lähemale. Need kujuteldavad jooned taanduvad paberil, et kohtuda horisondi ühel hetkel, mida nimetatakse kaduvaks punktiks.\nMõlemad pildid kunstiajaloost, muudetud väljaande teine köide, autorid Stephen Addiss, Bradford R. Collins ja Marilyn Stokstad (Harry N. Abrams, Inc., New York, New York).\nErinevus ühe- ja kahepunktilise vaatenurga vahel on kaduvate punktide arv ja nende paigutus horisondi joonel. Püha Augustinuse õpe Roomas (6. stseen, lõunasein)\nautor Benozzo Gozzoli. 1464-65, fresko, 86? x 90 ?. Kollektsioon Apsidali kabel, Sant'Agostino, San Gimignano, Itaalia.\nPüha Augustine'i käe kaduv punkt ja sellest punktist kiirgavad ortogonaalsed jooned loovad ühepunktilise lineaarse perspektiivi.\nKui te esimest korda õppite perspektiivi oma kompositsiooni lisamiseks, on kõige parem keskenduda ühe punkti perspektiivile, kasutades ühte kadumispunkti (kahe- ja kolmepunktiline perspektiiv kasutavad vastavalt kahte ja kolme kaduvat punkti). Ühest punktist lähtuv vaatenurk on abiks maanteede, raudteede või hoonete joonistamisel või maalimisel, mis on otse vaataja poole. Manhattanil New Yorgi kunstiakadeemia abiprofessori Patrick Connorsi sõnul, kes õpetab kraadiõppe klassi lineaarses perspektiivis, on perspektiivi komponendid kolm: silm (kunstnik või vaataja), pilditasapind ja figuur (või objekt). Teadus puudutab nende kolme suhet. Esituskunstnikule on vajalik sissejuhatus perspektiivi, ”jätkab ta. "Isegi põhiteadmised lineaarsest perspektiivist suurendavad vähemalt kunstniku teadlikkust kosmose illusioonide tajumise alustest", olenemata sellest, kas ta maalib maastikku, natüürmorti või loob skulptuuri. Et aidata oma õpilastel õppida lineaarse perspektiivi põhitõdesid, juhendab Connors neil täita järgmine lineaarse perspektiivi harjutus:\n16 ”-x-20” paberileht\nsirge serv (soovitatav on 30–60–90 ° kolmnurk)\npliiats (Connors soovitab H-grafiidipliiatsit)\nvalikuline: tõelise 90 ° servaga joonestustahvel või joonestuslaud\nAsetage paber horisontaalselt, paralleelselt töötava pinna servaga. Joonistage grafiitpliiatsiga horisontaaljoon umbes kuus tolli paberi ülaosast allapoole.\nGrafiitpliiatsiga joonistage vertikaalne joon, mis on risti horisontaaljoonega 10 tolli paberi vasakpoolsest küljest. Horisontaalne joon tähistab horisondi joont ehk silmade kõrguse joont (E-LL) ja vertikaalne joon tähistab keskjoont (CL). 3. samm\nPaigutage sirge servaga joonlaud mööda CL-i ja mõõtke E – LL kaheksa tolli allapoole. Pange liinile märgis ja sildistage see silmaga (mida sageli nimetatakse jaamapunktiks). See ristmik on kadumispunkt (või vaatepunkt), mis on ülioluline jooniste paigutamiseks ühepunktilisse perspektiivjoonisse.\nAsetage protraktor silmale, veendudes, et selle silm on õigesti asetatud CL-i silmale ja 90 ° -märgisele. Mõõtke 30 ° CL-st vasakule, mis on 60 ° nurga all, ja pange paberile märk.\nPange sirge serv (kolmnurk 30 ° - 60 ° - 90 °) "silma külge", joondage see 60 ° märgisega üles ja tõmmake joon, kuni see ristub E-LL-ga. 6. samm\nAsetage kompassi liikumatu punkt vaatepunkti ja asetage salvestuspunkt alates punktist 4, et joonistada ring. (Kui teie kompass on liiga väike, kasutage nöörit pliiatsiga, lindistades selle ühe otsa vaatepunkti.) See ring tähistab nägemiskoonust (CV), mis seab ülejäänud perspektiivjoonte piirid .