Pariis – Vikitsitaadid\nJean-François Raffaëlli. Les Champs-Élysées\nFrits Thaulow, "Madeleine'i bulvar Pariisis" (1896)\nElin Alfhild Nordlund, "Tänavavaade Pariisis" (1889)\nCharles Courtney Curran, "Pariis öösel" (1889)\nMaria Slavona, "Majad Montmartre'il" (1900)\nAnna Palm de Rosa, "Boulevard des Capucines" (1903)\nKarin Luts, "Pariis. Maja rõduga" (1955)\nPariis on Põhja-Prantsusmaal Seine'i jõe kaldal paiknev linn, Prantsusmaa pealinn.\npole sõber igaüks kes hõikab sulle "Hõi!"\niga libe moodustis ei ole taluvõi\nKõigist rahvustest, keda olen näinud, hoidku taevas mind kõige enam prantslaste eest! Oma neetud latramise ja viisakustega ning nahast väljapugemisega, et oma kodumaale au teha (nagu nad oma külalislahkust ise nimetavad), mis aga tegelikult pole midagi muud, kui edvistamine, on nad nii tüütud, et oleksin tuhat korda meelsamini nõus veetma oma elu hotentottide hulgas, kui veel kord oma jalga Pariisi tõstma. Hotentotid on kasimatu rahvas, aga nende kasimatus on enam välispidine, kuna Prantsusmaal ja mõnede muude rahvaste juures, keda ma ei taha nimetada, on kogu roppus nende sees ja selle lehk on minu mõistusele vastikum kui hotentottide hais minu ninale.\nHenry Fielding, "Tom Jones", kaheksas raamat, XV peatükk, tlk Valda Raud\n[Aramis:] "Härra, ma arvan, te ei ole loll, ja kuigi olete Gascogne'ist tulnud, siiski te arvatavasti teate, et taskurättidel ei tallata ilma põhjuseta. Kurat võtaks, Pariis pole ometi batistiga sillutatud!" (lk 44)\nNiisiis oli Saint-Antoine'i eeslinn ja tänav rahvast tungil täis, sest tähtsate hukkamiste päevil jaguneb Pariisi elanikkond kahte liiki: ühed, kes tahavad näha hukkamõistetute möödumist — need on tagasihoidlikud ja õrnasüdamelised ning tunnevad äsja vastu filosoofilist huvi —, ja teised, kes tahavad näha hukkamõistetute surma —, need on sellised, kelle südamed janunevad vapustavaid elamusi. (lk 435)\n"Ka kahe sõja vahel oli siin veel palju rohkem ruumi. Nüüd on jäänud ainult väike sillapea — Prantsusmaa. Või kui veel täpsem olla, siis ainult Pariis, piiratud linn. Inglismaa on alati seisnud eraldi ja pole kunagi võõrastest hoolinud. Saksamaa lamab purustatult ja löödult, samuti ka Itaalia. Hispaaniat ei taha ma üldse nimetada."\nKarl Ristikivi, "Lohe hambad", Lund, 1970\nLäksin tänavale päris uimasena. Seal nägin üht oma elu kõige kummalisemaist vaatepiltidest — tõepoolest, mäletan seda tänapäevani mingi hirmutundega. Igal pool tänaval oli tantsivaid naisi. Inglise naistel pole kombeks avalikus kohas tantsima hakata, niisugune reageering on omasem Pariisile ja prantslastele. Kuid seal nad olid, naersid, hõiskasid, siiberdasid, isegi hüppasid meeletus rõõmuorgias — peaaegu loomalikus naudingus. See oli jube. Oli tunne, et kui seal oleks juhtunud olema mõni sakslane, oleksid naised talle kallale sööstnud ja ta tükkideks kiskunud. Arvatavasti mõned naised olidki purjus, kuid nad kõik nägid sedamoodi välja. Nad tuikusid, vaarusid ja röökisid. (lk 292-293, Esimese maailmasõja lõpp)\nMontmartre’i palveränduritest paarsada meetrit allpool asub Pigalle oma kabareede, lõbumajade ja igasugu hangeldajatega. Pariis on püha linn, kuid samas ka hukatuse linn. Nii see on alati olnud, ja nõnda jääb see ka arvatavasti maailma lõpuni.\nFanny de Sivers, "Kiriku vanem tütar", Eesti Päevaleht/Estniska Dagbladet 23.08.1978,rmt: Fanny de Sivers, "Vaatlusi maailmale Pariisist. Kogutud teosed III". Koostanud ja toimetanud Arne Hiob. Gallus 2020, lk 71\nPariisist ei näinud ta muud kui raudteejaama aknast paistvat kohvikuesist, vihmast ligunenud varikatust, laudu kõnniteel, kastidesse istutatud põõsaid nagu turiste peibutaval reklaamplakatil, lisaks pikki jaamaperroone, kus ta kõmpis tema kompse kandvate jässakate sinises vormirõivas pakikandjate kannul. Viimaks astus ta magamisvagunisse, et sõita Rooma. Pariisi võib teinekord tagasi tulla, mõtles Tom. (lk 31)\nSeejärel tegi Tom rõskes uduses detsembriõhtus jalutuskäigu. Ta kõndis, pea püsti, naeratus näol. Talle meeldis Pariisi õhkkond, millest ta oli nii palju kuulnud, talle meeldisid käänulised tänavad, halli fassaadi ja katuseaknaga majad, lärmakad autopasunad, avalikud pissuaarid, mida oli igal pool, kirevaid teatrikuulutusi täis kleebitud sambad. Tom tahtis Pariisi aegamööda sisse elada, mitu päeva selle õhkkonnaga harjuda, enne kui läheb Louvre'isse, Eiffeli torni või mujale. (lk 86)\nTa läks õuepimedusse ja seadis sammud tuledesäras hiilgava Triumfikaare poole. Oli kummaline tunda end ihuüksi ja samas suure summa osana nagu äsja peol. Seesama tunne valdas teda ka Notre-Dame'i ees väljakul rahvamurru äärel. Inimesi oli nii palju, et katedraali polnud lootustki pääseda, aga võimendid kandsid muusika selgesti väljaku igasse ossa. Prantsuse jõululaulud, mille pealkirju ta ei teadnud. "Püha öö". Harras jõululaul, kohe seejärel elurõõmus särtsakas viis. Meeshääled. Tomi kõrval seisvad prantslased paljastasid pea. Tom tegi sama. Ta seisis, selg sirge, nägu tõsine, kuid valmis naeratama niipea, kui keegi peaks teda kõnetama. Tomi valdasid samasugused tunded nagu laeval, ainult veel tugevamad, ta oli tulvil head tahet, oli härrasmees, kehe minevikus polnud ainsatki räpast saladust. Ta oli Dickie, heatahtlik lihtsameelne Dickie, kes oli valmis igaühele naeratama, igale küsijale tuhat franki pihku pistma, vanatoi nuiaski raha, kui Tom katedraaliväljakult lahkus, ja Tom andis talle krabiseva sinise tuhandefrangise. Vanatoi nägu venis laiale naerule ja ta puudutas mütsiserva. (lk 88)\n[Herzen:] Mäletate neid piltmõistatusi, kui me lapsed olime? Neid joonistusi, kus midagi oli valesti: ilma seieriteta kell, vari, mis läheb vales suunas, päike ja kuu ühel ajal taevas. Ja pildi all oli küsitud, mis on sellel pildil valesti. Inimene, kes istub loengus su kõrval, kaob üleöö, keegi ei tea midagi. Avalikes parkides süüakse erineva maitsega jäätist, nagu tavaliselt. Mis on sellel pildil valesti? Vennad Kritskid kaovad tsaari portree solvamise pärast, Antonovitš ja tema sõbrad salaseltsi moodustamise pärast, mis tähendab, et nad kohtusid kellegi juures pamfleti lugemiseks, mida Pariisis saab tänavalt osta. Noored mehed ja naised lähevad uisuväljakul paarikaupa nagu luiged. Poolakate rivi läheb jalaraudade kolinal piki Vladimiri teed. Miski on pildil valesti. Kas te kuulete? Teiegi olete pildil.\nTom Stoppard, "Reis", II vaatus\nSõita oma naisega Pariisi on sama mis sõita oma samovariga Tuulasse.\nPärit leheküljelt "https://et.wikiquote.org/w/index.php?title=Pariis&oldid=81089"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 21:16, 4. veebruar 2022.


Vassiljev: tervishoiu rahastamine pole jätkusuutlik ja vajab ümberkorraldusi - DELFI\nVassiljev: tervishoiu rahastamine pole jätkusuutlik ja vajab ümberkorraldusi\nViktor Vassiljev lahkumas haigekassastFoto: Siim Lõvi\nHaigekassa nõukogu liige doktor Viktor Vassiljev rõhutab, et vaatamata nõukogu tänasele otsusele tervishoiutöötajate palgatõusuks, ei ole tervishoiu rahastamine jätkusuutlik ja vajab ümberkorraldusi.\n"Olemasoleva tervishoiusüsteemi rahastamine ei ole jätkusuutlik," märkis Vassiljev. "Meil on valida kaks teed, kas vähendame teenuste kättesaadavust või laseme haigekassa veel rohkem miinusesse. Nõus ei saa olla aga kummagi variandiga, sest see oleks suur löök elanikkonnale."\n"Praegusel kujul saavad tervishoiutöötajad viis protsenti palgatõusu, mis on solidaarne üldise avaliku sektori palgatõusuga ja peaks katma elukalliduse kasvu. See aga ei lahenda sisulisi probleeme tervishoius, sest ümberkorraldamist vajab kogu süsteem," sõnas Vassiljev.\nVassiljev rõhutas, et perearstid ühinevad streigiga, et neile võimaldataks patsientide paremaks ja kiiremaks teenindamiseks teine pereõde.\n"Me peame aru saama, et arstide streigi peamiseks põhjuseks on juhtida tähelepanu just sellele, et tänane tervishoiusüsteem on ebaefektiivne ja vajab olemuslikku muutust. Arstid tunnevad siirast muret Eesti tervishoiusüsteemi tuleviku pärast," rääkis Vassiljev.\nHaigekassa nõukogu otsustas täna tõsta õdede ja hooldajate palkasid järgmisel aastal kuue protsenti võrra ja arstidel kolme protsendi võrra.\nÕdedele ja hooldajatele palka juurde\nJüri Teras: Eesti meditsiini kaks valikut\nTallinna Ülikooli kantslerina asub tööle Hannes Danilov


T- tsoon - Perekooli Foorum\nEsileht › Ilu › T- tsoon\nTeema: T- tsoon\nHei, t-tsoon hakkab poole päeva pealt juba häirivalt läikima. Soovitage tõesti head ja toimivat toodet, mis oleks matistav, poore ahendav vms. Meigialuskreem ei aita, matistav puuderkreem ja puuder ka mitte.\nMinu rasusele nahale mõjub päris hästi Sensai puhastusvaht Silky Purifying\nStep 2 Cleanse & Purify Creamy Soap.\nHommikul meigi kinnituseks veidi tolmpuudrit probleemsetele kohtadele vajutada (mitte vaid kergelt pintsliga üle näo pühkida).\nAga ega päris kinni seda rasueritust ei pane seegi – aeg-ajalt päeva jooksul tuleb ikka salvrätiga otsaesist tupsutada.\nPüsivat tulemust loota ei ole, kõik töötab seni, kuni sa neid kasutad. Matistavat setting sprayd oled proovinud?\nMa olen ise teinud sellise järelduse, et mul teeb kohv näo rasuseks. Nendel päevadel, kui kohvi tööl ei joo, püsib nahk ilusti matina. Kui joon tassi-kaks on kindel, et olen päeva lõpuks korralik õlilaik hoolimata setting spay’st ja aluskreemist, mis matina peaks hoidma.\nVeab sul siis, et alles poole päeva pealt hakkab läikima. Minul on 2-3 tundi vist maksimum. Ja vahet pole üldse, kas ma panen alla neid matistavaid kreeme (aluskreem, jumestuskreem, fixing spary).\nMis nagu VIST töötab veidi paremini on Sebamedi matistaja, aga nagu ma ütlen, ega see tulemus ka üle 3 tunni ei püsi.\nKui keegi teab imerohtu, andku tulla, olen ikka väga palju proovinud kõike.


Tartu Loodusmaja ornitoloogiaring, Lille 10, Tartu (2021)\nHome > Estonia > Tartu > Tartu Loodusmaja ornitoloogiaring\nTartu Loodusmaja ornitoloogiaring Meie oleme Tartu Loodusmaja suurimad linnuhuvilised, kes kohtuvad korra nädalas ja arutavad aktuaalseid linnu-uudiseid.\neoy.ee Ornitoloogiaühing teeb sel aastal hanede seiret ning kutsub vabatahtlikke linnutundjaid osalema hanede loendamisel aprillis ja mais üle Eesti.\nTänases ringitunnis pühendasime oma näpuoskused Eestile :)\nSakslaste pesakaamera jälgib jäälindude pereelu: https://www.vivara.de/eisvogel-webcam\nTäna veetsime tunni tegusalt - viltisime, joonistasime ja voltisime sulelisi ning klopsisime pesakaste kokku.\nOrnitoloogiline kuldvillak küttis kirgi ja jagas tarkust!\n2012 sügisel Kablis\n2014 kevad Matsalus\nVigastatud rohunepp Tähe tänavalt 10.09.2015\n2015 sügis Mehikoormas\nVaibla rõngastuslaager 2015 suvel\n2014 september Kablis\n13.10.2012 Sügisretk Võrtsjärve ümbruses\nLinnulaager 1.-3. mai 2014 Läänemaal\nWatch thousands of birds fly in tight formation—a mesmerizing behavior known as a starling murmuration.\nTäna tegelesid ornitoloogiaringi õpilased üheskoos lindude toidumaja meisterdamisega. Disainile hakati mõtlema juba nädala eest (vt eelmine postitus 😉) Tööd jätkus kõigile ja linnumaja sai väga rõõmsanäoline! :)\nIgal toimival klubil on oma logo ning seepärast otsustasime ka endale logo disainida. Kõik ringis käivad õpilased said soovi korral enda nägemuse logost paberile panna. Miks on logol siniraag? Sellepärast, et see lind on Eestis nii haruldane, et meie ringi rahvast on ainult juhendaja Aire teda lapsepõlves kohanud.\nTere tulemast Tartu Loodusmaja ornitoloogiaringi lehele. Edastame siia pilte ja ülevaateid oma viimastest tegemistest ning jagame ka põnevaid linnu-uudiseid.\nTartu Loodusmaja ornitoloogiaring's cover photo


