VÕIDA TASUTA SILMAOPP!* | Mallukas Mallukas % %\nÜle kolme aasta tagasi, 2014. aasta detsembrikuus sain ma Dr. Solomatini silmakliinikus nägijaks. Kui ma tol hetkel mõtlesin, et küllap elu peale silmaoppi parem on, siis ei osanud ma aimatagi, et selline “väike” asi elu nii palju muuta võib. Ega inimene ei oskagi ju igatseda midagi, mida tal iial olnud ei ole. Nüüd olen ma aastaid hästi näinud ja ma ei kujuta enam seda elu ettegi. et ma ärkaks hommikul, kõik oleks hägune ja ma hakkaks kobamisi enda prille otsima. See tundub kohutavalt ebameeldiv ja tõele au andes, oli ka. Ma mäletan üht korda spas, kus ma unustasin läätsed maha ja üritasin seal pimedana aru saada, et huvitav, milline nendest meestest Kardo on…\nKuna selle kohta on mulle läbi aastate väga palju küsimusi tulnud, siis vastan neile kõigile nüüd korraga, et kui keegi googeldab “Silmaoperatsioon Lätis”, “Solomatini silmakliinik” või miskit muud säärast, mis otsingutega siia blogisse jõutud on, siis saaksid nad oma vastused kenasti kätte.\nMis miinus sul enne oli ja kas on ajaga halvemaks ka tagasi läinud? Ma täpselt ei mäletagi, üks silm oli miinus kuus, teine nelja viie vahel, kui ma puusse ei pane? Peale silmaoppi olin ma täpselt null, kuid eelmise aasta seisuga käisin ma silmakontrollis, sest mulle tundus, et see haigem silm oli natukene nõrgemaks muutunud. Arst leidis, et silm on maksimaalselt -0,25 ja ei tahtnud mulle isegi mitte prille kirjutada, aga mulle nii meeldivad prillid ja need on minu meelest päris ägedaks aksessuaariks, eriti kui neid kandma ei PEA. Loodan, et see vastab ka neile, kes on minult uurinud, et miks mul mõnikord piltidel prillid on, kuigi ma ju silmaopil käinud olen.\nMiks valisid just Solomatini kliiniku? Olen kuulnud, et seal pole operatsiooni kvaliteet nii hea kui Eestis? Ma ei oska selles suhtes kommenteerida, sest ma ei ole arst, aga mina jäin enda operatsiooniga küll rahule. Kogu teenindus oli viisakas ja sõbralik. Kõike seletati põhjalikult ja nagu näha, siis tulemused kestavad siiani. Kindlasti mängib rolli ka pea poole soodsam hind, kui ma toona Eestist leidsin. Muuseas, ma pidin ühe öö kauem Riias olema, sest mulle ei saanud tavalist Lasikut teha. Arstid otsustasid siis mulle teha hoopis PRK ehk pinnapealse laserkorrektsiooni, mis oli ainuke võimalik meetod minu silmade puhul. Arstid hoiatasid ka mind selle eest, et minule tehtav operatsioon on siiski pikema paranemisprotsessiga kui tavaline Lasik, aga see olevat ainus viis mind prillivabaks teha. Mis seal ikka, olin nõus ja ei kahetse!\nMiks ei saanud sulle tavalist Lasikut teha? Siinkohal ma pean teile rääkima natukene piinliku loo. Nimelt teavad vist kõik läätsekandjad ja muidugi isegi ka need, kes ei kanna läätsesid isegi, et läätsed tuleb iga õhtu ära võtta. Minu ema rääkis mulle sellest juba oma 10 aastat tagasi, kui ma hakkasin läätsesid kasutama ja vigises pea igal õhtul mu ukse taga: “Mariann, võta läätsed ära!”. Mõnikord võtsin ja mõnikord ei võtnud. Ema küll ähvardas, et kui ei võta, siis tuleb hirmus silmapõletik ja see on väga valus ja paha, aga kuna mul seda kunagi ei tulnud, siis ei võtnud seda hoiatust kuigi tõsiselt.\nViimased aastad ostsin ma need tavalised 30 päevased läätsed ja ma võisin neid lebolt KUID kasutada. Hea kui kuus paar korda ära võtsin. Lõpuks, kui silmad juba liiga sügelema ja kipitama hakkasid, siis ma võtsin nad ära ja ostsin uued. Mõnikord võtsin ära ja natukese aja pärast kasutasin jälle, nagu mingi loll!\nMidagi hullu ei juhtunudki, ainult mingi aja pärast muutusid silmad inetult punaseks ja veresooneliseks ja öösel läksid mega rähmaseks. Kui ma seda siia praegu kirjutan, siis ma ei saa aru, miks kurat ma enne mõistust pähe ei võtnud, kui mul endal nii tohutult ebamugav olla oli, aga oh ei. Miks ometi? Palju kergem on ju ebamugavustundega ringi joosta ja oma silmi rikkuda, eksole? Selline käitumine kulutas mingisuguse kihi mu silmas ära ja kui ma oleks kliinikusse sattunud paar aastat hiljem, poleks mulle saanud sedagi oppi teha, mis tehti. Veel hullem, mingi 10 aasta pärast poleks ma saanud üldse läätseidki enam kanda ja olukord oleks võinud väga nadisti lõppeda. Kuulake neid läätsenõudeid, need on olulised!\nKaua protseduur kestis? Umbes 10 minutit ja see osa küll valus polnud, pigem väga imelik!\nKas oli valus? Ma olin väga üllatunud, kui saalist välja astudes ei olnudki ma sootuks pime ja valudes, nagu ma eeldanud olin. Vastupidi, ma nägin paremini kui kunagi varem ja valus ka üldse ei olud. Siinkohal tegingi ma oma esimese vea ja läksin liiga julgeks. Kuigi mulle öeldi, et ma heidaks magama ja ostaks endale valuvaigisteid, tundus see nii mõttetu, sest mul ju polnud und ega valus. Seega läksime me sõbrannaga hoopis lõunatama, veinitama ja linna peale jalutama. Tuule ja külma mõjuna olid mul kaitseläätsed paigast nihkunud ja seetõttu oli mul üks hirmus-hirmus öö. Ei olnud valuvaigisteid ega miskit. Ma arvasin, et ma ei suudagi enam iial silmi lahti teha ja helistasin isegi hommikul kell 7 oma arstile (kes reaalselt siis ka telefonile vastas ja mu maha rahustas). Jah, nii et see esimene öö ma küll mõtlesin, et MIKS ma selle opi tegin. Aga järgmine päev pandi mulle uued kaitseläätsed ja valu kadus koheselt.\nUmbes nädal aega oli minul vaade natukene udune ja silmi hõõruda ei saanud, aga samas kõik need teised, kes Lasiku said, olid juba järgmine päev omadega tipp-topp. Seega jah, eks ma oma lollusest tegin selle kogemuse natukene valusamaks, kui see olema pidi. Soovitus – kuulake, mida teile räägitakse ja tehke ka nii. Meile öeldi, et minge peale oppi hotelli ja pange silmad paariks tunniks kinni. Kas ma tegin seda? Ei…\nSamas kui ma seda valu praegu meenutan, siis ma mõtlen, et ma oleks valmis olnud palju kauem seda kannatama, sest ma NÄEN iga päev ja kogu aeg. Seega jah, ei pruugi olla valus, aga ma hoiatan, et võib olla ka. Et oleneb, kui hea laps ise oled ja kui pekki sa oma silmad enne keeranud oled. Igaks juhuks võid kotti mõned valuvaigistid pakkida, ega nad leiba küsi. Ja päikseprillid võta kaasa, valgus on ere!\nKas hotell ja bussipiletid olidki nn kohe hinna sees, või maksti see raha hiljem tagasi? Oli hinna sees jah. Midagi juurde maksma ei pidanud, isegi kui ma pidin ühe lisaöö Riias veetma, ei küsitud ka selle eest midagi juurde, sest nad ise tahtsid mind veel ühe öö jälgida. Praegu nende kodukalt vaatan, et hinnas ongi kaks ööd, aga meil said kõik peale minu juba peale esimest ööd koju. Ahjaa, ravimid sain ka nende käest kaasa!\nMis keeles seal suhelda saab? Inglise ja vene keeles, kuid kui kumbagi keelt ei oska, on terve aeg teiega kaasas ka Eesti tõlk!\nTahan, kannan prille!\nTahan, olen ilma!\nNo öelge nüüd ausalt, kas on mu lugejate seas neid, kes iga hommikul alustavad pimesi prillide järgi kobades? Kas on sellest kohutavalt kopp ees? On, eks? Ärge muretsege, ustav Dr. Solomatini Silmakliinik ja veel ustavam Mallukas tulevad sulle appi ja üks inimene võidab endale võimaluse ülejäänud elu Malluka blogi ilma prillideta lugeda. Okei, arvatavasti saad sa muud ka peale oppi ilma prillideta teha, nii et ole sa aga lahke! Tahad loosis osaleda? See on väga lihtne – jäta siia kommentaar, miks just sina peaksid tasuta silmaopile saama (või miks ka mitte keegi teine, kelle sa võidu korral nägijaks saama saadaks) ja juba 4. mail loosingi üheskoos Dr. Solomatini Silmakliinikuga võitja välja! Äge värk, eks!\nPs! Kui võitja osutub peale uuringuid operatsiooni jaoks ebasobivaks (näiteks seesamal põhjusel, mis mul “raskema” opi kaela tõi), siis saab võitja ise valida, kellele ta enda võidetud operatsiooni edasi pärandab. Olgu see siis sõber, pereliige või töökaaslane.\nSoovitan kõikidel osa võtta, sest kaotada on ainult prillid!\nLisainfot operatsiooni ja kliiniku kohta saad nende Facebooki lehelt, mis asub SIIN ja nende kodukal, kuhu saad SIIA klikkides!\n*Postitus ja loos sündinud koostöös Dr. Solomatini Silmakliinikuga\nDr. Solomatini Silmakeskuskingilooslaseroperatsioonsilmaopp\n1 502 kommentaari\nülilihtne viis ise küünlaid teha*\nKINGILOOS #7 BabyBoutique


Erksa kodulehe valmistamine kaasaegsete murukatete paigaldus.. » Kaasaegsed kodulehed » Disain aara.ee\nErksa kodulehe valmistamine kaasaegsete\nKodulehe lahendusi, mis on erinevalt varasematest disainidest paremini optimeeritud suurematele ekraanidele. Kõige uuemad kodulehed on lisaks ka seadmetundlikud, mis võimaldab kodulehekülgi mugaval moel vaadata tänapäevaste nutiseadmetega. Vaata lähemalt, millistest 5 tegurist sõltub kodulehe valmistamine kõige enam ja mida silmas pidada kui plaanid endale kodulehte tellida Erksa kodulehe valmistamine kaasaegsete murukatete paigaldus. . » Kaasaegsed kodulehed\naara.ee > Tehtud tööd > Kaasaegsed kodulehed > > 2/15\nErksa kodulehe valmistamine kaasaegsete murukatete paigalduse ja müügiga tegeleva Golden Grass OÜ tellimusel pakkus põnevat avastust kunstmurukattega jalgpallistaadionide, tehismuruga golfiväljakute, treeningplatside, kustmuruga laste mänguväljakute ja üsna tavaliste aedade tehisvaipkattega katmise osas. Loodud artifgrass.com kodulehe valmistasime nutiseadmetele kohanduva disainiga, et see oleks võrdväärselt hästi vaadatav ka tahvlites ja mobiiltelefonides. Vaata lähemalt, millistest 5 tegurist sõltub kodulehe valmistamine kõige enam ja mida silmas pidada kui plaanid endale kodulehte tellida.\nErksa kodulehe valmistamine kaasaegsete murukatete paigalduse ja müügiga tegeleva Golden Grass OÜ tellimusel pakkus põnevat avastust kunstmurukattega jalgpallistaadionide, tehismuruga golfiväljakute, treeningplatside, kustmuruga laste mänguväljakute ja üsna tavaliste aedade tehisvaipkattega katmise osas Loodud artifgrass Kodulehe lahendusi, mis on erinevalt varasematest disainidest paremini optimeeritud suurematele ekraanidele. Kõige uuemad kodulehed on lisaks ka seadmetundlikud, mis võimaldab kodulehekülgi mugaval moel vaadata tänapäevaste nutiseadmetega.\nErksa kodulehe valmistamine kaasaegsete murukatete paigaldus. . » Kaasaegsed kodulehed


"Inimesed ei ole loomadest targemad, vaid lihtsalt erinevad," väidavad eksperdid. | Loomade Nimel\n“Inimesed ei ole loomadest targemad, vaid lihtsalt erinevad,” väidavad eksperdid.\nAdelaide´i Ülikooli evolutsioonibioloogia ekpertide väidete kohaselt on inimesed ennast tuhandeid aastaid petnud, arvates endid olevat targemad kui ülejäänud loomariik, ja seda hoolimata kasvavatest tõenditest vastupidise kohta.\n„Aastatuhandeid on kõiksugused autoriteedid – religioossetest tegelastest kuni väljapaistvate õpetlasteni – tüütuseni korrutanud ühte ja sama ideed inimeste erakordsusest, kuna nad on loomariigis kõige targemad,“ ütleb Dr Arthur Saniotis, ülikooli meditsiiniteaduste külalisteadur.\n„Ometigi kinnitab teadus meile, et loomadel võib olla isegi inimestest suuremaid kognitiivseid võimeid.“\n„Usk inimese kognitiivsesse üleolekusse muutus filosoofias ja teadustes kindlaks veendumuseks. Isegi Aristoteles, ilmselt mõjukaim kõikidest mõtlejatest, väitis, et inimesed on oma eripärase mõtlemisvõime tõttu teistest loomadest kõrgemad,“ räägib dr Saniotis.\nProfessor Maciej Henneberg, antropoloogilise ja võrdleva anatoomia professor arstiteaduste osakonnas, räägib, et loomad omavad tihti erinevaid võimeid, millest inimesed valesti aru saavad. „Tõsiasi, et nad ei mõista meid, samas kui meie ei mõista neid, ei tähenda, et meie ´intelligentsused` on erinevatel tasanditel, vaid need on lihtsalt erinevad. Kui mõni võõramaalane püüab meiega suhelda, kasutades ebatäielikku, konarlikku versiooni meie keelest, jääb meile mulje, et ta pole väga intelligentne. Kuid reaalsus on hoopis teistsugune,“ ütleb professor Henneberg.\n„Loomad näitavad üles teistsugust arukust, mida on alahinnatud, kuna inimesed on keskendunud keelele ja tehnoloogiale. Siia alla käib ka sotsiaalne ja kinesteetiline intelligentsus. Mõned imetajad, nagu näiteks gibonlased, suudavad tekitada suure hulga helisid – üle 20 erineva heli, mis omavad selgelt erinevaid tähendusi, võimaldades neil puu otsas elavatel primaatidel üle terve troopilise metsa suhelda. See, et nad endale maju ei ehita, on gibonlaste jaoks ebaoluline.\n„Paljud neljajalgsed jätavad oma territooriumile keerukaid lõhnamärke. Mõnedel, nagu näiteks koaaladel, on lõhnamärgistuseks olemas spetsiaalsed rinnanäärmed. Inimesed oma piiratud lõhnatajuga ei suuda sellistes lõhnamärkides peituvaid keerukaid sõnumeid isegi kindlaks määrata, kuigi need võivad sisaldada sama rikkalikku informatsiooni nagu visuaalne maailm,“ räägib ta.\nProfessor Hennebergi väitel annavad ka kodused lemmikloomad meile lähedast aimu imetajate ja lindude mentaalsete võimete kohta. „Nad suudavad meile lausa oma nõudmisi edasi anda ja panna meid tegema, mida nad soovivad. Loomade maailm on palju keerukam kui me seda ise tunnistame,“ ütleb ta.\nmartin 14. mai 2015 Üldine\n← Albert. Ühe põrsa lugu.\nEmpaatia ei diskrimineeri →