\nVõre joonistamiseks tõmmake sinise pliiatsiga paralleelne joon E-LL-ist kolm tolli allapoole. See joon peaks olema kaheksa tolli pikk ja neli tolli vasakul ja paremal CL-st. Seejärel tähistage iga tolli joonel punase pliiatsiga.\nPunase pliiatsi ja sirge ääre abil tõmmake joon vaatepunkti ja iga tollitähise vahele (kokku kaheksa joont). Need jooned on ruudustiku paralleelsete joonte üks komplekt ja näitavad, et paralleelsed jooned kaovad samasse kadumispunkti - üks perspektiivi põhireegleid.\nJärgmisena mõõdetakse kaugus silma ja vaatepunkti vahel (siin kaheksa tolli). Joonistage kaheksa-tolline joon, mis algab vaatepunktist ja ulatub vasakule, et luua mõõtepunkt (MP).\nKui MP on kindlaks tehtud, joonistage sinise pliiatsi ja sirge ääre abil diagonaaljoonega MP ja baasjoone parempoolse lõpppunkti vahele punaste kaduvate joontega. Märkige ka sinise diagonaaljoone kaheksa ristmikku punase kaduva joonega. 11. samm\nJoonistage iga ristmikumärgi suhtes, mis kulgeb vasakult kõige paremale, kõige paremalt kaduvale joonele, sinise joonega, mis on paralleelne lähtejoonega. Valmis võrk\nÕpilaste jaoks, kes kohe lineaarsesse perspektiivi ei jõua, soovitab Connors seda julgustust: „Need, kes soovivad seda kasutada, saavad sellega iseseisvalt töötada. Need, kellele see on kasulik, saavad sellega suurepäraselt hakkama. ”\nNäited üliõpilaste vahepealsetest projektidest Connorsi klassidest New Yorgi kunstiakadeemias Manhattanil ja Pennsylvania kaunite kunstide akadeemiast Philadelphias, mis põhinevad ülalnimetatud võrguharjutusel. Kõik selle artikli teosed on Patrick Connorsi nõusolekul, kui pole teisiti näidatud.


Ehitusfirmad ennustavad turu kokkutõmbumist\nASi Feer turundusdirektor Hannes Saarsoo ütles, et ettevõtte mullune käive peaks jääma 1997. aastaga samale tasemele, kuid alanud aasta kujuneb kindlasti raskemaks.\n«Ehitusse tehtavate investeeringute osa langeb, nii riigi kui erafirmade puhul. Kui teisel poolaastal majanduse üldine olukord ka paranema hakkab, nagu pangad ennustavad, siis ehitusse jõuab selle mõju alles aastal 2000,» rääkis ta.\nSaarsoo hinnangul seiskub pea täielikult uute kontorihoonete, eramute ja kortermajade ehitus. «Küll aga peaks tulema uusi infrastruktuuri- ja tööstusehitusi, kas endisel tasemel või suuremal määral,» ütles ta.\nSaarsoo märkis, et pigem on väiksematel ja keskmise suurusega ehitusfirmadel mõõnaperioodi lihtsam üle elada kui suurtel.\nASi EMV ehitusdirektor Olaf Herman ütles, et EMV on juba teinud ettevalmistusi kulude kärpimiseks, et keerulises olukorras ellu jääda.\nHermani sõnul on EMV-l sel aastal oodata üksikuid suuremaid ehitusprojekte, ka on rohkem kavas hakata tegelema infrastruktuuriobjektidega.\nKinnisvarafirma Mendelson & Co analüütiku Aivo Vahemetsa sõnul tulevad alanud aastal kõne alla vaid kindla suunitlusega ja tugevad ehitusprojektid.\n«Juba mullu oli tunda, et uute büroopindade realiseerimisel on suuri raskusi,» ütles Vahemetsa. «Kui sel aastal büroopindu üldse ehitatakse, siis ainult kindlatele klientidele ja väga headele kruntidele.»\nVahemetsa sõnul jätkavad uute eramute ja kortermajade turul vaid üksikud tugevad, näiteks Ernesto Preatoni.\n«Oleme juba aasta oodanud korterituru hinnalangust, kuid seda siiski ei tulnud. Müüjad loodavad, et varasem hinnatase peagi taastub,» märkis ta.\nVahemetsa lisas, et kui majanduskeskkond paraneb ja raha rohkem liigub, peaks kinnisvaraturg võrdlemisi ruttu madalseisust üle saama.