Armastusega pianistidest / 18.11.16 Sirp\nTallinna klaverifestival 4. - 12. XI.\nKäes on lumesegune novembripimedus, mille saab üle elada vaid tänu sellele, et miski tekitab eredat sisemist põlemist. Väliselt sama must-valge, ent olemuses muusika lugematuid värve võimaldav klaver passib talvekuuga hästi. Kui praegu kestab III Tallinna rahvusvaheline pianistide konkurss, siis äsja lõppes X rahvusvaheline pianistide festival, mis kannab nüüd uut nimetust - Tallinna klaverifestival. See toimub üle aasta ja esimesest festivalist on möödunud 18 aastat. Tõdesin, et kui olen kogenud midagi poole elu vältel, saab see osakeseks minust. Klaverifestival on alati olnud üks erilisemaid muusikasündmusi - see on maailm, mis oma tuttavlikkuses mõjub turvaliselt, ent millest ei puudu uudsuse pinge. Kuivõrd palju muutsid veel keskastmes õppiva pianistihakatise elu esimesed festivalid: Katsaris, Pletnjov, Hewitt, Aimard, Kovacevich, Lortie jpt. Hinnalisi CDsid sai Pärnu maantee Laseringis toona vaid imetletud ja ei olnud isegi Youtube'i. Tänavune juubelifestival kujunes taaskohtumispeoks festivali algusaegadest tuttavate artistidega. Kuigi oodanuks rohkemgi uusi avastusi, võimaldas taaskohtumine esinejate uuest kunstilisest kvaliteedist ülevaadet saada.\nEsimene kohtumine oli Kalle Randaluga, kelle kaaslased olid ERSO, EFK ja Neeme Järvi. Randalu oli Beethoveni lainel juba eelmisel hooajal ja viis klaverikontserti said festivali avakontserdil täienduseks Beethoveni fantaasia klaverile, koorile ja orkestrile. Eklektilises teoses suutis solist hoida maksimaalset pinget. Randalu on Beethoveni kontsertidele teinud peale mitu tiiru ja tema tase on pidevalt tõusnud. Nüüd leiame ta liigast, kus teisi eesti klaverisoliste veel ei ole. Brahmsi teise kontserdiga mängis ta oma muusikutee parimat mängu. Pärast uhket avaõhtut ilmus peas keerlevate Brahmsi meloodiate vahele millegipärast Beethoveni viienda kontserdi finaali peateema - ehtviinilikuna ja elegantselt artikuleerituna. Kammisin öö hakul YouTube'is läbi kõik suured lemmikud - Brendel, Perahia, Arrau, Zimerman -, aga ükski ei olnud see. Lõpuks jõudsin kevadel salvestatud ERSO kontserdini Randaluga peaosas. See oli tõeline maailmatase - rahulik ja samal ajal otsiv, kaalutletud, polüfooniliselt rikas, vaba ja suure joonega mäng. Sama kvaliteeti sai kogeda ka Brahmsi teises kontserdis ning kuna ERSO ja Järviga nimetatud teost samal ajal plaadistati, oli see parimaid näiteid orkestri-dirigendi-solisti koostööst. Randalu mängust kumab läbi\neesti klaverimängu parim õpetus, mis on saadud Bruno Lukilt. Randalu käe all Saksamaal on omakorda õppinud paljud eestlased. Võiks ju unistada ajast, mil üliõpilased ei peakski tema juures õppimiseks Tallinnast lahkuma.\nNüüd tunnistan üles paar pattu. Nimelt ei õnnestunud mul külastada Imbi Tarumi ja Julia Agejeva Hessi klavessiini-ja positiivoreliõhtut ega Holger Marjamaa ja Joel Rasmus Remmeli džässikontserti. Mõlema kontserdi kohta jagasid tuttavad kiidusõnu. Ka Florian Krumpöcki „Tervitus Viinist" ei jõudnud asjaolude sunnil minuni. Küll aga õnnestus vastu võtta tervitus Argentinast. Selle maa pianistidest tulevad esmalt pähe Argerich ja Baren-boim, ent Nelson Goerneri nimi on neile vääriline täiendus. Goernerit võib kõige paremini seostada Chopini muusikaga, mida kõlas peale Beethoveni Hammer-klavier-sonaadi ka Tallinnas. Varem tundsin põgusalt vaid tema plaate, ent üks asi on kuulata üha lihtsamini levivaid salvestisi ning teine asi kogeda midagi ainukordset, siin ja praegu. Jõuad kont-serdimajja, teed läbi rituaalid kavaostust sõprade tervitamiseni ja naaldud tuttavasse tooli. Saabub vaikus, saal pimeneb ning kuulaja jääb ootama elamust, mis haaraks ta endasse, muudaks seniseid arusaamu ja teda ennast.\nTaaskohtuti ka Hando Nahkuriga, kes esines festivalil viimati kümme aastat nooremana. Nahkur elab USAs ja\nesinemised on teda viinud 22 osariiki. Ta pole unustanud ka kodumaad ja nüüdki tõi ta Kaupo Kikkase Eesti loodusfotode saatel esitusele Tüüri klaverisonaadi. Peale Liszti ja muu klaveriklassika armastab ta ikka veel teha seadeid popmuusikast ning ühendada publikuga lavalt suheldes akadeemiline meelelahutuslikuga. Temas on sarmi ja kogu eklektika tuleb usutavalt välja. Kui varem võis Nahkurit tunda sekst-üle-oktavi haarde-ulatusega virtuoosina, siis praegu on saabunud rahulikumad ajad ja Liszti „Benedictionis" näitas ta üles suurt hoolivust harda kõlapildi vastu. Liszti muusikata ei möödu ükski klaverifestival ja sonaadi h-moll esitas Iisraeli duo Sivan Silver - Gil Garburg. Nendega kohtus festivalipublik neli aastat tagasi, ent selle taaskohtumise asemel oleksin eelistanud mõnd uut artisti. Nii Liszti sonaat, Beethoveni „Suur fuuga" kui ka Bernsteini „West Side Story" tantsud kõlasid ühetaolise, kujundivaese ja maneerlikuna, kuigi mängiti peast ja sünkroonis. See eeldab suurt harjutamist, kuid klaverimäng on ikka vahend, mitte eesmärk.\nFestivali traditsiooniks kujunenud noortegala pühendati tänavu Prokofjevile. Üheksa noort olid tublid ning neist silmapaistvamad Karl Reimand, Evita Lohu ja Sven-Sander Šestakov. Saalitühjus pani aga sügavalt kurvastama, sest 900 kohast olid 880 tühjad. Jäi mulje, et laval on lähisugulasteta orvud, kel ei ole ühtegi sõpra. Festivalipublikuga on kahjuks aastatega üha kesisemad lood ja tipp-artistid on esinenud pooltühjale saalile.\nKaduma on läinud ühisenergia, mis valitses algusaastatel, kus saal oli täis ja õhk põnevusest tihe. Kas XXI sajandi individualism areneb säärases väärsuunas, et kontserdilt saadud koosolemise elamusel ja kordumatul kogemusel ei ole enam mingit väärtust? Boonusena sai festivalipublik vaadata Virge Joametsa koostatud näitust klaverite ajaloost, külastada klaverivabrikut ja näha vestibüülis Alo Põldmäe toodud rariteetseid klavereid. Suur töö on tehtud, kuid ilmselt ei piisa enam sellest, et kunstiline juht annab parima, suure kontserdiorganisatsiooni produtsent teeb ära nõuetekohase ja reklaamiosakond trükib plakatid. Parema turustamise nimel kuluks ära ajurünnak, et kasutada ka esmapilgul tavatuid kanaleid. Kui Tallinna klaverifestival on Balti- ja Põhjamaade suurim, siis tasub teha reklaami nendeski maades, mis asuvad paari sõidutunni kaugusel. Või kaasata noortest vabatahtlikest koosnev\nmeeskond nagu Eesti muusika päevadel. Mini-EMPiga kasvas noore publiku huvi ju hüppeliselt. Noored võiksid tegutseda ühismeedias, levitada flaiereid, korraldada kooliõpilastele kohtumisi pianistidega jne. Eakaaslaste algatuses oleks kindlasti põlvkondlikku usalduskrediiti, mis tooks uut publikut.\nFestivali peaesineja oli Mihhail Pletnjov, kelle kontsert toimus Nordea kontserdimajas. Kasuks ei tulnud see kõlapildile ega publikuarvule, sest peaaegu poole suuremas saalis oli ikka Estonia kontserdisaali jagu rahvast. Esinemine ise oli suursündmus, mille sarnaseid oleks tarvis siin sagedamini kogeda, et professionaalsuseradar ikka töökorras püsiks. Küsimusi tekitas aga keskpärase kõlaga Kawai klaver, mille artist kaasa oli toonud. Vastuse sai Kawai veebilehelt, kus on kirjas, et see firma Pletnjovi alates 2013. aastast heldelt toetab. Klaveri ja saali kiuste oli kontsert ülipõnev. Rahmaninovi teise kontserdi tõlgenduses oli suurt sisemist kurbust ja rusutust, mis haakus teose sisuga harjumatult hästi. Pletnjovi artistlikkus on pigem kauge ja jahe, ent vaimustav on tema suveräänne dirigendi-mõtlemine muusika kujundamisel ja faktuuri haaramisel. ERSO ja dirigent Conrad van Alphen toetasid teda vääriliselt.\nEelviimane õhtu kuulus säravale Angela Hewittile, kes 2000. aastal esitas siin Bachi ..Hästitempereeritud klaviiri" I vihiku. Praegu olid fookuses Scarlatti, Mozart ja Beethoven. Põnevaimaks osutusid Scarlatti sonaadid, mida Hewitt salvestab. Salves on 16 sonaati, ees ootab üle 500. Kuna Hewittil on repertuaaris kogu Bachi looming, mida ta nelja aasta vältel nüüd kõikjal maailmas ära mängida plaanib, saavad ka Scarlatti sonaadid kunagi kindlasti vallutatud. Hewitti mõtteliinid on klassikaliselt selged, ta on suure väljendusjõuga harmooniline isiksus, kes jätab ereda mulje. Kergelt miinuspoolele\njäävad mõnetine etteaimatavus ja pisut liiga ohtrad kõlamuutust reetvad füüsilis-dramaatilised žestid.\nLõpuõhtul esines eredalt ja uudse muusikaga festivali kogenuim külaline ehk kaheksast eesti pianistist koosnev Klaveriorkester. Uudisteostena kõlasid Eespere lüüriline .Põgenemine lapsepõlve" ning Reinvere ülivaimustav ja klavereid oskuslikult kasutav teos „Kommimeistrite jutud". Gavin Bryarsi uudisteosed „Grainger's Woogle" ja „Zaleski's Perfumed Garden" ehk „Zaleski lõhnastatud aed" kujundasid samuti Raoul Kurvitza videokunstiga põneva maailma. Festivali lõpetas Rein Rannapi hoogne seade Mussorgski teosest „Pildid näituselt". „Kiievi võiduväravad" avanesid ja sulgusid, kaheksa klaverdajat kummardasid, värvi-prožektorid lõpetasid töö ja inimesed läksid kodudesse, mõnelgi neist kaasas nädala jagu klaverimänguelamusi, millest peab jaguma järgmise korrani.


Jäägem eestlasteks, aga jookskem siiski Rootsi? – Ebapärlikarp\nMa ei ole ammu poliitikas toimuvat kommenteerinud, ilmselt lakkasin midagi ütlemast pärast seda uut “normaalsust”, mis saabus praeguse valitsusega. Niikuinii on see kõik üks suur facepalm. A nüüd… Ma murdusin. Ma ei ütle, et see on seni kõigi aegade suurim skandaal. Ei. Aga see puudutas mind kuidagi teistmoodi, kui näiteks Martin Helme lepingu sõlmimine advokaadibürooga Freeh Sporkin & Sullivan ning kogu vassimine leppe sõlmimise ümber.\nDeutsche Welle küsis Mart Helmelt intervjuus, kas geid tungivad peale ja ujutavad eesti rahva üle, mille peale olevat Helme vastanud: „Las jooksevad Rootsi. Seal on kõik olemas, kõik vaatavad nende peale viisakamalt”. Helme ise vaatab pigem ebasõbralikult. Nii ta ütles. Mul oleks täiesti kama, kui Mart Helme oleks suvaline vanamees Suure-Lähtrust, sest las inimesele jääda ta silmavaade, seni kuni ta ühiskonnas viha ei õhuta. Aga ta ei ole suvaline vanamees Suure-Lähtrust. Ta on Eesti vabariigi SISEMINISTER!\nOlukorras, kus isegi Eesti president kommenteerib siseministri seisukohti sõnadega (tsiteerin FBst):\nMa ei mõista siseminister Mart Helme varjamatut vaenu meie ühiskonna vastu. Jutt on ju meie oma inimestest – meie politseinikud ja õpetajad, meie loomeinimesed ja ehitajad, meie naabrid, töökaaslased, sõbrad. Ka võhivõõrad, kuid siiski meie inimesed. Nende jagamine ja liigitamine seksuaalse sättumuse, nahavärvi või mõne muu tunnuse alusel õigeteks ja valedeks, meieks ja nendeks, on lubamatu, äraspidine meie põhiseaduse vaimule ja ka inimlikult lihtsalt tülgastav. /—/ Mul on häbi ja mul on kurb, et Eesti inimesed, kes usuvad Eesti põhiseaduses kirjapandut, et seaduse ees oleme oma kodus kõik võrdsed ja kes arvavad seega poliitikute omavoli eest end kaitstud olevat, said järjekordselt teada, et meil on valitsuses minister, kellele Eesti inimeste inimväärikus on vähem oluline tema õigusest kasutada võimupositsiooni teiste alandamiseks. /—/ Selliste seisukohtadega minister ei sobi Eesti Vabariigi valitsusse. Eesti inimesed väärivad paremat. Arutasin seda ka täna hommikul peaministriga, kellele oma seisukoha edastasin.\n… ühesõnaga selles olukorras, kus Eesti Vabariigi presidendil on häbi ja ta arvab, et meie riigi inimesed väärivad paremat kui siseministrit, kes kasutab oma võimupositsiooni teiste alandamiseks, võtab meie peaminister asja kokku sellega, et Mart Helme sõnavõtt on (tsiteerin ERRi): “selles mõttes täielikult ju sisutühi, et ega valitsus ei hakka sellist poliitikat mitte kunagi rakendama, valitsus lähtub oma töös Eesti Vabariigi põhiseadusest, õigusaktidest. Aga lähtub ka koalitsioonileppest, kus ei ole ei EKRE, Isamaa ega Keskerakond mitte kunagi sellistes põhimõtetes kokku leppinud.”\nJÄRELDUS: meil on valitsuses siseminister, kellel on lubatud meediale (KA välismeediale!) ükskõik mis paska ajada, sest tema sõnad niikuinii on sisutühjad, kuna valitsus ei hakka seda paska niikuinii kunagi poliitikas rakendema. Jah, on lubatud, sest mitte midagi peale väikse jutuajamise sellele ei järgne.\nOkei, kui eelnev oli lihtsalt viimaste sündmuste kokkuvõte, siis tegelikult tahtsin jõuda selleni, miks see teema mind väga puudutas. Minu teismeline laps on kasvanud üles sõpruskonnas, kus kõigil on vabadus sündida ükskõik millise nahavärviga, olla hetero, biseksuaalne, gei, pan, trans, mida iganes… ning kanda näiteks meiki olenemata soost. Ta on ka minu suhtumist palju muutunud. Kui veel mõni aeg tagasi ei mõistnud ma hästi kontseptsiooni habemega-naine-kes-on-tegelikult-mees, siis nüüd ma saan aru, et ma ei peagi seda otseselt mõistma. On nagu on ja kui inimene tahab nii olla, aktsepteerime.\nPüüan praegu ette kujutada Mart Helmet siseministrina minu lapse ja tema sõpruskonna/klassikaaslaste seltskonnas kuulamas, mida nad omavahel räägivad… Mina olen neid jutuajamsi kuulnud, sest lapse parimad sõbrannad on tihti meil külas olnud, nad vadistavad köögilaua taga ja söövad pitsat. Nad on maailmale avatud, vähemuste vastu väga tolerantsed ja räägivad sel teemal hästi palju. Ja see nende suhtumine on täiesti normaalne! Lausa positiivne! Mida Mart Helme teeks, kui satuks sellist asja pealt vaatama? Vaataks ebasõbralikult? Ja mida mõtleks?\nKrt, hirm! Vabalt võib ka minu laps või lapse sõpruskonnast olla keegi gei vms (nad on veel noored ja õpivad end ja maailma tundma) ning kui ma selles valguses uuesti vaatan kõike seda, millest just kirjutasin, siis… See tundub tõesti tülgastav ja hirmus.\nTaaskord on nii kohutavalt häbi jagada nende tüüpidega isegi rahvust. Ka Rootsi on kaugel täiuslikust ühiskonnast, aga siin elades tõesti ei kujutaks ette, et selline jama läbi läheks. Nii et palun, kõik kirjud ja sulelised, kes te suudate kõrvuti eksisteerida – tulge ka siia!\nSõnad selle jama iseloomustamiseks on mul ammu otsas, aga ma tahan jätkuvalt teada, mis mõõka Helmed Jüri Ratase pea kohal hoiavad, et see lihtsalt ei ole võimeline neid korrale kutsuma. See ongi piinlik ja mul ongi häbi. Mitte EKRE ja Helmete tõttu, aga selle tõttu, et peaminister suss on. 🤬\nMõõga nimi on peaministri tool. Ilma EKRE-ta Ratasel tooli ei ole. Seega tuleb kõik ära kannatada. Ka siis, kui selle tooli hind on Eesti maine täielik häbistamine. Sellist ministrit ei saa “korrale kutsuda”, korralikus riigis peaks tema “pea veerema”.\nMis tõestab ära selle, et tegelikult pole vahet, kes või mis seal pukis istub, kõge olulisem on ikka see, et seal istuda saaks. See mis mõju kogu tsirkusel riigile ja selle välisele kuvandile on, on kolmandajärguline. Suss ja veel mõned sõnakujundid, mida pole viisakas avalikus ruumis kasutada.