Femmaaž by EvaL - Issuu\nSveta Grigorjeva Joanna Kalm Mari Mägi Madleen Teetsov-Faulkner\nkummardus Mary Wigmanile, Yvonne Rainerile, Lucinda Childs’ile, La Ribot’le ja Deborah Hay’le.\nEsietendus Sõltumatu Tantsu Laval 8. märtsil 2017.\n“You were once wild here. Don’t let them tame you!” Isadora Duncan LAVASTUSE NAIS- JA MEESKOND Idee ja loov juhtimine: Sveta Grigorjeva Koreograafid-lavastajad-tantsijad-etendajad: Sveta Grigorjeva, Joanna Kalm, Mari Mägi, Madleen Teetsov-Faulkner Kunstnik: Arthur Arula Valguskunstnik: Oliver Kulpsoo Helikujundaja: Vootele Ruusmaa Dramaturg: Jürgen Rooste Foto ja graafiline kujundus: Eva Labotkin ETENDUSÕHTUL KAVAS: Joanna Kalm – „Only Time to Fly” Mari Mägi – „Mimosa/Mimoos“ Vaheaeg Madleen Teetsov-Faulkner – „Yes and no“ Sveta Grigorjeva – “Hexentanz 2017: coz y’re mine!” Teetsov-Faulkner-Grigorjeva-Kalm-Mägi – „La-lal-laa Ribot“ performatiivsed miniatuurid etenduvad õhtu kahe poole alguses ja lõpus\n“Yes and no” Madleen Teetsov-Faulkner: “Yvonne Rainer lõi oma soolo “Trio A” selleks, et teha tantsus revolutsiooni -- taandada see algelementideks. Tema “EI-manifest”, millega ta töötas paralleelselt tantsusoologa, kuulutab igasugusest emotsioonist, võlutrikkidest, publiku võrgutamisest loobumist -- ei mingit vaatemängu! Ma vastan originaaltööle oma “JAH-versiooniga”, kus viin end erinevatesse emotsionaalsetesse seisunditesse ja äratan tegevuse enda -- tundmise, eesmärk on tuua need tunded läbi liikumise otse publikuni. Peale põuaaega, kui on vaja vihma, ja vihma hakkabki sadama -- viis, kuidas kirjeldada EI-manifestist JAH-ini jõudmist, eimillestki kõigeni!” “Only Time to Fly” Joanna Kalm: “Deborah Hay pani paberile must-valgelt sõnaga kirja soolo “No Time to Fly”, kus toimusid mõttelised rännakud kaasaegsesse kaubanduskeskusesse, 5000aasta vanusele turule ja pühapaikadesse. Hay sõnutsi saame minekuks-olekuks kasutada oma mõtte-ja keharuumi, lennukile astumine pole esmavajalik. Selle asemel antakse sõnaline partituur keha 37.2 trilionile rakule lahti mõtestada. Tekkinud koreograafia on nende vastus siin ja praegu. Pideva lahtilaskmise kestas. Ma mõtlen, et aeg-ruum on saamas otsa nagunii ja peaks ikka minema. Kuid tahaks minna ilma ‘minata’. Sest kui ‘mina’ on uskumuste, kogemuste, geneetika kogum, siis on ta olemuselt ajutine ja muutuv. Ehk isegi kaduv. Ja minna tuleks ka ambitsioonitult. Lõputu lõpuni.”\n“Mimosa/Mimoos” Mari Mägi: “Lucinda Childs’i soolo “Carnation/Nelk” muutub ja edeneb läbi korduste. Videos on näha naist, kes organiseerib igapäevaesemeid üllatavatesse kooslustesse, mis seeläbi hakkavad jutustama teistmoodi lugusid ning punuma teistlaadi seoseid. Materjaliga töötades jäin tema esimese visuaalse idee ümber tiirlema: väljapakutud objekt on nii ümberkehastusvõimeline, et jäingi põnevusega neid muutuseid jälitama. Childs’i soolo pealkiri on “Carnation/Nelk” -- olen mõelnud, et miks just see lill. Carne - liha? Coronation - kroonimine? Nelk versus nartsiss? Sisenali? Juhuslik valik? Hmmmm.....” “Hexentanz 2017: coz y’re mine!” Sveta Grigorjeva: “Töötasin sellise mõistega nagu ekspressiivne tants ja mida see võiks üldse tähendada. Lähtusin oma töös mitte ainult Wigmani „Hexentanz’ist“ vaid ka tema üleüldisest mõtlemisest tantsust (ja selle komponeerimisest) ja kunstist kui sellisest. Wigmanile ei meeldinud imiteerijad, jäljendajad, seega minu soolo eesmärgiks oli mitte jäljendada, vaid luua oma nõiatants. Võtsin aluseks „Hexentanz-ist“ tekkinud märksõnad, meeolud ning teatud geomeetrilised kujundid, kuid mis kõige tähtsam, vabaduse luua OMA. Nagu oli omal ajal teinud ka Wigman.” „La-lal-laa Ribot“ Kõik koos: „Eks te siis näete!“ NB! Lisaks esitas Mari Mägi 8. III 2017 Tallinna kesklinnas, „Femmaaži“ sissejuhatuseks ka TRISHA BROWN’i „Inimene kõnnib maja seina mööda alla“. Brown (1936) on samuti USA postmodernist, keda paeluvad gravitatsioonilased ja ruumilised väljakutsed, kummalised asendid, kohad ja vaatepildid. Nagu õhtu esimest kolme tööd inspireerinud naised, on temagi seotud USA postmodernistliku lainega, 1960-70ndate tantsu-uuendusega.\nMARY WIGMAN (1886-1973) sündis ja suri Saksamaal, kahel väga erineval Saksamaal … koreograafi ja tantsijana oli ta ekspressionistliku tantsu teerajaja, tegeles ka tantsuteraapiaga ja õpetas noori. Ta on ehk tantsu uuenemise, moderniseerumise üks kesksem kuju üldse, muidugi ka Weimari vabariigi aegne kultuuriikoon. Kunstnikuna lõi ta laval raputava, sügavuti mineva, eksistentsiaalse ruumi. Ta tundis Rudolf von Labanit ja õppis tema kurikuulsat tantsusüsteemi, -tehnikat, õppis ta juures, aga 1920ndal aastal lõi ta oma tantsukooli – uue, ekspressionistliku tantsu keskuse. Juba 1930ndate alguses tuuritas ta USA-s, kus ta õpilased samuti oma kooli asutasid. Kummaline on see, et 1930ndail inspireeris ta looming kommunistidest koreograafe USAs, samas kui kodus natsi-Saksamaal läks ta riikliku ideoloogiaga kaasa, saates nt minema juutidest õpilased. Vähemasti kuni ta 1942. aastal põgenes. Pääle sõda jätkas Wigman õpetajana Leipzigis ja hiljem kuni surmani Lääne-Berliinis. Tema esimene oma tükk oli „Nõiatants“ („Hexentanz“, 1913), ekspressiivne-rituaalne tükk, mida ta esitas ilma muusikata. Hiljem kasutas ta oma töödes sageli n.ö maailmamuusikat või rütmi-instrumente Aafrikast ja Aasiast, sageli ka maske. Tema töödes on mõjutusi hommikumaadest ja hõimutantsudest. Sveta Grigorjeva (1988), kes Wigmani nõiatantsu me tänasesse keelde tõlkima, oma näo järgi ümber looma asus, on Eesti uuema põlve põlevaimaid koreograafe, tantsija ja luuletaja: ta on seni lavastanud seitse tükki – oma kunstis on Grigorjeva kompromissitu, sügavust-kriipavust otsiv, rahutu, väljakutsuv, nõialikust isepäisusest ja vabadusevaimust kantud, usub kunstniku sisemist tuld.\nYVONNE RAINER (1934) on USA tantsija, koreograaf, režissöör, keda tuntakse ta väljakutsuva ja eksperimentaalse laadi järgi. Tema tööd liigitatakse sageli minimanistlikuks kunstiks, praegu elab-töötab ta Californias ja New Yorgis. Ta kodune kasvatus oli oma aja kohta vabameelne, radikaalne: isa tutvustas talle filmimaailma, ema tantsimist. Ühel hetkel, tantsuga tegelnuna, avasta ta, et ta liigesed ei avane nii hästi, ta polnud nii painduv ja oma pika selja ja suhteliselt lühikeste jalgade tõttu polnud tal võimalik esineda üheski tunnustatud tantsutrupis. 1962. aastal pöördus ta oma ideega õpetajat Al Carmines’i poole Judsoni Memoriaalkirikus ja nõnda sai alguse Judsoni Tantsuteater (vt allpool!), millest käis 1960ndail ühel või teisel viisil läbi suurem osa olulistest postmodernistlikest tantsijatest-uuendajatest. Hiljem lõi ta oma tantsutrupi. Rainerit tuntakse selle poolest, et ta läheneb kehale ja tantsule kui teatavale liikumiste/liigutuste hulgale, mitte dramaatilisele-väljenduslikule lättele. Paljud ta elemendid – kordused, ülesanded, mängud, mustrid – said hiljem nüüdistantsu püsielementideks. Ta ühendas sageli liikumist ja helisid-häälitsusi, kasutas tantsus igapäevaliikumist – jalakäija või tõttaja kõndi. Murdepunkt Raineri koreograafias oli 1964. aasta, kui ta püüdis vabastada liikumist ekspressiivsetest kvaliteetidest, pöördus mängulisuse poole: kõik liikumine pidi oleme otsene, funktsionaalne, stiliseeringuta. Ta tahtis tantsult maha kiskuda draamakatte, et liikumine ise oleks objekt ja eesmärk. Tema „Ei-manifest“ algab sõnadega: „Ei vaatemängule!“, mis oli tollal tavatu igasuguses teatris.\nNeed uuringud-otsingud viisid ta lõpuks ühe oma kuulsaima töö „Trio A“ loomisele (see oli algselt osa suuremast teosest „Mõistus on muskel“). Raineri eesmärk oli vältida ka igasugust kontakti ja isiklikkust publikuga. Vabastada tantsija igasugusest „kunstlikust koreograafiast“. Ta on teinud rohkem kui 40 tööd. Edasise kohta ütleb Rainer: „Ma läksin koreograafiast filmindusse üle 1970ndate esimeses pooles. Mu tõusev feministlik teadvus oli tähtis faktor. Samavõrra mõjutasid ka füüsilised muutused mu vananevas kehas“. Hiljuti on ta koreograafia juurde naasnud. „Trio A-le“ otsib oma vastet Madleen Teetsov-Faulkner (1991), kes kirglikult tantsuga tegelenud aastast 2005. Värvikamad hetked sellest on olnud Twisted Dance Companyga. Madleeni dünaamiline liikumisstiil on inspireeritud nii tänava(house, hiphop, vogue) kui kaasaegsest tantsust, hiljutine armastus on justnimelt gaga-tehnika mida Londonis elades sai praktiseeritud ning see on jätnud tugeva jälje. Hetke peamised toimetused leiavad Madleenil aset Helikopteri Stuudios omaniku ja treenerina.\nLUCINDA CHILDS (1940) on njuujorklane, USA postmodernist, koreograaf-tantsijanäitleja. Childs suudab minimalistlikumagi, pisima liigutuse muuta koreograafiaks, intrigeerivaks lavastuseks. Seepärast on ta eksperimentaalset laadi ka palju matkitud. Temagi liitus – olles tutvunud Yvonne Raineriga – Judsoni Tantsuteatriga, kus tal lasti katsetada omaenda stiili ja koreograafiaga. Sääl tekkis tal isu puudutada enamat, leida suurem sõnavara kui lihtsalt tantsukeel. Teda on nimetatud kontseptuaalseks koreograafiks, minimalistiks, kes katsetas lihtsate korduvate liikumistega, esemetega, vahel lõi ta terve lavastuse, mis põhines ühel lihtsal liikumiskombinatsioonil või ideel või tegevusel, mida siis töödeldi, korrati. Tihti saadavad ta tükke monoloogid, mis ka selgitavad toimuvat. 1973. aastal lõi Childs oma tantsutrupi, ta on teinud koostööd nt Robert Wilsoni ja Philip Glassiga. Alates 1992. aastast on ta töötanud peamiselt ooperis, ka lavastanud oopereid. Mari Mägi (1968), kes Childsi ideedega mängib, on ise Eestis märgiline tegija – praegu on ta vabakutseline, mis tähendab enda mitmeks korrutamist ning kihistumist vastavalt aastaajale ja riigile. Liikuvates kihtides sisalduvad Body-Mind Centering®, tantsu- ja liikumisteraapia ning labürintteater.\nDEBORAH HAY (1941) esimene tantsuõpetaja ja juhendaja lapsepõlvekodus Brooklynis oli ta ema. Hiljem 1960ndail osales temagi Judsoni Tantsuteatris, postmodernse nüüdistantsu hällis. 1970 lahkus ta New Yorgist ja lõi Vermontis teose „10 ringtantsu“, kus kümnel järjestikusel õhtul olid esinejad ja publik üks ja see sama – siit algas ta pikk vaatlus/uuring, mis üldse on tants ja kuidas seda esitada. Deborah Hay on kirjutanud tantsust mitu teoreetilist-filosoofilist raamatut – juba esimeses, „Liikudes läbi Universumi paljajalu“ (1975) uurib ta erilist mälu/kontseptuaalset koreograafia talletust, üleskirjutust – kuidas üldse tantsu luua. 1990ndate lõpul keskendus ta peaaegu ainult enigmaatilistele, ainukordsetele soolotantsudele, mis põhinesid ta uuel koreograafiameetodi. Siis ilmus ka ta kolmas raamat: „Mu keha, budist“ (2000) – õppetundidest, mis ta oma kehalt tantsides on saanud. Ta on õppinud väga palju n.ö väljaõpetamata, ebaprofessionaalsetelt tantsijatelt ja rakendanud seda oma koreograafias. Hay on siiamaani vägagi tegev, lavastab viimastele aastatel väga aktiivselt. Joanna Kalm (1992), kes Hay’ loominguga töötab, on koreograaf-etendaja. Tagasihoidlik ekspressionist. Salamisi poeet. Armastab visuaali ja ruumi ja kehi. Eriti liikuvaid kehi. Talle on omane protest moevoolude, mõttestampide ja igapäevase liigse mugavuse vastu. Talle meeldib leida kunstilist potentsiaali ja väärtust ootamatutest allikatest: sellest, mis on ideaalist väljaspool, mida ei panda tähele, mis ei huvita. Eksistentsiaalne tragi-koomiline absurdsus on teemas. Ja pühendumine – see kõige mängupanek. Sest see pole ju mingi proov. Kunagi õppis ta TLÜ koreograafiaosakonnas ja Londoni Kaasaegse Tantsu Koolis. Hetkel on ta Kanuti Gildi SAALi noor kunstnik residentuuris ja kureerib Sõltumatu Tantsu Laval töötubadesarja „liikumisSESOON“.\nMARIA RIBOT MANZANO on sündinud Madridis. Õppis aastail 1975-1984 balletti, modernja nüüdistantsu – Madridis, Prantsusmaal, Saksamaal, New Yorgis jne. 1984. aastal Madridi naastes kehtestas ta end sääl koreograafina. Ta on tantsija-koreograaf-lavastaja-performance-kunstnik, aga kõik need on vaid sildid, ta on „radikaalselt transdistsiplinaarne“ kunstnik, kelle töö kehand ja päritolu on küll tants, aga ta neelab alla kõiki teisi kunstivorme, süsteeme, materjale, mis vähegi ta eesmärki, kontseptsiooni teenivad. 1980ndaist tänaseni teeb ta performance’eid, videosid, kasutab kõnet ja „luulet“, kirjatükke, viipekeelt, loob objekte ja installatsioone jne. 1991. aastast on ta kasutanud kunstnikunime La Ribot, debüteeris koomilise „striptiisiga“ „Socorroa! Gloria!“ ja avardas nii tee uue, laiema publikuni. See inspireeris ta soolodeseeria „13 Distinguished Pieces“ („13 eriilmelist pala“, 1993-1994). Seejärel tegi ta koostööd Madridis tegutsevate koreograafidega ja nad asutasid eksperimentaalse tantsurühma UVI-La Inesperada. 1997ndal aastal kolis ta Londonisse ja jätkas tööd „eriilmeliste paladega“, katsetas videokunstiga ja on teinud väga palju rahvusvahelisi projekte, viimati Jaapanis ja Lõuna-koreas, aga ka Mehhikos, Prantsusmaal jne. Koos helilooja-pianisti Carles Santosega lõi ta 2014 teos „Peljake imitatsioone!“. Praegu jätkab ta tööd, baseerudes ise Šveitsis, Genfis. Kunstnik Artur Arula on valinud just La Ribot’ meetodi kogu etendusõhtu läbivaks kujundiks ja motiiviks: et tal on lavastustesarjades, miniatuurides palju eri objekte, siis on need pakketeibiga galeriiseintele kleebitud. Just nõnda sai “Femmaaž” oma kujunduse. Õhtu lõpul teeb iga tantsija ka ühe La Ribot’liku performance’i, mis on kokku nagu veel üks minietendus.\nNAISED-TANTS-SOOLO Esiteks naised. Kui me räägime naistest, siis on see ilmtingimatult, paratamatult sooline, me mõtleme justnimelt naistest! Ei, me ei mõtle feministlikult. Kas tahtmine naiste tööd, loomingut esile tõsta on juba olemuslikult feministlik? Äkki ongi. Igatahes on see sooliselt laetud püüd vaadata tantsuajaloole, meestest on niikuinii kogu ajaloo jooksul palju räägitud. Väita, et tänase tantsu tekkes on just naiste soolod olulised olnud, ei ole ehk ülepakutud. See on üks – täitsa vettpidav – teooria. Ja hää kont mõtlemiseks-järamiseks. Teiseks tants. Keha, tants, koreograafia, kontseptuaalsus, nüüdistants, füüsiline teater. Need piirid, see keel huvitab meid. Sõna ei ole enam kuningas, liikumise keel on suuresti kõigi lavakunstide keel. Tants oli kunagi, aegade alguses palju vabam ja huvitavam (seda „kõrgtantsu“ eelset, vabamat liikumist otsis ka Isadora Duncan – muidugi me kultuuriruumi piires, ikkagi tantsus), me ei osanud teda piirata ja nimetada. Aga kõrgkultuuri\nenesemääratluste ja -ilmingute kujunedes leiti raamid ja viisid, kuidas tantsu aheldada – kus on ta kunst, kus (seksuaal) käitumisrituaalide osa, kust lõpeb tants, algab n-ö mittetants … 20. sajand tegeles uuesti nende raamide mahalõhkumise või ümberdefineerimisega. Kolmandaks soolo. Looja vastutab iseenda ees. Ise, üksi lavas seistes oma loomingu ees. Publiku ees. Kunstnik kui müüt. Kui võimalik geenius. Karm kunstivorm, tantsu avaldumine ühes kehas, mis pole kunagi üks, sest see esindab ka kõiki kehasid, liikumist kui sellist. Üks keha, muidugi mitte ainuline, aga väga intiimne, jõuline, isiklik, paradoksaalne, iseenda vastu mässav ja eksiv. Mingis mõttes segamatu – sest looja, esitaja on sel hetkel dialoogis vaid iseenda elu- ja kultuurikogemuse ja kehaga. Ja mõttega. Keegi ei sega teda. Keegi ei aita teda. Väga puhas ja põnev vorm.