Miks Richard Branson toob töötajaid esimesena ja te peaksite liiga palju | Personal ja HP - 2019\nAvaldatud: Personal ja HP • Vaatamisi: 2300\nMe võime kõik richard bransonilt õppida või õppida, kuidas meie töötajaid kohelda (ja kasu protsessist).\nMiks töötajaid kõigepealt panna\nÕnnelikud töötajad jäävad teiega kauemaks\nÕnnelikud töötajad tunnevad investeeringuid teie edusse\nÕnnelikud töötajad on õnnelikud\nKasutajatugi. See on enamiku ettevõtete alus. Ilma selleta kurdavad kliendid, korduvad äritõmbed ja teie ettevõte jätab oma rattad ketramiseks, püüdes uusi ostjaid tuua.\nKlienditeenindus on ka paljude edukate ettevõtete kasvav plokk. Näiteks keeldus Neitsi impeeriumi omanik Richard Branson oma nime kandmisest ühelegi ettevõttele, mille ta omandas seni, kuni klienditeeninduse tase oli tema standardile vastav. Huvitaval kombel ei saanud ta klientidele kõrgemat teenindustaset. Ta tegi seda, keskendudes oma töötajatele.\nRichard Branson ei ole üksi selles strateegias. VaynerMedia asutaja Gary Vaynerchuk ütleb: „Töötajad on, kuidas sa võidad.”\nMiks panna töötajad klientidele?\nMaailmas, kus klient on alati kurikuulus, võib see strateegia tunduda vastumeelsena. Aga kui sa lähemalt vaatad, on see täiesti mõistlik.\nTeie brändi ja ärikultuuri jaoks sobiva töötaja leidmine ei ole alati lihtne. Te peate looma neid, kes ei võta oma ettevõtet tõsiselt, ja karistage inimesi, kes ei vasta teie kontorikeskkonnale. See, mida olete pärast seda protsessi jätnud, on piiratud kogum kõrgelt kvalifitseeritud kandidaate.\nTöötamine on kallis. Ideaalis ei soovi te ühe töötaja järjekindlat asendamist teise; soovid palgata ainult siis, kui kasvate.\nMida kauem saate oma tipptöötajaid säilitada, seda parem on teie ettevõte. Säilitamistoimingud ei pea olema erakordselt keerulised. See võib olla sama lihtne kui muuta nende töögraafik paindlikumaks, et neil oleks parem töö- ja eraelu tasakaal, või pakkuda atraktiivseid hüvesid hästi tehtud töö eest.\nKui te seda teete, on teil spetsiaalne meeskond inimestest, kes tunnevad teie eesmärke, oma äri ja kuidas te töötate. Tervislikku töökeskkonda on lihtsam säilitada, kui teil on igapäevaseid eesmärke juhtiv veteranid.\nKui teie meeskond on teie ettevõttes rahul, tunnevad nad investeerimist teie edusse. Kui nad hästi hakkavad, toimib kogu ettevõte hästi. See tähendab kõrgemaid palgaastmeid, rohkem tööohutust ja tervislikumat töökeskkonda.\nSee investeering on hindamatu. See tähendab, et teie töötajad lähevad kaugemale ja kaugemale, et teha kõik, mis on teie ettevõtte edukaks muutmiseks, ja selleks hakkavad nad pakkuma erakordset klienditeenindust.\nEsmalt pannes need tagama, et nad tunnevad, et nad investeerivad teie pikaajalisse edu, mis omakorda tähendab, et teie kliendid saavad oma brändiga parema kogemuse.