postitatud 26.08.2002 kell 08:35\nMix naised alati keerutavad ja ei anna otseseid vastuseid küsimustele!!!?\npostitatud 26.08.2002 kell 16:08\nMinu meelest mehed täpselt samasugused. Ei anna need mehed samamoodi ausaid vastuseid ja tihti kipuvad samamoodi keerutama nagu naised\npostitatud 26.08.2002 kell 18:04\nUll Miis....sa küsi siis otse ja äkki saad ka siis oodatud vastuse /me ei viitsi küll eriti keerutada ja seepärast vastan ka enda eest.......oleneb ju ikkagi küsiast\npostitatud 26.08.2002 kell 21:55\nHehe..Naiste teema rohkem hehe...las seletavad edu..\npostitatud 27.08.2002 kell 09:33\nMa keerutan küll kah vahel aga seda siis kui ma ei viitsi hakata mehele seletama tuhandendat korda asja millest ta nagunii aru ei saa\nAga ehk ei taheta küsimustele otse vastata kuna need on ebameeldivad vastaja jaoks või ei soovi ta antud teemal rääkida\npostitatud 27.08.2002 kell 14:09\nhmm, ma ütlen küll alati otse asja välja, nii nagu on ei hakka ma midagi keerutama aga olen ka naistelt otse küsinud ning tüüpilised vastused on alati näitex: Ma ei tea....; eks näis...; võib-olla..;\nvaatame...;arvan küll.....(mis on tingiv kõneviis ju).\nEks ole siis mehex ja katsu miskit nendest vastustest välja lugeda\npostitatud 27.08.2002 kell 14:55\nsee keerutamine on vastik jah\npostitatud 29.08.2002 kell 11:06\nHea teema Selle peale ma küsiks ka, miks mehed kunagi õiges kohas õigeid asju välja ei ütle. Ok, ma tunnistan, et ma vahest keerutan. Aga see tuleneb ikke meestest.\npostitatud 29.08.2002 kell 11:10\nok, aga mida mehed tegema peaksid, et sa ei keerutaks?\npostitatud 29.08.2002 kell 13:07\nOk, aga mida naised tegema peaksid, et mehed ei keerutaks?\npostitatud 29.08.2002 kell 13:10\ntüüpiline näide keerutamisest. mina ütlen et ma üldjuhul ei keerutagi...\npostitatud 29.08.2002 kell 13:14\nMa keerutan ennast vahel peegli ees, mehe ees aint siis kui mõni uus hilp on, vohh\npostitatud 16.09.2002 kell 22:17\nküsiks siis otse välja\nsexi saab või ei saa\ntahaks ka otsest vastust...\nmillegipärast "kahtlen" et jaatavat vastust ei tule\npostitatud 16.09.2002 kell 23:29\nkui jutt ntx sügavamatu tunnete peale läheb, siis keerutavad sellepärast, et teisele mitte haiget teha... kuigi tavaliselt see hoopiski vastupidise effekti annab\npostitatud 28.09.2002 kell 13:37\nAlati see ikka nii kah ei ole. Minuga on jälle see jama, et ütlen alati kõik otse välja. Ei oska keerutada. Ja sellega teen ma kardan, et isegi rohkem haiget teistele, kui teeksin seda keerutamisega. Või kuidas?\npostitatud 28.09.2002 kell 13:44\nUll Miis, ju naised poliitiliselt enam haritud on siis. Vaadake poliitikuid, küsimusele, millele saaks vastata ühe sõnaga, kuuled vastuseks pool tundi diplomaatilist joga ja vastust ikka ei saanud.\npostitatud 28.09.2002 kell 13:48\nTom, ära üldista. Mina olen jälle tihti liiga otsekohene...eriti reaalis ja sellest ka suurt jama tuleb. Paljud küll tahavad tõtt ja otsekohesust, aga kui seda tõtt neile öelda ja olla otsekohene, saavad nad haiget või solvuvad. Mõni lõpetab üldse suhtlemise ära\npostitatud 28.09.2002 kell 13:49\n.... küsi siis otse ja äkki saad ka siis oodatud vastuse.....oleneb ju ikkagi küsiast...\nLi-li, väga õige tähelepanek. Vastus on alati küsijat väärt. On üks erand. See käib inimeste, mitte poliitikute kohta.\npostitatud 28.09.2002 kell 14:03\nTiina, mul ju rõhuasetus mujal oli, mitte naistel.\nTegelikult kõik keerutavad, mehed ehk sagedamini veel.\nMeenub üks lugu... Mees traktoriga põllul, kultiveerib põldu. Jõminas peaga sõidab elektriliiniposti maha. Kutsutakse järgmine päev *kohvile*. Küsitakse:"...kuidas siis nii, kas jälle olid purjus..." , mees vastu:"...no krt., eelmine aasta seda posti seal küll ei olnud..."\npostitatud 28.09.2002 kell 14:09\nVabanda Tom, et valesti su postitust mõistsin.\nAga jah, keerutajaid on nii meeste kui naiste seas. Ja palju oleneb ka ju olukorrast või situatsioonist. Vahel tahaks otse öelda, aga pead lihtsalt läbi lillede ütlema või vaikima. Aga alati püüan olla nii otsekohene kui võimalik. Valet ma üldse ei kannata. Enne võib inimene öelda, et ei kommenteeri seda või ei taha vastata, aga valetada pole kah mõtet. No see oli nüüd veits teemaväline, sest jutt oli keerutamisest siin\npostitatud 02.10.2002 kell 00:23\nTead... kui piisavalt kaua keerutada siis saab teine inimene rohkem haiget kui kohe ja otse välja ütledes.\npostitatud 13.10.2002 kell 16:33\nmina ei tea miks naised keerutavad(sest ise olen otsekohene) a ma arvan et sellepärast, et ei julge tõtt välja öelda või... jah enam ei oska midagi oletada.\npostitatud 13.10.2002 kell 16:43\nVõimalusel ma ei keeruta, sest mulle hakkab lihtsalt vastu ... aga valus on vaadata selle inimese nägu, kellele olen otse välja ütelnud. Ja ära arva, et ainult sõiman ... lihtsalt ütlen seda mida nad isegi teavad aga ei soovi millegipärast endale tunnistada. Ja kui kuulda seda teise suust ... kas ei ole siis valus?\npostitatud 13.10.2002 kell 16:46\npostitatud 13.10.2002 kell 16:59\n22 päringut, mis võtsid aega 0.0162129 sekundit


FOTOD: 12. USS Security - Kalev Jahtklubi kolmapäevaregatil möllas äike ja paistis päike! - Sport\n12. USS Security - Kalev Jahtklubi KolmapäevaregattFoto: Piret Salmistu\nNagu eelmisel nädalal selgeks sai, siis kostitab august USS-KJK Kesknädala regatte korraliku tuulega. Tõsi, mõningatel hetkedel võib tunduda, et tuult on isegi üleliia, kuid asi on siiski maitses! Ja maitse üle on aegade algusest ainult vaieldud.\nSel korral olid end suuremate tülideta ning üksmeelselt stardiliinile sättinud 33 kodumaist meeskonda ning 11 idanaabrite võitluslikku tiimi. Nimelt on sel nädalal terve laevastik venemaa purjetajatega pardal võistlemas Eesti ja Soome vetes ning nii palusidki väliskülalised KJK regatitoimkonnalt luba meie regatiga liitumiseks. Loa nad said ning meeleoluka ning meeldejääva regati pealekauba!\nStardihetkel puhus meeldiv läänekaarte tuul ca 5 meetrit sekundis ning tõotas tulla hoogne, kuid mitte liiga rutakas võidusõit. Suurtele ehk kahe esimese grupi jahtidele oli võistluseks ette antud rada, mis kulges Pirita jõe suudme lähistelt Katariina kai poini, sealt Kuulimuna toodrini, tagasi Katariina kai juurde ning lõpetuseks finishisse jõel. Veidi väiksematel ehk kolmanda ja neljanda grupi jahtidel tuli läbida üsna sarnane rada, kuid sellise erinevusega, et Kuulimuna juurest sõideti otse finishisse. Õigem oleks küll öelda, et pidi sõidetama otse finishisse. Juhtus aga nii, et LYS grupi purjekatest luges rada õigesti vaid jahtlaev Kaija, kes lõpetas regati mäekõrguse eduga auväärt konkurentide ees. Tüdrukud on terased! Au ja kiitus enestele kindlaksjäämise eest, et suudeti purjetada oma sõitu, vaatamata sellele, et kogu laevastik kulges teist distantsi!\nSeekordne sõit pakkus aga lisaks rajalugemise testile ka korralikke ellujäämiskursusi. Nagu öeldud, oli stardihetkel tuuleolukord igati rahulik, kuid taamalt paistsid välgusähvatused, mis katsid kogu Tallinna lahe rannikuserva, olenemata, mis suunas vaadata. Looduse vaatemäng pani hinge kinni pidama, kas see toretsev välkude pillerkaar tuleb ka purjetajaid ehmatama või möödub kaugusest ning jätab mulje, nagu kehvasti ülesseatud taustavalgus. Sõidujärgselt võib öelda, et kõige hullem läks mööda, kuna välk siiski otse kellegi nina alla vette ei raksatanud, kuid tuult anti korralikult. Tuult oli seekordse võistluse ajal kõigi ärajäänud regattide eest. Jahtlaev Jazzi täpsed mõõduriistad püüdsid kinni üle 22 meetri sekundis puhunud puhangu, millega kõnealune jaht hakkas liikuma 13-sõlmelise kiirusega. Pole paha!\nFOTOD: 11. USS-KJK Kolmapäevakul Tallinna lahel võisteldi troopilistes oludes 07.08.2014\nKatkestajaid tänasesse võistlusõhtusse jätkus: Olivia murdis masti, Leila kaotas rooli ning erinevatel põhjustel sõidu poolelijätjaid kogunes päeva lõpuks omajagu. Purjetamine on ala, kus asju juhtub ja purjetamine on ala, kus kaine mõistus aitab tihti juhtumisi ära hoida. Peamine, et kõik startitulnud lõpuks terve nahaga kaldal olid ning rõõmsalt autasustamistseremooniast osa võtsid.\nVahepeal ärajäänud sõitude tõttu oli klaarida mitu võlga - autasud anti 11. USS Security - Kalev Jahtklubi regati parimatele, juulikuu parimatele ning ka seekordsetele võitjatele. Kalev Jahtklubi lipuplatsil toimunud auhinnatseremoonial said esikolmikusse purjetanud jahid klaasist karika, mille kujundus on valminud koostöös klaasikunstnik Agnes Torm'iga. Kuu parimad said väärt auhinnad regati kahelt toetajalt: USS Security'lt ning A. Le Coq'ilt. Eriline tänu kuulub sel korral ka Ameerika Autole, kes pakkus oma mugavat ja turvalist sõidumasinat regatitoimkonnale finishi"laevaks", kuna äikselise ilmaga olnuks lageda taeva all kai peal toimetada üsna keerukas.\n1. EST 535 My Car - Andres Laul\n3. EST 400 Merion - Marko Pomerants\n1. EST 606 Brigitta-X - Aleksandr Karboinov\n2. EST 465 Jazz - Risto Riim\n3. EST 330 Mia - Jaanus Talp\n2. EST 95 Viru - Indrek Pikk\n1. EST 29 Kaija - Sigrid Sooman\n2. EST 5 Greta - Mikk Köösel


Tähtsamad tegemised lõppenud nädalal 1.–5. november 2021 | Keeleamet\nAvaleht Uudised Tähtsamad tegemised lõppenud nädalal 1.–5. no...\nSel nädalal kontrolliti avalikku teavet Tallinnas (sh kesklinnas ja Põhja-Tallinnas), Jõhvis, Kohtla-Järvel ja Valgas. Tuvastati 20 keeleseaduse nõuete rikkumist. 23 varasema ettekirjutuse järelkontrolli käigus tuvastati, et varasematest ettekirjutustest 16 olid täidetud. Ülejäänud juhtudel saadeti ettevõttele meeldetuletus ja pikendati tähtaega.\nKontrolliti 23 ettevõtte veebilehte, neist kuus ei vasta nõuetele; neile saadeti märgukiri.\nSel nädalal kontrolliti kaebuste lahendamiseks ja järelkontrollide planeerimiseks Ida-Virumaa Kutsehariduskeskuse Narva õppekeskuse, Tallinna Suur-Pae Lasteaia, De Sol-Beauty OÜ, Polli Hooldekodu, SA Abja Haigla Üldhoolduse osakonna, Mõisaküla Hoolekandekeskuse ja Valga Haigla AS-i hoolekandeosakonna kokku 157 töötaja keeleoskust tõendavaid andmeid, 31 puhul jätkub menetlus veel selle aasta jooksul. Polli Hooldekodu, SA Abja Haigla Üldhoolduse osakonna ja Mõisaküla Hoolekandekeskuse töötajad valdavad eesti keelt, seal menetlust ei alustata.\nJärelkontrolli käigus pikendati OÜ Euroapteek Kotka Keskuse apteegis kahe töötaja ettekirjutuse tähtaega sooritada eesti keele eksam. Maxima Eesti OÜ Kohtla-Järve XX kaupluses vormistati 24 järelkontrolliakti menetluse lõpetamise kohta, kuna töötajatega on töölepingud lõpetatud.\nMeerhofDC OÜ Meerhof Dental Centeri viiele töötajale tehti ettekirjutus sooritada eesti keele eksam.\nArvestades olukorda riigis tehti haridusasutustes keelekontrolle üldjuhul tööandja esitatud dokumentide ja HARNO andmebaasi alusel.\nKohila Gümnaasiumis vormistati kaks järelkontrolli akti, neist üks menetluse lõpetamise kohta, sest ettekirjutus on täidetud; teisel juhul pikendati ettekirjutuse tähtaega.\nIda-Virumaa Kutsehariduskeskuse Sillamäe õppekeskuses vormistati 14 järelkontrolli akti menetluse lõpetamise kohta, sest kontrollitavatega on töösuhe lõpetatud.\nJõhvi Lasteaiad Kalevipoja maja ühe töötaja eesti keele oskus tunnistati ametikoha nõuetele vastavaks.\nKeeleamet kontrollib keeleseaduse § 30 lg 2 alusel tasemeeksamiks ettevalmistamisele suunatud eesti keele täienduskoolitust läbiviiva täienduskoolitusasutuse pidaja tegevuse vastavust õigusaktides kehtestatud nõuetele. Sel nädalal hinnati kolme keelefirma taotlust uue koolitaja lisamiseks, need taotlused said heakskiidu.