Kasutades raha Bitcoiniga, PUUST JA PUNASEKS: mis on bitcoin, kust see tuleb ja kuidas seda osta? - Majandus\nKasutades raha Bitcoiniga. PUUST JA PUNASEKS: mis on bitcoin, kust see tuleb ja kuidas seda osta?\nNüüd on krüptoraha tipphetk: paljudes riikides on see juba tunnustatud seadusliku maksevahendina ja võimaldas ärimeestel seda teenuste eest tasumiseks kasutada. Millisel moel oma coine talletatakse ning mis keskkonnas tehinguid tehakse? Kindlasti pole vaja tegutseda juhuslikult.\nVaatasin ka seda, kui paljud omanikest ei ole väljaspool krüptovaluuta maailma seda kasutanud. Enamik selles kontekstis Bitcoini valuutana ei tundu kasutavat.\nKuna oste ja põhjuseid võib olla mitu, siis taaskord said vastajad valida mitu erinevat vastusevarianti korraga. Vastajad, kes märkisid, et ei olegi ostnud, olid valdavalt kaevandajad. Siit võiks ehk järeldada, et kui nad just heategevusena seda ei tee, siis eesmärgiks on kaevandamisest tulu saada.\nKuna vastusevariante sai valida mitu, siis siit ei saa päris tervet pilti inimeste motiividest kätte. Ainult tulu teenimise eesmärgil soetasid Bitcoine 65 vastajat ja ainult tulu või teiste krüptovaluutade hankimiseks vastajat.\nMiks teised Bitcoine ostavad? Viimase asjana uurisin, miks vastajate arvates teised inimesed ostavad BTC-d. Midagi läks krüpto lühike kauplemine ja teie häält ei loetud. Seetõttu ei ole raske ennustada, et selline valuuta oleks erinevate väärismetallide ja -kividega samal tasemel. Kuidas teenida Bitcoine, osa 1 — kui ei taha eriti vaeva näha ega riskeerida Bitcoini kaupleja bot raske mõista, kuidas masinas bitcoine teenida: külastate passiivse satoshi tekkepõhist saiti ja ootate lihtsalt, kuni põhikoti väljavõtmiseks vajalik rahasumma sisestatakse.\nMis on selle meetodi ainulaadset? Binomos registreerumiseks ja Bitcoinis raha teenimiseks klõpsake alloleval ribal. Võltsimiskindlus ja tööpõhimõtted[ muuda muuda lähteteksti ] Sertifitseerijana töötav võrgusõlm koostab tehinguid kinnitava faili, mida Bitcoini protokollis nimetatakse plokiks, ja levitab selle teistele võrgusõlmedele, kes kontrollivad kõik tehingud enne ploki aktsepteerimist üle. Aktsepteeritud plokk lisatakse plokiahela lõppu, ning saab aluseks uuele plokile.\nSertifitseerija valimine põhineb David Chaumi välja pakutud "töö tõendamise" meetodil. Võrgusõlmed otsivad pidevalt juhumeetodil variante läbi proovides lahendeid ajamahukale, kuid teatud piirides ennustamatu lahenduskiirusega ülesandele, kus lahenduse leidmise aeg sõltub mitte vaid arvutusjõust vaid ka õnnest sellest, Kasutades raha Bitcoiniga järjekorras lahenduse otsija võrdselt tõenäolisi lahendeid proovib.\nTema poolt võrku saadetud teade saab uue ploki aluseks. Kui uue ploki loomine on matemaatiliselt raske, siis tema kontrollimine on vastupidi väga kerge. Jõumeetodil uueks sertifitseerijaks trügimist takistab asjaolu, et tõenäosus sertifitseerijaks saada sõltub mitte ainult arvutusjõust ja õnnest, vaid ka võrgusõlme arvutusjõu ja kogu võrgu arvutusjõu suhtest. Mida rohkem on Avastatud kaubandusstrateegia saladused võrgus sõlmi, seda raskem on pääseda "töö tõendamisega loteriis" esimeseks ja saada lühikeseks ajaks järgmise sertifitseerija roll.\nKui ostate ühelt kaubanduspartnerilt eseme, mis sellel e-kaubandusel on, saate preemia bitcoini kujul. Piisab, kui lisate oma brauserisse Chrome'i laienduse. Valdav enamus annab ainult mõned Satoshis, kuid kui Kasutades raha Bitcoiniga, võite hea kasumi saamiseks koguda piisavalt. Suur probleem on see, et peate saavutama minimaalse lunastussumma.\nOn palju ettevõtteid, kes pakuvad võimalusi nende uuringute läbiviimiseks, lihtsalt jälgige reklaamisaite, kus alati ilmub ettevõte, kes otsib küsitlustele vastamiseks kättesaadavaid inimesi. Kuidas võita Bitcoini mängides Mängud nutitelefonile või võrgus - Bitcoini kraan Bitcoini segisti võib määratleda kui preemiasüsteemi, millest väikestes kogustes Bitcoini teenitakse väikestest ülesannetest või võrgumängudest. Mõnes neist mängudest on kasutajale vaatamiseks isegi videoid ja nad saavad koguda veel paar Satoshis.\nMa ei panusta kunagi puhtalt raha teenimise peale. Nagu naftasse investeerimine võib kõvasti raha kasvatada, aga tegelikult ei ole see väga jätkusuutlik. Mingi hetk keeratakse ilmselt kraanid kinni ja siis võib kaotus ka päris korralik olla.\nKas paistab, et mõni väiksem tegija võiks tulevikus bitcoinist mööda minna? Olen üsna veendunud, et bitcoin on domineeriv raha võib-olla viie aasta perspektiivis, aga tal on tehnoloogilised piirangud põhisüsteemi sisse kodeeritud, mis ei lase tal saada domineerivaks maailmarahaks. Küll aga jääb bitcoin kindlasti niširahaks, võib-olla nagu täna on kuld. Teda kindlasti hoitakse ja ta jääb kestma. Puhtalt juba sellepärast, et ta on esimene ja ta on maailma muutev protokoll, mis tõi blokiahela ja võimalused uusi tehnoloogiaid ja krüptorahasid luua.\nKrüptorahad arenevad väga kiiresti ja bitcoini üks põhiprobleem on, et ta ei võimalda väga palju tehinguid ühes ajaühikus teha. Teised krüptorahad teiste tehnoloogiatega juba ületavad siin bitcoini. Kindlasti millalgi võtab domineeriva rolli mingi teine krüptoraha üle. Ja seal oleks päris huvitav lähedal juures olla. Kuidas ma saan täna üldse krüptoraha kasutada?


Mis on depressioon? - Kliinik.ee\n22:11 https://www.diabetes.ee/mis ... 13:44 Vasak rind ühest kohast valus 15.02. Põlved ja õlg 15.02. Silma ees valgussähvatus. 15.02. maksanäidud Loe foorumeid\nDepressiooni puhul on tegemist levinud haigusega kogu maailmas. Eesti rahvastikust kannatab depressiooni all umbes 5%.\nDepressiooni all mõeldakse pikaajalist meeleolu langust. Tegemist on levinud haigusega kogu maailmas. Eesti rahvastikust kannatab depressiooni all umbes 5%. Perearstile pöörduvatest patsientidest esineb depressioon keskmiselt igal kuuendal.\nMiks tekib depressioon?\nDepressiooni tekkes mängivad rolli mitmed tegurid (pärilikud, biokeemilised, psühholoogilised). Depressiooni võib haigestuda igas vanuses. Leitakse, et naised haigestuvad ligi kaks korda sagedamini kui mehed. Depressioon on sageli korduv haigus ja iga eelnev depressiooniepisood suurendab uue tekkimise riski.\nMis viitab depressioonile?\nKurvameelsus on elu lahutamatu osa, mida põhjustavad lähedase inimese surm ja muud olulised kaotused ning suured elumuutused. Iga kurvameelsus ei ole haigus. Reeglina taastub inimene sellest ise mõne kuuga. Depressioonile viitab pikemajaline meeleolu langus, mis on kestnud vähemalt kaks nädalat ja esineb enamusel päevadel.\nDepressiooni diagnoosimiseks ei ole olemas ühtegi laboratoorset testi või instrumentaalset uuringut. Arst lähtub patsiendi kaebustest ja nende kestusest, diagnoosi aluseks on kindlad kriteeriumid.\nDepressioonile on iseloomulik:\n- masendus või kurvameelsustunne,\n- varasemalt heameelt pakkunud asjad ei paku enam rõõmu,\n- pidev väsimus ja energiapuudus.\nTeised depressioonile iseloomulikud sümptomid on keskendumishäired, unehäired, muutused söögiisus, pidev rahutus või – vastupidi – pidurdatus. Sageli on depressiooni alla kannatavate patsientide enesehinnang alanenud ja nad süüdistavad kõiges ennast. Depressioonis inimese mõtted on tihti seotud surma ja enesetapuga.\nKuna depressioonile sarnaseid kaebusi võivad põhjustada ka teised haigused, näiteks südamehaigused, sisesekretsiooni- või närvisüsteemihaigused, võib arst määrata ka lisauuringuid, enne kui täpne põhjus selgub.\nDepressiooni sümptomid võivad muuta inimest murelikuks ja isegi hirmutada. Oluline on siiski rääkida kõigist oma kaebustest, tunnetest, kartustest ja hirmudest arstile, siis oskab arst ka paremini aidata.\nAllikas: Depressiooni ravijuhis perearstidele\nEnesetapumõtteid tekitab ja kuidas veel. Isegi sedavõrd, et ei tahagi abi enam otsida.


