Soome perefirma Fincumet Group ostab enamusosaluse Põhja-Euroopa suurimas konteinereid tootvas ettev\nFincumet Group Oy ostab enamusosaluse Põhja-Euroopa suurimas konteinereid ja teraskonstruktsioone tootvas ettevõttes Birger OÜ. Birger OÜ asub Jõgeva maakonnas Avinurmes ja seal töötab umbes 200 inimest. Ettevõtte poolt valmistatud konteinereid müüakse kõigis Põhjamaa riikides. 2019. aasta käive oli umbes 18 miljonit eurot.\nTehing hoogustab Fincumet Groupi kasvu ja rahvusvahelistumist ning tugevdab ettevõtte juhtpositsiooni Soome suurima konteinerite müüjana.\n“Tehing toetab meie eesmärki kasvada Põhja-Euroopa suurimaks konteinerite tarnijaks ja kindlustab meie juhtpositsiooni Soome turul. Tehinguga tõuseb Fincumet Group konteinerite kogukäive üle 30 miljoni euro.” ütleb Fincumet Containeri tegevjuht Joonas Järvensivu.\n”Birger OÜ on oma valdkonnas tuntud ja hea mainega ettevõte. Tehing annab meile võimaluse tagada toodete kõrge kvaliteet, kiired tarned ja pidev tootearendus kasvaval turul. Meie koostöö on kestnud juba üle 10 aasta,” jätkab Järvensivu.\nBirger OÜ jätkab pärast tehingut oma klientidele teenuste osutamist nagu varemgi ja tehing ei mõjuta olemasolevaid kliendisuhteid. Ettevõtte tegevjuhina jätkab Aleksei Männiste.\n”Olen väga rahul, et oleme nüüd osa Fincumet Groupist. Olen veendunud, et see samm aitab kaasa Birgeri kiirele kasvule ja tugevdab kogu kontserni positsiooni turul nii praegu kui ka tulevikus,” ütleb Männiste.\nFincumet Groupi nõustajaks tehingus oli Investment Agency OÜ partner Indrek Uudeküll.\nFincumet Group Oy on valdusfirma, mille tütarettevõtted on Fincumet Container Oy, Lakeway Finance Oy, ja Birger OÜ. Fincumet Group on Soome perefirma, peakontoriga Ikaalises.\nFincumet Container Oy on Soome juhtiv konteinerite müüja. Ettevõte müüb erinevaid konteinereid, ruumilahendusmooduleid, kogumismahuteid ja tõstekonteinereid. 2019. aastal müüdi tooteid enam kui 4 500 ühikut ja käive oli umbes 15 miljonit eurot.\nLakeway Finance Oy võttis üle 31.12.2019 seisuga Fincumet Container Oy liisingportfelli, kuhu kuulusid klientidele kapitalirendi tingimustel müüdud tooted. Edaspidi hakkab Lakeway Finance pakkuma mitmesuguseid finantsteenuseid.\nBirger OÜ on Eestis tegutsev Põhja-Euroopa suurim konteinereid ja teraskonstruktsioone tootev ettevõte. Ettevõtte poolt valmistatud konteinereid müüakse kõigis Põhjamaa riikides. 2019. aastal oli Birgeri käive üle 18 miljoni euro ning ettevõttes töötab umbes 200 inimest.


Kadri Liik. Euroopa viimane tõsine riigijuht - Angela Merkel – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nKadri Liik 20. dets. 2020 Eksklusiiv, Välispoliitika\nKadri Liik. Euroopa viimane tõsine riigijuht – Angela Merkel\nSaksamaa kantsler Angela Merkel rääkimas USA presidendi Donald Trumpiga 2018. aasta juulis toimunud G7 kohtumisel Kanadas. I Foto: Reuters/Scanpix.\nNoh – nad tahtsid, et ma kirjutaksin naistest poliitikas. Ma ütlesin, et ma ei saa. Mitmel põhjusel. Esiteks – ma ei märka neid! Selles kontekstis. Mäletan, kuis kunagi ammu, kui olin veel Kuku raadio “Välismääraja” saatejuht, keegi kusagil ütles, et “lahe saade oli viimasel pühapäeval – kõik kõnelejad naised!”. Olin siiralt üllatunud. Oma teada olin ma kutsunud saatesse inimese, kes tundis Iisraeli; inimese, kes teadis Moldovast; ja inimese, kes mõistis Birmat. Ma polnud üldse märganud, et nad kõik juhtumisi naised olid…\nVõi siis see teine, viimasel ajal moodi läinud idee, et naised on riigijuhtidena kuidagi empaatilisemad, kaasavamad, tasakaalukamad, rahumeelsemad… No ma ei tea. Selles kontekstis meenub mulle alati üks loeng, mida kuulasin Lancasteri ülikoolis millalgi 20. sajandi lõpuaastail. Loeng oli läbirääkimistest ja rahuvahendusest, lektoriks meie enda ülikooli õppejõud, rahu-uuringute (peace studies) professor. Nagu arvata oligi, tõusis loengu teises pooles püsti üliõpilane – vist meesõpilane, kui mu mälu ei peta, kuigi kas sel on tähtsust? – ja küsis nõudlikult: “Kas te ei arva, et kui ükskord naised saavad poliitikas väärilise koha, siis hakkab maailmas olema palju vähem konflikte, sest naised on lihtsalt nii palju praktilisemad, alalhoidlikumad ja koostööaltimad?”\nMäletan tänini, kuidas meie õppejõud – väga haritud, tolerantne, pehmete maneeridega akadeemik – võttis viis sekundit, et mõelda, kehitas siis pisut abitu ja otsiva, veidi (enese)iroonilise naeratusega õlgu ja ütles, et “noh, ma tahaks ju väga loota, et see on nii… Samas, kui ma järele mõtlen, siis kaks kõige agressiivsemat inimolendit, keda ma elus iial kohanud olen, on mõlemad olnud naised: minu eksabikaasa ja Margaret Thatcher”.\nKadri Liik on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjandusteaduskonna ning tal on magistrikraad diplomaatias Lancasteri ülikoolist. Alates 2012. aastast töötab ta mõttekojas Euroopa Välissuhete Nõukogu ning kommenteerib Venemaa ja Euroopa poliitikat maailma mõjukamatele meediaväljaannetele. Loe artikleid (7)\nKas nii lõpebki Angela Merkeli ajastu Saksamaa ja Euroopa poliitikas? Pauk tuli sealt, kust keegi…\nRaivo Vare: riigijuhtide ohtlikud "soolod" julgeoleku- ja kliimapoliitikas\nJuhikeskse poliitika aeg on käes – koos sellega ka järsud pöörded ja efektsed, kuid ohtlikud…\nPosted in Eksklusiiv, Välispoliitika and tagged Angela Merkel, Edasi, eeskuju, Euroopa, kannatlikkus, kõne, poliitika, Ühiskond. Bookmark the permalink.