Liisa Pakosta | Tüdrukud, poisid ja gümnaasium | Õhtuleht\nLiisa Pakosta | Tüdrukud, poisid ja gümnaasium (24)\nLiisa Pakosta, võrdsete võimaluste volinik, 11. september 2017 17:23\nKoolisaamisega on maailmas raskusi kahel moel. Tüdrukuid on vähem põhikoolides arengumaades. Arenenud riikides on jällegi poisse vähem gümnaasiumides. Arengumaade põhjusi tüdrukute alaesindatusest hariduses me suuresti teame – usk ja/või ettekujutus naise rollist kui koduteenrist.\nMis aga juhtus arenenud riikides umbes 1980ndatel, mil poisse hakkas gümnaasiumitesse ja sealt edasi ülikoolidesse üha vähem jõudma, ei teata. Sooline erinevus süveneb sõltumata õpetamismetoodikast või õpetaja soost.\nEestis lõpetab ülikooli mehi juba poole vähem kui naisi. See on kujunenud kõige suuremaks laste sündimise takistuseks üldse, kuna reeglina otsitakse partneriks ikka endale sarnast. Kas esimese klassi laps saab aru, et kui kahe peale on ainult üks võtta, siis ongi keeruline. Tööturul on samas naisi ja mehi tööd otsimas üsna ühepalju. Väiksem haridustase pole meestele takistuseks isegi kõrgema palga saamisel. Noormeestel on ka rohkem töökogemusi, millega neidude viitereal on raske konkureerida. Kokkuvõttes on probleeme mõlemal, nii meestel kui naistel.\nKõige selle taustal pole arutelu kohustusliku õppimisea pikendamisest või gümnaasiumi hindekvoodist sisuline. Enne, kui õppimisaega pikendada, tuleb kaasajastada õpitava sisu. Mitte ainult ühe aine sees, vaid suures pildis. Haridusministeerium on tänuväärselt alustanud õppekavauuendustega, ent raske on leida suuri eesmärke ja kokkuleppeid enne tehnilisemat laadi uuenduste juurde asumist.\nTöötamine on paljuski muutunud, inimeste elu ja ümbritsev keskkond samuti. Toon vaid ühe näite. Tööturul on hulk vabu kõrgepalgalisi töökohti programmeerijatele või droonijuhtidele. Neid teadmisi enamikes koolides üldse ei õpetata. Vedamise ja vanemate kopsakama rahakoti korral saab seda õppida huviharidusena.\nSamas pakkus infotehnoloogia õpitava erialana huvi vaid 8% tüdrukutele ning tervelt 92% poistele (ITL tellitud uuring 2014). Üha enam on vaja neid teadmisi eri valdkondade üleselt ja koos väga heade meeskonnatööoskustega ning asjakohase enesekindlusega. Väga suur puudus on õpetajatest – samas laste kasvatamist ei õpetata üldhariduskoolides praegu üldse! Tegelikult on need elutähtsad teadmised ju kõikidele tulevastele meestele ja naistele.\nEnne kui arutada gümnaasiumite riiklike kvootide üle, tuleks kaasajastada arusaama, milleks meile üldse gümnaasiumit vaja ja milline peaks see moodsal ajal olema, et nii poisid kui tüdrukud õnnelikeks ja eneseteostusest vaimustuvateks meesteks ja naisteks saaksid.\nPISA uuringud näitavad meile põhikoolilõpetajate taset teiste riikidega võrreldes ja jällegi on sooline erinevus olemas. Kõikide riikide peale on madala tulemuse saanutest 60% poisid ja 40% tüdrukud. Lugemisega ja tekstist arusaamisega on poistel kõikides riikides võrreldes tüdrukutega suuremaid raskusi. See vahe hiljem kaob ja 25ndaks eluaastaks tõmbavad noormehed erialase teksti lugemises veidi ettegi.\nAga 15-aastane poiss on hädas, sest tal on lugemisraskuste tõttu keskmisest tüdrukust keerulisem ka osadest matemaatikaülesannetest aru saada. Samas ütlevad ka väga häid tulemisi saanud tüdrukud kõikides riikides, et neil napib enesekindlust. Samad tulemused ilmnevad selgelt kõikides arenenud riikides.\nEdukamateks on maailmas osutunud need arendused, kus gümnaasium on palju rakenduslikum. See tähendab, et lisaks ülikooliks ettevalmistusele pakutakse ka kutseõpet. Eestis oleks see osalt tagasipöördumine järeleproovitu juurde – enamik tänastest keskealistest õppis keskkooli ajal ka mingit kutset.\nTäna kurdavad nii kutse- kui ülikoolid, et peavad sisse saanutega alustama joonise mõistmisest ja tööprotsessi ülesehitusest. Lisaks on üldine arusaam, et sotsiaalsed oskused vajavad järele aitamist, et tööinimestena oleks võimalik edukas olla. Laste vähesest liikumisest tingitud tervisetakistused on ka hariduse abil ületatavad – kui me ikka näeme haridust inimese tööks ettevalmistamise ühe osana.\nLisaks veel erivajadustega laste ettevalmistus tööeluks – riigikontrolli poolt välja toodud töövõimereformi seni nõrgim lüli. Kui gümnaasiumi sisu ja mõtet muuta – aga seda oleks väga vaja muuta nii tüdrukute, poiste kui ka erivajadustega õpilaste jaoks -, siis muutuvad ka sisseastumise eeldused.\nEesti kutsekoolide kiituseks tuleb öelda, et kasutada oleva raha hulka arvestades on nemad üldiselt suutnud moderniseeruda paremini. Küll aga ei ole õpetajate palgad konkurentsivõimelised ning jätkuvalt on suuresti lahendusteta eriliste vajadustega noorte aitamine.\nKindlasti tuleks vältida ühiskonnas vastandamist, et helged pead gümnaasiumisse ja loodrid kutsekooli. Samuti ei ole õige suundumus, kus tüdrukud suunatakse heegeldama, poisid puutööd tegema ja lisaks ei väärtustata veel ka nende tööde eest saadud hindeid. Kolmas murekoht oleks eriliste vajadustega noortele lisaks olemasolevatele veel numbrilisi juurde lisada. Sest number – on lihtsalt number.\nTeiseks edu aluseks ongi hoiakulised ja sisulised muutused alates lasteaiast ning laste leiutamise ja liikumise soosimine põhikooliski. Mu enda just esimesse klassi läinud tütar tegi esimesest õppepäevast tabava kokkuvõtte: “Tüdrukud olid normaalsed, aga kõik poisid nihelesid kogu aeg.”\nKui sisulisi muudatusi mitte teha ja vanaviisi edasi lastes teha gümnaasiumisse kõrge hindelävi, siis saame ealiste ja sooliste iseärasuste peale Eesti vabariigi tütarlastegümnaasiumid. Kui õpetuse sisus ja hoiakutes muudatusi mitte teha, siis jätkub trend, kus tublid ja kiitust väärivad tüdrukud jäävad pärast pikki pingutusi ikkagi tööturul raskustesse ja iibemurele ei paista ka lahendust.\nKui aga tehniliste muudatuste asemel arutada sisuliste, poiste-tüdrukute erihuve arvestavate ja 2030ndate aastate täiskasvanu-elust lähtuvate muudatuste üle, siis saame Eesti head haridust veel paremaks teha.


[tsitaat][i]Algne postitaja: saadanas[/i] [quote][i]Algne postitaja: Virgin[/i] Millised teod, asjaolud vms võixid rikkuda inimese elu täielikult ära? [/quote] Inimene ise. Aga inimene suudab ise ka oma elu taas rööpasse saada, olenemata sellest mis tegi või juhtus. Vahest aitab sõber, vahest armastus. [/tsitaat]\n23 päringut, mis võtsid aega 0.0094059 sekundit


Kõrtsi perenaine: tahad raha teenida, on hea elada Hollandis, aga elu nautida on siin parem - Tänane leht\nKõrtsi perenaine: tahad raha teenida, on hea elada Hollandis, aga elu nautida on siin parem\nKõrtsi perenaine Aigne Taska igatseb taga pikki reise. Kuna reisida ei saa, on ta leidnud endale uueks hobiks vanade kokaraamatute uurimise. FOTO: Tiit Efert\nAlatskivi Kivi kõrtsi perenaine Aigne Taska peab kõrtsi ja kauplust, käib sügisel seenel, sõidab mootorrattaga ja korraldab igasuvist kohalikuks suursündmuseks kujunenud vanavaralaata.\nAlatskivi asula keskus ja elu on kandunud Alatskivi mõisa ümber. Kivi kõrts asub maantee ääres, üle-eelmise sajandi keskel rajatud hobusetallis. Kõrval asuv Peipsiääre vallamaja oli kunagi mõisavalitseja elamispaik.\nAigne on pärit Alatskivi kõrval asuvast Lahepera külast. Kaubandus tõi ta tagasi Alatskivile, kus 27 aastat tagasi avanes võimalus osta vana kauplusehoone. Aigne meenutas, kuidas varahommikuti sai Tartus liha- ja leivakombinaadist kaupa toomas käidud. Tubli abiline oli toona autojuht Harrivald Männiksaar.\nPoest elatumine muutus Alatskivil keeruliseks. See oli Taaveti ja Koljati võitlus. Tarbijate Ühistu A ja O kauplus (nüüd Coopi väikepood) muutus üha tugevamaks, kuid Aigne pole siiani alla andnud, vaid kohaneb olukorraga. 2004. aastal, kümme aastat pärast hoone ostmist tõmbas ta poe koomale ja avas kõrtsi, mis aitab kaubanduses tekkinud langust tasakaalustada. Oma tänast poodi nimetab ta naljapoeks, kus müüb nišiasju, mida ühistupoest ei leia. Seal on näiteks teistsuguseid maiuseid ja aiandustarbeid.


Mõjutab, kas hemorroidid on meestel potentsi - El Macho\nKas hemorroidid mõjutada meestel potentsi?\nMõjutab, kas hemorroidid on meestel potentsi\nHemorroidid on kõige levinum haigus. Selle häda võrdselt sageli kannatavad naised ja mehed. Tugevam sugu on sageli huvitab küsimus, vaid mõjutab, kas hemorroidid potentsi?\nVastavalt uroloogid negatiivset mõju haiguse meeste võim on. Kui hemorroidid seisev veri väikeses kaussi, võib rikkuda funktsionaalsus eesnäärme, ilmub iseendas. Lisaks, kui hemorroidid ise kümneaastasega toob vähem lõbus.\nAga on olemas lahendus. Et vältida probleeme kangus ja ravida hemorroidid, patsiendile vaja läbida vastav ravi. Cupping põletikuliste protsesside veritsust saitide kasutatakse konservatiivne ravi. Kui hemorroidid 3-4 etappi on määratud operatiivne sekkumine.\nHemorroidid: liigid ja põhjused\nHemorroidid – proctologic haigus, mille veeni alluvad veenilaiendi laiendada ja tromboos. Patoloogia on võrdselt levinud nii meeste kui ka naiste. Hemorroidid kannatavad isegi teismelised ja lapsed.\nHaigus tükeldada välimuse järgi ja etapid. On etapid klassifikatsioon on lihtne – kokku on 4 määral puude raskusastme. Iga etapp on oma iseloomulikud sümptomid. Mis puutub tüüpi hemorroidid, siis on neid kolm – sise -, välis-ja kombineeritud.\nSageli mehed tunnevad huvi, millised on põhjused on hemorroid? Peamised tegurid, provotseerimine põletikulised protsessid veenides pärasoole, hulka:\nOlemasolu liigsest kehakaalust.\nStatistika näitab, et hemorroidid on kõige levinud büroo töötajad ja inimesed, kelle töö eeldab pikk iste.\nEnne kui me teada, mõjutab, kas hemorroidid potentsi mehel, mõtle iseloomulikud haigusnähud. Eespool me juba rääkisime, et seal on 4 raskusastmest, hemorroidid, vastavalt, ja raskusastmega sümptomite iga etapp on erinev.\nKui hemorroidid 1 määral sümptomite võib olla põhimõtteliselt. Patsient võib vaid aeg-ajalt piin sügelus ja põletustunne anus. Mõnikord haigus avaldub osta kõhukinnisus.\nAja jooksul sümptomite muutub üha ilmekamalt väljendunud. Lisaks iseloomulike tunnuste järgi hemorroidid võib liigitada:\nRikkumise protsessi seedimist. Patsientidel pidevalt ilmuvad kõhukinnisus, kes saavad kordamööda kõhulahtisus.\nOlemasolu hele veritsus pärakust. 3. ja 4. staadiumis hemorroidid on võimalik isegi massiivne verejooks.\nSügelus ja põletustunne ajal ja pärast soole liikumine.\nValu on pärak. Intensiivsus valu aisting sõltub otseselt suurus kolde põletik. Mõningatel juhtudel on valu muutunud lihtsalt talumatu. Kusjuures valu on tugevdatud ajal istekoha või füüsilist tööd.\nJuuste põletikulised hemorroidid väljapoole.\nKui teile nimetatud märke on soovitav kohe pöörduda kui proctologist ja läbima erinevus diagnostika.\nSeos hemorroidid ja impotentsus\nKas hemorroidid mõjutavad potentsi? Kindlasti, jah. Esimene kaalukas tegur – see on psühholoogiline seisund mehed. Haige tunneb häbi enne oma valitud, mistõttu tal on raske lõõgastuda.\nLisaks langeb enesekindlus, mees muutub introvertne ja igati väldib suguelundite kontakti. Kõik need tegurid võivad aja jooksul viia arengut psühhogeenne erektsioonihäired.\nHemorroide põhjustab loid protsessid väikeses kaussi. Rikkumise verevarustust valdkonnas vaagna viib selleni, et ajal seksuaalse erutuse haigutav peenise keha ei jõua piisavalt verd.\nMeestel, kes kannatavad hemorroid tekib valuaisting tegelemise ajal peab seksi. Arvestades seda, et patsient püüab hoiduda seksuaalseid kontakte. Eriti valu suurendab orgasmi ajal, kui lahkliha lihased vähenevad.\nKeset hemorroidid on sageli areneb seisev prostatiit. Sellistel juhtudel potentsi veel palju halvenenud.\nAjal vahekorda mehel võib tekkida kinnijäämine veritsust veenide tekkida anal verejooks või lihtsalt-lihtsalt kukkuda anus on põletik sõlm. Kõik need tegurid ka vähendada kvaliteeti intiimne elu.\nSeega võib järeldada, et hemorroidid on negatiivne viisil mõjutab erektsiooni. Mehed, kes põevad seda haigust, kalduvus impotentsus – see on fakt.\nKuidas vabaneda erektsioonihäirete ja hemorroidid?\nKonservatiivne ravi hemorroidid\nMõju hemorroidid potentsi pidada. Jälle, et haigus on võimeline negatiivne viisil mõjutada erektsioonivõime. Kuidas olukorda parandada? Vastavalt arstid, et teha head erektsiooni, mees pea täielikult ravida hemorroidid.\nKui diagnoos kinnitas, et haigus on 1-2 etappi, siis saab ravida kodus, ilma operatsiooni. Konservatiivne ravi võimaldab kiiresti parandada elukvaliteeti ja vältida tüsistusi.\nRavi näeb ette:\nKasutada põletikuvastaseid küünlad ja salvid kohaliku kasutada. Ka saab määrata pillid suurendada veenides, mittesteroidsed põletikuvastased vahendid ja antispasmodics.\nToitumine. Menüüst eemaldab praetud toidud, valmistoidud, suitsutatud liha, maiustusi, gaseeritud joogid, alkohol.\nVastavus hügieeni. Pärast iga roojamist patsiendile on vaja pesta päraku jaheda veega. Kasutada wc-paber on keelatud.\nJärgides ülaltoodud soovitusi on võimalik kiiresti saavutada püsiva remissiooni hemorroidid.\nJuhtub, et patsient pöördub arstid enneaegne, mille tulemusena konservatiivne ravi ei aita. Sellistel juhtudel hemorroidid ravitakse operatiivselt. Tänaseks on olemas palju tehnikaid, mis aitavad kord ja igaveseks vabaneda häda.\nHarjutanud on radikaalne ja minimaalselt invasiivne operatsiooni. Minimaalselt invasiivne meetodid on tõhusad kui hemorroidid 2-3 raskusastmest. Kui haigus on liikunud 4 etappi, patsiendile on näidustatud ainult radikaalne operatsioon.\nKõige populaarsem ja tõhusamaid meetodeid võib märkida järgmist:\nPärast läbiviimine kiiret sekkumist haigele on vaja läbida kursus taastusravi. Aega see võib kesta 2 nädalat kuni 4 kuud.\nMeetmeid, et taastada potentsi\nKui on probleeme kangus, patsiendile tuleb vastav ravi. Jälle, et esialgu on vaja saavutada püsiva remissiooni hemorroidid, ja juba siis alustatakse ravi ED.\nNiisiis, mida on vaja teha, et taastada libiido ja potentsi? Kõigepealt, tuleks korrigeerida elustiili. Alkohol ja tubakas peavad olema välistatud, muidu mõju ravi tegevusi ei toimu.\nHaigele on vaja jääda oma dieeti. Menüü peab valitsema puuviljad, köögiviljad, marjad, maitsetaimed, teravili, liha, kala, mereannid, fermenteeritud tooted.\nKohustuslik kehaline aktiivsus. Saab joogaga, kõndida, osaleda skandinaavia käimisega, külastada basseini, sooritada harjutused.\nFüsioteraapia korras. Väga kasulik, kui probleeme kangus. Tore on ennast tõestanud hürudoteraapiat, Su-Jock, tai tervendavat süsteemi, nõelravi, elektroforees.\nRavimite suurendada tugevust meestel. Selleks, et normaliseerida seksuaalse funktsiooni saab kasutada selektiivsed inhibiitorid PDE-5, homöopaatilised, salvi pealekandmist, bioloogiliselt aktiivsed lisandid.\nOn ka mitmeid piiranguid. Patsientidel, kellel on hemorroidid ja impotentsus on kategooriliselt vastunäidustatud hüpotermia. Ka ei ole soovitatav kasutada sauna. Kõik temperatuuri muutused piisavalt kahjulik veresooni.\nKa on väga soovitatav kohandada päevaplaan. Uni ja taastamine pärast tööpäeva argipäevast on vaja, et iga mees. Optimaalselt magada 6-8 tundi. Pärast tööd on soovitatav jalutada värskes õhus ja vältida pikka viibimise staatilises asendis.