Reiki I astme kursus Tartus 2.-3. oktoobril 2021 – JK Reikikool\nReiki I astme kursus Tartus 2.-3. oktoobril 2021\nPosted on 06.09.2021 16.09.2021 by Reet Karro\nToimumiskoht: Juugakoja imekaunid ruumid Tartus, Karlovas, Saekoja 36a III korrusel.\nL, 2.10 kell 9-19, lõuna kell 13-14\nP, 3.10 kell 8-18, lõuna kell 10-14.\nPikaks lõunaks avatakse soovijaile reikiraamatukogu, aga võib minna ka koju või Tartu peale jalutama. Oleme nii kesklinna lähedal, et jõuab kõikjale.\nOsalustasu on kuni 29. septembrini 101 € ja alates 30. septembrist 111 €, Varase registreeruja hinna kindlustab tagastamatu ettemaks 21 €.\n← Reiki III/ meister-õpetaja astme kursus 27.-28. novembril 2021 Tartus\nReiki II astme kursus 9.-10. oktoobril 2021 Tartus\nReikiõpetaja kursus 28. novembril 2021


Näpunäiteid piltide rühmitamiseks\nSellel lehelEbamäärastest failinimedest loobumineSelle asemel piltidele siltide lisaminePiltide leidmine siltide abil Nii kaua kui inimestel on olnud kaamerad, on nad fotosid hoidnud kingakarpides ja täitnud nendega riidekappi. Tänapäeval on kingakarbid asendunud arvutitega, mis pakuvad võimalust rühmitada pilte nii, et neid oleks alati lihtne leida ning need oleks kasutusvalmid.\nEbamäärastest failinimedest loobumine\nHoolimata paljudest eelistest, ei ole digitaalkaamera siiski piisavalt tark, et anda piltidele tähendusrikkaid failinimesid. See tähendab, et pildid jõuavad arvutisse selliste nimedega nagu DSC00234.JPG ja P0000234.JPG. Iga pildi arvutis ümbernimetamine on aeganõudev ja tüütu. Kõigi selliste tähenduseta failinimede eemaldamiseks on olemas parem lahendus.\nNimeta mitu pilti korraga ümber\nÜhte sõna või fraasi kasutades on võimalik korraga ümber nimetada terve piltide rühm. Tehke nii:\nHoidke all klahvi CTRL ja klõpsake piltidel, mida soovite ümber nimetada.\nParemklõpsake pildil ja seejärel klõpsake käsku Nimeta ümber.\nTippige sellele piltide grupile uus nimi infopaanil olevasse nimeboksi.\nIga pilt saab uue nime koos erineva järjenumbriga nii:\nSuvepuhkus 2005 (1), Suvepuhkus 2005 (2), Suvepuhkus 2005 (3) jne.\nSelle asemel piltidele siltide lisamine\nPiltidele tähendusliku nime andmine on tavapärane viis nende rühmitamiseks, kuid tavaliselt me ei mõtle pildile nime kaudu—me mõtleme, kes on pildil, kus see oli tehtud või mida me sel ajal tegime. Nüüd on võimalik lisada piltidele silte, et sellist teavet jälgida. Sildid on pilte kirjeldav teave. Silte on võimalik luua ja piltidele lisada igal ajal, kuid on soovitatav lisada need kohe, kui pildid on kaamerast arvutisse imporditud. Seda mitte ainult seepärast, et tõenäolisemalt lisate sildid piltidele siis, kui teete seda kohe, vaid ka seepärast, et teave piltide kohta on veel värskelt mälus, nii saate silte täpsemalt lisada.\nSiltide lisamine importimise ajal\nVõite lisada esimese sildi piltidele, kui kopeerite neid dialoogiboksi Piltide ja videote importimine abil arvutisse. Näiteks, kui impordite oma suvepuhkuse pilte, siis võite lisada sildi "Puhkus 2006". Kui pildid ilmuvad Fotogaleriisse, siis sisaldab iga pilt seda silti. Hiljem on alati võimalik lisada rohkem silte.\nPiltidele on silte võimalik lisada dialoogiboksi Pildid ja videod abil\nLisa veel silte igal ajal\nSaate lisada piltidele silte igal ajal, kui teil on mõned minutid aega ja teil on tuju oma pilte süstematiseerida.\nTeabepaanil klõpsake käsku Lisa silte.\nTippige uus silt ja seejärel vajutage klahvi ENTER.\nKasutage silte uuesti lohistamise teel\nTe ei pea ikka ja jälle tippima samu silte, mil iganes te saate uued pildid. Et rakendada olemasolevat silti pildile, klõpsake pildil ja lohistage see Navigeerimispaanil olevale sildile .\nSee mitte ainult ei säästa lisatippimisest, vaid kõigi siltide nägemine Navigeerimispaanil teeb siltide nimede meelespidamise lihtsamaks ja see aitab vältida natuke erinevate siltide lisamist piltidele. Kui te kogemata loote kolm natuke erinevat silti sama laadi piltidele (näiteks "lill", "lilled", "taimed"), siis on palju keerulisem leida kõiki seotud pilte ühe otsinguga.\nSiltide kasutamine meeldetuletustena\nKui teil on pilte, mida soovite printida, e‑postiga saata või hiljem redigeerida, siis saate silte kasutada meeldetuletustena. Lehe algusse\nPiltide leidmine siltide abil Kui korra on sildid piltidele lisatud, siis on nende leidmiseks võimalik kasutada Otsinguvälja. Näiteks, kui te soovite leida kaks aastat tagasi sünnipäeval tehtud pilte ja teate, et lisasite neile piltidele sildid "Sünnipäev" ja "Pidu", siis tippige Otsinguväljale märksõna Sünnipäev. Kuvatakse kõik pildid, mille failinimes või sildis on sõna "Sünnipäev". Või klõpsake Navigeerimispaanil oleval sildil Sünnipäev, et näha ainult neid faile, millele on rakendatud silt Sünnipäev.\nVeel üks näpunäide: Kui te klõpsate sildil Sünnipäev ja jääb siiski liiga palju pilte, mida läbi sorteerida, siis tippige Otsinguväljale märksõna Pidu. Nüüd näete ainult sünnipäevapilte, millele on rakendatud ka silt Pidu, mis vähendab kuvatavate piltide arvu.\nSildid ei ole ainus võimalus teabe seostamiseks piltidega. Samuti on võimalik infopaani allservas asuvat kasti Lisa pealdis kasutades lisada pealdiseid. Kui otsite pilte kasutades Otsinguvälja, siis leiate pildid pealdise teksti kasutades samamoodi kui faili nime või silti kasutades.\nVt kaPiltide redigeerimine: soovitatud lingidLeia arvutist pilt


fotokaubad Archives - Photopointi ajaveeb\nPhotopointi ajaveeb > fotokaubad\nÜhe fotograafi varustusse võib kuuluda nii palju erinevaid fototarvikuid, et paneb lausa pea pööritama. Seejuures ongi aga fotograafi igapäevatöös ilmselt igati teretulnud, kui kõik vajalikud tarvikud oleksid hõlpsasti kättesaadavad ning kergesti kaasaskantavad. Siinkohal tahamegi meie ajaveebi lugejate elu lihtsamaks teha ja valisime sellel nädalal kasuliku vidina rubriigi peakangelaseks Micnova kaasaskantavad hallkaardid . NB! Loosimine on lõppenud. Random.org numbrigeneraator valis... Loe edasi...\nAndra Alt 07.07.2017 Kommentaarid:\nKas oled juba kõik oma fotoalbumid ning pildiraamid viimseni lemmikpiltidega täitnud? Kuid hiljutisel puhkusereisil või mõne lähedase juubelil tehtud pilte on kokku nii palju, et neid pole kuskile paigutada? Sellisel juhul on sellenädalane kasulik vidin mõeldud just Sulle – saage tuttavaks Mitsubishi fotokarp Easygifts Box . NB! Loosimine on lõppenud. Random.org numbrigeneraator valis seekordseks võitjaks kommenteerija nr 1 –... Loe edasi...\nAndra Alt 02.12.2016 Kommentaarid:


Miks tõmbab alakõhku, nagu ka menstruatsiooni ajal: põhjused - Harmooniad 2021\nMenstruatsiooni 3. päeval on haige alakõhus\nPeaaegu iga tüdruk imestas, miks menstruatsiooni ajal kõht valutab. Sageli valutab alakõhus nii palju, et tuttava eluviisi juhtimiseks pole piisavalt jõudu. Mõnes osariigis on naistel isegi õigus menstruatsiooni ajal mitte tööle minna. Enamasti hõlmab valu:\nMõnikord on esimesel päeval aistingud nii ebameeldivad, et peate kasutama valuvaigisteid. Menstruatsiooni ajal on alakõhu eriti märgatav. Mõnel juhul algab valu enne kriitilisi päevi või kõht valutab peaaegu pidevalt kogu menstruaaltsükli vältel. Mõõduka valu sümptomid on tuttavad 75% naistele. Harvadel ja kõige ebameeldivamatel juhtudel põhjustab menstruatsioon:\nKahjuks kogeb iga naine ebamugavust mingil määral. Nende väljanägemise aluseks on emaka silelihaste kokkutõmbumine, mis on valmis limaskestaga viljastamata munaraku välja rebima. Kuid spetsialisti poole pöördumise aluseks peaks olema käegakatsutava valu ilmumine pidevas režiimis menstruatsiooni esimesel päeval. Põhjuste hulgas, miks magu valutab menstruatsiooni esimesel päeval, on järgmised tõsised põhjused:\nnaiste reproduktiivse süsteemi põletikulised haigused;\nalgomenorröa, mida nimetatakse ka düsmenorröaks.\nMis on ohtlik manuspõletik\nTugevad valulikud aistingud on sageli märk manuste põletikust. See protsess on võimeline muutuma lühikese aja jooksul krooniliseks, kui teil jääb aega ravi alustamiseks, ärge pöörake tähelepanu asjaolule, et menstruatsiooni alguses valutab ja valutab kõht eriti halvasti. Põletikuline protsess võib põhjustada, kui mitte viljatust, halvendada raseduse prognoosi. Kui enne menstruatsiooni ja esimestel päevadel valutab kõht väga halvasti, on soovitatav külastada günekoloogi. Pärast lihtsat ravikuuri varases staadiumis kõrvaldatakse edukalt manuste põletik.\nSageli kaasnevad esimesed perioodid teismelise tüdruku käes valu. Pealegi valutab kõht selles olukorras mitte ainult tugevalt, vaid ka tegelikult talumatult. Noorukid kasvavad edasi ja menstruatsiooni ajal alakõhus olevad negatiivsed aistingud on sel juhul kahjuks üsna tavalised. Need võivad ilmneda enne kriitiliste päevade algust..\nÜllatav on see, et just noorukid provotseerivad mõnikord menstruatsiooni ajal tugevat valu. Nad ootavad kartusega, et kõht hakkab haiget tegema, nad teavad, et valutab just põhi ja selle tulemusel programmeerivad nad end ebameeldivate füsioloogiliste aistingute jaoks.\nEbamugavuse neurootilise olemuse mõistmine aitab mõista, et valu algas mitte ainult menstruatsiooni füsioloogilise alguse hetkel. Need algavad pikka aega ja ei lange sageli kokku tsükliga. Sellise sümptomite selgituse peaks andma spetsialist. Ebameeldivate sümptomite paanikavormi kindlaksmääramiseks enne või pärast menstruaaltsüklit võib usaldada ainult günekoloogi. Valu enne menstruatsiooni ilmnemise füsioloogilised põhjused võimaldavad teil kiiresti ja ilma terviseprobleemideta selle ebameeldiva aistingu kõrvaldada.\nSamuti tasub meeles pidada, et tüdrukutel tekivad enne rasedust ja lapse sündi menstruatsiooni ajal sageli kõhuvalu. Pärast beebi sündi muutub reproduktiivsüsteem täiskasvanuks ja menstruatsiooni algul tekkiv negatiivne saatus kaob. Sünnitanud naised märgivad, et kõht lakkab haiget tegemast ja kui see valutab, siis mitte palju. Püsivad ebameeldivad aistingud iseloomustavad tervisehäirete olemasolu ja vajavad spetsialisti nõu.\nKõige olulisem soovitus on menstruatsiooni ajal omaksvõtt ja tervisliku seisundi jälgimine. Piisab, kui külastada günekoloogi õigeaegselt. Pärast järgmise menstruatsiooni lõppu on parem pöörduda spetsialisti poole.\nSoovitused, mida saate ise rakendada, hõlmavad järgmist:\nMenstruatsiooni ajal puhka rohkem ja ära piina ennast liigse füüsilise koormusega.\nKui valu on tugevalt piinav, võtke anesteetikum ja rahusti..\nKui alakõhus on tugev tõmme, on soovitatav valu jaotuspunkti pisut masseerida.\nMenstruatsiooni ajal ärge jahtuge üle.\nVideol saate vaadata spetsiaalseid harjutusi, mis aitavad teil rahulikku meeleolu häälestada. Samuti on need fotol üksikasjalikult esitatud..\nMenstruatsiooni ajal ja pärast seda on oluline läbi viia kõik vajalikud hügieeniprotseduurid. Puhtus võimaldab teil end värskendada ja mõista, et enne menopausi muutub iga naise saatus perioodiliseks verejooksuks, mis tagab talle elus kõige hämmastavama võimaluse - saada emaks. Ja valude eesmärk on pöörata tähelepanu naiste reproduktiivse süsteemi probleemide ilmnemisele..\nProstaglandiinide suure kontsentratsiooni korral kahaneb emakas menstruatsiooni ajal liiga intensiivselt, provotseerides teatud lihaskihi verevarustuse rikkumist ja tugevat menstruaalvalu.\nValu ilmnemise mehaanilised tegurid ilmnevad menstruaalvere väljavoolu raskustest emakaõõnes. Seda seisundit täheldatakse reproduktiivsüsteemi organite arengu kõrvalekallete, emaka või emakakaela kaasasündinud ebaõnnestumise korral, elundi vales asendis vaagnaõõnes;\nKõht menstruatsiooni ajal valutab erineval viisil. Oma olemuselt on valu mitut tüüpi:\nMenstruatsiooni ajal esinev vähim ebamugavustunne, mis väljendub tugevas valu alakõhus, nõuab erilist tähelepanu ja põhjalikku uurimist. Mõnikord soovitab naine, et ebameeldivad sümptomid on normi variant, või usuvad, et valu kaob lapse sünniga. See arvamus on ekslik ja mitte alati õige, eriti kui valu kipub intensiivistuma.\nKetonal: küünlad, kasutusjuhend günekoloogias\nKui analüüsime sünnitusabi ja günekoloogilist praktikat, selgub, et kõhu-vaagnavalu on tohutu hulga günekoloogiliste patoloogiate ja ekstragenitaalsete (väljaspool suguelundeid asuvate) haiguste peamised sümptomid.\nVaagnapiirkonna põletikulised haigused (PID) on kaasaegses maailmas kõige levinumad patoloogiad.\nTihendid Pruun daub pärast menstruatsiooni\nOvulatsioon Emakaverejooks - miks see on ohtlik ja millised on selle sümptomid? Välimuse ja ravi põhjused\nHarmooniad Pikk igakuine 8. päev + trombid. Mis see on?\nKas peaksin pärast "Byzanne" võtmist rasedust ootama\nRästiku ravi raseduse ajal rahvapäraste ravimitega\nKas ma saan Postinori võtta menstruatsiooni hilinemisega?