\nTeie töötajad on esimesed inimesed, keda teie klient teie ettevõttes näeb. Need on inimesed, kes tervitavad teie kliente uksesõidu ajal, aitavad neil kogu ostuprotsessi vältel ja tagavad teie ettevõttes kvaliteetse kogemuse. Kui nad on õnnelikud, on ka teie kliendid õnnelikud.\nÕnnelikud töötajad on teie ettevõtte edu võti. Nende kaudu domineerite klienditeeninduse mängus ja kiirendate oma kasvu.\nÄri EQ: olles teadlik oma emotsioonidest\n2005. Aasta ettevõtlusblogi auhinnad\nÕnnelik Isa päev meie abikaasadele\nBusiness EQ: sõltuvuses Facebookist?


Algklassid: november 2019\n"Ventspils IT Challenge" on Ventspilsi Digikeskuse ja linna korraldatud võistlus, kus Läti, Leedu, Eesti ja Soome õpilased saavad proovile panna oma võimeid tehnoloogiliste oskuste loova rakendamise alal. Sel aastal toimus võistlus neljandat korda. Kui esimesel aastal oli võistlus ainult Läti koolidele, siis juba järgmised on Balti riikide õpilastele suunatud. Viimasel aastal olid võistlema kutsutud ka Soome õpilased. Nagu on suurenenud võistlevate riikide arv, on suurenenud ka osavõtvate meeskondade hulk.\nOsalenud võistkonnad aastate kaupa\nSelle aasta kaugvooru ülesanded olid järgmised:\nB vanuserühm pidi välja pakkuma idee, kuidas digitaliseerida ja huvitavalt kujundada nelinurga ümbermõõtu ja pindala arvutamist puudutavat õppematerjali.\nC vanuserühm pidi välja töötama mobiiliaplikatsiooni, mis võimaldaks kavandada mitmesuguseid klassiüritusi, jagada ülesandeid ning aidata kaasa klassi ühtekuuluvustunde tõstmisele.\nD vanuserühm pidi välja mõtlema huvitava nüüdisaegse reaalselt töötava arvutimängu.\nParksepa Keskkooli õpilased Rasmus Runtal, Karinee Kungus ja Brent Piigli kuulusid C vanuserühma ja esitasid oma nägemuse mobiilirakendusest.\nSellel aastal osales võistlusel 221 erinevat haridusasutust 533 võistkonnaga: 370 Lätist, 76 Leedust, 52 Eestist ja 15 Soomest.\nKolm päeva Ventspilsis olid täis huvitavaid tegevusi. Esimese päeva õhtul oli kõikidele külalistele vastuvõtt ja kohtumisõhtu Liivi ordu lossis, kus toimusid tutvumismängud õpetajatele ja õpilastele. Teine päev oli töine. Pärast hommikusööki läksid õpetajad Ventspilsi Noortemajja loengusse ja õpilased finaalvooru konkursiülesandeid lahendama. Õpilastel oli kolm ülesannet, mis tulid esitada ette antud kellaajaks inglise keeles. Kõik ülesanded olid seotud kodus valminud mobiilirakendusega. Esimeseks ülesandeks oli koostada infograafika, kus tuli tutvustada oma mobiilirakendust, sõnastada eesmärgid ja ülesanded ning võrrelda oma toodet konkurentidega. Teiseks ülesandeks oli luua reklaam või animaklipp, mis pidi sisaldama tooteinformatsiooni ja olema huvitav ning pilkupüüdev. Kolmandaks ülesandeks oli luua mobiiliäpi prototüübi veebileht, kus pidi olema välja toodud oluline info ja kirjeldatud olemasolevaid rakendusi.