Mensch, ist das alles komplex hier! (koos tõlkega) — Teater NO99\nIlmunud portaalis www.nachtkritik.de 12. juunil 2010\nJumal, kui mitmekihiline see on!\nViin, 12. juuni 2010.\nKunst peab olema. Hüüumärk! Aga õigupoolest miks? On üks naine, tema nimi on Jänes, küllap tema teab. Sest proua Jänes on teatrist vaimustunud Eesti kultuuriminister. Kultuuri toetamine tähendab tema jaoks hoolitsemist kodumaa ja selle imidži eest, see on prestiižiga kauplev välispoliitika. Proua Ministri ülesastumised on küll kirglikud, kuid tema mõtted tunduvalt lihtsama mustriga kui tema rahvarõivad. Ta soovib head oma riigi kunstnikele, kuid "kahjuks on raha alati vähe".\nMe oleme kõik kunstnikud. Hüüumärk! Kuid kui palju? Joseph Beuys, kes kunagi ütles, et tema suurim kunstiteos on õpetajaks olemine, selgitas 1965. aastal ühele surnud jänesele oma pilte. Näitusekülastajad ei kuulnud neid selgitusi, nad nägid Beuysi, kes oli pea meega kokku määrinud ja lehtkullaga katnud ning kes kandis jänest oma käe peal.\nNeed mõlemad jäneselood on lähtekohaks kergejalgsele Eesti lavastusele, mis kannab oma käe peal minister Laine Jänest, kuid mis samas käsitleb ka kunsti- ja teatritegemist kõige üldisemas plaanis. Lavastajad Tiit Ojasoo ja Ene-Liis Semper küsivad kunsti ühiskondliku funktsiooni järele ja loovad naljadega pikitud teatriõhtu, mis on samas väga teadlik traditsioonidest ja diskursustest ning peegeldab nende kaudu kunstnike õnnestumisi ja kannatusi, aga ka sääraseid aspekte nagu rahastamine, konkurents ja loomingulisus. Tulemuseks on ühtaegu nutikas ja intelligentne kunst [Kopfkunst – peakunst] kui ka kehaline, energeetiline, meeleline, lõbus ja mänguline lavastus. Kümnepealine, väga väljendusjõuline ja šarmantne Teater NO99 trupp pakub kõike, mis jänese südame võiks kiiremini põksuma panna. Laval, mis on värvitud beuysilikult pruuniks, ehitavad nad rekvisiitidest Christo-skulptuuri ja iseendast inimpalli, nad teevad sotsiaalset plastikat [see on Beuysi poolt sisse toodud mõiste ja tähistab igasuguse inimese igasugust tegevust, mis mingil moel ühiskonda muudab], nad kasutavad videot, akrobaatikat ja jänesekostüüme, seovad kõne-, tantsu- ja improvisatsiooniteatri.\nLavakunsti probleem – nii nad väidavad – seisneb selles, et kordamisele ülesehitatud teater on ära kulunud. Uue leidmine, avastamise energia, loomise atmosfäär süttivad veel ainult proovis ja improvisatsioonis. Nii on nende jaoks oluline teineteist pidevalt üllatada. Improvisatsioon ei ole siin paljudele festivalidele kutsutud lavastuses mõeldud aga ainult selleks, et olla omalaadne foolium, mis lavastust värskena hoiab, vaid ta moodustab õhtu keskse teema: kord käsitletakse seda leebelt diskursiivsena, üldise teooriana, kord aga väga konkreetsena virtuooslikus improstseenis, mis võidaks kõik teatrispordi võistlused.\nEriti rafineerituks muutub lavastus siis, kui vorm ja sisu satuvad omavahelisse pingesse, näiteks kui näitlejad väga veenvalt nii teevad, nagu nad just praegu improviseeriksid diskussiooni, kuigi ettevalmistatud subtiitertõlge reedab, et tegelikult see nii ei ole. Kui mujal võiks see mõjuda veana, siis selles lavastuses mõjub see targalt komponeerituna. Sest kohati tipitakse tiitreid samal ajal sisse, kui laval toimub tegevus, ja nii reageeritakse "tõelistele" improvisatsioonidele. Kuid mis on tõeline, mis on originaalne? Mis on originaal, mis tõmmis, mis tsitaat?\nKui kullast pea ja jänesega varustatud mees nurgas itsub, või kui laval olevad asjad kokku pakitakse ja riie peale tõmmatakse, siis võib kergesti ära tunda Joseph Beuysi või Christo ja Jeanne-Claude'i [Christo abikaasa]. Kui tantsivad näitlejad selili heidavad, jalad üle pea viivad, oma seljad paljastavad ja tasakesi liiguvad, siis võib meenutada Xavier Le Roy "Self-Unfinished", ja paljas koer tsiteerib väga lähedalt Oleg Kuliku "Ma hammustan Ameerikat ja Ameerika hammustab mind", mis oli omakorda reaktsioon Beuysile, kellele Ameerika aga meeldis ning ta poleks eales soovinud Ameerikat hammustada. Ent see on vaid tsitaatide jäämäe veepealne osa. Kogu lavastust võib soovi korral võtta ka kui kodanikuhariduslikku mõistatamis- ja seltskonnamängu: kes millise viite ära tunneb? Teater NO99 pakub viite ja tõmbab sellelt kohe ka maski eest. Sama mehhanism mängitakse ka spordiliikidega läbi. Olümpialikus slapstick-koreograafias imiteerivad näitlejad vasaraheitjat, sünkroonujujaid, malemängijaid või jalgpallis müüris olijaid, liikumised on perfektselt puänteeritud ja samas ka satiirilised. Publiku naerust kostub alati ka iseäralikku rõõmu: "Hurraa, ma tundsin selle ära, ma saan kaasa rääkida, kaasa teha!" Kas on siis sport ja kunst erinevad?\nKultuuri- ja spordiminister vahetab (mitte ainult) selles lavastuses omavahel kultuuri ja spordi, peab mõlemale samasuguseid kõnesid ja kasutab samu väärtustamis- ja toetusmeetodeid. Kui Teater NO99 antud tööga ennast selle vastu kaitsta tahab, siis on nad kaitsetaktikaks valinud rünnaku. Nad hakkavad teenindama lõbujanu, nad kurnavad ennast teatrispordis ja olümpiastseenides, ja nad toovad kuuldavale maksumaksja hääle, kellele sport meeldib rohkem kui muuseumid ja teater. "Sööge sitta, kultuuriinimesed."\nTempokas ja targalt komponeeritud lavastuses vahelduvad meelelahutus ja provokatsioon, kunst ja käsitöö, sport ja kultuur. Teater NO99 toob rõõmsalt kõik vastuolud lavale ja käsitleb neid läbi intelligentse dramaturgia. Ei, siin ei seleta meile keegi pilte, siin võime vaid koos imestada kultuuri mitmekihilisuse üle ja noore teatritrupi üle, kes isegi lavastust lõpetavas protestipissimise stseenis suudab jääda väga mõistvaks.\nEnt kõige selgemalt jääb meelde siiski üks lihtne pilt: jänes muuseumis, kes mõistmatult, aga ometi uudishimulikult pead viltu hoiab.


Mida teha, kui kappi on tunginud riidekoid? - Kodustiil\nMida teha, kui kappi on tunginud riidekoid?\nKujuta ette, et paned selga oma lemmiku kampsuni ja ootamatult on see täis pisikesi auke. Avastad, et sinu kappi on tunginud riidekoid! Kust need putukad aga tulevad ja kuidas on võimalik neist vabaneda?\nHarilik riidekoi on 6-8 millimeetri pikkune ilma mustrita, kuldkollane ja läikivate tiibadega putukas. Emased koilised munevad lausa 50-300 muna, millest kooruvad juba nädalaga tüütud röövikud. Just nemad ongi suureks ohuks meie kampsunitele ja riietele.\nKoidele sobib kõik, mis sisaldab keratiini – vill, naturaalne nahk, karusnahk, loomade karvad, linnusuled ja juuksed. Kui neid aga ei ole, ei jää puutumata ka puuvill või linane riie. Loomse valgu seedimisel saab koi juba röövikuna kogu eluks vajaliku vee kätte ning hilisemas staadiumis enam toitu ei vajagi.\nRiidekoid võivad tee leida otse ustest ja akendest, kuid ka vana mööbli ja koimunadega nakatunud riietega.\nKuidas riidekoidest vabaneda?\nIme tolmuimejaga üle põrandad, seinad, riiulid ja isegi lagi. Tolmuimeja tuleb pärast kindlasti tolmust tühjendada, muidu võivad koid edasi areneda ja lennata tolmuimejast uuesti välja.\nMitte ühtegi riideeset ei tohiks panna kappi tagasi enne, kui neile on tehtud kas keemiline puhastus või pestud vähemalt 50-kraadise veega. Samuti tuleks kuuma triikrauaga üle käia kõik õmblused, kraed ja taskute sisemused. Kõige lõpuks tasub riideid veel mõned päevad hoida sügavkülmas.\nSuvel hoia talveriideid ja talvel suveriideid vaakumkottides või õhukindlates kastides.\nKui miski muu ei aita, tasub kasutusele võtta keemilised tõrjevahendid või appi kutsuda professionaalid.\nKui olukord on kontrolli alla saadud, tuleb aastas paar korda siiski põhjalikumalt kõik oma asjad üle vaadata.\nAllikad: ThisOldHouse, Loodusajakiri