Krooni devalveerimine on juba läbi mängitud | | Virgo Kruve blogi\nKrooni devalveerimine on juba läbi mängitud\n19. märts 2009 Virgo Kruve\t0 Comments\nÜsna huvitavad arengud toimuvad krooni ja euro teemadel. Esmalt käis Ansip välja kava minna üle eurole. Siis järgnes Ansipi poolt kindel devalveerimise eitus. Nüüd teatas Ekspress, et IMF simuleeris krooni devalveerimist 30 protsendi võrra juba möödunud sügisel. Praeguseks on möödunud kuude jooksul äkki isegi eurod valmis trükitud.\nMäletate, kuidas eelmise aasta alguses saabus üsna mitu konteinerit saadetisi Eesti Panka? Ühel puhul ületas uudiskünnise asjaolu, et K-Komando (mitte segi ajada k-kohukesega) korraldas selle turvamist ja sihtist automaatidest lasteaia laste poole. Või vähemalt olid automaadi torud laste poole. Tookord tundus olevat tegemist Eesti 90 aastapäeva tähistamiseks mõeldud müntidega. Aga äkki lasti ka eurosedelid juba valmis trükkida?\nEriti karm on 40 lehekülje pikkune “Finantssüsteemi stabiilsuse hinnang”, millest enamiku kirjutas kokku pangakrahhide spets Steven A. Seeling. Töörühma kuulusid teiste hulgas Maailmapanga ja Rootsi riigipanga esindajad.\nPaberis soovitatakse valmistuda halvimaks. Näiteks, mis saab siis, kui Eesti pangad ei saa enam Skandinaavia emafirmadelt häda korral abi. Samuti tuleb korraldada kriisisimulatsioon, kus peaksid osalema ka Swedbanki Balti üksused koos Eesti, Läti, Leedu ja Rootsi võimudega.\nSügisese seisuga pidid pangad peaaegu poole oma finantsidest tagasi maksma lähema kuu jooksul. Samas olid nad igast laenukroonist 46 senti välja andnud vähemalt kümneks aastaks ning neist omakorda pool saadakse tagasi alles 25 aasta või veelgi pikema aja jooksul.\nLühiajaliselt hangitud raha on kasutatud pikaajaliste laenude andmiseks. Selline tähtaegadega mängimine ja kokkuklapitamine on küll panganduse peamine ülesanne, kuid ühtlasi tähendab see likviidsusraskuste ohtu. Ainult 31 protsenti Eesti pankade lühiajalistest kohustustest on kaetud sularaha ja muude likviidsete varadega.\nIMF märgib aga, et ärimahtude kiire kasvu tõttu on pankade kapitali suhe koguvaradesse alates aastast 2000 järjekindlalt kahanenud.\nMuuhulgas arvutati läbi ka paljukardetud krooni devalveerimine 30 protsendi võrra. Sel juhul maksaks euro tänase 15,6 krooni asemel üle 20 krooni. Pankade kapitali adekvaatsuse tase kahaneks juba esimesel aastal praeguselt 15 protsendilt 5 protsendini. Hapuks võib minna kuni 10 protsenti laenudest.\nEesti Ekspress 19.märts 2009\nEga polegi eriti midagi lisada. Selles nädala eesti olnud soome dokfilmis öeldi Läti majanduskriisist rääkides välja, et Rootsi emapangad on asutanud rämpspanga, kuhu saaks olukorra halvenemise korral probleemid “uputada.”\nTähelepanu väärib ka asjaolu, et devalveerimise kursina räägitakse jällegi 21 kroonist ehk sama number millega tekitati paanika 2007. sügisel muukeelsete eestlaste seas. Äkki peaks selles nägema nüüd hoopiski katset inimeste valvsust vähendada, et teisel korral oleksid inimesed veelgi kindlamad, et küllap on tegemist kuulujuttudega.\nMinul ei ole hoiuseid ega laene, mida devalveerimine mõjutaks. Küll aga seisab mul lähiajal ees swedbankis kontode sulgemine. Mul on juba ka teine alternatiiv välja vaadatud ehk kontsern, mis tegutseb kõigis läänemere ümbruse riikides sh Taani ja Poola (SEB sinna ei kvalifitseeru!).\n← Viharaadio paljastas ennast jälle\nPriit Hõbemägi kirjutab JOBU blogi →


700 g Kuumsuitsukala (nt tursk või hõbeheik)\n3 tl Sinep\nKeskmine hinne: 3.4 Allikas: Õunaaia maitsed Autor: Pille Enden\nKerge salat sobib nii külmlaule kui leivakatteks, nii hommikukui õhtusöögiks\n1. Koori õunad ja eemalda südamikud. Haki õunad, sibul, munad ja marineeritud kurgid.\n2. Puhasta ja tükelda suitsukala.\n3. Sega majonees ja jogurt kastmeks. Maitsesta sinepi, ürdisoola ja suhkruga.\nSega tükeldatud ained kastmega ning lisa hakitud till.


teleskoop + fotograafia algajale « Astronoomia foorum\nteleskoop + fotograafia algajale\nPostitas karvane » 18 Detsember 2008, 08:51\nIsal varsti juubel ja tahaks talle kinkida teleskoobi. Ta on fyysik (laserite tootmine) ja hobiks fotograafia. Seega tahaks kinkida teleskoobi mida on v6imalik SLR fotokaga kokku kruttida. Ise ma asjast palju ei tea aga olen n6us mingi 10 000 eekise toru osta. Kas fotograafiaks peaks asjal mingi tracking omadused olema?\nEt siis, mis on mu v6imalused ja kust saaks neid tellida?\nLiitunud: 18 Detsember 2008, 08:28\nRe: teleskoop + fotograafia algajale\nPostitas meelist » 19 Detsember 2008, 10:28\nFotograafia jaoks on kohustuslik tracking , stabiilne (ilma vähima värinata) monteering. Ilma nendeta on võimalik pildistada vaid kuud.\nPostitas karvane » 20 Detsember 2008, 00:04\nkas tracking on tavaliselt monteeringu omadused? Et siis kas see komplekt on 'tracking upgrade compatible'? . Piisab vaid monteeringu valjavahetamisest?\nPostitas janz » 20 Detsember 2008, 02:10\nJah, muretsedes korralikuma monteeringu (nt Synta EQ6 või Vixen GP-D2) võib põhimõtteliselt hakata pildistama. Soovitav oleks muidugi kasutada ka eelmises postituses mainitud pildivälja korrektorläätse ja mõnd odavat pikafookuselist abiteleskoopi gideerimiseks või alternatiivina off-axis guiderit. Nagu isegi näed, kipub astrofotovarustus kogu krempli hinda üsna kõrgele ajama, mistõttu peab sellesse pühendumiseks olema tõsine huvi.\nErinevalt visuaalsetest vaatlustest ei piisa astrofotograafia puhul ka enam sellest, kui ekvatoriaalmonteering "silma järgi" Põhjanaela suunas üles seada. Monteering peab proovipildistamiste abil olema üsna täpselt paika seatud, muidu jäävad tähed punktide asemel kriipsudena. Paremal juhul eeldab see monteeringu statsionaarset ülesseadmist, kuna siis jääb ära igakordne monteeringu sättimine.\nVeel täienduseks eelmisele postitusele: igasugused tootetuvustused on vahvad lugeda küll, aga otsustamisel võib oluliselt kaalukamaks osutuda kasutajate arvamus ühest või teisest teleskoobist. Igasuguse astrokola kohta on Internetis infot kuhjaga, näiteks tasub uurida Cloudy Nightsi arvustustelehekülge ja vajadusel otsida täiendavat infot sama saidi foorumitest\nPostitas janz » 20 Detsember 2008, 02:13\nsellise eelarve puhul soovitaks ~80mm apokromaatilist refraktorit koos sobiva monteeringuga. Miks apokromaatiline ja ~80mm? Kuna Su isa on füüsik, siis kindlasti teab ta kromaatilise aberratsiooni olemust (olgugi, et igapäevatöös puutub kokku suhteliselt monokromaatsete nähtustega . Kromaatilise aberratsiooni puhul fokusseeruvad erineva lainepikkusega valguskiired erinevalt, mistõttu on kujutisel värvimoonutused - nt Kuu ja planeetide servad (kontrastsed objektid!) on "värvilised". Apokromaatilise refraktori objektiivis kasutatakse kõrge Abbe arvuga optilisi klaase (FPL-51, FPL-53), mille murdumisnäitaja sõltuvus valguse lainepikkusest on tavalisest kroonklaasist madalam. Tulemusena on APO-des kromaatiline aberratsioon väiksem ja see võimaldab ühtlasi suuremat valgusjõudu (valgusjõud on objektiivi fookuskauguse ja läbimõõdu suhe). 80mm piiri seab APO-refraktorite kõrge hind vaatamata sellele, et viimasel ajal on turule tulnud mitmeid tootjaid, kes pakuvad suhteliselt soodsaid APO-refraktorite (või siis "pool-APO-de") mudeleid. Näitena olgu mainitud William Optics, Stellarvue ja Synta.\n80mm teleskoop võib tunduda ju pisike, kuid võin omast kogemusest öelda, et sellega näeb rohkem, kui esialgu arvata võib. Lisaks on selline teleskoop suhteliselt portatiivne ja mugav õue-tuppa tassida.\nKahjuks tuleb tunnistada, et pikki säriaegu võimaldavad monteeringud löövad nimetatud eelarve korralikult lõhki, seetõttu soovitaks monteeringut valida visuaalse vaatluse vajadustest lähtuvalt. Aga eha- ja koidutaevast Kuu ning planeetidega (säriajad kuni paar sekundit) saab pildistada ka sellise monteeringuga.\nMõned nüansid veel: suure valgusjõuga APO-refraktorid on kõvera pildiväljaga, mis visuaalsel vaatlusel ei anna küll tunda, kuid fotodel hakkab tähti pildi servades silmnähtavalt uduseks ajama (sensor on ju tasapinnaline ja servades on tähed fookusest väljas). Seda puudust parandatakse spetsiaalse korrektorläätsega (i.k field flattener), kuid ka see lisab eelarvele kaalu. Lisaks on vaja ka teleskoobi fokusseerija ja fotoaparaadi objektiivibajoneti vahelist üleminekutoru.\nKokkuvõtteks soovitaks esialgu jääda visuaalsete vaatluste juurde. Heale teleskoobile saab hiljem alati fotografeerimist võimaldavaid lisasid osta. Olgu näitena toodud selline komplekt:\n1. William Optics Megrez 72 OTA\n2. 90-kraadine diagonaalprisma\n3. Baader Hyperion 8-24mm zoom-okulaar\n4. Vixen Porta asimutaalne monteering\nSee läheb eelarvest küll üle (~13000 krooni + transport), aga selline komplekt teenib asjahuvilist pikka aega (oman ise Megrez 72 refraktorit ja võin kinnitada, et tegu on ühe ilusa ja kvaliteetse teleskoobiga). Muidugi võib loobuda zoom-okulaari ostust ja osta mõni odavam tavaolukaar, kuid siis kaob ära paindlikkus suurenduste valikul. Diagonaalprisma või -peegel on kindlasti vajalik, kuna seniidilähedasi objekte on ilma selleta küllalt ebamugav vaadelda.\nEhk oli abi ja sain mingigi suuna kätte näidata.\nPostitas Tõnis » 20 Detsember 2008, 18:13\nTaeva pildistamiseks on vaja:\nMingit riistapuud, millega pildistada - fotoaparaati (digipeegelkaamera, tungivalt soovitatavalt Canoni või Pentaxi oma)\nMidagi fotoaparaadile objektiiviks - valik ulatub lainurk- ja teleobjektiividest teleskoopideni välja\nJanz vastas korrektselt, et väga hea lahendus on apokromaatiline refraktor (nii pildistamise kui transporditavuse mõttes!), AGA mina ei ole kohanud ühtegi alla 1500$ maksvat APOkromaatilist refraktorit. Nn. ED-refraktorid on põhimõtteliselt kõigest akromaatteleskoobid, sest nende objektiiv koosneb kahest läätsest, apokromaatsetel teleskoopidel aga vähemalt kolmest läätsest.\nKorralikult valmistatud ED-refraktor annab palju parema (ja apokromaatsetele refraktoritele võrdlemisi sarnase) kujutise ning maksab mitusada dollarit (et mitte ütelda - poole) vähem. Juba nimetatud firmadest on mul mingisugune kokkupuude Synta ja Stellarvue refraktoritega. Synta 80mm ED-refraktoril olid heledate tähtede ümber lillad halod, mu isiklik Stellarvue Nighthawk NG (80mm ED) ei näita isegi Veegat vaadeldes valevärve..\nJulgeksin soovitada sedasama Stellarvued (tõesti väga hea kvaliteediga ja suhteliselt odavad lisaseadmed), ikka nende optika väga kõrge kvaliteedi pärast. Kuuldavasti on William Opticsi teleskoobid samuti väga head. Megreziga kokkupuudet olnud ei ole, kuid Internetist olen kuulnud kiidusõnu.\nHinnast: kui tellisin omale Stellarvue NHNG, siis võtsin kaasa ka väga hea fokuseerija, kaamera adapteri, diagonaalpeegli ning kaks okulaari ning Barlow läätse, kogu kupatus läks maksma 1400$. Dollari madalaima hinna korral tuli mul välja käia ~19000 krooni. See oli AINULT optiline toru koos mõne lisaseadmega. Õnneks kannatab mu fotostatiiv tolle toru raskuse kenasti välja ning ekvaatorilisest monteeringust ei ole ma esialgu veel ülisuurt puudust tundnud.\nMuide, 80mm teleskoobi võib istutada selga ka mõnele teisele vähem kvaliteetsele teleskoobile (kas väiksemale või suuremale), mille abil saab siis pildistamise ajal gideerida..\nPostitas allan » 21 Detsember 2008, 21:31\nApokromaatilisi refraktoreid tehakse tegelt nii kahe, kolme kui nelja läätsega. Selleks et dupletiga kokku panna tõeline APO, ei ole palju valikuid - tuleb kasutada kalleid klaasisiorte, nagu näiteks fluoriiti (nt Takahashi FS sari on realiseeritud dupletina kus üks komponentidest on fluoriitklaas). Korralikud duplet objektiivid võivad triplettidest isegi kallimad olla, sest kolmekomponentse objektiivi puhul on klaaside kombineerimise võimalusi rohkem ja on võimalus kasutada väheke odavamaid klaasisorte. Hinnangud on kah seinast seina, aga üldiselt on läbiv joon see, et duplet annab natuke heledama ja kontrastsema kujutise (klaasipindasid vähem), triplet aga natuke paremini kompenseeritud kromaatilised moonutused.\nSynta ED-80S ja WO Megrez'id on minu teada mõlemad ilma fluoriitklaasita dupletid ehk nn semi-APO-d. Mis aga ei pea sugugi tähendama seda et need on halvad torud.\n10tuhande krooniga päris kindlasti täiskomplektset (toru, monteering, tripood, diagonaal, 1-2 okulaari) APO teleskoopi ei saa, heal juhul miski 60mm OTA. Kui ca 10tuh krooni on limiteerivaks piiriks, siis võiks vaadata ka näiteks TAL-100RS/RSM akro poole või visuaali puhul näiteks Meade 10" LightBridge dobsoni poole