\nBrent, Rasmus, Karinee ja Eestipoolne kohtunik Triinu Grossmann\nTeine päev lõppes Ventspilsi Loovusmajas, kus sai mängida laua- ja arvutimänge, tegeleda robootikaga, õhtujuhi juhtimisel osaleda erinevates tegevustes ja tantsida ansambli saatel. Oli tõeliselt tegevus- ja elamusterohke õhtu, et kui kell 22 oli aeg hotelli naasta, siis tundus, et polegi veel väsinud.\nKolmas ja ühtasi ka viimane päev Ventspilsis algas linnaekskursiooniga. Tutvusime uue kontserdimaja ja selle nutilahendustega. 600-kohalises kontserdimajas asub akustiline orel ja hiiglaslik kontsertklaver, millel on kuni 5 m pikkused keeled ning mille mängimiseks on vaja ronida kõrgele spetsiaalsele poodiumile. Käisime ka kuppelkinos, kus vaatasime filmi looduskatastroofidest. Edasi järgnes teadusteater Loovusmajas ja Kurzeme Demokeskuse külastus. Huvitavat vaatamist jätkus kokku tervelt neljaks tunniks. Linnaekskursioon lõppes Ventspilsi reisisadamas, kus toimus võistluse lõputseremoonia. Nagu ikka, peeti kõnesid ja jagati auhindasid. Iga vanuserühma finalistid said tänukirja ja esimesed kolm kohta ka rahalise preemia.\nEesti võistlejad, juhendajad ja kohtunikud\nSellel aastal läks Eestile ainult üks rahaline preemia. Nimelt sai Peetri Lasteaed-põhikooli B vanuserühm 3. koha. Suured tänud ka Eestipoolsetele kohtunikele Triinu Grossmannile, Jaana Kõvatule ja Riin Saadjärvele, kes oli võistlusel õpilastele toeks.\nKohtumiseni järgmisel aastal Ventspilsis!\nLisaks soovin tänada võistlusel olnud õpilasi Rasmus Runtal, Karinee Kungus ja Brent Piigli, ilma kelle pealehakkamiseta poleks saanud võimalikuks sellel üritusel osalemine.


Head kliendid, 11. veebruarist 17. veebruarini tähistame sellel perioodil kevadfestivali. Kohalik kohaletoimetamine jätkub 16. veebruaril. Rahvusvaheline kohaletoimetamine jätkuks 18. veebruaril. Meie logistikameeskond töötab ka 18. veebruaril. Toetamaks kiiret ...\nIMMUNOBIO SARS-CoV-2 neutraliseeriva antikeha kiirtest on nüüd saadaval\nImmunobio edukalt välja töötatud COVID 19 neutraliseerivate antikehade kiirtest ja testikomplekt juba koos CE ja Hiina poolt heaks kiidetud。 AVALDUS 1. IMMUNOBIO SARS-CoV-2 neutraliseerivate antikehade kiirtest (COVID-19 Ab) on mõeldud ainult professionaalseks kasutamiseks. 2. Iga turustaja peaks saama asjakohase heakskiidu või ...\nCOVID 19 Antigeeni kiirtest on Saksamaal edukalt registreeritud\nImmunobio COVID 19 Antigen Rapid Test Kit edukalt registreeritud Saksamaal. Registreerumistesti tulemused näitavad, et meie tooted on suurepärase toimivusega ja klientide poolt kõrgelt tunnustatud. Uus epideemia (COVID 2019) puhkes 2019. aasta lõpus ja pühkis Hiinat 2020. aasta alguses. Iga ...\nCPHI & P-MEC Hiina 2020\nHANGZHOU IMMUNO Biotech osales näitusel CPHI & P-MEC China 2020, näitas näitusel erinevaid COVID 19 testikomplekte ja muid tooteid, kliendid tulevad boksi lõputu vooluga nõu pidama ja jõudsid paljude klientidega koostööni. ...