Analüütik – kas kärpida vanemahüvitist, tõsta peretoetusi või makse? | Praxis\nMajanduslangus sunnib üle vaatama praegust laste- ja peretoetuste süsteemi ning Praxise analüütiku Andres Võrgu hinnangul on riigil kolm valikut – kas kärpida vanemahüvitist, suurendada kõigile makstavaid peretoetusi või tõsta makse ja jätta senine toetuste süsteem muutmata.\nKuna majanduslangus tekitab survet toetustele, siis ei ole tõenäoline, et lähiajal lastega peredele suunatud toetussummad kasvaksid, selgitas Praxise analüütik Andres Võrk tänasel peretoetuste teemalisel mõttehommikul. Ranitsatoetuse ja lastega seotud maksuvaba tulu kadumine näitab pigem vastupidist kava.\nEsimene variant – jätkata sündide toetamist\nSeetõttu on analüütiku sõnul riigil kolm võimalikku valikut. Esimene variant oleks jätkata praeguse stiimulitekeskse süsteemiga, kus on suured sünnile suunatud toetused.\nSelle variandi puhul säiliksid vanemahüvitise kõrged kulud, aga ebavõrdsus nii eri sissetulekut saavate perede kui ka eri vanuses lastele makstavate toetuste vahel.\n«Et samal ajal ära hoida vaesusriski suurenemist, eriti kasvava töötuse tingimustes, jääb ainsaks võimaluseks muuta peretoetuste süsteemi sihitumaks vaesematele peredele,» selgitas ta. Seda saaks teha, makstes suuremaid toetusi madalama sissetulekuga peredele kas kohandatud peretoetuste süsteemi kaudu või tõstes toimetulekutoetusi.\nTeine variant -tõsta kõigile makstavaid toetusi\nTeine võimalus oleks suurendada kõigile makstavate nn universaalsete toetuste osatähtsust.\n«See tähendaks kulude vähendamist vanemahüvitisele, näiteks madalama lae või osalise palga kompenseerimisega, ja ka piiranguid täiendavale maksuvabale tulule,» selgitas ta. Nii saaks tõsta lastehooldustasu ning lapsetoetusi, mis aitaks lastega perede vaesust vähendada.\nKolmas võimalus – tõsta makse\nKolmas variant oleks tõsta makse, et rahastada vanemahüvitisi ja hoida universaaltoetuste reaalväärtust. Selle tulemusel võiks perepoliitikale eraldatavad vahendid hoopis kasvada. Praxise analüüsi kohaselt oleks selle variandi puhul otstarbeks lisaraha suunata pigem peredele pakutavate teenuste eest tasumiseks, mitte otsetoetustena.\nVõrdne toetus peaks säilima\nLastekaitseliidu esindaja Külle Kadariku hinnangul tuleks säilitada praegu kõigile lastele makstav 300-kroonine toetus, kuna see annab signaali, et riigi jaoks on oluline iga laps. Kuid vaesusriski vähendamiseks tuleks kaaluda lisatoetuste sisseseadmist lasterikastele ja üksikvanemaga peredele. Samuti peaks riik tegelema lastekaitseliidu hinnangul sellega, et kohtu poolt väljamõistetud elatised jõuaksid tegelikult ka lasteni.\nMõttehommikul esinenud reformierkondlased Jürgen Ligi ja Taavi Rõivas väitsid, et kõigile lastele makstav 300-kroonine toetus ei õigusta ennast ning paljud vanemad isegi ei märka selle laekumist.\nAinult hädaliste toetamine võib viia vaesuslõksu\nSotsiaalministeeriumi hüvitiste ja toetuste poliitika juhi Katre Palli sõnul teenivad (vähemalt) pooled pered aga alla Eesti keskmise palga. «Tavaline kahelapseline pere märkab, kui arvele ei laeku 600 krooni kuus,» tõi ta näite lastetoetuse kadumise mõjust.\nPalli sõnul tuleb ainult vaesematele peredele suunatud toetuste puhul arvestada sellega, et osa peresid võib jääda sõltuvusse riigi abist. Sellise sotsiaalabipõhise skeemi loomine võib võtta neilt ära motivatsiooni töötada.\nSee võib omakorda tema sõnul tekitada n-ö vaesuslõkse ning ka vaesuse ülekandmist ühelt põlvkonnalt teise, kuna lapsed näevad, et vanemad ei käigi tööl. «Sellist tulemust me vaevalt tahame,» lisas ta.\nSotsiaalministeeriumi teatel kulus riigil mullu vanemahüvitise maksmisele 1,9 miljardit krooni.\nRiiklike peretoetuste (üheksa eri toetust) väljamaksmiseks kulus riigil mullu 1,7 miljardit krooni, millest lõviosa ehk 1,2 miljardit kulus lastetoetustele, mida makstakse igale lapsele kuni tema 18-aastaseks saamiseni.\nAllikas: Analüütik - kas kärpida vanemahüvitist, tõsta peretoetusi või makse?, PM


Mis on vmware-converter.exe?\nVmware-converter.exe protsess Windows Task Manager'is\nProtsess, mida tuntakse kui VMware Converter Service või VMware vCenter Converter Standalone, kuulub VMware tarkvarale VMware vCenter Converter Standalone (www.vmware.com).\nKirjeldus: Vmware-converter.exe pole Windowsi OS-i jaoks hädavajalik ja põhjustab suhteliselt vähe probleeme. Fail vmware-converter.exe asub alamkaustas "C: \_ Program Files (x86)" (nt C: \_ Program Files (x86) \_ VMware \_ VMware vCenter Converter Standalone \_ ). Teadaolevad failisuurused operatsioonisüsteemis Windows 10/8/7 / XP on 423 536 baiti (50% kõigist esinemistest) või 423 576 baiti.\nSaate selle programmi desinstallida juhtpaneelil. Programm pole nähtav. Vmware-converter.exe on digitaalselt allkirjastatud. Vmware-converter.exe fail ei ole Windowsi süsteemifail. Seetõttu on tehniline turvalisuse reiting 22% ohtlik .\nSelle variandi desinstallimine: kui ilmnevad probleemid vmware-converter.exe-ga, võite pöörduda Vmware'i klienditeeninduse poole või desinstallige programm juhtpaneeli abil ⇒ Programmi desinstallige ⇒ VMware vCenter Converter Standalone .\nTähtis: mõni pahavara maskeerib ennast nimega vmware-converter.exe, eriti kui see asub kaustas C: \_ Windows või C: \_ Windows \_ System32. Seetõttu peaksite oma arvutis kontrollima vmware-converter.exe protsessi, et näha, kas see on oht. Teie arvuti turvalisuse kontrollimiseks soovitame turvaülesannete haldurit . See oli üks Washington Posti ja arvutimaailma populaarseimaid allalaadimisvalikuid .\nPuhas ja korras arvuti on peamine nõue vmware-muunduriga seotud probleemide vältimiseks. See tähendab pahavara skannimist, kõvaketta puhastamist, kasutades 1 cleanmgr ja 2 sfc / scannow, 3 desinstallida enam neid programme, mida te enam ei vaja, Autostarti programmide kontrollimist (kasutades 4 msconfig) ja Windowsi 5 automaatse värskenduse lubamist. Ärge unustage alati perioodilisi varukoopiaid teha või vähemalt taastamispunkte seada.\nVmware-converter.exe protsessi arvutis analüüsimisel on abiks olnud järgmised programmid: Turbeülesannete haldur kuvab kõik töötavad Windowsi ülesanded, sealhulgas manustatud varjatud protsessid, näiteks klaviatuuri ja brauseri jälgimine või Autostarti kirjed. Ainulaadne turvariski hinnang näitab protsessi tõenäosust nuhkvara, pahavara või troojalasena. B Malwarebytes Anti-Malware tuvastab ja eemaldab kõvakettalt magava nuhkvara, reklaamvara, troojalased, võtmelogijad, pahavara ja jälitajad.\nempirumrchost.exe mtray.exe ekskavaator.exe vmware-converter.exe pppoeservice.exe birthday.exe svnc.exe psaagent.exe macmmsservice.exe conappssvc.exe asrsrv.exe


KredExi teenuste infotund Kehtnas - RAEK\nKredExi teenuste infotund Kehtnas\n13.10.2021 17:00 Kehtna\nRaplamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskus koostöös SA KredExiga kutsub korteriühistute esindajaid osa võtma infotunnist teemal „Kortermajade renoveerimine KredExi abiga”. Infot edastab ja küsimustele vastab SA KredEx partnerlussuhete haldur Jana Toome. Jagame infot KredExi toetuste, laenude ja käenduste kohta. Konsultatsiooni käigus saab teavet ühistule sobivate teenuste, tingimuste, vajalike dokumentide ja ajakava kohta, samuti taotluste täitmisest ja esitamisest.\nInfotund toimub 13. oktoobril kell 17.00-18.15 Kehtna Klubi vanas saalis. Vajalik eelregistreerimine 11.oktoobrini. Oodatud on eelkõige Kehtna valla ühistute esindajad. Kohtade arv on piiratud, vabade kohtade olemasolul saavad osaleda ka teiste valdade inimesed.\nKehtivad nõuded leiate SIIT


Jälle üks aasta läinud..\nMy dearest Bday! #ehe emotsioon :) Uskumatu, ongi jälle jõulud. See viimane nädal on olnud täis üllatusi ja meeldetuletusi, et tõesti, pühade aeg on taas saabumas. Ma olin tohutult üllatanud selle üle kui sain mõlema töökoha poolt pisikesed jõulukingitused. Ja see juhtus veel samal päeval. Nagu Wow! See oli küll selline lapselik tunne, kingituste aeg ...\nHäda ja viletsus juustega\nHEI! Selle aasta alguses ma andsin endale mõnes mõttes lubaduse või pigem võtsin sellise seisukoha, et sel aastal olen parem ja kannan oma juuste eest rohkem hoolt. No... Ütleme nii, et parem hilja kui mitte kunagi, sest käisin eile selle aasta esimest, ja tõenäoliselt ka viimast korda , juuksuris. Tegelikult samas ka valetan, sest aasta algul märtsi kuus, käisin kuumakääri lõikusel. Ehk aastas 14,50€ + 20.00€ juukselõikuse eest maksta. Päris okei, ütleks ma. Igas kuus vähem kui 3€ :D\nOih. Blogis on nii vaikseks jäänud. Eriti veel maja ehituse teemadel. No.. me oleme toimetanud ja teinud aga kuna nüüd on sellised nokitsemised siis otseselt midagi suurt valmis me ei ole saanud. Jõudsalt edasi, mis seal ikka. Uueks aastaks tahame kindlasti musta põranda vanasse sisekoridori maha saada ja ehk isegi vannitoa karkassi püsti.


Ilus naine, andekas näitleja, lahke, seltskondlik, rõõmsameelne ja rõõmsameelne inimene - kõik Svetlana Permyakova. Kui vana ta on, siis ei ütle. Luciano siirus silmad teha selle omaniku 10 aastat noorem kui tegelik vanus. Svetlana sündis 17. veebruar 1972. See tähendab, et sel aastal tähistab 42 aastat. Ta pärineb Perm, kasvas üles tavalise pere vanemad töötas püüliveskeid. Bright isiksus väljendub kooli. Tüdruk oli sõltumatu, julge, andekas, nii oli kaasatud kõigi ürituste organiseerimise.\nTeater näitleja Life perioodi\nKui vana Svetlana Permyakova oli siis, kui ta kõigepealt tuli lavale teatri? See küsimus on muret paljudele fännidele näitleja. Kohe pärast kooli Svetlana sisenenud Perm Riikliku Kunsti ja kultuuri. Ta lõpetas selle 1994. aastal ja kohe sai tööd linna Lysva Draamateatris. See oli seal Permjakova püüdis tema kätt dramaatiline näitleja. Tema debüüt roll oli Olga "Murlin Murlo" Nikolai Koliada.\nNeli aastat hiljem, Svetlana sai tööd töötavad Perm noorteteater, kus ta mängis 2005. aastani. Parim naisnäitleja Permjakova kaks korda au koos sõlmimise "Magic stseene". Avdotya kohta "Kontrollija" Nicole alates "Kodanlasest aadlimees" Galka kohta "Hüvasti Slaavi" ja paljud teised tegelased mängivad näitleja. Kui vana Svetlana Permyakova? See küsimus on tõstatatud palju vaatajaid, sest ta ei saa täielikult muutuda pilt kangelanna. Iga roll on muutumas see tundmatuseni. Pärast Moskvasse kolimist, näitleja on mänginud paljud lapsed ja antrepriznyh etendused.\nOsalemine OIO ja filmimise\nKui vana Svetlana Permyakova oli siis, kui ta hakkas mängima KVN in "Parma" meeskond? Aastal 2000, duo Zhanka ja Svetka sai oma kõnekaardi. Algselt selle Kadnikova ja Permjakova fännid mängida näitlejad, kuid siis peatus peteushnitsah. Pikka aega ei olnud vastu võetud tõsiselt, kuid siiski meeskond on tõestanud oma õigust eksisteerida 2004 "Parma" oli finalist.\nKui vana Svetlana Permyakova oli siis, kui ta püüdis tema kätt kinos? Tema debüüt seriaal olid "sõdurid." Näitlejanna sai rolli vanemveebel Topalov. Svetlana täiesti edasi iseloomu kangelanna, võibolla, sest see on suures osas sarnased iseloomu ja maailmavaatega kõige näitlejad. Permjakova tohutu populaarsuse saavutanud pärast filmimine komöödia sarja "internid", kus ta mängis ergas, rahutu, uudishimulik ülemõena Luba. Sel rolli, Svetlana võitis "Golden Rhino" 2011. aastal.\nKahjuks näitleja karjääri oli palju parem kui isiklikus elus. 2008. aasta septembris, Svetlana abielus Evgeniya Bodrova, kes töötas kunstiline juht klubis. Temaga ta kohtas "Klassikaaslased". Aga see sõltuvus ei ole olemas, ja kuu aega hiljem paar lahutatud. Ilmselt näitlejanna on väsinud ootamast , et prints valgel hobusel, nii et ma otsustasin vähemalt ise on laps. Juulis 2012 Svetlana sündis ilus tütar Varya, kelle isa sai selle juht Mihhail Skrjabini. Ükskõik kui vana näitleja Svetlana Permyakova, mis kõige tähtsam, et ta on nüüd õnnelik ja rahul publiku uute teoste.\nNäitleja Natalia Vilkina - tragöödia omanikuta\nSalvi oflokainovaya: kirjeldus ja juhiseid\nSpectacular soeng pikad juuksed: juhend algajatele juuksur\nKuidas lugeda kaardid kitarr ilma muusikalise hariduse\nRecycling - ilming inimeste keskkonna eest hoolitsemine