Kiusaja Grenzstein — Sirp\nEllujäämismure on eesti autoreid ikka ja jälle ajendanud sõnastama vaieldamatu kestmisnõude, mille iga eestlane peab omaks tunnistama. Ado Grenzstein, Eesti haridus. Koostanud Simo Runnel, toimetanud Iti Tõnisson. Kujundanud Kaljo Põllu. Sarjas „Eesti mõttelugu”. Ilmamaa, 2013. 544 lk.\nAdo Grenzsteini kohale on Eesti kultuuriloos kogunenud nii tume legend, et tema kirjutiste taasilmumine peaks põhjustama üldist kulmukergitust. Selleks on ta aga liiga hästi ära unustatud. Venestamisele õhutaja, äraostetav tagaseljadiplomaat, pealekaebaja, eesti rahva äraandja – Grenzsteini kujul on müütilised mõõtmed. Ehkki sellele seltsib veel antikangelaslik tume salapärasus, pole tema mõttepärandi vastu siiani suuremat huvi tuntud. Tema isiku vastu küll. Pärast seda, kui Grenzstein 1901. aastal Eesti avalikust tegevusest taandus ja siirdus pikkade lahkumiskirjade saatel Pariisi, on teda mitmel korral üritatud nii-öelda tagasi tuua. Kummatigi on tähelepanuväärsel kombel ikka libisetud Grenzsteini personaalküsimuse arutamisesse, süvenemata tema vaadetesse, justkui ei saaks ükski mõistlik inimene, eriti aga ükski tõsieestlane neid tõsiselt võtta. Tema tagasitoomisel on kippunud olema kohtupidamise ilme. On tuhnitud arhiivides, kaalutud tõendeid, vaagitud kergendavaid asjaolusid. Leplikumad ajaloolased on arvanud, et kuna Grenzstein asutas rea karskusseltse, tegi omajagu ühiskondlikult kasulikku tööd, võib talle üht-teist andeks anda. Isegi need autorid, kes pole tahtnud ei hukka ega õigeks mõista, on kippunud tsenseerival toonil kõnelema tema „tegevuse hindamisest”. Tundub, et ajalehetoimetaja ametit pidanud Grenzstein, kes kurtis pidevalt tsensori karmi käe üle, pole siiani rahu saanud.\nMitte et Grenzsteini puhul oleks tehtud erand. Hindav, kohtupidamisega sarnane hoiak on Eesti mõtteloo uurimisel üsna tavaline. Kuna ärkamisajal ja sellele järgnenud venestusperioodil olid peaaegu kõik eestlastest autorid aktiivsed ühiskonnategelased, pole ajaloo uurimisel mõtet ja tegu lihtne lahus hoida. Kas pole siis nii, et tegu kasvab välja sisemisest kõlblusest, nagu kirjutas XIX sajandi lõpukümnendil Grenzsteiniga ägedalt polemiseerinud Jaan Tõnisson? Seega, kui teod olid laitmisväärt, siis pidi ka neid inspireerinud uskumustel midagi viga olema. Siin peab mõistagi olema ettevaatlik, sest halvimal juhul juhatab niisugune lähenemine meid vulgaarpragmatismi, kus kogu Eesti mõttelugu hinnatakse selle järgi, mis eri ajalooetappidel innustas kõige tõhusamalt Eesti asja ajama. Grenzstein paistab sellest vaatenurgast eriti halvas valguses, sest just siis, kui eesti rahvas rühkis mööda venestuskõrbe ja vajas rahvuslikku turgutust, hakkas tema kummardama Idast tõusvat päikest ja ärgitama eestlasi ümberrahvastumisele. Vähemalt ütleb nõnda Eesti kultuurimällu sadestunud legend.\nGrenzsteini kohta kirjutatu põhjal võib jääda mulje, et ta kaitses mingeid eriliselt nihilistlikke seisukohti või tundis arusaamatut omasooviha – jüdischer Selbsthass’i eesti versiooni. Tegelikult sobitus tema arusaam väikerahvaste elulootusest ja nende kultuuri väärtusest XIX sajandi keskpaiga liberalistliku peavooluga märksa paremini kui näiteks Tõnissoni oma. John Stuart Mill, kes tempis toona levinud üldist edenemisusku mööndustega rahvuslikule partikularismile, väljendas ses osas skepsist, mis läks Grenzsteini vaadetest kaugemalegi. „Keegi ei saa ometi arvata,” kirjutas Mill, „et bretoonile või Prantsuse Navarra baskile poleks kasulikum, kui ta haarataks kõrgelt tsiviliseeritud ja haritud rahva mõtete ja tunnete voolu – olla prantsuse rahva liige, saada võrdsetel tingimustel osa kõigist Prantsuse kodakondsusega kaasnevatest eesõigustest, nautida Prantsuse riigi kaitset, Prantsusmaa mõjujõu väärikust ja prestiiži – selle asemel et mossitada oma kivirahnude, möödunud aegade poolmetsiku jäänuse otsas, tiirelda oma kitsal vaimsel orbiidil, võtmata osa või tundmata huvi maailma arengukäigu vastu.”1\n1894. aastal ilmunud raamatukeses „Eesti küsimus” hoiatas Grenzstein samas võtmes eestlasi, et nende „silmaringi ja püüdepiiri” ei tohiks kitsendada „kaduvate mineviku riismete sisse”.2 Selle asemel tuleks otsida mõni vägev rahvuspuu, eeskätt muidugi vene oma, kelle külge eestlased nende endi huvides pookida.\nVäikerahva esindajatena kaldume me niisugustes väidetes nägema imperialistlikku suurustamist või reeturlikku kaasajooksmist. Olgu meie orbiit nii kitsas kui tahes, meie usume koos Herderi ja Hurdaga, et iga rahvus pöörelgu oma kultuuritelje ümber – tegelgu suurlinliku eputamise asemel oma rahvaloomingu kirjapanemise ja säilitamisega. Igatahes on see ausam kui pinnapealne kadakasakslus või jevrooplus. Ettekirjutus mitte matkida võõraid kombeid, mitte purssida vigast saksa keelt ja tunda häbi oma päritolu pärast oli Hurda kõnedes esikohal. Ükskõik kui palju kadakasaks ka ei pingutaks, ikka mõjuvat ta loomuvastaselt ja võltsilt. Uut kultuuri on muidugi ka vaja, aga see uus olgu ühtlasi vana, s.t oma, võrsunud eestlusest kui meie elujõu allikast. Nii on asjad juba loodusest-saatusest seatud. Need on vanad mõtted, mida kaitses Tõnisson ja kaitstakse veidi mugandatud kujul tänaseni. Öeldakse, et eestlane-olemise imperatiivist peaks välja kasvama „terve paradigma, terviklik mõõtkava, millesse saaks asetada nii meie majanduslikud, poliitilised kui ka kultuurilised ambitsioonid”.3\nGrenzstein, kes heitis eesti rahvuslastele ette liigset kiindumist möödanikku, küsiks ehk seepeale, kas kogu vastu rinda tagumise juures ollakse ka piisavalt kultuursed, et põhjendada, mille poolest eestlaste omakultuur (s.t mitte kultuur kui niisugune, vaid rõhutatult omanäoline, rahvustraditsioonidest ammutav kultuur) eestlastele üldse vajalik on. Tema utilitaristlik-humanistliku kreedo järgi polnud rahvus mitte viimne eesmärk, vaid eesmärgini jõudmise abinõu. Eesmärk olevat rahva hea käekäik.\nTõepoolest, ei saa ju ettehaaravalt, ilma asja välja selgitamata välistada, et tulevased eestlased soovivad tiirelda mõnel laiemal vaimsel orbiidil. Grenzstein kirjutas, et isegi juhul, kui üks rahvus kaob, jäävad alles inimesed, ehk isegi õnnelikumana, kuna saavad nüüd nautida suurema rahvusega kaasnevaid kultuurihüvesid. Tõnissoni tees eestlane-olemisest kui kategoorilisest imperatiivist paistis talle küpse mõistusega inimest alandava dogmana. Rahvuskultuuri eelistamise imperatiiv tehti tema arvates nii kategooriliseks, et küsimus selle põhjenduste järele muutus Tõnissoni ja tema pooldajate silmis juba iseenesest kõlblusevastaseks.\nTuleb möönda, et Grenzsteini tähelepanekutes oli tera tõtt. Eesti valitsev kultuurimudel pole olnud mitte eksistentsialistlik – nagu viimasel ajal on väidetud – vaid anti-eksistentsialistlik. Pidevat muretsemist oma rahva ellujäämise pärast võib muidugi nooblilt nimetada „olemasolu küsimuse püstitamiseks”, kuid eksistentsialismiga pole sellel midagi pistmist. Pigem on ellujäämismure eesti autoreid ikka ja jälle ajendanud sõnastama vaieldamatu kestmisnõude, mille iga eestlane peab tahes-tahtmata omaks tunnistama. Peamine pole mitte isiklik valik, eksistentsialistlik enese eestlaseks tunnistamine, vaid sünniga kaasa antud rahvuskuuluvus. Nagu polekski igal üksikul eestlasel enam erilist sõnaõigust, sest kõik, mis ta teeb või loob, on alati märgistatud mingist sügavamast eestlane-olemisest. Emmakem siis vabatahtlikult, päristiselt, patriootliku kriitikavabadusega oma sisemist rahvuslikku mina, meeles hurdalik manitsus – „oma rahvust maha salata sama ränk on, nagu orjaks müüa end“! Mis sest, et eksistentsialikus mõttes on see kõik „halb usk” par excellence.