Kupumassaaž - tõhus kõhu kaalulangus ja tselluliidist vabanemine - Kaalulangus purgid\nAinult kolm töövahendit. Menetlusest hea tulemuse saavutamiseks peate järgima teatud järjestust. Muidugi on tekkinud vaakum, kuid liikumine on olemas. Tulemus, isiklikud muljed Tselluliidivastase massaaži mõju on kindlasti olemas.\nKõhupiirkonna massaaž kaalulanguse ja tselluliidi jaoks - kuidas seda teha kodus video abil\nTervisMeditsiin Purgid vaakumis massaaž. Proovige uut kaalulangus meetod Venitatavuskatse vaakumi massaaži käsitleb sortide vaakum teraapias.\nIdamaade meditsiin on väga hästi teada, on väga populaarne meetod mõju inimorganismile. Tema meditsiinilise protseduuri peetakse äärmiselt soodne parandamist Kaalulangus purgid kaalulangus.\nTäites seda meetodit kasutab erilist purgid vaakumis massaaž. Nende abil erinevusi rõhul viiakse läbi, mille tulemusena verevoolu nõelravipunktides, suurenenud mikrotsirkulatsiooni lümf, intestitsiaalvedeliku ja veri.\nSelle taustal kaovad stagnatsiooni keha kudedes, eemaldab toksiine ja kahjulikke aineid. Venitatavuskatse Kupumassaaž suurendab üldist tooni, suurendab oluline energiavoogude, on positiivne mõju energia ainevahetust. Soovitav on teha seda tüüpi massaaži koos selliste meetodite ja Hiina Tiibeti meditsiin nagu kivi ravis sooja kividnõelravi, girudoterapiya ravi kaanidakupunktuuri, jne Purgid vaakumis massaaži kasutatakse degeneratiivsete plaadi tõbi, astma, hüpertensiooni, vaskulaarne düstoonia, neuroosid, unetus ja kõhukinnisus.\nSamal ajal massaaži ei tohiks lihtsalt loota nende haiguste nõuavad integreeritud lähenemisviisi ravi.\nSel juhul on saavutatud positiivseid tulemusi kiiremini ja efektiivsemalt. Vaakum purgid kaalulangus, aitavad selliste haiguste ravimiseks nagu rasvumine. Need mõjutavad muutused naha piirkondades, mis on läbinud tselluliiti.\nRetseptid laisa kaerahelbe valmistamiseks salendavas purgis\nEnamasti anti-tselluliidi Kupumassaaž läbi kohad, kus rasvakiht käsivarte, tuharad, üla- ja tagaküljel reied ja sääred. Eriti viimastel aastatel on kasvanud huvi ohutu meetod kõrvaldades liigse kaalu ja vabaneda "apelsinikoore" Pangad on hädavajalikud Kupumassaaž suurendada lümfiringet, aitab noorendada, tugevdada ja ergutada naha parandamiseks aktiivsus Rasvane ja higinäärmete. Süvendab ainevahetuse toimub lipolüüs rakutasandil, ja see omakorda toob kaasa positiivse tulemuse - keha läheb lahti ülekaalust.\nSee meetod on hea, et selle tulemusena kaalulangus naha jääb elastne.\nTervisMeditsiin Purgid vaakumis massaaž. Proovige uut kaalulangus meetod Venitatavuskatse vaakumi massaaži käsitleb sortide vaakum teraapias. Idamaade meditsiin on väga hästi teada, on väga populaarne meetod mõju inimorganismile.\nVaakum pangad kasutatud toit protsessi anti-tselluliidi massaaž, hävitada nahaaluse rasvkoe, sile nahk, kõrvaldada turse. Nad aitavad keha eemaldamine toksiinid. Kaalulangus purgid tüüpi massaaži näeb ja kokkuvõttes positiivne mõju nahale.\nSelle tulemusena ebapiisav hapnikku rakkudesse aeglustab vereringet, ainevahetust ja see omakorda toob kaasa naha vananemise. Purgid vaakumis massaaž aitab tuua oma naha uimastamise, terve Rasva kaotus JYM. Kui see juhtub massaaži kollageeni sünteesi, elastiin, Glükoosaminoglükaan, mis loob tõstev efekt kaob niinimetatud "apelsinikoore" oluliselt vähenenud mahud.\nEt tulemus oli fikseeritud ja kestis kauem, tehakse ettepanek selle protseduuri läbiviimiseks vähemalt kaks korda aasta jooksul. Ärge mures väikese verevalumid saanud menetluse käigus, see on mööduv ja ajutise kõrvaltoime.\nSaate valida standard aega seda protseduuri ja kevadel te taastada oma kauni kuju. Kerge valu ei mõjuta üldmulje konserveeritud massaaž, sest tulemus möödumisel selle tõesti uimastamist!


Härmävõrgoq: Oppiq olõ-i ilmangi ilda\nOppiq olõ-i ilmangi ilda\nKäve minevä nädälivaihtusõ Setomaal opmah traditsioonilidsõ seto kinda kudamist. Oppajas oll' Jõeste Kristi. Jah, om inemiisi, kiä tahtvaq villadsit kindit kutaq, ku väläh om 30 kraati lämmind.\nJõudsõmiq katõ oppuspäävä joosul kutaq külh õnnõ kats proovilapikõist, a näide katõ lapiga sai peris pall'o opitus. Kõgõpäält opsõ pässä takast tüü luumist ja katõvärmilist käändmist ja koi edimäst kõrda ka kõrdmaokirja...\nMöödunud nädalavahetusel käisin Setomaal traditsioonilise seto kinda koolitusel. Õpetajaks oli Kristi Jõeste. Jah, on inimesi, kes tahavad villaseid kindaid kududa, kui väljas on 30 kraadi sooja.\nJõudsime kahe päeva jooksul kududa küll vaid kaks proovilappi, aga nende kahe lapi jooksul jõudsin nii mõndagi õppida. Kõigepealt õppisin pöidla tagant loomist ja kahevärvilise keerukorra tegemist ja esimest korda kudusin ka kõrdmaokirja...\n... üte tahiga kinda kokkovõtmist ni seto kindidele umast tümpä lõpõtamist.\n...ühetahilist kokkuvõtmist ja seto kinnastele omast tömpi lõpetamist.\nTõsõ proovilapi man teimiq katõvärmilist tümpä lõpõtamist (taast es olõ inne koolituspäivä kuulnuki, kõnõlõmalda tuust, et olõssi võinuq arvadaq, et maq kunagi midägi säänest ESI tegemä opi)...\nTeise proovilapi juures tegime kahevärvilise tömbi lõpetuse (ma polnud enne koolitust kuulnudki, et selline asi olemas on, ja veel vähem oskasin ette kujutada, et ma kunagi midagi nii lahedat ISE kuduma õpin)\n... katõ ni poolõ tahiga kokkovõtmist ni vikliga soonikut. Proovilapiq ommaq kuatuq 1,25 mm vardidõga 8/2 jämmüsega villadsõst langast.\n... 2,5tahist kokkuvõtmist ja vikliga soonikut. Proovilapid on kootud 1,25 mm varrastega 8/2 jämedusega villasest lõngast.\nJa tõsõ päävä lõpuh naksimiq kudama traditsioonilist seto pulmakinnast. Noq lää-i tüü kuiki hõlpsahõ edesi, selle et pia egä varda takast om vajja imehtelläq, ku ill'os taa iks om.\nJa teise päeva lõpus hakkasime traditsioonilist seto pulmakinnast kuduma. Kudumine aga ei lähe kuigi kiiresti edasi, sest pärast iga varda kudumist on vaja ju imetleda, kui ilus see ikkagi on.\nKu kinkälgi om võimalus Jõeste Kristi koolitusõst ossa saiaq, sis kimmähe soovitaq. Nii hää om kaiaq, ku inemine tege tuud, midä tä tõtõstõ häste mõist ja miä tälle miildüs. Ja oppiq saa kah pall'o. Muiduki tennä ka Sarvõ Õiõt, kiä koolitusõ kõrrald'.\nKui kellelgi on võimalus Kristi Jõeste koolitusest osa saada, siis kindlasti soovitan seda teha. Nii hea on vaadata, kui inimene teeb seda, mida ta tõesti hästi oskab ja mis talle meeldib. Ja õppida on seal koolitusel ka palju. Ja loomulikult tänan Õie Sarve, kes koolituse korraldas.\nPostitaja: Helen kell 18:15\nHeli 15. august 2015 19:19\nNii hea õpetaja on Kristi! Ilus saab.\nAnne 15. august 2015 22:48\nOi kui kaugele juba jõudnud!\nMa pean ka ikka mõnegi rea juurde kuduma.\nHelen 16. august 2015 06:02\nHeli, on jah hea õpetaja.\nAnne, nüüd tuleb paus sisse ja ühe asja üle pean veits pikemalt mõtlema, mis teen.\nÜlle 16. august 2015 21:01\nVäga põnevad tegemised ja huvitav kursus! Ilusad kindad tulevad!\n...ja ta koob siiski.. ehk Tiina lilleaed


NODSU: 190 päeva\nPostitaja: Nodsu kell 21:36\nEve Piibeleht 24. juuli 2013 10:08\nKui vahepeal põrgus ära ei käiks, siis ei saaks kunagi teada, et paradiis on sul kogu aeg käeulatuses olnud...\nTii 24. juuli 2013 18:58\nÜkskõik, mis põhjusel selline tume ajalõik tekkis, hea et oled tagasi oma armsas aias. Ehk lubad nüüd ka mõnikord piiluda oma lillepeenrasse või õuepuudele või jagad Hiiumaa muljeid.\nKöögikata 26. juuli 2013 01:19\nTore, et on olemas selline hea tuju jänku. Ja kilkavad lapsed.\nootan ka reisimuljeid.