Sügav psühholoogiline trauma ehk lahutus läbi lapse silmade - Delfi Naistekas\nSügav psühholoogiline trauma ehk lahutus läbi lapse silmade\nRääkigem siis üksikasjalikumalt vanematest ja lastest, kes on lahkumineku üle elanud. Heitkem probleemile pilk läbi lapse silmade. Laps, kelle vanemad on lahku läinud, elab üle sügavat pühholoogilist traumat. Tema jaoks on lahutus raskeim katsumus. Sageli on tal kergem leppida ema või isa surmaga kui vanemate lahutusega. Kui üks vanematest sureb, mõistab laps, et teist valikut ei olnud. Tavaliselt eelneb surmale haigus, ning lapsed on vähemalt võimelised endale selgeks tegema, mis siis õieti juhtus.\nLahutus on aga otsus, millise on vastu võtnud üks vanematest või siis mõlemad koos. Selle fakti tunnistamine käib lapsele üle jõu. Lahkumine on kellegi teadlik tegu, isegi kui täiskasvanud püüavad seletada, et see oli vältimatu. Lesestunud vanem võib lapse leina leevendada mälestuste abil. Mõistlik täiskasvanud lahutaja peab (ideaalis!) aitama lapsel luua uutmoodi suhted sellega, kes ära läks. Seda teha pole aga ühegi asjaosalise jaoks sugugi nii lihtne.\nKuidas aidata last, kes on sattunud olukorda, mille eest ta ei vastuta ega ole ka võimeline seda muutma? Poolikute perekondade lastel on samad vajadused mis nende eakaaslastelgi, kes elavad koos mõlema vanemaga. Vahe on vaid selles, et nendele vajalikku hoolt ja armastust peab kindlustama vaid üks inimene. Ning tavaliselt on see vanem ise traumeeritud, polegi tähtis, kas ta on lahutatud, leseks jäänud või pole kunagi abielus olnudki. Täiskasvanud, kes on vapustuse üle elanud, püüavad aidata last, kellel on veelgi raskem. Sellistel vanematel ja lastel tekib peale tavaliste probleemide veel hulk lisamuresid, millistest täielikel perekondadel isegi aimu ei ole.\nOn väga keeruline rahuldada üksinda lapse vajadust armastuse järele. Vahel lükkavad lapsed pärast lahutust eemale kõik vanemlikud tundeavaldused — nende valu ja solvumine on nii suured, et nad ei soovi “reetjaid” endale ligilähedalegi lasta. Sellises situatsioonis on asendamatud lähedased: vanaemad, vanaisad, vanad sõbrad ja sugulased. Ometi ei tasu loota, et teised ise appi ruttavad. Keegi neist ei sega end delikaatsusest teiste pereasjadesse. Nad ei pruugi nendest isegi mitte teada. Kui on vaja tuge, ei tohi vaikida ega oma muredesse sulguda. Leidke inimesi, kes võivad abi pakkuda. Rääkige nendega, kes on säärased olukorrad ise läbi elanud. Teadke, on palju neid, kes ulatavad rõõmuga käe.\nSuhted lähedastega on eriti tähtsad lapse jaoks, kes elab üle kaotusvalu. Reeglina osutavad olulist abi oma lahutatud pojale või tütrele lähedal elavad vanaemad-vanaisad– nende osavõtt, toetus ja armastus on sel ajahetkel hindamatu väärtusega. Nad võivad hommikuti sisse astuda, et last kooli saata, talle pärast tunde vastu minna… Kui nad on pensionil, siis aitavad nad last treeningutele, muusikatundidesse või arsti juurde viia.\nLaste tunded läbivad mitu staadiumit:\n1. Eitus. Laps keeldub juhtunut uskumast. Ta räägib sõpradele ja tuttavatele, et vanemad ei ole lahku läinud, isa on vaid töö asjus ära sõitnud ning tuleb varsti tagasi. Selles staadiumis on laps hirmunud ja rõhutud. Ta tahaks, et kõik oleks taas endine. Ta tunneb puudust isast või emast ning nutab. Talle näib, et ta pole kellelegi vajalik. Eitus on šoki “amortisaator”, instinktiivne reaktsioon valule ja kaotusele.\n2. Raev. Aru saanud, et olukorda pole võimalik muuta, läheb laps metsikuks, ta väljendab oma tundeid otse, kuigi on võimeline oma viha tagasi hoidma, kartuses ema või isa kurvastada. Kui ta ei kavatse oma tigedust varjata, siis muutub ta närviliseks ning jämedaks. Oma ärrituse võib ta suunata temaga jäänud vanema peale ja ka selle peale, kes on ta maha jätnud.\nOn tähtis, et ta saaks võimaluse end tühjaks rääkida, oma raevu välja paisata. Laps peab tundma, et teda armastatakse, et ta on kellelegi vajalik. Mitte ainult koos temaga elav vanem, vaid ka vanaemad, vanaisad ning teised lähedased peavad püüdma rahuldada lapse vajadust armastuse järele.\n3. Soov kõike parandada. Kui laps on rahunenud, asutab ta lepingut sõlmima — iseendaga: “Olen hea ja vanemad lepivad ära”, “Kui hakkan hästi õppima, tuleb isa tagasi”. Lastele on omane egotsentrism, neile näib sageli, et juhtunus on nemad süüdi. Peab lapsele selgeks tegema, et tema pole selles kõiges üldsegi mitte süüdi.\nSelles staadiumis võib laps kõigest jõust püüda vanemaid lepitada. Ta võib mõlemaga eraldi rääkida ning anuda neid uuesti koos elama hakkama. Isegi siis, kui suhted perekonnas olid enne lahutust pingelised ja valulised, elavad lapsed lahkuminekut raskelt üle. Vahel hakkab laps, et endale tähelepanu tõmmata, halvasti käituma — tahtes sellega kindlaks teha, kas vanemad tõepoolest teda armastavad.\n4. Kurbus. Võib mööduda terve aasta, enne kui ta suudab oma vihast, hirmust, kindlusetusest ning süütundest vabaneda. Nähes, et midagi ei saa parandada, võib laps langeda depressiooni. Selles staadiumis valitseb lein möödunud aegade järele. Ta ju ei tahtnud seda. On kätte jõudnud aeg nutta — tal on nii väga valus. See protsess saab alguse siis, kui laps annab alla ning lõpetab võitlemise.\n5. Leppimine olukorraga. Laps on tõe ees silmi sulgenud, vaielnud, tigetsenud, karjunud, pidanud läbirääkimisi ning piinelnud hingevalus. Nüüd lepib ta tõega: terav valu on möödas, võitlus lõppenud. Laps lepib tegelikkusega. Ta on vastu võtnud kaotuse, see on saanud osaks ta elust. Ta on uue reaalsusega kohanenud ning rahunenud.


Kopli Ametikooli õpilane võistleb Euroopas – Eesti elu | GoodNews\nAvaleht Eesti elu Kopli Ametikooli õpilane võistleb Euroopas\nTäna algavad Ungaris Budapestis Euroopa noorte kutsemeistrivõistlused EuroSkills 2018, kus 40 võistlusalal osaleb ligi 600 noort 28 riigist üle Euroopa. Eestit esindab 11 võistlusalal 14 noort meistrit.\nEesti esindusvõistkond selgitati välja kutsemeistrivõistluste Noor Meister käigus, kus võttis mõõtu üle 300 kutseõppuri 31 võistlusalal. Parimate väljaselgitamisel hindasid kohtunikud võistlejate kiirust, täpsust ning omandatud teadmiste ja oskuste rakendamist.\nTallinna Kopli Ametikooli siseviimistluse eriala õppur Riko Lorberg kirjeldab eelseisvat võistlusülesannet nii:“ Praegu on teada, et hakkama tuleb saada Budapesti vapi joonistamisega oma käega seinale, sellele järgneb tapeetimine, pahteldamine, ukse värvimine ja värvide harmoonia segamine. Punkte antakse meisterlikkuse ja tööde puhtuse eest“. Suurt rolli mängib ka tööde teostamise kiirus. Riko on vaba teema kavandiks valinud võistlusele Eestimaise merepildi, mis on samas lihtne, kiire ja efektne.\nTallinna Kopli Ametikooli direktor Kaspar Kaugija: „Koolile tähendab see eelkõige õppetöö kõrget kvaliteedinäitajat, et just meie kooli õpilane valiti Eestit esindama niisugusel tähtsal võistlusel. See võistlus annab koolile võimaluse ennast tutvustada laias maailmas kui edukat ja innovaatilist kutsekooli, millest kasvavad töökad ja tublide oskustega meistrid“.\nTallinna Kopli Ametikooli hinnatud kutseõpetaja Tatjana Zamkovaja on eelnevalt olnud kolm aastat Riko erialaõpetaja. EuroSkills 2018 võistluseks valmistab Rikot ette SA Innove poolt määratud juhendaja Terje Jaksen, kaasjuhendajaks on Tatjana Zamkovaja.\nKopli ametikool annab eluks vajalikke oskusi ja ootab õppureid avaldusi sisse andma!\neelmine FOTOD! Paavst Franciscusest sai Eesti e-resident\njärgmine Uno Aava auks püstitati pink


Ettevaatust, teed on kohati väga libedad! Viitnal sõitis viis sõiduautot samas kohas teelt välja - Delfi\nEttevaatust, teed on kohati väga libedad! Viitnal sõitis viis sõiduautot samas kohas teelt välja\nSaada foto või video oludest: vihje@delfi.ee\nTarktee.ee vahendab kaamerapilti teeoludest Haljalas, ühe õnnetuspaiga lähedalt\nTalinn-Narva maanteel on temperatuurid langenud veidi alla nulli. Vaid 45 minuti jooksul toimus kaks rasket liiklusõnnetust.\nPolitsei sai kell 18.20 teate, et Aluvere külas on sõiduauto BMW rullunud üle katuse. Esialgsetel andmetel sõitis auto teelt välja libeduse tõttu. Autos viibis kolm inimest, kiirabi toimetas lapse ja naise tervisekontrolliks haiglasse.\nKell 19.05 sai politsei teate, et Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Viitna külas on libeduse tõttu teelt välja sõitnud viis sõiduautot. Õnnetustes keegi vigastada ei saanud. Sündmuskohal on liiklus hetkel häiritud.\nPolitsei tuletab meelde, et libedal ja pimedal ajal tuleb liikluses olla eriti tähelepanelik ning varuda sihtkohta jõudmiseks aega.\nEriti tähelepanelik tuleb olla Põhja- ja Kirde-Eesti teedel. Meeldetuletus sõidukijuhtidele veebilehelt tarktee.ee: "Ole ettevaatlik talvistes oludes neljarajalise maantee teisel sõidurajal sõites. Kui esimene sõidurada tundub hästi sõidetav, siis teine sõidurada ei pruugi seda olla, sest väiksema liikluse tõttu toimivad libedustõrje materjalid seal aeglasemalt."


Eelmine 1 389 439 479 480 481 482 483 484 485 486 487 488 489 490 491 492 493 494 495 496 497 498 template Järgmine\nLiitus foorumiga: Mar 2014\n2. kes siis EMil individiuaalselt niivõrd säras, et teda võiks maailma parimaks mängijaks pidada?\nJorginho mängis üliolulist rolli nii EM-i kui ka CL-i võitudes, domineerides muuhulgas paljude arvates maailma parima keskväljaga Real Madridi. Kahjuks on kaitsval keskpoolikul väga keeruline "särada". Täiesti jabur on rääkida Copa America prestiižist EM-i või CL-i võrdluses.\nmessi on nii kõva vend, et tassis la ligas barca kolmandaks. FANTASTILINE MEES. täiesti *** kas sa tõesti ise ka aru ei saa kui retarded väide see on.\nUmm, sa oled üldse mõnda La Liga mängu vaadanud kunagi?\n1) Maitse asi jah\n2) No sa ju selgitad päris pikalt siin loogikat, miks Messi pidi selle vöitma ja teised mitte. Huvitaval kombel ei kuulu ta hetkel PSG`s top 3`gi, aga vöitis just maailma parima tiitli.\n2) minu teada lõppeb see parima mängija hääletus kuskil oktoobris, selleks ajaks polnud Messi eriti PSG eest mänginudki eriti, sest oli vigastatud ja väidevavalt on tal lepingus klausel, mis lubab tal PSGs mänge vahele jätta, kui rahvuskoondise eest esindamine seda nõuab. Minu seletus ongi seotud sellega, miks Messi võitis. See vaidlus siin ei ole teemal kes peaks võitma vaid tegu on minupoolse arvamusega, miks ta võitjaks valiti.\nfarmerite liigas 506 minutit ja 1 värav. see ongi maailma parim ründaja.\nMaailma parima ründaja autasu sai ju Leva?\nAlgselt postitas Ingmar Vaata postitust\nTäpselt....kaitsev poolik on selline märkamatuks jääv roll, mille tähtsust on kerge mitte märgata. Ala Busquets, kui MSN`d ja Iniestad said kogu hiilguse omale, aga nagu üks ex barca coach ütles oli Busquets selle parima barca squadi tähtsaim lüli.\nMessi on parim, sest ta tegi rohkem tackleid?\nLas jääb. Vaktsineerimine on kahjuks vaba tahe ja samamoodi Messi fanboy olemine. Mina ei suuda kumbagi ümber veenda.\nMa parem ei hakka seda tabelit tooma siia mis näitab, et Mendy on umbes kaks korda parem kui Donnarumma.\ngeniaalne, kogu selle tabeli peale tood välja selle statistika. SUPER! Selle tabeli ainuke point on näidata, et mingit mineviku põhjal tehtud valikut ei olnud, sest ka statistiliselt oli Messil väga korralik hooaeg.\nMa ei tea mitte ühtegi Barcelona fänni, kes aja jooksul ja kõiki neid aastate jooksul vaadatud mänge vaadates ei oleks Messi fanboyd. Erinevalt paljudest, olen ma ikkagi klubi fänn ja nüüd kui ta enam Barcelona mängija ei ole, siis suurt väga ei huvita tema käekäik. Niiet selles mõttes ma ikka päris 100% fanboy ka pole.\nk, sry ma unustasin ära, et messi pole ründaja vaid midagi muud.\nSee on muidugi õige, vaadates üldse neid auhindu, siis ründajad või siis ründavad poolkaitsjad totaalselt domineerivad. Kaitsvama suunitlusega mängijad peavad ikka midagi erakordset tegema, et üldse top 10sse pääseda.\nLõpuks ometi saad aru\nArusaadav. Pidi ju ometi Messi nii köva vend olema, et sööb igalpool köik vastased ära. Kas näiteks Benzema, Lewandovski, De Bruyne vms teised nominendid seal ballondori listis teistes tiimides ei säraks? Ronaldo on mingi 4 korda töestanud, et on parim igalpool. Tassib meeskonda ja lööb stabiilselt väravaid. Seni pole Messi seda näidanud.\nROFL, maailma parimaks mängijaks vend, kes ei julge ennast muus tippliigas proovile panna ja jookseb saba jalgevahel kuhugi farmerite liigasse w.\nSeal peab jooksma ju, Bayerni gegenpressiga valusad kogemused, niuks-niuks\nMessi sattumine üldse Prantsusmaale on Barcelona eelmise juhtkonna ebakompetentsuse tulemus (ja praeguse jäärapäisuse mingil määral). Minu teada on ta alati tahtnud olla karjääri lõpuni Barcelonas, lihtsalt praegu ei osutunud see võimalikuks. Messi fookus on järgmine MM ja seega on PSG lihtsalt koht kus treenida ja vormi hoida, aga olen suht kindel et mingit emotsionaalset sidet selle klubiga tal kunagi ei tekigi. Kevadel on teemat mõistlikum kommenteerida.\nLewandovski on muidugi musternäide erinevates liigades enda proovilepanemisega.\nMis puudutab Messit, siis peale PSG keegi teine talle pakkumist ei teinudki.\nA muidugi hea kriteerium maailma parimaks valimisel: kui tihti klubi vahetad.\n7 ballon d'ori. Haters gonna hate, valisid siiski eksperdid, kes ilmselt veidi targemad jalgpalli alal kui selle foorumi eksperdid. Ronaltsi fanboyd ka ikka max level butthurt nagu näha. Väga meeldiv lugeda


Muuga sadamas püstitati laadimise rekord - Logistika ja Transiidi Assotsiatsioon\nMuuga sadamas püstitati laadimise rekord\n13. novembril väljus Muuga sadamast läbi aegade suurima lastiga – 182 942,48 tonni masuudiga pardal – tanker „ Maersk Hakone“.\n„Maersk Hakone“ pikkus on 333 m ning laius 60 m, tankeri süvis ulatub 21, 025 meetrini ning DW (deadweight-täiskaal – laeva täielik kandevõime) on 302 624. Laeva kodusadam ja lipuriik on Singapur, kuhu ka laev Muuga sadamast suundub.\nMuuga Sadama kapten Henn Noor kommenteeris laeva vastuvõtmist : „Tankeri Maersk Hakone sildumine kai äärde toimus harukordselt kiiresti – vaid kaks ja pool tundi. Harilikult kestab sellise laeva sildumine umbes 3-4 tundi.“ Maersk Hakone sildumisel olid abiks kolm vedurlaeva ehk puksiiri. „Laeva lahkumine kai äärest toimus nagu ikka kiiresti ja probleemideta, võttes aega kuni pool tundi,“ lisas Henn Noor.\nEelmine rekordiline kogus kaupa laaditi Muuga sadamas käesoleva aasta juulis m/t Blue Topaz 179 801 tonni masuuti. Laeva pikkus oli samuti 333 m ning DW – oli 321 234, laius- 60 m, süvis 22,52 m.