\nGrenzstein kui valgustaja\nKui tahta Grenzsteinile komplimenti teha, siis võiks teda võrrelda Jean-Jacques Rousseau’ga. Mõlemat iseloomustas – peale paranoilise vaimulaadi – mingi kummaline segu lapsemeelsest tundlemisest ja vahedast analüüsist. Grenzstein on kõige järjekindlam valgustaja Eesti kultuuriloos. Võib-olla isegi ainuke valgustaja selle sõna sügavamas, kantiaanlikus mõttes. Nagu paljud kaasaegsed, avaldas temagi kuhja õpperaamatuid. Kultuurilooliselt on neist huvitavaim 1896. aastal ilmunud „Elutarkus ja ilmakunst”, entsüklopeediline tsivilisatsiooniõpik, kus seletati värskelt linna saabunud eestlastele pikalt-laialt, kuidas söögilauas käituda, mida selga panna, kuidas peenemas seltskonnas kõneleda, koos seksistlike märkustega selle kohta, kuidas võita naisterahvaste pealiskaudset tähelepanu. Liigutav on lugeda, kuidas aja jooksul üha üksikumaks jäänud Grenzstein jagab näpunäiteid sõprade hankimise ja „inimestele meeldimise kunsti” alal. Pedagoogi haridusega Grenzsteini valgustusprogramm läks aga palju kaugemale XIX sajandi teisel poolel käibetõeks kulunud väitest, et eestlastel on hädasti tarvis rahvaharidust. „Kodumaa korralduses” kirjutas ta, et hariduse lõplik siht pole mitte kollektiivne rahvuslik iseteadvus, vaid oma peaga mõtlev inimene, kes on suuteline kriitikale allutama kõik, ka rahvuslikud dogmad. Asi polnud sugugi selles, et Grenzsteini arvates oleksid eestlased pidanud loobuma oma rahvuslikust meelsusest. Suurim vaenlane oli, nagu ka Rousseau’ puhul, heteronoomia, rahvajuhtide ette kirjutatud ja möödapääsmatuna esitatud rahvuslik usk.\nSee, mil määral Grenzstein toetas venestamist, millised olid tema motiivid, kelle peale ta kaebas või ei kaevanud, mida „venestamine” üldse XIX sajandi lõpu kontekstis tähendas, kõik see väärib kahtlemata ajaloolist selgitustööd. Ärkamisajale järgnenud pime fin de siècle on uurimuste vähesuse tõttu üks intrigeerivamaid perioode Eesti ajaloos. Mulje vaimuvaesusest ja kõikjal maad võtnud moraalsest mandumisest pole muud kui ühekülgse ajaloonarratiivi tekitatud pettekujutlus. 1880. ja 1890. aastad on selles narratiivis taandunud Tartu renessansi eelseks keskajaks, kus Grenzsteinil on täita oma roll kiusajana, rahva eksiteele juhatajana, lunastust ette valmistava ohustajana. Tõsiasi, et Grenzsteini uurimisel on valdavalt keskendutud tema motiividele, on tegelikult lausa sümptomaatiline. Siin avaldub midagi eestlaste kultuuriliste hoiakute kohta: on küsimusi, mida me ei saagi pidada muuks kui kiusamiseks. Kui keegi seab kahtluse alla eesti kultuuri edasikestmise vajaduse, siis ei saa me seda võtta arutlusväärse väitena, vaid kaldume justkui instinktiivselt küsima, mis mängu siin mängitakse, kelle asja siin aetakse, kelle huve teenitakse, mis kaalutlustel seda kõike tehakse. Parimal juhul paistab küsija luuserina, kes on kaotanud usu oma rahva elujõusse.\nGrenzstein läks koguni nii kaugele, et väljendas kahtlust, kas eesti rahva kadumisest tekiks inimsoole üldse mingit kahju. Võib-olla on seda laadi küsimused väikerahvale tõesti liigne luksus, intellektuaalne tikkudega mängimine. Las suurrahvad arutlevad eksistentsialistlikus vaimus selle üle, kas olla või mitte olla, meil on vaja jääda tõsiseks, hoida silme ees rahvast ähvardav demograafiline oht, sõnastada sellest lähtuv kategooriline imperatiiv: „Olla!”. Ja teha kultuuri, mis väljendab – nii kategoorilises vormis kui võimalik, nii omanäoliselt kui võimalik – seda visa olemistahet. Erapooletuse huvides mööngem siiski, et ka Grenzsteini vaadete kasuks saab üht-teist öelda. Mõõta oma kultuuri mõne üldisema mõõdupuuga, küsida mitte ainult selle kestmise väljavaadete, vaid ka laiema väärtuse järele – on see siis tõepoolest nii nihilistlik? Veelgi enam, kas tõeline luuserlus poleks hoopis see, kui me vermiksime kõik oma „kultuurilised ambitsioonid” kitsas rahvuslikus vormis, rivistudes mingi ei-tea-kust päritud bioloogilise ellujäämisimperatiivi järgi? Õigupoolest, miks üldse arvata, et kramplik hambad ristis vastu võetud kollektiivne otsus kesta on üldse kõige parem abinõu, et … kesta? Eriti, kui kõne all on kultuur. Need olid Grenzsteini kiuslikud küsimused. Või, noh, enam-vähem. Igatahes on need küsimused, millest meil pole mõtlevate inimestena pääsu.\n1 J. S. Mill, Considerations on Representative Government. London 2008 , lk 184.\n2 A. Grenzstein, Eesti küsimus. Sada juhtmõtet rahvuse ja politika elust. Tartu 1894, lk 25.\n3 R. Veidemann, Eestlane-olemine kui eetiline imperatiiv. Rmt: R. Veidemann, Kusagil Euroopas. Tallinn 2001, lk 177.


Kuidas saada eraettevõtjaks? | Buduaar\nKuidas saada eraettevõtjaks?\n2007. aasta 31. jaanuar 00:00\nEttevõtlikkuse uurijad Euroopas ja Eestis on jõudnud tulemusele, et ettevõtja on pigem meesterahvad. Tulevikus naiste osakaal ettevõtluses ilmselt suureneb, sest näiteks Eestis oli potentsiaalsete ettevõtjate seas küsitluse järgi naisi ja mehi peaaegu võrdselt.\nBuduaarile Meeli Vaikjärv\nNaiste hulgas on palgatöö eelistajaid veidi rohkem kui meeste hulgas. Ettevõtlikkuse uurijad Euroopas ja Eestis on jõudnud umbes sarnasele tulemusele, et ettevõtja on pigem meesterahvas – 65% ettevõtjatest on mehed. Tulevikus naiste osakaal ettevõtluses ilmselt suureneb, sest näiteks Eestis oli potentsiaalsete ettevõtjate seas küsitluse järgi naisi ja mehi peaaegu võrdselt.\nEnamik Eesti ettevõtjatest on vanuses 25–54 aastat, kusjuures tüüpiliselt on ettevõtja 35–44-aastane. Sellised on uuringutulemuste statistilised andmed, kuid kunagi pole liiga vara või liiga hilja alustada oma ettevõtmist. EASi starditoetuse saajate hulgas on olnud nii alles üliõpilasi kui ka särtsakaid vanemaid daame. Kunagi ei ole hilja midagi juurde õppida või näiteks siis, kui lapsed suured on, alustad uut elu – ettevõtjana.\nEttevõtjad on keskmisest aktiivsemad ning paistavad silma selliste omaduste poolest nagu sihikindlus, koostöövalmidus, otsustusvõime, enesekindlus ja nn tugev seesmine kontrollkese (ise oma käekäigu mõjutamine on tähtsam olukorraga kohanemisest). Seega on enesehinnangute alusel võimalik teatud tõenäosusega välja tuua inimesed, kellel on ettevõtjana enam võimalus edu saavutada. Siit omakorda järeldub, et olulisemad on inimese isikuomadused kui tema sugu.\nSiiski on naised riskipelglikumad, alalhoidlikumad, kardavad meestest enam võlgadesse sattuda ja äritegevuses ebaõnnestuda ning on pessimistlikumad ka rahastamisvõimaluste osas. Naisettevõtjad võtavad ettevõtet alustades üldiselt väiksema laenukoormuse (kui üldse) ning on samas paremad laenude tagasimaksjad. Suurem riskitundlikkuse tõttu on naiste loodud ettevõtted ka sageli elujõulisemad.\nNaiste ettevõtlus võrsub nende igapäevaelust\nNaistel ja meestel on erinev sotsiaalne ja emotsionaalne kapital, mistõttu on neil küllaltki erinevad sotsiaalsed võrgustikud. Tartu ettevõtlusuuringu andmed näitasid, et naistel jääb vähem aega ärikontaktide arendamiseks, mistõttu neil on raske olla “õigel ajal õiges kohas”, mis aga on oluline äriedu pant. Naiste ressursid (aeg, energia, raha) kuluvad meestest enam suhtlemisele sugulaste ja tuttavatega, on seotud hoolitsemise ja abistamisega ega too enamasti materiaalseid väärtusi. Samas näitavad ettevõtete juhtide uuringud, et üldiselt on eestlastest firmajuhtide jaoks organisatsioonisuhetes tähtsad viisakus ja korralikkus, meeskonnaloomise oskus – siin on naisjuhtidel sageli eeliseid.