Ronaldo andis Messile au ja tõi välja meeste peamise erinevuse - Meistrite liiga - Jalgpall - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nRonaldo andis Messile au ja tõi välja meeste peamise erinevuse\nTorino Juvenuse tähtmängijal Cristiano Ronaldol jagus kiidusõnu Barcelona kaptenile Lionel Messile, kuid ta nimetas ka ühe peamise erinevuse enda ja argentiinlase vahel.\n«Ta on erakordne mängija. Ajalugu ei mäleta teda ainult võidetud auhindade pärast,» kiitis Ronaldo argentiinlast ning täpsustas seejärel, mida ta täpsemalt silmas peab. «Ta on suutnud aasta-aastalt säilitada tippvormi, täpselt nagu minagi.»\n«Ma ei ole kunagi varem sellist rivaliteeti näinud, nagu meil Messiga on. Oleme mängijad, kes on suutnud nii palju aastaid nii kõrgel tasemel mängida. Kogu austuse juures, on suurepäraseid mängijaid, kes suudavad tippvormi näidata kolm, neli, maksimum viis aastat. Ma ei ole kunagi näinud, et keegi suudaks seda kümme aastat,» jätkas Ronaldo.\nEnda ja Messi suurimaks erinevuseks peab portugallane esindatud klubide arvu. «Minu ja Messi erinevus on see, et mina olen mänginud erinevate klubide eest ja võitnud erinevate klubidega Meistrite liiga. Ei ole just palju mängijaid, kellel auhinnakapis on viis Meistrite liiga karikat.»


1-17-7111/81 Riigikohtu kriminaalkolleegium 10.10.2019\nKarS § 123\nKarS § 13\nelu ja tervist ohustavad süüteod\nKarS § 123 järgi karistatakse teise inimese eluohtlikku või tema tervist raskelt kahjustada võivasse olukorda asetamise ja jätmise eest. See on suvalise teokirjeldusega koosseis, mille esimest osategu – teise inimese eluohtlikku või tema tervist raskelt kahjustada võivasse olukorda asetamine – saab panna toime ka tegevusetusega. KarS § 13 lg 1 järgi vastutab isik tegevusetuse eest, kui ta oli õiguslikult kohustatud tegutsema ehk ta oli garant. Kõnealune norm annab võimaluse võtta vastutusele isiku, kes paneb süüteo toime seeläbi, et ta jätab tegemata mingi teo, mille ta pidi tegema. (RKKKo 3-1-1-3-16, p 14). (p 9)\nFüüsilise isiku vastutust tegevusetusdelikti eest ja temal lasunud tegutsemiskohustust ei saa aprioorselt sisustada vaid asjaolu kaudu, et ta oli samal ajal äriühingu juhatuse liige. KarS § 123 igaühedelikt, mille võib toime panna iga süüvõimeline isik mistahes käitumisaktiga. Sellega haakuvalt on Riigikohtu kriminaalkolleegiumi varasemas praktikas tegevusetusdelikti kontekstis eristatud ühelt poolt kõigile inimestele omistatavat üldist (üldinimlikku) hoolsuskohustust, mille aluseks on eeskätt moraalinormid ja tavad, ning teiselt poolt mingis konkreetses valdkonnas tegutsevalt (ameti)isikult nõutavat ja valdavalt õigusnormidega sätestatud spetsiaalset hoolsuskohustust. Igaühedelikti korral seisnebki hoolsuskohustust rikkuv tegu üldise ehk üldinimliku hoolsuskohustuse rikkumises (nn sotsiaaladekvaatsuse eiramises), mida võivad küll konkretiseerida ja täiendada ka mõnes spetsiifilisemas tegutsemisvaldkonnas omaksvõetud käitumistavad