Ülenurme gümnaasiumi õpilaste kohtumine sõduritega | Kambja Valla Sõnumid\nUudised Haridus Ülenurme gümnaasiumi õpilaste kohtumine sõduritega\nKoolipere kuulas sõdurite juttu suure huviga.\nSilmaklappidega kaaslase juhendamine keeruka läbürindi läbimisel oli küllalti keeruline ülesanne.\n1. novembril toimus riigikaitse kursusel osalejatele kohtumine Briti sõduritega Tapa sõjaväelinnakust, kes andsid meile ülevaate NATO toimetustest. Saime teada, mida NATO endast üldse kujutab ning millega antud organisatsioon tegeleb. Lisaks tutvustasid nad enda varustust lähemalt ja soovijad said ka ise ära katsetada, kui rasked on nende igapäevases kasutuses olevad seljakotid ning mis tunne on miiniotsijat käes hoida. Peale teooriaosa saime panna proovile oma meeskonnatöö oskuse ning pidime paarilise, kellel silmaklapid peas, juhendama läbi keerulise labürindi. Kui kõik said edukalt oma paarilisega läbi takistusraja, jagati meid gruppidesse ning kapten pidi kogu meeskonna uuesti läbi labürindi juhendama. Kogu kohtumine oli õpilaste jaoks väga huvitav ning uusi teadmisi pakkuv.\n10. novembril käis esimeste klasside õpilastel külas Lions klubi Ülenurme, kes tuletas lastele meelde suuhügieeni vajalikkust ning anti üle ka suu tervise teemalised kinkekotid, et teadvustada tervete hammaste olulisust tervisele.\nEelmineOmatehtud võil on hoopis teine maitse


Raivo Susi nõudis FSB-lt eesti keele tõlget - Eesti - Postimees +\nRaivo Susi mullu detsembris kohtus, kes järjekordselt pikendas tema vahi all pidamise määrust. | FOTO: Jaanus Piirsalu\nJuba poolteist aastat Moskvas vahi all istuv Eesti lennundusärimees Raivo Susi ootab süüdistuskokkuvõtte eesti keelde tõlkimist, seejärel peaks algama oktoobris või novembris tema kohtuprotsess.\nEelistung Venemaa julgeolekuteenistuse FSB poolt spionaažis süüdistatava Susi üle Moskva linnakohtus lõppes mõnevõrra ootamatult, sest kohus saatis kriminaalasja tagasi prokuratuuri «oluliste puudujääkide kõrvaldamiseks,» nagu ütles Postimehele Susi advokaat Arkadi Tolpegin. «Uurijad ei esitanud süüdistatavale (Susile) süüdistuskokkuvõtte koopiat eesti keeles. Praegu veel ei ole kriminaalasi prokuratuurist tagasi uurijateni jõudnud,» selgitas ta.\nMoskva linnakohtust lisati, et sama, 23. augustist pärineva määrusega pikendas kohus järjekordselt Susi vahi all hoidmise tähtaega, seekord novembrini lõpuni.\nTolpegini sõnul ei selgitanud prokurör eelistungil eestikeelse tõlke puudumist millegagi. «See oli puhtalt uurimise viga,» märkis advokaat, kelle hinnangul võib süüdistuskokkuvõtte tõlkimine ning seejärel selle uuesti kohtusse saatmine aega võtta kuni kaks kuud. «Eelistungil ei arutatud süüdi või mitte süüditunnistamise küsimust, selliseid küsimusi Susile keegi ei esitanud,» rääkis Tolpegin.\nVenemaa kriminaalmenetluskoodeks annab kohtualusele õiguse nõuda kriminaalasja materjalidega tutvumist emakeeles, samuti on tal õigus esineda kohtus emakeeles ning kasutada tasuta tõlgi abi. Klausliga, kui kohtualune seda soovib.\nPostimees tundis huvi, kas ka kaks aastat tagasi Venemaal spioneerimises süüdi mõistetud ja seejärel välja vahetatud kaitsepolitseiniku Eston Kohvri puhul tõlgiti süüdistuskokkuvõte eesti keelde. «Kõik oli kooskõlas Venemaa menetluskoodeksiga,» vastas Kohvri Vene riigi poolt määratud advokaat Jevgeni Aksjonov. Täpsustavale küsimusele, kas Kohver soovis siis eestikeelset tõlget või mitte, vastas Aksjonov veelgi lakoonilisemalt: «Küsige Estonilt, ta on teile lähemal.»\nFSB pidas Susi kinni eelmise aasta veebruaris Moskvas Šeremetjevo lennujaamas, kui ta oli teel Tallinnast Tadžikistani. Endise NSV Liidu alal laiaulatuslikku lennundusäri ajanud Susi vahistamise põhjuste kohta on teada ainult seda, et kõik tegevused, milles FSB Susit süüdistab, toimusid juba 2004.–2007. aastal. Kriminaalasi algatati alles eelmise aasta algul, kusjuures kõik vahepealsed aastad käis mees vabalt Venemaal. Susi on kategooriliselt eitanud igasugust spioneerimist.\nNüüdseks on ta juba 19 kuud istunud vahi all FSB vanglaks nimetatavas Lefortovo eeluurimisisolaatoris Moskvas. See on muuseas sama vangla, kus istus 2014 aasta septembrist kuni 2015 aasta sügiseni ka Eston Kohver, keda FSB samuti spioneerimises süüdistas. Samuti uurib Susi kriminaalasja sama FSB uurija, kes tegeles ka Kohvri süüdistusega.


8. apr 2002 23:24\nKas keegi teab Helsingi keskosas odavat öömaja, noortehosteli vms? Või on ainus võimalus mingi 600.- eest EckeroLine laevas öö veeta?\nKes neid mai-ilmu teab, pargis läheb vist natuke viluks...\n9. apr 2002 03:04\nPole küll Helsingi mees, kuid häda ajas minugi otsima :) Leidsin sellised:\nhttp://www.eurohostel.fi/default_e.asp?language=english http://www.erottajanpuisto.com/ http://www.aktivist.fi/intro.asp?companyId=6823&lang=en\nSu lennuk läheb ka siis hommikul? :)\n9. apr 2002 03:09\nTegelikult on probleem tagasi tulemises, nagu vist paljudel Lufthansaatikutel - lennuk jõuab 22.00 paiku sisse ja selle ajaga ei venita end enam mingi laeva peale.\nTeoorias saab alati vist jääda Vantaasse tolknema ja siis hommikul esimese bussiga laevade peale sihtida. Aga päris supervariant see ka pole.\n9. apr 2002 17:28\nSILJA LINE teeb hotellipakette edasi- tagasi + 1öö hotellis( mis on kohe vantaa lennujaama körval)koos hommikusöögiga maksab1430.- EEK. Hotelli nimi on HOTEL RAMADA AIRPORT. Mina leian et see on köige lähem ja mugavam.\n9. apr 2002 19:07\nmaksab 1430.- EEK.\nNoh need hotellid on üsna kirved, mul tuleb hea uni ka odavamas öömajas ;) Eks mugavused maksavad...\n2 inimese korral on EckeroLinel selline võimalus:\nI ÖÖBIMISPAKETT ÕHTUSÖÖGIGA 750.- Ülesõidupilet suunal Tallinn - Helsingi, ööbimine B2 kajutis, õhtusöök restoranis, hommikusöök kohvikus. (Hind ühele, eeldades kahte reisijat)\nKeegi tahab minuga 27. aprilli õhtul tulla? :)\n12. apr 2002 16:42\nEurohostelis olen olnud, norm koht, peaaegu kesklinna sadama kõrval. Hindu enam ei mäleta, aga vaata kodukalt. Lennujaamast saab kõige soodsamalt yellow line taksoga, aga siis, kui minna 4-kesi koos. (1 kuni 4 in hind on sama)


WALLESS tunnustab oma tippeksperte • Walless\nWALLESS tunnustab oma tippeksperte\nAdvokaadibüroo WALLESS uueks partneriks saab kriminaalõiguse advokaat Sandra-Kristin Kärner. Energiaõiguse ja kohtuvaidluste ekspert Edgar-Kaj Velbri edutati assotsieerunud partneriks ning kinnisvara- ja ehitusõiguse asjatundja Angela Kase tegutseb alanud aastast nõunikuna.\n„Advokaadibüroo suurim väärtus on head suhted klientidega ning töökad ja targad advokaadid. Suur rõõm on teatada Sandra, Edgar-Kaj ja Angela järgmisest sammust nende karjääriredelil. See, et meie parimatest parimad tegelevad just majanduskaristusõiguse, energia ja kinnisvara valdkonnaga, annab ühtlasi tunnistust tänasest turuolukorrast ja meie klientide vajadustest,“ ütles WALLESSi juhtivpartner Piret Kergandberg ja lisas, et just neis valdkondades on näha olnud suuremat kasvu. Ülejäänud valdkonnad on jätkanud stabiilses tõusus.\nAngela Kase liitus WALLESSiga 2019. aastal. Angelal on lisaks õigusteaduse haridusele magistrikraad ehitusteadustes ning enne juriidilist karjääri on ta üle tosina aasta tegutsenud ehitusinsenerina, mis teeb Angelast oma ala tippeksperdi Eestis.


Arvo Pärdi muusika suurepärane tasuta kontsert täitis Kennedy keskuse - MuusikaElu\nArtiklid Arvo Pärdi muusika suurepärane tasuta kontsert täitis Kennedy keskuse\nArvo Pärdi muusika suurepärane tasuta kontsert täitis Kennedy keskuse\nAnne Midgette, 29.05.2014, Washington Post\nArvo Pärdi muusikas on midagi, mis sunnib inimesi autot peatama. 1970ndate teisel poolel kuulis muusikaprodutsent Manfred Eicher seda raadiost ja pidas auto teeserval kinni, et pala lõpuni kuulata. 1984. aastal kuulis Toomas Hendrik Ilves, hilisem Eesti president ja toonane Kanada ülikooliõppejõud, oma autoraadiost Eichleri poolt pärast toda kogemust välja antud salvestist. Nüüd oli tema kord auto tee ääres kinni pidada. Ilves rääkis seda lugu publikule teisipäeva õhtul, kui Kennedy keskuse kontserdisaalis algas suurepärane tasuta Pärdi muusika kontsert, mis sundis kõiki saalisviibijaid (tõsi küll, seekord autota) peatuma, kuulama ja nautima.\nPublik oli entusiastlikuks vastuvõtuks valmistunud. Kui Kennedy keskuse ühiskondlike suhete asepresident Garth Ross kontserdieelses sõnavõtus helilooja kohalolekut mainis, tõusis rahvas – kui palju on üldse neid elavaid klassikalisi heliloojaid, kes suudavad 2400-kohalise saali täis tuua – ning plaksutas, kuni rõduistmelt tõusis tänužestidega 78-aastane habras habetunud helilooja, kes meenutab pigem hajameelset professorit kui munka, kellena teda sageli kujutatakse. „Sellist asja ei juhtu iga päev,” märkis Ross pärast kära vaibumist.\nKa ei juhtu iga päev, et publikul on võimalus kuulda niivõrd tugevat muusikat niivõrd vaimustavas esituses – sel korral Eesti Filharmoonia Kammerkoori ja Tallinna Kammerorkestri poolt, mida juhatas nende asutaja Tõnu Kaljuste.\nKirjutasin hiljuti, et Pärt meeldib nii klassiklase kui mitteklassikalise muusika publikule, muuhulgas, kuna ta kehastab vaimsust, mis annab tema muusikale justkui suurema tähenduse, muutumata samas tavaliseks new-age’likuks efektijahiks. See kontsert pani mind aga mõtlema, et oma populaarsusele vaatamata on tema muusika võib-olla siiski alahinnatud. Olen kuulnud inimesi klassikalise muusika maailmast väitmas, et Pärt on nagu ühe triki hobune – ta kasutab tehnikat, mida nimetab tintinnabuliks ja mis kujutab endast meloodia kõrvutamist sellega seotud kolmkõladega, ning kirjutab lihtsat liigutavat muusikat, mis pakub pigem vaimsust kui rafineeritust. Igaüks, kes teisipäeval saalis viibis, võib kinnitada, et see väide ei vasta tõele.\nOn tõsi, et kogu Pärdi looming on äratuntav; nagu enamikul suurtel kunstnikel, on ka temal selge käekiri. Kuid kõik neli teost teisipäevases kavas, eriti suhteliselt lühike „Cantus Benjamin Britteni mälestuseks,” lõid omaette maailma – „Aadama itku” (uusim esitatud teos aastast 2009) dramaatilistest keelpillilöökidest ja süngetest meeshäältest „Cantuse” korduvate, langevate, valulevate, üha intensiivsemaks muutuvate fraasideni, mida täiendavad puhtad ja melanhoolsed kellalöögid. Kuigi vaimsusel on Pärdi elus ja muusikas keskne roll, pole Pärt rohkem ega vähem „religioosne helilooja“ kui Bach – kelle puhtaid ja vaimustavaid passioone meenutas teisipäevase kava viimane teos, Pärdi „Te Deum.“\nPärdi muusikas pole midagi pealiskaudset; see on kantud Lääne kultuurikaanoni väljendusvahendite põhjalikust tundmisest, mis ulatub loomingus selgelt äratuntava keskaegse cantus planuseni. Pärt võtab samad liidetavad, mida kasutab palju teisi heliloojaid – orkestri pillid ja koori hääled, ning jõuab neid kasutades oma unikaalse summani.\nTeisipäevase kontserdi teine haruldane omadus: esinejad, kes on kaasaegse klassikalise traditsiooni asjatundjad. Klassikalise muusika maailmas liigub hulk Euroopa kollektiive, kes on läbi imbunud selliste heliloojate muusikast, kelle loomingut nad aastasadu mänginud on. Harva võib aga kohata kollektiive, kes on maailmakuulsaks saanud traditsiooni kandjana, mille looja istub parasjagu publiku hulgas.\nVäga pikka kasvu Kaljuste, kes meenutab Liam Neesonit ja vananedes üha enam ka Franz Liszti, dirigeerib autoriteediga, mis muudab tema žestid muusikaks. Keset „Te Deumi,” ajas ta harali juba üles tõstetud käe sõrmed ning täpselt sel hetkel võis kuulda õrna muutust meeskoori tämbris. Ta on juhatanud enamiku Pärdi teoste maailmaesiettekandeid ja esmasalvestusi ning tema ja muusikute oskused ja paindlikkus lubasid ühendada muusikaliste suurhetkede majesteetlikkuse Pärdi loominguga sobiva intiimse õhustikuga.\nKõige vähem haaras avapala – Pärdi enimtuntud teoste hulka kuuluva „Fratrese“ üks versioonidest. Seda mängiti – minu arvates teadlikult – lihtsusega, mis vastandub paljude esitajate poolt selles saagivate viiulifraaside (mida esitas õrna selgusega kontsertmeister Harry Traksmann) ja orelisarnaste keelpilliakordide kooskõlas loodavale emotsionaalsele pingele, kuid tulemus oli veidi üleolev. Üldiselt on paatoseta esitus aga Pärdi muusika puhul voorus. Üks Pärdi sageli esinevatest efektidest – näiteks kuuleb seda „Aadama itkus“ – on keelpillide näiv hingetõmme, nagu õhku andev tugi vankumatu vokaali taustal. See annab muusikale, mis vaatamata oma vaimsusele on vägagi maine, inimlikkuse tasandi.\nTegu oli esimesega neljast Pärdi kontserdist Washingtonis ja New Yorgis ning ekstravagantse kingitusega publikule, mis mitmekesisele vanuselisele koosseisule ja rõivamaitsele vaatamata võttis selle vastu nagu andunud rokifännid: huilates, plaksutades ja filmides muusika lõppedes telefonidega esinejate kummardusi.\nKingituse saajate ring ei piirdunud kohalviibijatega. Kontserti esitlesid Eesti suursaatkond (suursaadik Marina Kaljurand juhtis ise sponsorite leidmist) ja Kennedy keskuse millenniumilava. Nagu kõigi milleeniumilava kontsertide puhul, saab ka selle kontserdi täispikkuses videoülesvõtet näha Kennedy keskuse veebilehel. Ainult ärge püüdke seda autoroolis vaadata!\nEelmineEesti Heliloojate Festival pakub põnevaid koosseise ja loomingut\nJärgmineIntervjuu sopran Ksenia Kuchukovaga seoses kontserdiga “EMTA aasta muusikas”