\nEesti tööjõuturule on iseloomulik ka selge naiste ja meeste tööde jaotus. Naisettevõtjate peamised tegevusalad on suuresti seotud teenindavate erialadega. EASi starditoetust saanud naisettevõtjad on asutanud ilusalonge, pesumajasid, eraarstivastuvõtte, veterinaarkliinikud, toitlustus-, turismi- ja majutusettevõtteid. Näiteks hakkaja naine Diina Smirnova, enne oma ettevõtte loomist mitu aastat töötu, rajas FIEna Kohtla-Järve peatänava äärde väikse pannkoogikohviku, millest on saanud populaarne einestamiskoht.\nKa koolitust ja konsultatsiooni on naised pidanud sobilikumaks töö iseloomu ja paindlikuma töökorralduse tõttu. Väga positiivse näitena võib tuua Kersti Võlu Koolituskeskuse Jõhvis, mis hoolimata käivitamisraskustest on kasvav ja kasumlik ettevõte täis uuenduslikke ideid.\nVähem leidub naiste seas neid, kes on tegevad tootmises. Siiski on starditoetust saanud ka naisettevõtjad, kes juhivad mööblitööstust, aknalaudade tootmist, jalatsitööstust jne.\nNaiste puhul mängib rohkem kui meeste puhul rolli töö- ja pereelu ühitamise vajadus ning tihti valitaksegi tegevusala, millega on kerge ühitada pereliikmete eest hoolitsemist. Näiteks on naistest EASi starditoetuse saajate hulgas olnud mitmeid laste päevahoiukeskuse või eralasteaedade loojaid. Mõnikord ongi põhjus olnud just selles, et oma lapsele ei jätkunud lasteaiakohta. Ühelt poolt ühiskondliku vajaduse olemasolust ja teisalt võimalusest pühendada oma lapsele enam aega ongi sündinud ettevõte. Sageli on naistel äri loomise aluseks eelnev hobi või töökogemus. Paljudest käsitöötegijatest on saanud füüsilisest isikust ettevõtjad, kes on loonud endale töökoha.\nKui leitakse endas ettevõtja algatusvõimet, saab tarvilikku infot erinevatest allikatest.\nAlustava ettevõtja esimeseks nõuandjaks on maakondlik arendus- või ettevõtluskeskus. Igas maakonnas tegutsevad arenduskeskused moodustavad hästi toimiva üle-eestilise võrgustiku alustava ettevõtja toetamiseks. Ettevõtja saab keskusest nõu ettevõtte asutamise, maksunduse, äriplaani koostamise ja toetuste kohta.\nEASi hallatav infoportaal Aktiva (www.aktiva.ee) pakub äriuudiseid, arvamuslugusid ja teavet riigilt ärisektorile suunatud internetipõhiste teenuste kohta. Samuti saab portaalist lugeda laias valikus ettevõtlusalaseid abimaterjale, ülevaate ilmuvast ärikirjandusest ja ettevõtjale olulistest tulevatest sündmustest, küsida veebikeskkonnas nõu avaliku sektori spetsialistidelt ja diskuteerida teiste ettevõtjatega. Lehekülg on nii eesti- kui venekeelne ning sel aastal lisandub ingliskeelne osa.\nAlustava ettevõtja käivitamis- ja kasvuraskustest ülesaamiseks on loodud EASi mentorlusprogramm. Tegemist on programmiga, kus viiakse omavahel kokku alustav ettevõtja mentii (kuni 5 a tegutsenud) ja juba kogenud ettevõtja mentorina. Töö toimub ühiste koolituste ja kohtumiste käigus. EAS organiseerib osalejatele ka õppereise. Aasta jooksul saab mentii mentorilt mitmesugust nõu ja tuge oma ettevõtte arendamisel ning laieneb mõlema osapoole kontaktidevõrgustik. Programmis osalemine on mõlemale poolele tasuta.\nEttevõtetele, kes vajavad oma innovatiivsete ideede teostamiseks eelkõige nõustamis- ja kontoriteenuseid, on pakkuda inkubaatorite abi. Inkubaatoreid töötab mitmes Eesti linnas: Tallinnas, Tartus, Sillamäel, Narvas, Põlvas ja Räpinas. Ettevõtlusinkubaatoris pakutakse alustavale ettevõtjale konsultantide kaudu eriteadmisi, koostöövõrgustikke ja tegutsemiseks vajalikke ressursse (ruumid, seadmed jne). See aitab vähendada ebaõnnestumise riske ja kiirendab firmade arengut. Taotleda saab ka EASi alustava ettevõtja starditoetust, mille abil renoveerida tootmisruume, samuti soetada tootmiseks vajalikku varustust. Starditoetuse tingimuseks on, et ettevõte peab olema asutatud vähem kui aasta tagasi ja tegutsema väljaspool Tallinna. Täpsematest tingimustest saab lugeda EASi kodulehelt www.eas.ee.\nAlustava ettevõtja peaks kindlasti mõtlema ka oma töötajate koolitamisele. Selles on abiks koolitustoetus, mida väikeettevõtted on oodatud taotlema.\nEttevõtjaks ei sünnita, vaid kasvatakse. Kui on olnud juba julgust alustada, siis ettevõtluses olemine annab kogemusi, millest õppida, koostöövõrgustikke, millele tugineda, julguse edasi areneda ja laieneda. Ettevõtlikkus kasvatab ettevõtlikkust!


6274 Seinamaalide fragmendid, 13/15. saj. (secco) • Mälestised\nSeinamaalide fragmendid, 13/15. saj. (secco)\nMuinsuskaitse alla võetud kui ainulaadsed keskaegsed kõrge\nkunstiväärtusega seinamaalingud 13. ja 14. sajandist\nDekoratiivsete ja figuraalsete seinamaalide katked, kuuluvad\nkinnismälestise – Valjala Püha Martini kiriku (reg. nr. 21079) ehituskehandisse\nMuinsuskaitse all alates 1973 – vabariikliku tähtsusega kunstimälestis nr. 749\nValjala kiriku teostatud restaureerimistööde dokumentatsioon 1972-1976.a. (restaureerimistööde loetelu, päevik, eelarve, töötasud, fotod).\nV. Raam. Valjala seinamaalidest, nende vanusest ja päritolust. Kunst, nr. 1, 1986, lk. 59-64: Luterlikule reformatsioonile järgnenud sajandite jooksul vähemalt kümne lupjamiskihi alla mattunud algset maalingupinda, mis oletuste kohaselt vähemalt pikihoones pidi säilinud olema, jõuti kolme suvega (1971-1974) avada ning konserveerida küllaltki tähelepandavas ulatuses. Täielikult vabastati lubivaibast kooriruumi põhjasein ja pikihoone lääneosa ülaosa (kilpkaaretsoon). Neile lisandusid luureiseloomuga katseavamised ka teistel seintel, konsoolidel ja päiskividel., selgitamaks maalisubstantsi olemasolu ning ulatust. Leitud värvikujutised olid kõikjal kaetud seinale sekotehnikas ja säilinud peamiselt katkenditena. Hõlpsama loetavuse huvides on katkendeid kergelt eemaldatava akvarellvärviga retušitud. Žanrilt jagunevad paljandunud maalingufragmendid figuraalseteks ja arhitektuurilis- dekoratiivseteks ehk dekoratsioonilisteks. Esimesed leiti koori põhjaseinalt, kuid kõikjal mujal, kaasa arvatud konsoolid, kapiteelid ja päiskivid, satuti vaid dekoratsioonimaali jälgedele. Viimaseid konserveeriti ulatuslikumalt üksnes pikihoone lääneseinal...\n...Algsel maalikrohvil säilinud fragmentide abil on maalingu algne kompositsiooniline lahendus hõlpsalt loetav. Kindlas geometriseeritud rütmis moodustab ta horisontaalse vööndi, mis on ligikaudu 7 m pikk ja 2, 15 m kõrge, hõivates akendealuse seinapinna koori põhjaküljel peaaegu täielikult. Eriti iseloomulik on illusionistlik arhitektuurikujutis, mille moodustab kuuest ümarkaarsest arkaadist koosnev kaaristu. Tähelepandaval viisil on pungkapiteelidega arkaadisammastele toetuvad kaared arhitektuurse mõjukuse suurendamiseks markeeritud tervenisti kolme arhivolti meenutava värvitriibuga. Need imiteerivad tõelise kolmeastmelise kaare profileeringut. Ülemine arhivoldiaste moodustab kiilkaare taoliselt tõusva tsibooriumisilueti ja lõpeb ülal varagootilikult püstjaks sirutunud käbitaolise pungaga. Arkaade raamistavaid sambatüvesid kaunistab vertikaalne murd- ja lainejoon, millega on taotletud illusionistliku kujutise loomist eriti hilisromaanikas eelistatud rikkavormilisest spiraalsambast. Igas arkaadis on madal troonitaoline iste, mille külgsammastel on samasugused varagootikale osutavad pungkapiteelid nagu eespool kirjeldatud kaaristusammastel. Figuurid on antiikses rõivastuses ning kujutavad ilmselt apostleid, kes Kristuse imeteoliku ülestõusmise kui ka taasilmumistõotuse tunnistajatena on taevaliku Jeruusalemma kaaristu all pandud aujärjele istuma. Kõigil on pea ümber nimbused ja käes pikad tekstilindid, mille šrift kujutatu nimega või kristoloogilise kuulutusega on kas hävinud või juba algselt puudunud. Apostlikujutistele iseloomulikud paljad jalad on säilinud vaid ühel (vasakult teisel figuuril). Ülal, kaarte vahele jäävates vikkelnurkades paiknevad imetlevalt ette sirutatud kätega ja külgedele laiuvate tiibadega kolmveerandfiguurilised inglid, kelle tiivaotsad on kergelt üles pööratud(!)