Hiired ja konnad Kuku klubis - Keel ja Kirjandus\nMihkel Mutt. Kooparahvas läheb ajalukku. Tallinn, 2012. 462 lk\nMihkel Muti memuaaride mahukate köidete järel, mis põlvkonnaromaanile „Kooparahvas läheb ajalukku” pidid olema soojendusbändi eest,(1) ei tulnud üllatusena romaani paksus, soov mingit perioodi kaante vahele saada, ning autori eelnevat loomingut arvestades ammugi mitte tegelaste valik või põhiline ajaveetmisviis. Küll oli üllatuseks tõik, et kõike seda lugeda oli võrdlemisi igav. Oma ajastut kirjeldavad Muti varasemad jutustused „Hiired tuules” (mille järjeks peab „Kooparahvast” Andrus Kivirähk)(2) või „Rahvusvaheline mees” hoopiski paremini. Hoolimata veelgi lopsakamast grotesksusest andsid need üksjagu täpsemalt edasi õhkkonda, mida samal ajal naeruvääristasid või ka ülistasid.\nTagantjärele võiks väita, et mainitud jutustused täitsid ühtlasi paremini Muti soovi ütelda „midagi ka neile, kel pole nõuka- ning üleminekuajast isiklikke mälestusi”, väljendada „midagi, mis on inimsaatustele omane laiemalt, üleajaliselt”.(3) „[J]ust selle pärast ma tajungi Muti loomingut paremini loominguna, et ma ei tea toonasest kunsti- ja kultuurielust suurt midagi,” kirjutas Mihkel Kunnus, arutledes Muti loomingu eluloolisuse üle.(4) Kuivõrd olen Kunnusega samaealine, tähendab see, et minu võimalused tegelaste äraarvamismänguga kaasa minna on suhteliselt piiratud, isikliku kokkupuute puudumine Kuku klubis toimunuga ei lase aimata, millise isiku milliseid iseomaseid malle millise koondkarakteri juures kasutatud on. See on tõenäoliselt põhjus, miks raamat ei muutunud „millekski, mida raske käest panna”,(5) nagu see ehk hõlpsamini läks Mart Juure ja Andrus Kivirähki põlvkonnal. Loomingut loominguna tajudes võin aga märkida, et raamatule täie hingega kaasa elamast takistab selle väsitav ebaühtlus, lõputu tegelaste jada ning Muti ükskõiksus oma karakterite vastu.\n„Algul tahtsin kirjutada täielise romaani nagu suurmeistritel,” ütleb jutustaja Juhan Raudtuvi tagasihoidlikult kohe raamatu alguses (lk 8), aga tunnistab, et jäi sellega jänni ja poolt sajandit on üldse raske kirjeldada vähema kui kümne köitega. Lühikesele formaadile, täpsele situatsioonikirjeldusele suunatud tabavat jutustamisviisi on keeruline venitada mitmesajaleheküljeliseks eeposeks. „Kooparahva” puhul jääb vägisi mulje, et nii-öelda jambiliselt trimeetrilt on hüpatud heksameetrile ja välja on tulnud koomiline eepos „Konnade ja hiirte sõda”, mille põhiteema on vastuolulisel kombel autorile tähtsamgi veel kui Ilioni alla seilanud ahhailaste saatus Homerosele.\nPõhimõtteliselt võiks siinkohal ka arvustuse lõpetada, aga seegi eksiks nõutud vormi vastu ning sobiks žanrilt pigem kõrtsivestlusse, mis kiirelt üritab visandada, miks miski ei meeldinud, aga mitte seda, millest jutt üldse käis ja miks. Kõrtsivestlus oleks iseenesest raamatu käsitlemiseks sobilik meedium, arvestades kõrtsi tähtsust raamatus nii tegevuskoha kui metafoorina, millele viitab raamatu kahetähenduslik pealkiri – kuidas kooparahvas läks ajalooannaalidesse ning miks kadusid nad ajalooareenilt. Ühelt poolt kannavad Kuku klubi tertulia ja vaimuinimeste kodused olengud edasi Muti väljapakutud isemõtlemise järjepidevust: „Isegi laaberdamine oli osa vastupanuvõitlusest,” ütles autor intervjuus Juurele.(6) Teisalt võrdsustub kirjeldatu dekadentsiga, mis autori arust inimeste allakäigu põhjuseks oli.\nKui alustada annaalidesse pääsemisest, siis kujutatakse lugejale intellektuaalide klassi nõukogude ajal tõsiuskliku avangardina, kes lisaks vaimutoiduse pakkumisele kehastab oma igapäevaeluga püha ürituse jätkumist, korrates mantrat „Eesti vabaks” kuni selle teokssaamiseni. Nende tegevuse rahvavalgustajalikku külge hindab Mutt kõrgelt: Klaus ja teised Kullast Südamete laulikud panid isegi „ahta ajuga martidele ja jüridele” koitma, et kupleede ja lorilaulude esitajad on märgiks, et „eesti sugu ei ole veel välja surnud” ning „neil endil ja kogu rahval on lootust jälle vabas vaimus elada” (lk 86). Soov rõhutada kohaliku nii-öelda vastupanu järjepidevuse olemasolu ka väljaspool dissidentide ringi on kindlasti üks ajendeid romaani kirjutamiseks, mida „kirjutamata ma jätta ei saanud, südametunnistus ei lubanud,” nagu ütleb Raudtuvi romaani algul.\nRiigikorra vahetumise järel osutuvad aga kunstnikud ja kirjanikud laulva revolutsiooni lasteks, kes esimesena kõrvale heidetakse. „Revolutsiooni puhul vahel öeldakse, et see sööb oma lapsi. Meil ei olnud revolutsioon, vaid iseseisvuse taastamine, ja meil kedagi ära ei söödud,” väidab Mutt ise.(7) Nii tuleb välja, et Muti intelligendid on pigem „kasulikud idioodid”, kes muutuse legitimeerisid, kuid uue korraga paika pandud muudatused andsid hoopis oportunistidele, sealhulgas paljukirutud „endistele”, võimaluse jäme ots uue vabariigi ressursside juures enda kätte haarata. Kui „Kooparahvas” jätabki mulje, nagu seisnuks intelligentidel tee peal ees „endised”, kes ei oska džentelmenlikult kaotust tunnistada ja trügivad vägisi tagasi pumba juurde, siis „Rahvusvaheline mees” kirjeldas hoopis läbinägelikumalt seda, kuidas üleminekuajaks ennast küll mingis ringis kehtestanud inimestel võis osutuda keeruliseks näiteks riigiaparaadis koha leidmine. Seal olid väliseestlased need, kes seisid vastamisi noorte poliitikute umbusklikkusega, sest võõraste edenemine karjääriredelil oleks takistanud omade poiste liikumist. Kuigi (endisi) kirjanikke ja dissidente leiab tegevpoliitikas tänaseni, siis ei tasu kolmetäheliste organisatsioonide EÜE ja EÜS-i kambavaimu ja ringkaitset sellistel kohtadel alahinnata.\nLoomulikult ei olnud Muti tähelepanu all oleva sotsiaalse klassi ainsaks sooviks liikuda edasi riigiaparaati, pigem ikka endise ühiskondliku ja majandusliku olukorra säilitamine. Ühelt poolt takistas kultuurielu eduloo jätkumist uue korra hoopis kiirem elutempo, kahekordistunud töökoormus, mis inimestele lihtsalt mahti ei jätnud varasema intensiivsusega raamatuid lugeda ja teatris käia. Teisalt on väikse loomuliku publikuga kultuurielu subsideerimine vältimatu nähtus, aga seda takistas just natsionalistliku identiteedipoliitika viljelemine, mitte endised parteilased.\n„Natsionalismi ja neoliberalismi vahel oli ja on üksteist toetav suhe – ilma esimeseta poleks teine olnud võimalik,”(8) refereerib Martin Mölder Dorothee Bohle ja Béla Greskovitsi raamatut „Kapitalismi mitmekesisus Euroopa perifeerias”. Iseseisvumisjärgne identiteedipoliitika „rõhus ettekujutusvabadusele, kuvandile rahvuslikust identiteedist, mis seoks atomiseeritud inimesed riigivalitsemise eesmärkide nimel ühte ning viiks nende tähelepanu eemale kannatustelt ja toetava riigi puudumiselt,” jätkab ta. Antuks romaani Kuku klubi rahvale 1981. aastal lugeda, siis oleksid nad Muti hinnangul selle liigse pessimismi pärast tagasi lükanud.(9) Aga „eesti rahva erandliku lugemishuvi ja vaimurikkuse” kõrval oleksid nad ennekõike soovinud heaoluriigile omast poliitikat.\nMutt ise on rohkem Vana Testamendi või „Tõe ja õiguse” masti mees, keda pureb kahtlus, et kõrvaleheidetud peavad olema selle kuidagi ära teeninud. Jälgides senise sihi kaotanud kõrtsikaaslasi alkoholismi ja narkomaania teel, ühest armuloost teise viskumas, saab Koopast lõpuks sellesama sotsiaalse klassi allakäigu ja dekadentsi võrdkuju, kokkuvõte sellest, miks Koopa rahvas ajalooareenilt kadus. Kuna autor kuulub ise sinnasamasse inimrühma, siis lõpuks jääb mulje, et mõõduvõtmine käib tegelikult skaalal, kus ühes otsas on uue korraga vähemkohanenud, utopistidest vaimuinimesed, kes ei taha tunnistada, kuidas riik päriselt toimib, ning teisel poolel Mihkel Mutt. Edukuse skaalal on ainult üks aste ja selleks on autor ise. Kui Jürgen Rooste leiab, et Mutt suhtub oma tegelastesse vahelduseks tohutu empaatiaga,(10) siis ka põlgust leidub raamatus omajagu kõigile ja kõigele. Mis teebki Tõusumäe Matidele, Klausidele, Manglustele, Illimaridele ja Milleritele kaasaelamise võrdlemisi raskeks: neid ja nendega sündivat on lihtsalt liiga palju.\nVahemärkusena olgu öeldud, et eriline vastumeelsus on Mutil varuks naiste suhtes. „Muti raamatus ei ole taaskord suurt naistegelast, heroiini [---] mulle pole tähtis inimese sugu, mulle on tähtis inimene,”(11) ütleb Mutt ise. Sellest hoolimata on mõni sugu ilmselgelt vähem oluline, kajastatud ainult seksuaaliha ehk autori järgi „armujobinate” objektina ja markeeritud erilise halvakspanuga, eriti siis, kui vastava soo esindajad peaksid üritama omapoolset aktiivsust üles näidata. Alates daamist, keda kogu suguvõsa pilab, sest tema ainsaks seksuaalselt rahuldavaks kogemuseks oli juhusuhe Aafrikast pärit mehega, ja Alja meessuhetest, mida kõrvalseisjad nimetavad jobude meeste ihaks ja hirmuks ärakasutamise ees, samas kui Maša krokodilli hambaid puhastava linnu kombel nokib endale toredamad peigmehed. Ja lõpetades sellega, et Euroopa Liitu pääsemiseks ja kohtusüsteemiga sehkendamiseks on ainuke võimalus lasta armukesel „oma häbedus paljaks võtta”. „Kooparahvast” lugedes hüüataks Maša: „Sa oled nii üü-hee-nee!”\nAusalt öeldes on väsitav, kuidas kõik Mihkel Muti lood lõpuks taanduvad tema lahkukasvamisele kunagistest tuttavatest. Autor armastab kõrtse ja nendega kaasnevat melu, kuid ei salli seal käivaid inimesi. Jääb arusaamatuks, miks üldse käia kohtades, kus inimesed napsu võtavad ja purju jäävad ning kust mõnikord uue kaaslasega lahkuvad, kui kõik see nii vastumeelne tundub.\nKirjandusministeerium, ETV 27. XI 2012.\nA. K i v i r ä h k, Vana kuld. – Looming 2013, nr 2, lk 267–269. http://www.looming.ee/2013/04/vana-kuld/\nMihkel Muti kooparahvas jätkab rännakut. – Põhjarannik 26. III 2013. http://pr.pohjarannik.ee/?p=7291\nM. K u n n u s, Romaanikunsti taganev tuli. Märkmeid eesti proosast 2012. – Looming 2013, nr 3, lk 414.\nKirjandusministeerium 27. XI 2012.\nMihkel Muti kooparahvas jätkab rännakut.\nM. M ö l d e r, Eesti koht Euroopa äärealade majandusarengus. – Sirp 5. IX 2013. http://www.sirp.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=19216:2013-09-05-14-04-13&catid=9:sotsiaalia&Itemid=13\nUus raamat. ERR Klassikaraadio, 14. XII 2012.


Zytiga (abirateroon) mis see on, milleks see on ette nähtud ja kuidas seda kasutada (Pakend ja abinõud) | Kõik teie tervise kohta!\nKoduleht » Pakend ja abinõud » Zytiga (abirateroon) mis see on, milleks see on ette nähtud ja kuidas seda kasutada\nZytiga on eesnäärmevähi ravis kasutatav ravim, mille toimeaine on abirateroonatsetaat. Abirateroon pärsib hormoonide tootmiseks vajalikku ainet, mis reguleerib meeste omadusi, kuid on seotud ka vähi suurenemisega. Seega takistab see ravim tuumori progresseerumist eesnäärmes, suurendades eluiga.\nEhkki Zytiga abirateroon põhjustab neerupealiste loomulikemate kortikosteroidide tootmist, on tavaline, et arst soovitab ka koos kortikosteroidravimeid, et aidata vähendada eesnäärme põletikku ja parandada sümptomeid, näiteks urineerimisraskusi või iiveldustunnet. näiteks täispõis.\nSeda ravimit on saadaval 250 mg tablettidena ja selle keskmine hind on 10–15 tuhat reais pakendi kohta, kuid see on lisatud ka SUS-ravimite loendisse..\nZytiga on näidustatud eesnäärmevähi raviks täiskasvanud meestel, kui vähk levib kehas. Seda saab kasutada ka meestel, kellel pole pärast kastreerimist haigus paranenud suguhormoonide tootmise pärssimiseks või pärast keemiaravi dotsetakseeliga.\nKuidas Zytigat kasutada, koosneb 4 250 mg tableti võtmine ühe annusena, umbes 2 tundi pärast sööki. Pärast kasutamist ei tohi vähemalt üks tund toitu süüa. Ärge ületage maksimaalset ööpäevast annust 1000 mg.\nArsti juhiste kohaselt võetakse Zytigat tavaliselt koos 5 või 10 mg prednisooni või prednisolooniga kaks korda päevas..\nSelle ravimi kasutamine võib põhjustada mõnede kõrvaltoimete ilmnemise, millest kõige levinumad võivad olla järgmised:\nSuurenenud rasva sisaldus veres;\nSamuti võib kehas kaaliumi sisaldus väheneda, põhjustades lihasnõrkust, krampe ja südamepekslemist..\nÜldiselt kasutatakse seda ravimit arsti või tervishoiutöötaja, näiteks meditsiiniõe järelevalve all, kes hoiab silma peal nende kõrvaltoimete ilmnemisel, alustades vajadusel sobivat ravi.\nZytiga on vastunäidustatud inimestele, kes on ülitundlikud abiraterooni või selle valemi mõne koostisosa suhtes, samuti raske maksapuudulikkusega patsientidele. Ravimit ei tohi manustada rasedatele ega rinnaga toitmise ajal..