ning standardid. (RKKKo 3-1-1-136-05, p 15). Analoogselt on ka tsiviilõiguses kehtestatud üldine hoolsus- ja käibekohustus, mis tuleneb tsiviilseadustiku üldosa seaduse §-s 138 sätestatud hea usu põhimõttest ning mille järgi peab isik õigusi teostades ja kohustusi täites tegema üldise käibekohustuse tõttu kõik mõistliku selleks, et teistel isikutel ei tekiks kahju (RKTKo 3-2-1-48-15, p 24). (p 11)\nLisaks seaduses otsesõnu sätestatud kohustusele võib garandiseisund tekkida ka nn üldinimliku hoolsuskohustuse alusel, mille üheks väljenduseks on hooldus- või abistamiskohustuse ülevõtmine. Seejuures tuleb eristada õiguslikku kohustust võtta üle teise isiku hooldamine ja hooldamise faktilist ülevõtmist, kusjuures mõõduandev on neist just viimane. Teisisõnu tekib kaitsegarandikohustus ka isikul, kes võtab teise inimese hooldamise kohustuse faktiliselt üle, olenemata sellest, kas ta oli selleks õiguslikult kohustatud (nt hoolduslepingu tühistuse korral). (p 12)\nHoolsuskohustuse sisustamisel tuleb arvestada ka konkreetsetes tegevusvaldkondades kehtivate põhimõtetega, mis võivad isiku käitumiskohustust täiendada ja konkretiseerida. Hooldekodu pidaja peab arvestama, et teenuse sihtrühm on suure tõenäosusega keskmisest halvema tervisega, haavatavam ning ilmselt teatud juhtudel võimetu end ise võimalike ohtude eest kaitsma. Niisiis on hooldekodu pidaja üldine hoolsuskohustus spetsiifilisest sihtgrupist ja tegutsemisalast johtuvalt ulatuslikum tavapärasest üldinimlikust hoolsuskohustusest. (p 14)\nGarandiseisundist tuleneva kaitsekohustuse saab kokkuleppeliselt kellelegi teisele üle anda. Sellisel juhul on vastavasisulisest kokkuleppest veelgi olulisem kaitsekohustuse tegelik ehk faktiline üleandmine. (RKKKo 3-1-1-13-17, p 8). Tööjaotus ei välista teiste isikute (kelle ülesandeks asjassepuutuv kohustus tööjaotuse kohaselt ei olnud) vastutusele võtmist. (Vt RKKKo 4-17-1195/22, p 9.) (p 18)\nKarS §-s 123 sätestatud ohtu asetamise koosseis lähtub arusaamast, et kannatanu elu või tervist ohustav potentsiaalne kahju kui tagajärg ei saabunud. Kui selline kahjulik tagajärg (inimese surm või tervisekahjustus) aga siiski realiseerub, on KarS §-s 123 sätestatud koosseis hõlmatud tagajärjedeliktiga. Seega olukorras, kus tagajärg (kannatanu surm) saabus, tuleks süüdistatavate tegu tahtluse olemasolul sõltuvalt selle ulatusest kvalifitseerida kas KarS § 113 või KarS § 118 lg 1 p-de 1, 7 järgi, tahtluse puudumisel aga surma ettevaatamatu põhjustamisena KarS § 117 järgi. (p 20)\nKassatsioonimenetluses tuleb valitud kaitsjale makstud tasu mõistlikkust hinnates muu hulgas võtta arvesse, millises ulatuses on kassatsiooni argumendid põhjendatud (vt RKKKo 3-1-1-6-16, p 36). (p 22)\nSelleks, et kohus saaks kontrollida valitud kaitsjale makstud tasu mõistlikkust KrMS § 175 lg 1 p 1 tähenduses, on kaitsja kohustatud esitama koos kaitsjatasu hüvitamise taotlusega kohtule ka dokumendid selle kohta, milliseid