\nKoloriidilt on maaling kuldselt soe ookerkollane, mida mõjukalt täiendab elegantselt liikuva ning graafilise selgusega kontuure järgiva joonestiku pruunikalt varjutatud punane. ...Kaaristu parempoolne otsalõik (mitte palmetifriis!) koos äärmise baldahhiinisambaga on jäänud hilisemate, 1260. aastate paiku koos võlvlaega ehitatud nurgapostide varju, tuvastades täiesti ühemõtteliselt suhtelise kronoloogia skeemi: algkabeli kaaristumaaling – koori võlvimist tähistavad nurgapostid – kiriku valmimist tähistav palmetifriis.\nTõenäoliselt on kirjeldatud apostliterivi sisuliselt seotud viimsepäevakohtu teemaga, kuid selle juurde ilmselt kuulunud keskne kujutis trooniva Kristusega on jäljetult kadunud. ...Lõpuks puuduvad peale kohtumõistja-Kristuse ka pooled apostlitest, keda ühtekokku teatavasti peab olema kaksteist. Ilmselt paiknes teine, põhjaseina maalingule analoogne kaaristu kuue puuduva apostliga koori (resp. kabeli) lõunaseinal, kus aga algne krohvkate on täielikult hävinud ja asendatud uuega. Või ei jõutudki saarlaste esimese suurema ülestõusu tõttu põhjaseinast kaugemale?\n…Ca 1230 valmis Valjalas väike algkirik, millega vallutajad tähistasid 1227. aasta ajaloolist võitu. Algkirikule kuulusid praeguse kooriruumi seinamüürid koos käärkambriga; nüüdse võidukaare kohal oli algkiriku läänesein välisportaaliga ja nüüdse polügooni kohal seisis romaanipärane ümarapsiid… Peatselt pärast ehituse valmimist ning ilmselt veel enne saarlaste ülestõusu 1230. a-te lõpul ning enne pikihoone kavandamist maaliti algkabeli seintele tõenäoliselt viimsepäeva kohtu teemat kujutav pildisari, millest on säilinud kuue apostliga kaaristukompositsioon…\nStiilikriitiliste arvestuste kohaselt asuti 1240-ndate aastate paiku kihelkonna teenindamiseks väikeseks osutunud algkiriku suurendamisele – ehitati nüüdne pikihoone. Algkirik muudeti seejuures kooriruumiks ja kabeli läänesein asendati avara võidukaarega, mis ühendas vanad ruumid uue pikihoonega…\n1260-ndate aastate algupoolel jõuti kogu kiriku võlvimiseni. Koori idapoolsetesse nurkadesse ehitati võlvide (resp. kilpkaarte) toeks nurgapostid (vrdl. Riia toomi transeptiga), mis osaliselt ulatusid varjama ka apostlitemaalingut koori põhjaseinal. Tööd toimusid tõenäoliselt Vestfaalist, teisest suures immigratsioonikoldest pärit meistrite juhtimisel, kes ehitustööde lõppedes täitsid ka dekoratsioonimaali valdkonda kuulunud ülesandeid. Nad viimistlesid interjöörikujunduse Vestfaalist kaasa toodud mustrijooniste järgi, kasutades dekoratiivset vuugistikku, raidvorme imiteerivat konsooli- ja kapiteelidekoori, roide- ja kilpkaarelinte ja raamivat friisi. Viimaste hulka kuulub eriti tähelepandavana apostlimaalingut ülalt raamistav palmetipõiming, mille ulatus arvestab juba koori nurkadesse paigutatud võlvitugesid. Lähemad eeskujud asusid Wormbachis, Soestis ja nendega seotud arvukates Vestfaali kirikutes…\nVähem kui sada aastat hiljem, suure Jüriöö ülestõusu aastal 1343 rüüstati ja purustati muuseas põhjalikult ka Valjala kirik, mis oli sõjaliselt tugevasti kindlustatud. Sama sajandi kolmandal veerandil kirik restaureeriti ja kujult aegunud ümarapsiid asendati hilisgootilise polügooniga. Muutunud maitsesuuna ajendusel likvideeriti (osaliselt?) ka vana rõõmsameelne dekoratsioonimaal, kuid apostlitekaaristuga seotud kompositsioon langes suurelt osalt ümberehituste ohvriks. Seinad varjati punakasroosa värvkattega, mille monotoonset üldmõju oli püütud elustada punakaspruunja dekoratiivvuukide võrguga ja arhitektuuridetailide paigutise marmoreeringuga….\nDateering: 13.- 14. sajand (1230. ja 1260. aastad, 14. sajandi kolmas veerand)\nMõõtmed: figuraalmaaling koori põhjaseinal ca 215 x 700 cm\nEritunnused (visuaalsed kahjustused, parandused, defektid): rohevetikat, maalingud säilinud katkendlikult, osaliselt vesivärvidega retušeeritud.\nMaalingute avamine restauraatorite poolt (põhiliselt koori põhjaseinal ja pikihoone lääneseinal) ning konserveerimine ja retušeerimine toimus 1971-1974. Aastal 2005 uuriti maalinguid EKA restaureerimisosakonna poolt (vt. H. Hiiop. Mõningaid maalitehnilisi ja stratigraafilisi täpsustusi Valjala kiriku kooriruumi apostlimaalingu kohta. Muinsuskaitse aastaraamat 2007, lk. 99-101)


Tee ainulaadne kingitus Balloon Tallinn kinkekaardi näol. Kinkekaart on kaunis ümbrises ja valmis kohe kinkimiseks. Kinkekaart kehtib kuni 30.09.2017. Kinkekaardid on saadaval väärtusega 15, 25 ja 60 eurot.\nKinkekaardiga saab tasuda ainult kohapeal. Kui ostusumma ületab kinkekaardi väärtuse, tasub kinkekaardi kasutaja ülejäänud summa sularahas või maksekaardiga kohapeal. Kinkekaardi väärtusest väiksema ostusumma korral raha ei tagastata. Kinkekaarti rahaks ei vahetata.\nKinkekaardi saad soetada tellides (kättesaamise viis posti teel) ning tasudes selle eest eelnevalt pangülekande või krediitkaardiga täites alloleva vormi. Juhul, kui soovid kaarti saada posti teel, täida palun oma andmed siin.\n* Kinkekaardi tüüp\n--- vali --- Täiskasvanu Laps 7-16a Pere Lend & sushi pakett ühele Lend & sushi pakett kahele Romantika pakett kahele Sushi perepakett Sushi perepakett magustoiduga\n* Kinkekaartide kogus\n--- vali --- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15


TME ettevõtte GRINN turustajaks | Elektroonilised osad. Turustaja ja veebipood - Transfer Multisort Elektronik\nMeil on hea meel teatada, et Transfer Multisort Elektronik on sõlminud koostöösuhted ettevõttega GRINN.\nGRINN spetsialiseerub IT süsteemidega ühendatud elektroonika valdkonna tehnoloogiliselt eesrindlike lahenduste tootmisele. Tuginedes uusimatele tehnoloogiatele realiseerib ettevõte kompleksselt projekte globaalsetele kaubamärkidele, toetades neid alates kontseptsiooni loomisest, läbi projekteerimise, kuni lõpptoote valmistamiseni.\nEttevõtte GRINN lahendused laiendavad TME pakkumist kaasaegsete Embedded süsteemide valdkonnas. Need leiavad kasutust järgnevate valdkondade rakendustes:- tööstusautomaatika,\ntarbijaliides paneelid (Human-Machine Interface),\nIoT segmendi seadmed,\nmõõtesüsteemide võrguväravad (gateway),\nKutsume TME-s tutvuma ettevõtteGRINN toodete täieliku pakkumisega.


24. mail t?itus 275 aastat John Wesley elus toimunud murrangulisest kogemusest, mis muutis tema elu ja hiljem tema kuulutust?? tulemusena tuhandete inimeste elu. T?nap?eval ?hendab Metodisti Maailman?ukogu ?le 80 miljoni inimese ?le kogu maailma. Eesti Metodisti Kirik kogunes 275 aasta taguste s?ndmuste t?henduse taasm?testamiseks Haapsallu. Loe edasi...\nTallinna koguduses alustas k?mme aastat tagasi toonane noortepastor Taavi Hollman suhteliselt ?sja Eestisse j?udnud Alfa-kursusega. Loe edasi...