Ischgl mäeolud-pilet ja majutus\n29. sept 2015 11:21\njaanuari lõpus plaanis 5-7 pealise kambaga Austriasse Ischgl suusakeskusesse minna. Ehk on siin kedagi, kes seal varasemalt käinud ja oskab soovitusi jagada mõnes küsimuses:\nUurides mäepiletite hindasid jäi silma, et pakutakse kahte suusapassi: SILVRETTA SKI PASS (€273.50) ja VIP SKI PASS (€233.00)Tegemist siis 6.päevaste passidega. Saan aru, et soetades Silvretta ski passi saab lisaks Ischgl/Samnaun keskustele sõita ka Galtür, Kappl and See keskustes. Aga kas on mõtet? Mäe kaarti vaadates on Iscghl piisavalt suur ja 6. päevaks enam kui küll?\nSuurem osa sõidavad meil offpistet ja rajad väga ei tõmba, seega offpiste võimalus on kohustuslik. Oleme kuulnud, et Ischgl on väga ülerahvastatud ja puudri-olud praktiliselt puuduvad Kas on ka nii?\nEnne kui sukeldun internetiavarustesse majutust otsima on ehk kellelgi kohe soovitada apartmenti? Võiks olla jalutuskäigu kaugusel keskusest (suurematest suusaliftidest), köögi ja võimalusel saunaga. Või teab keegi mingit kohaliku kodulehekülge, kus kodumajutust pakutakse.\nAbsoluutselt igasuguse info eest juba ette tänulik :)\n6. okt 2015 12:14\nKui ei ole just väga sportlikud ja nõudlikud suusatajad, siis piisab Ishcgl / Samnaunist rohkem kui küll - tegemist on ikka suure kuurortiga, lisaks peab arvestama, et Šveitsi poolele minek / tulek võtab päevast jupi aega ära. Küll aga on nad mõlemad üsna rahvast täis, s.h ka jaanuari lõpus - selles mõttes on kõrvalmägedel kindlasti rahulikum.\nKuivõrd ise ei tegele, siis vaid silma järgi hinnates - võrreldes mõne teise kuurortiga on seal offpiste sõitu kindlasti vähem näha - eeldan, et see on tingitud kehvematest võimalustest. Rahvast on muidugi palju, eriti tüüti on õhtupoole Samnaunst tagasitulek.\nOlen ise olnud http://www.gradiva.at/, julgen soovitada. Aga nagu kõik Ischglis sees olevad asjad - kallivõitu. Soovitud näitajatega korteri eest (6-7 inimest) arvestage jaanuarilõpus vähemalt ca 2500-3000 euri nädal. Kindlasti eesldab see magamist ka läbikäidavas toas ning üldiselt magamist 2-kohalistest vooditest (s.t DBL on Austrias reegliks). Odavam majutus algab mitmed head kilomeetrid väljapool Ischglit.\nvt ka http://www.trip.ee/content/austria-suusakuurortite-majutus.html\n9. okt 2015 21:34\nwww.ida-ischgl.at. Asula servas, 10 minutit liftini. Suusakapid lifti juures, pole vaja majja tassida. Iga päev soome- ja aurusaun, mõnus konte kuumutada peale mäel rassimist.\n12. okt 2015 16:18\nAitäh vastuste eest. Hakkasin ka juba St Antoni ja Myrhofenisse majutust otsima. Eks lähiajal peab otsustama, kuhu ja mis.\n12. okt 2015 19:00\nEi usu, et seal paksult rahvast on, suur kuurort ja jaanuar ka veel... Olime eelmisel aastal märtsis St.Antonis ja nt Lech-Warthi pool oli seal ikka väga-väga laialt ruumi. Majutusega tasub kindlasti juba tegeleda, sest ilmselt on Teil ka hind oluline. Ise olen kasutanud seda kodukat http://www.homeaway.co.uk/\n1. nov 2015 14:03\n40 EURi kuuele päevale lisaks juurde on nii väike vahe. Pigem on see võimalus minna kuskile sinna nõlvale, kus on vähem rahvast. Tobe on ühel hetkel alla jõudes avastada, et oih, ma ei saagi selle tõstukiga üles. Kõik Austria kuurortid on suured. Seal polegi sellist kohta, kus oleks vähe rahvast... Suuremad puudri võimalused on siiski jah St Antonis. Eelpoolmainijatel õigus- sellises kohas sellistel tingimustel käid appartemendi eest välja nädalas 3-4 tonni. Samas 5-6 kilti eemal saad öömaja kätte 1000-1500 eest. Kui 40 euri piletina on liiga palju maksta, siis 1500 ööbimise eest on ikka selline raha,mida ma küll üldse pole nõus välja käima. Pigem elan kaugemal. Mõned lingid, kust saaks leida ööbimist: http://www.bergfex.com/ischgl/unterkuenfte/ www.Booking.com\n1. nov 2015 16:08\nMujal külades: Galtür, Kappl and See; on majutus tunduvalt odavam kui Ischglis endas. Suusabussid sõidavad tasuta külade vahel piisavalt tihti nii hommikul kui õhtul. Off-piste oleneb väga palju lumeoludest, kui piisavalt lund ei ole, siis osad pikemad offid, mis tulevad Ischgli ülevalt mööda kõrvalorgusid alla külla, on lihtsalt rohumaad madalamal. Galtüris on super ilus vaade veehoidlale ja ka täitsa kesktasemel offi (üks eriti lahe looduslik pipe, kus sai ka kahjuks luumurru ära nähtud), paljud off'i nõlvad, aga olid kivised ja oleks tahtnud veits paksemalt lumekatet. Galtür on võrdlemisi madal.\nNB1! kaardimakstega on mingi jama seal, ainult Master deebet sobib. Visa ja Maestrot ei tunnistanud ükski pood, ega suusapassi müügikoht. Õnneks meil seltskonnas üks inimene oli Mastercardi omanik. Afterski jaoks võtke sularaha.\nNB2! Sveitsi poolele sõitke seljakotiga, alko (gin,rum etc) on väga odav seal.\n1. nov 2015 21:05\nSelle viimase soovituse kohta ütlen seda, et Samnaunist tagasi ülesse jõudes puistatakse seljakotid Austria tolli poolt tihti läbi. Seega tasub jälgida, et palju ja mida tuuakse. Märtsis sai Kapplis peatutud. Kuna oli auto siis polnud probleeme Ischglise saamisega. Nädalaga sai käidud nii nii Kapplis, Ischglis kui ka See-s suusatamas. Ischgli kõrval tunduvad need teised nagu mahajäetud, seega nautisin seal sõitmist rohkem isegi.\n1. nov 2015 22:34\nMillal see probleem nende kaartidega oli? Lähen dets lõpus, siis tean arvestada. Kusjuures kevadel Söllis polnud kellelgi mingite kaartidega probleeme- kas see on ainult Ischgli teema, või siis Samnauni oma.\n2. nov 2015 11:59\nJaanuar 2015. Sama kaardimakse probleem oli ka kuskil väikelinna kohalikus supermarketis enne Ischglit (Austria, Lõuna-Saksamaa). Samnaunis kaardiga maksmisel probleemi ei olnud ja sulas sai seal ka eurodes maksta.\nKottide puistamist ise ei näinud/kogenud, aga hea teada.\n3. nov 2015 10:40\nAustria toll on eriti õhtupoolikul mäeharjal piiril täitsa olemas. Olen ise samuti näinud kottide ülevaatamist, jäi siiski mulje, et lisaliiter schnappsi neid eriti ei häirinud. Pigem olid teemaks luksuskaubad - kallid kellad, ehted, disainerriided, sigarid, parfürmeeria jms, mis Samnaumis samuti väga soodne tänu maksuvabastusele. Aga selge see - kast konjakit seljakotis võib probleemiks osutuda, sellisel juhul tollimaks koos lisadega kindlustatud. Ischgli kodukal ka selle kohta info olemas http://www.ischgl.com/en/dutyfree-shopping-samnaun-switzerland. Aga ega nad kõiki vaata - näo järgi ilmselt. Uus kuldkell käe peal võib tähelepanu tõmmata.\n3. nov 2015 14:54\nKopsik, kas Sa tead ka midagi kaartimakseraskustest?\n3. nov 2015 16:32\nOleme olnud Zell-am-See ja Kapruni kandis,on olnud probleeme kaardimaksetega.Mõni ei taha aksepteerida väikemakseid,alla5-10euriseid.Zimmerites ja Penzionites on sullis parem maksta,pole terminale.Saksa ketid,a-la Lidl,Penny,Aldi,Norma ei võta meie kaarte.Ja veel,tütar sõitis Kaprunis lauatades oma Swedi kaardi pilbasteks.Aga,edu.\n4. nov 2015 16:18\nIschglis (ega ka teistes suuremates Austria kuurortites) minul küll kaardimakseprobleeme pole olnud (kasutan Maestro deebetit ja Visa Gold ning Amex Gold krediitkaarte), s.t mitte rohkem kui Alpi suuremates kuurortites ikka. See omakorda tähendab, et mäepileti, suurema suusalaenutuse, mäerestorani, toidupoe, suurema ööklubi ja kallimate külarestoranide eest saab üldjuhul alati kaardiga maksta (s.h krediitkaardiga), Amexi peale kipuvad aeg-ajalt jonnima. Majutus (v.a kallimad hotellid) ja väiksemad baarid on valdavalt krediitkaardivabad ning deebetitest läheb paremal juhul kaubaks (kohalik) Mastercard/Maestro. Olin Ischglis küll viimati paar aastat tagasi aga raske uskuda, et sellise kategooria kuurortis asi hullemaks läinud on, pigem hakkavad nad ka Alpides üldiselt normaalsele maailmale selles kontekstis iga aastaga üha rohkem järgi jõudma. Ehk mingis ajutise iseloomuga süsteemihäired?


Et siis see võistlus :) – Oja Talu krahvinna\nby kuut6bine - elu, fotograafia, tort - detsember 27, 2016\nSuht nõme minust, et ma end siia kirjutama jälle jupp aega pole ajanud, aga püüan siis kokku võtta, mis vahepeal toimunud on. Eelmises postituses palusin teilt hääli ühel fotokonkursil oma tordikesele. Julgen arvata, et mõni lugeja kindlasti andis ka, seega – suur, suur aitäh! Võitsin vahevõistluse kohe esimesel nädalal! 🙂\nTänu sellele, et võitsin, kutsuti mind tv3-e ise auhinnale järgi ka, mis tähendas seda, et tuli Tallinna minna. Tühjade kätega ma ei läinud, kuna neil mulle nii tore kingitus oli, siis arvasin, et oleks viisakas midagi neile ka viia – tegin pisikese trühvlikarbi.\nKohale jõudes olin jube närvis, sest teadsin, et nad filmivad ja pildistavad ka, nimelt oli vaja Seitsmestesse Uudistesse väike klipp teha. Aga kuna minu avaliku esinemise, eriti kaamera ees, oskused ei ole just kiita, siis noh.. higistasin ja punastasin seal ikka korralikult 😀 Aga mind võeti nii hästi vastu, inimesed olid väga toredad ja sõbralikud ja mul oli seal ainult rõõm olla. Ja peab mainima, et see auhind (Electroluxi saumikser siis) oli ausalt väärt Tallinna kohale sõitmist, sest\nSee on tõesti super! Tegin sellega pühapäeval brokkolipüreesuppi ja püreestamine oli sellega tõsine nauding. Näiteks minu vana saumiksriga oleksin ainult und võinud näha sellest, et otse potis supi ära püreestada saan 😀\nMe käisime Tallinnas Gemossis kaaaa! I’m in love with this place now, sain endale suure lõikelaua, uue kokanoa, mis on kvaliteetne ja terav, erinevalt mu eelmistest maxima paarieuristest :D, trühvlikahvli sain veel, mida ma Võrus veel kuskil müügil näinud pole, soolahelbed ka, mida samuti kuskil müügil näinud pole. Mul on ikka parim mees, võib lõpmatuseni minuga sellistes poodides käia ja kannatab ära, et ma olen sõltuvuses köögitarvikute (eriti muidugi kondiitriomade) ostmisest ja tellimisest! Minu suurim fänn <3\nNüüd aga väike palve teile – hääletamine ei ole lõppenud, vaid kestab edasi. Hääletada saab iga päev ja ma oleksin niiii-niiii õnnelik, kui peaauhinna ka võidaksin. Päriselt, küsige ükskõik milliselt mu lähedaselt inimeselt, et kas ma olen neid surmani ära tüüdanud jutuga “mul oleks niiii väga miksrit vaja” või jaa? Mu käsimikser lihtsalt kuumeneb totaalselt üle! Ja see on otseses seoses sellega, millised mu küpsetised välja näevad, sest näiteks asjad, mis pikemaaegset vahustamist tahavad saada, lihtsalt ei saa seda, sest mu mikser plahvatab enne käes 😀 Ja teiseks saaks ma ka kringliteo palju tõsisemalt ette võtta, sest sellega segades saaks pärmitaigna palju ühtlasemalt segatud.\nKui veensin teid nüüd piisavalt, siis link on siin:\nJa minu tort on endiselt vaarika-šokolaaditort, mis on alt lugedes kaheksas! Iga hääleke aitab mind unistusele nii palju lähemale. Ja ma luban, et kes mind sellega aitab, neile pole mul probleemi midagi tänutäheks ka küpsetada. 🙂


Lemminkäinen pidi võitjakohalt taanduma\nKaks aastat on kestnud Aruvalla-Kose teelõigu projekteerimise ja ehitamise hange. Augustis otsustas maanteeamet hanke kohtuvaidlustesse sumbumise tõttu tühistada. 500 miljonit krooni maksva teelõigu hankega sooviti alustada puhtalt lehelt. Kuid tühistamise otsus vaidlustati ning asjaosalised lubasid vaidlustada ka uue hanke väljakuulutamise.\nMaanteeametile olid jäänud ainult halvad valikud ning eelmisel nädalal võeti vastu uus otsus, millega kuulutati võitjaks Nordecon Infra. Majandusministeerium kinnitas nädala lõpus ameti otsuse.\n"Lihtsalt öeldes sigadus, aga me ei karda kasutada ka sõnu "võimalik korruptsioon". See võib olla üks põhjuseid, miks maanteeamet nüüd sellise otsuse tegi. Vähemalt ei ole - eriti varem toimunu valguses - selle otsuse loogika mõistetav," sõnas Lemminkäinen Eesti juhataja Sven Pertens.\nJuunis valis maanteeamet riigihanke võitjaks 484 miljoni krooniga odavaima pakkumise teinud Lemminkäinen Eesti, Teede REV-2, Trefi ja Teede Tehnokeskuse ühispakkumise. Teiseks jäi Nordecon Infra ning Ramboll Eesti pakutud 506 miljoni kroonine hind.\nNordecon Infra vaidlustas seejärel maanteeameti otsuse riigihangete vaidlustuskomisjonis ning sai sealt positiivse otsuse. Seejärel kaebas amet vaidlustuskomisjoni otsuse halduskohtusse. Ka odavaima hinna teinud ühispakkujad pöördusid halduskohtusse.\nMaanteeamet otsustas augustis hanke tühistada, kuid nüüd tunnistas Nordeconi võitjaks.\nNordecon Infrast öeldi eile, et kuna hankemenetlus on veel pooleli, siis ei soovita teemat kommenteerida.\nMaanteeameti otsusele järgneb kohtuvaidlus, läheme sellega kindlasti lõpuni välja. Ühispakkujad Lemminkäineni juhtimisel ei ole midagi valesti teinud. Meid on tunnistatud hanke reegleid järgides edukaks kui hinnalt parima pakkumuse teinud pakkujat. Maanteeamet on käesoleva ajani ka oma hankemenetlust ja otsuseid kaitsnud. Seetõttu on Nordeconi edukaks tunnistamine nüüd rohkem kui kummaline ja meie suhtes äärmiselt ebaõiglane.\nMaanteeameti hindamiskomisjoni liikmetelt võiks küsida, kas nad ise peavad oma otsust õiglaseks ja seaduslikuks.