õigusabitoiminguid on tehtud, kui palju aega nendeks toiminguteks on kulunud ja millised muud kulud on õigusabi osutamisega kaasnenud (RKKKo 3-1-1-14-14, p 1067). (p 23)\nKui menetlusosalisel on mitu kaitsjat või esindajat, arvatakse menetluskulude hulka neile makstud tasu suuruses, mis ei ületa ühele kaitsjale või esindajale tavapäraselt makstavat mõistliku suurusega tasu (KrMS § 175 lg 2). Osutatud sätte mõtte kohaselt ei saa ühe ja sama kaitseülesande täitmise eest mitmele kaitsjale makstud tasu menetluskulude hulka arvata suuremas ulatuses kui see, mida oleks võimalik pidada ühele kaitsjale või esindajale sama ülesande täitmise eest makstavaks mõistlikuks tasuks. (Vt RKKKm 3-1-1-63-13, p 23 ja RKKKm 3-1-1-22-17, p 59.) (p 24)\nValitud kaitsjale makstud tasu kui KrMS § 175 lg 1 p-s 1 nimetatud menetluskulu saab tekkida üksnes kaitsealusel ja tuleb hüvitada kaitsealusele. Ei ole välistatud, et riik täidab süüdistatava menetluskulude hüvitamise nõude mõne muu isiku pangakontole. Selleks tuleb esitada konkreetne taotlus, mida saab teha üksnes hüvitise saamiseks õigustatud isik (või tema seaduslik esindaja). (RKKKm 1-17-9149/80, p 15.) (p 25)


AMEST RAPLA SAI ÜHISLIIGAS VÕIDUPUNKTID KIRJA\n12.-13. oktoobril käis AmEst Rapla naiskond oma selle hooaja esimesel Läti reisil. Eesti-Läti Ühisliiga, mis käesolevast hooajast kannab Nordea Ühisliiga nime, raames peeti kaks kohtumist.\nEsimene vastane ei olnud kergemate killast – eelmisel hooajal liigas pronksi võitnud RSU/Merks. Rapla neidudest oluliselt pikemakasvulised ning samas kaugelt hästi tabanud lätlannad haarasid esimese veerandi lõpuminutitel initsiatiivi ning poolajaks oli kodunaiskond juhtimas 55:31. AmEst Rapla jäi alla lauavõitluses ning samuti tehti lubamatult palju pallikaotusi. Samas realiseeriti edukalt mitmeid kiirrünnakuid ning mängu teisel poolel püsis mäng võrdsem. Siiski võeti vastu kindel kaotus 63:97.\nRapla resultatiivseim oli kohtumises Kerli Haas 24 punktiga, Kaia Kosk lisas 16 silma ja 6 korvisöötu. Rosmary Rits lisas 8 ja Eliise Pajumets 7 silma.\nTeisel mängupäeval läksid raplakad vastamisi liiga uustulnuka Kolibri Pepsi/47.vsk-ga. Alates mängu teisest veerandajast haaras Rapla naiskond liidrirolli. Kuigi Rapla oli pidevalt eduseisus, ei andnud kodunaiskond alla ning hääleka publiku toetusel hoiti Raplat minge all. Lõpuminutitega tehti aga „sotid“ selgeks ning AmEst Rapla sai hooaja kolmandas kohtumises võidupunktid kirja. Võit tuli numbritega 67:47.\nTaaskord oli Rapla parim skoorija Kerli Haas 20 silmaga, Kaia Kosk tegi kaksikduubli 12 punkti + 12 lauapalli lisaks ka 5 vaheltlõiget, miinuspoolele tuleb kanda 6 pallikaotust. Rosemary Rits panustas 10, Kristel Viljus 9 ja Kadri Kruusimägi 8 punkti.\nAmEst Rapla naiskond asub taaskord võistlustulle 25.oktoobril kui võõrsil kohtutakse Tallinna Ülikooliga. Kaugel ei ole enam ka esimene kodumäng, mis toimub 31.oktoobril kell 18.30 Audentese Spordigümnaasiumi vastu!