Üks eriti hea apelsinine pardiroog - THYME OUT\nÜks eriti hea apelsinine pardiroog\naasia köök / part / riis\nPean tunnistama, et minu jaoks kõige pidulikum ja maitsvam on ikkagi pardiliha. Midagi nii põnevat on selle maitses, tekstuuris ja aroomis. Part on võrdlemisi mitmekülgne ja sobitub mitmetesse maailma köökidesse, ent mulle meeldib sageli just aasiapärast nüanssi lisada. Seekord tegin imelihtsa roa, mis oli niivõrd maitsev, et ma ei suutnud seda isegi uskuda. Väike improvisatsioon ning jahmatamapanev versioon pardist apelsinikastmes oligi valmis.\n3-4 apelsini mahl\n200g basmati riisi\n2 pak choi kapsast\nKuumuta ahi 180kraadini. Esmalt maitsesta koivad soolaga ning aseta nahk allpool külmale pannile. Keeras kuumus keskmiseks ja lase rasval välja sulada ning nahal krõbestuda. Ahjunõusse kalla apelsinimahl, marmelaad, viilutatud sibul, purustatud küüslauk, hakitud tšilli ning pisut soola. Aseta pruunistatud pardikoivad vedelikku, nahk ülespoole. Nahk peaks jääma vedelikust välja, ent liha võiks olla uputatud. Aseta nõu ahju ning lase vähemalt tunnike küpseda.\nVahepeal valmista riis – selleks kalla riis potti, peale piisav kogus vett ning maitsesta soola ja tähtaniisiga. Lase keema, keera temperatuur alla ning lase vedelikul riisi imenduda. Rasvas, mis jäi pardi praadimisest pannile, prae kergelt pok choi lehed, nii et need veel krõmpsuks.\nKui part on valmis – liha pehme, siis tõsta koivad kastmest välja ja kaste pannile. Keera kuumus kõrgeks ja lase kastmel kokku keeta – toimub emulseerumine, mis tähendab, et vedelik ja pardirasv keevad kokku väga siidiseks kastmeks.\nServeeri parti koos kastme, pak choi ja riisiga.\nPS! Nii hea roog oli, et ilusat pilti ei saanudki teha 🙂\nEelmine postitusSõbrakuu puhul lemmikutest inspireeritud retseptid\nJärgmine postitusKuidas kriisiajal vaheldusrikkalt toituda?


Ain Laidoja – ESTIS\nAuthor: Ain Laidoja\nTallinna Tehnikaülikoolis ruumis SOC-413 toimus 20.mail loeng puidust õli tootmise võimalikkusest ja tehnoloogiast tänases kliimatemaatika kontekstis. Oma teadmisi jagas Jaanus Purga. Vaata esitlust:\n4GDH rakendamise võimalikkusest Eestis\nEsmaspäeval, 19. novembril rääkis PhD. Vladislav Mašatin neljanda põlvkonna kaugkütte rakendamise võimalustest Eestis. Eestis on kaugküttega ühendatud üle 60% elanikkonnast, kuid tegemist on II põlvkonna kaugküttega. See tähendab, et soojuskandja on üle 100 kraadi. Tulevik liigub IV põlvkonna kaugkütte poole, mille puhul soojuskandja ei ole üle 60 kraadi ning kogu energia on genereeritud taastuvatest kütustest. […]\nEnergiamessil tunnustati Tallinna Tehnikaülikooli (uue lühendiga Taltech’i) Inseneriteaduskonna Energiatehnoloogia Instituuti energiavaldkonna inseneride järelkasvu tagamise eest. Aasta Energiategu 2018 auhinna võttis vastu instituudi direktor prof. Andres Siire ja auhinna andis üle Kauri Koster, energiaettevõttest Adven.


Ärevad arengud kolmandikule saareriigi rahvast: seaduseelnõu jõustumisel peavad pornosaidid tuvastama klientide isiku ja vanuse - Forte\nÄrevad arengud kolmandikule saareriigi rahvast: seaduseelnõu jõustumisel peavad pornosaidid tuvastama klientide isiku ja vanuse\nSeadusemuudatus puudutab ka Redditit ja Twitterit\nÜhendkuningriigi valitsus on taaselustanud kava sundida pornot levitavad veebilehed teostama vanusekontrolli, mis tähendaks, et sealsed kasutajad peavad enda täisealisuse tõendamiseks hakkama jagama krediitkaardi- või passiandmeid.\nValitsuse ministrid kinnitasid The Guardiani teatel, et kavandatavat veebiturvalisuse seaduseelnõud muudetakse nii, et see kehtiks ka kommerts-pornosaitidele, mitte ainult kasutajate loodud pornograafiat levitavatele platvormidele nagu OnlyFans.\nIT-minister Chris Philp märkis, et lastel on liiga lihtne veebis pornograafiat leida. „Lapsevanemad väärivad meelerahu, mida toob teadmine, et nende lapsed on kaitstud veebis selliste asjade nägemise eest, mida ükski laps nägema ei peaks," rääkis Philp. „Teeme praegu veebiturvalisuse eelnõud tugevamaks, nii et see kehtiks kõigile veebilehtedele ja me saavutaksime oma eesmärgi muuta internet lastele turvalisemaks."\nEsmakordselt tutvustasid pornograafia ohjeldamise poliitikat Briti konservatiivid 2015. a üldvalimiskampaania ajal, kuid selle ellurakendamine on korduvalt liiva jooksnud. Tunamullu hülgas valitsus tehniliste raskuste ning privaatsuse ja õigusliku järelevalvega seotud probleemide tõttu varasema kava pornograafilistelt veebilehtedelt vanusetuvastust nõuda.\nValitsus kinnitas, et mis tahes eatuvastusmeetod, mida pornolehed kasutavad, peab kaitsma kasutajate privaatsust. Küll aga võimaldatakse ettevõtetel ise otsustada, kuidas uut reeglit järgida, ehkki riigi sideamet Ofcom võib neile teatud vanusekontrolli viise soovitada.\nEatuvastustööstuse hinnangute kohaselt vaatab veebipornot üle kolmandiku Ühendkuningriigi rahvast, mis tähendab, et nende kõigi vanuse kontrollimine kujuneb tehniliselt meeletult keeruliseks - ja kontrolli teostavatele ettevõtetele määratuks tuluallikaks.\nPrivaatsuse eestvõitlejad on varem hoiatanud, et pornolehtede kasutajatelt sisselogimise nõudmine võib hõlbustada konkreetsete kasutajate tarbimisharjumuste kogumist ja lekitamist. Väiksemad pornotootjad on nurisenud, et muudatus kujuneks eeliseks veebilehtedele nagu PornHub ja YouPorn, mis kuuluvad globaalsele pornohiiule MindGeek, kuna need on oma eatuvastusteenuse juba välja arendanud.\n„Mitte miski ei anna mõista, et see ettepanek kaitseks pornot vaatavaid inimesi jälgimise ja profileerimise eest," ütles digiõiguste ja -vabaduste edendamise ühingu Open Rights Group tegevjuht Jim Killock. „Peame eeldama, et oleme kohe kordamas samu elementaarseid privaatsus- ja turvalisusvigu."\nPornolehti, mis uutele reeglitele ei vasta, võidakse karistada nende sissetulekust 10%-ni ulatuva trahviga või blokeerimisega Ühendkuningriigi internetiteenusepakkujate poolt.\nEatuvastusteenuste pakkujate organisatsioon AVPA kinnitas, et inimeste vanuse kontrollimiseks on võimalik kasutada hulka viise, sh tehisintellekti-programme, mis hindavad kasutaja vanust selvefoto järgi.\nAVPA tegevjuht Iain Corby selgitas, et nn topeltpimendatud meetod garanteeriks kasutaja privaatsuse, varjates kasutaja isikut veebiporno-pakkujate eest, samas kui eatuvastusprogramm ei säilitaks andmeid selle kohta, millist veebilehte kasutaja külastab.\nPorno tarbimise eesmärgil vanuse tuvastamise eelnõu jõustudes nõuaks see ka Ühendkuningriigi Redditi- ja Twitteri-kasutajatelt vanuse kinnitamist, lisab The Guardian.\nReddit ja Twitter on ühed vähestest peavoolu-suhtlusvõrkudest, kust võib veel leida hulgaliselt pornograafilist materjali. Ühendkuningriigi ministrite osutusel peavad sellised suhtlusvõrgud vastama veebipornolehtedega samadele eatuvastusreeglitele.\nTwitteri ja Redditi jaoks võib see tähendada valikut - kas hakata kontrollima, millised Ühendkuningriigi kasutajad on vanemad kui 18 eluaastat, või kõrvaldada Ühendkuningriigi kasutajate jaoks oma teenustest pornograafia. Hetkel ei piira kumbki veebileht pornograafilise sisu kättesaadavust tõsiseltvõetava vanusekontrolliga.


Miks on Soome kurk odavam kui Eestis kasvatatu? - Maaleht\nMiks on Soome kurk odavam kui Eestis kasvatatu?\nGrüne Fee agronoom Jane Rämson loodab uues kasvuhoones korjata igalt taimelt iga päev kaks kurki.Foto: Raivo Tasso\nPaar nädalat oli osas ketipoodides 3.50 eurot maksva Eesti värske kurgi kõrval müügil ka poole odavam Soome kurk.\nSee, et Hispaanias kasvatatud kurk on talvel siinsest palju odavam, on arusaadav. Aga Soome asub ju Eestist põhjas, seal on külmem ning pimedam...\n“Soome riik maksab sealsetele kurgikasvatajatele korralikke toetusi,” selgitab Eesti suurima kurgikasvataja Grüne Fee tegevjuht Raivo Külasepp.\nPiirkonniti on see erinev. Mõnel pool toetab kohalik omavalitsus nii taristu kui ka kasvuhoonete ehitust. Teisal makstakse töötute töölevõtmisel kinni nende poole aasta palk. “Soomlane saab toetuse tõttu kurki sellise hinnaga müüa,” tõdeb Grüne Fee juht.\nKülasepp viitab, et ka Eesti valitsus võiks mõelda, kuidas oma kurgikasvatajat toetada. Saja töötajaga Grüne Fee, kus 2,5 ha kurgi- ja 3 ha salatihooneid, on praegu toetuseta.\nKõige suurema osa Luunjas asuva Grüne Fee kuludest moodustab energia, aasta jooksul on maagaasi hind kerkinud 34%. Nüüd katsetatakse mõni nädal tagasi valminud ja kaks miljonit eurot maksma läinud uut kasvuhoonet.\nPoolehektarise klaashoone lage ja seinu katab seestpoolt eriline võrkkangas, mis peegeldab valgust ja soojust tagasi hoone sisemusse. Ühelt poolt loodab ettevõte sel moel tootmiskuludelt kokku hoida, teisalt saada ka suuremat saaki.\nSegased lood virtuaalaias: till ja kurk ei kolinud internetti (20) 25.08.2011\nVanades kasvuhoonetes annavad kurgitaimed keskmiselt ühe vilja päevas. “Tundub, et siit saab kaks-kolm,” rõõmustas Grüne Fee agronoom Jane Rämson. Nädal tagasi korjatigi uues triiphoones esimesed kurgid.\nEesti kurk Lätis-Leedus odavam\nKurkide hinna langust poes uuest kasvuhoonest aga loota ei tasu – kütet võib ju kuluda iga kurgikilo kohta vähem, kuid investeering vajab nüüd tagasi teenimist.\nKülasepp tunnistab, et tegelikult müüb Grüne Fee kurke ka Lätti, Leetu ja Venemaale Kaliningradi oblastisse, aga seda odavama hinnaga kui Eestisse.\nPõhjus on proosaline: kuu alguses, pärast palgapäeva, ostetakse kurke rohkem ja kuu lõpus vähem. Kurke tuleb aga kasvuhoonest kogu aeg. Nii müüakse ülejääk lõunanaabritele madalama hinnaga.\nLoomulikult oleks kasulikum igalt eksporditud kurgikilolt kahjumi asemel kasumit teenida. Selleks tuleks müüa kõrgema sissetulekuga riikidesse, näiteks Skandinaaviasse. Rootsi turule on aga jalga ukse vahele saada väga keeruline.\n“Seal vaadatakse meid kui NSV Liidu endist osa,” tõdeb Külasepp. “Meile esitatavad nõuded on väga ranged. Rangemad kui oma maa tootjatele.”\nKa Soomes juhtub, et tekib kurgi ületootmine ja siis otsitakse neile müügikohta. Kusjuures tunduvalt soodsama hinnaga kui koduturul.\n“Soome kurk jõuab Eestisse ainult siis, kui seda on üle ja siis lüüakse hind alla,” selgitab puu- ja köögivilja hulgimüüja OÜ\nKarlskroona tegevjuht Janno Toming. Seda juhtub harva, enamasti suvel. Mõne nädala tagune laadung oli seega erand.\nPõhjanaabrite kasvatatu oli Eesti Prismades pakkumises kaks nädalat, seda osteti isegi rohkem kui veelgi odavamat Hispaania kurki.\nHispaanlastel endil kallim\nSamas teab Grüne Fee juht Külasepp, et ka Hispaanias maksab kohalik kurk poole rohkem kui sama kurk Eesti poodides. Näiteks eelmisel aastal oli Hispaania kurk siinsetes Rimides müügil isegi hinnaga 50 senti kilo. See on võrreldav viljade Eestisse transportimise kuluga.\nAga ka Hispaanias toetab kurgikasvatust riik, nii et on võimalik dumpingut teha.\nSee, et Luunja kurgi hind erineb poodide lõikes kuni euro võrra kilost, tuleneb poodide hinnakujundusest – kurgid lähevad ettevõttest välja sama hinnaga, kui just pole tegu mingi sooduskampaaniaga.\nRimi eelmise nädala kampaania näitas üht-teist ostjate eelistuste kohta.\nKohalik kurk oli müügis soodushinnaga 2.49 €/kg kõrvuti 99sendise Hispaania kurgiga. “Sooduskampaania ajal osteti pea 60 protsenti just Luunja kurke,” ütleb Rimi kommunikatsioonispetsialist Katrin Bats.\nPilk ajalukku: 1993. aastal oli Eesti kurk Hispaania omast vaid 10% kallim...\nLinnalegend: Grüne Fee kurgid tulevad piiri tagant\nGrüne Fee juht Raivo Külasepp kummutab rahva seas levinud müüdi, et Grüne Fee ostab Hispaaniast odavat kurki, paneb sellele oma kirjadega kile ümber ja müüb kallima hinnaga.\n“Miks me peaks seda tegema?!” küsib Külasepp.\nTa selgitab, et Hispaania kurkide Eestisse vedamine võtab nädala, selleks ajaks on nende värskus kadunud ja parim aeg möödas. “Miks me peaksime selliseid kurke oma nime all müüma ja nii Grüne Fee maine alla viima?”


Koduperenaine. Ilma meeleheiteta.: Ülejärvereis. Muljeid.\nAlguses oli Kutse. Kutse sõita heas seltskonnas eksootilisele väikesaarele ja veeta seal päev. Et meie perest mitte keegi pole kunagi selle saare peal käinud, võrtsime kutse tänuga vastu. Siis tekkisid kõhklused ja kahtlused. Kui autot saarele kaasa ei võeta, mida pakkida kaasa? Või täpsemalt, mida selga panna? Kas ilmateade räägib tõtt? Kuidas seal olmeline olemine on, kas ikka on sooja veega kätepesuvõimalus ja salvrätikutega restoran (printsess hernel sai sõna)? No ja üks emmeühik on äärmiselt vilets meremees, mis laev see üldse on, äkki on sellest loksutavast sordist ...?\nSurusime kahtlused ja kõhklused alla.\nKuna meist mitte keegi pole iialgi isegi mitte tolles Eestimaa otsas käinud, palusime kohalejõudmise-abi navigatsioonisüsteemilt. Selgus, et Sygic, mis muidu väldib igasuguseid mitte-peateid nagu üks teatud sarvekandja välku, otsustas ennast seekord ületada ja valis meile kõige otsema tee. Kui teiega ka nii juhtub, siis ärge muretsege, see rohtukasvanud rada Järvselja ja Parapalu vahel on täitsa sõidetav, põhi on all, sügavaid rööpaid ei ole ega midagi. Me ka väga ei muretsenud, oleme ennegi autoga ekstreemsporti tegemas käinud ... kuigi tavaliselt pole vaja kindlaks kellaajaks praami peale jõuda. Arvatavasti on teinekord kasulikum siiski teeviitade järgi sõita.\nPraam oli suurem, kui ma loota oskasin, kuid seinal oli segadusseajav silt "Kihnu veeteed". Suurem laev peaks tähendama vähem loksumist. Laeva peal on hea kududa, eriti kui seltskond on hea ... seltskond oli hea. Minu kõrval sõi IM (10-kuune) putru, palju väikesi poisse (lisaks meie omadele) jooksis alumise ja ülemise korruse vahet, pastor koordineeris midagi punases pintsakus härraga, kes osutus lubatud giidiks ... Meie grupis oli 25 täiskasvanut ja 18 last, Piirissaarel pidavat elama üldse 99 inimest, nii et meid olid kohe väga palju. Mõned meist sõltumatud reisijad tõmbusid murelikult kõrvale, kui aru said, et kogu see lasterohke kamp on omavahel semud.\nSaare sadamast leidis Mees piraadilaeva. Veel leidsime sadamast ülitoreda vallavanema, kelle ainsaks kontaktiks meiega sel päeval jäi tervitus tema kuningriigi pinnal - ülejäänud päeva kestel vilkus ta aeg-ajalt foonil, kuid oli pidevalt muude inimestega hõivatud. Homme olevat seal pidu tulemas, pole ka ime, et tuleb palju korraldada.\nSadamast jalutama hakates saime ära põigata õige mitmekesiste sõidukite eest. Meie 21. sajandi Euroopaga harjunud lapsed ahhetasid, nähes ilma numbrimärkideta, roostest pitsilisi või turvavöödeta autosid - viimasesse oli hea sissevaade, ust ei olnud ees ... Ega seal liikluspolitsei vist eriti sageli sõidukeid kontrollimas ei käi ja kindlasti antakse politseiautot praamile sõitmas nähes häiret. Merejärvetagune asi, logiseva sõidukiga ei saagi niipalju kiirendada, et vastu puud sõita, enne tuleb vesi vastu ...\nNäidati kohalikku poodi, kästi teha tiir ümber koolimaja ja tutvustati kirikukella. Punase viisnurgaga mälestussammas oli ka ... ma kiidan heaks langenud sõdurite mälestamise, aga mitte punast viisnurka.\nSiis sai teine küla ja külaväljak ja varjualune, kus täiskasvanud pidasid mõnda aega palaveri ja pow-wow'd (need sõnad on kasutuses Kiplingi muinasjuttudes, kui keegi ei peaks mäletama). Väiksemad lapsed leidsid lõkkeaseme ja veetsid õnneliku tunnikese endid tahmaseks määrides. Lillebror ajas koos pastori tütardega konni taga. Unistaja ja Jõugu Juht koondusid Laenulapse telefoni ümber. Siis tuli giid tagasi ja ütles, et nüüd tuleb küll kohe muuseumi minna, muidu ei jõua enne lõunat ära käia.\nVanausuliste muuseum oli vanal kombel ilus, aga ainult mõned põrandal olevatest kaltsuvaipadest olid ehtsad. Suuremal osal oli küljes sildike "Made in India". Mh. Ma siis seletasin kaasasolevatele noortele, milline on õige kaltsuvaip ja mille järgi vahet teha. Hozjaika pakkus samovarist teed ja suunas jooma teed Peipsi kombe kohaselt. Kohalik suhkur meenutas kõige rohkem iiriskommi ja seda Professor ka kinnitas - olevatki tehniliselt koorekomm, tema kadunud ema olla ka niimoodi panni peal rõõska koort suhkruga kokku keetnud. Hea oli.\nLõunat pakkus tädi Ziina, muuseumist mitte kuigi kaugel. Piiigistasime endid ühe pika laua taha ja jagasime sõbralikult viit leiba ja kahte kala ... või umbes nii see oli, üle küll midagi ei jäänud. Pakuti kartuleid, imelist salatit ja praetud kala, vist koha. Joogiks oli morss ja tee, magustoiduks hapukoorekoogi tüüpi tainast (teate küll, hapukoorekook Ida Savi raamatust "Saiad, pirukad, koogid"), tundmatuks jäänud marjadega maitsestatud kooki. Nälgajäämise üle keegi ei kurtnud. Kes kempsu küsis, sai lisaks kempsule tutvuda kohaliku rannabaariga, nimelt möödus kempsutee otse vee poole vaatavast diskopalliga putkast ja paarist püstijala-lauast. Ju seal peetakse kohalikke pisikesi pidusid, arvasin mina. Küsida kelleltki polnud, sest - ja see oli saare eripära - kõik inimesed, keda ma kuulma juhtusin (peale giidi ja vallavanema), rääkisid ainult ja põhimõttekindlalt vene keelt. Ega neil vist pole kuigivõrd tarvidust eesti keeles kõnelda.\nJärgnes uus arutamine, mille käigus sai mul karukellasalli äärepits peaaegu valmis. Kui mul niiehknii midagi öelda ei ole, ma ju pole asjapulk ega midagi, siis ma võin ju kuulata ja kududa ...? Arutelu lõpuks pakuti kergelt suitsutatud kala, vist koha. Selgus, et sõrmedega kalasöömine on tore, aga sõrmede pesemine külma veega eriti soovitud tulemusi ei anna. Professor ütles, et Fairyga saab puhtaks ... õnneks oli sadamamajakeses tsivilisatsioon olemas, kahhelplaatidega kemps, Fairy ja puha.\nTagasisõidul piidlesid muud reisijad meid veel kahtlustavamalt. Lapsed tundsid ennast muidugi veel enesekindlamalt ja jooksid veel suurema kiirusega mööda laeva ringi.\nKokkuvõte: kui kaevu- ja kruusateeromantika sobib, siis võiks seal lausa paar päeva puhata. On liivapõhjaga supelrand vaatega Venemaa poole, on kohti, kuhu telki üles panna, on imeilusad aiad ja mitmeid pinke, mille peal istuda. Jalutatavat metsa meile silma ei jäänud, aga võpsikus pidi elama hulgaliselt metssigu, põnev seegi. Aitäh.\nOi, ma tahaks kohutavalt Piirissaarele (Piirissaarde?) minna, aga kuidagi polegi ma sinna sattunud. Peaks järgmiseks suveks plaani võtma. Teil aga soovitan käia Kolkja vanausuliste muuseumis (kui käinud pole) ehkki võib muidugi juhtuda, et tädid räägivad kõik suht sama juttu, aga mulle oli see küll kunagi väga silmiavav käik. Laste ristimine järvest võetud veega, jäätükid veel sees. Brh.\nMingis vanausuliste muuseumis oleme me käinud, aga see võis äkii Varnjas olla? Igatahes olid meil saksa sõbrad kaasas ja mina olin ametlik tõlk.\nPiirissaar ongi selline paik, kuhu niisama lihtsalt ei satu, isegi meie suhtes tundub olevat maailma ääre peal.\nma paluksin ka selgitust 'milline on õige kaltsuvaip ja mille järgi vahet teha'\nno empiiriliselt ma tean ja kogemuslikult võin oma ehtsaid vaipu mudida, aga alati pole noid võrdluseks kõrvale võtta :)\nÕiges kaltsuvaibas on tavaliselt rõivaste õmblusekohad jõnksudena tunda - selles mõttes, et on tõesti kaltsurõivast kootud, mitte ekstra selle jaoks valmistatud riideribast. Neid viimaseid, mis on hästi sileda ja ühtlase pinnaga, kutsun mina riideribavaipadeks. Ja sageli on traditsioonilisel eesti vaibal ka mingi triiburütm või muster, Jyskis ja Maximas müüdavate puhul on lihtsalt vabrikujäägid üksteise järel kokku kootud, ei ole triipu ega värvisobivust ega midagi.


Ajakirja Boxing News on andnud välja eriväljaande „Vennad Klitškod“ - GoodFight\n10:32 / Kategooria Persoon, Uudised\nPersoon, Uudised / 13. juuni 2022\nAjakiri Boxing News on andnud välja kollektsionääride eriväljaande „Vennad Klitškod“. Ajakirjas on juttu nii rivaalitsemisest Ali ja Frazieri vahel kui ka poksimaastiku värskeimatest nägudest.\nBoxing News Presents on uus sari, mis käsitleb põhjalikult poksi spordiala ja võitlejaid. Iga väljaanne keskendub erinevale teemale, et muuta see iga poksifänni kollektsiooni osaks. Sealhulgas eksklusiivsed intervjuud meistritega nagu Marvin Hagler, Joe Calzaghe, George Foreman, Anthony Joshua, Henrty Cooper, Evander Holyfield, Ricky Hatton ja paljud teised.\nEelmineTyson Fury: mul oli kõik olemas, kuid tundsin, et pole millegi nimel elada\nJärgminePoksija Markus Mittal: kui olen omale eesmärgi võtnud, pean selle ka ära tegema!


Ülemkogu kiitis heaks Euroopa Liidu strateegiliste investeeringute kava | Eesti Vabariigi Valitsus\n19.12.2014 | 00:16\nimg_5454.jpg Euroopa Ülemkogu 18.12.2014\nBrüssel, 18. detsember 2014 – Euroopa Liidu liikmesriikide valitsusjuhid ja riigipead kiitsid täna Brüsselis Euroopa Ülemkogu kohtumisel heaks kava investeerimiskeskkonna parandamiseks.\nEuroopa Komisjoni esitatud kava abil loodetakse saavutada kolme aasta jooksul Euroopa Liidu avaliku ja erasektori uusi investeeringuid 315 miljardi euro ulatuses. Selle eesmärk on elavdada majandust ning soodustada uute töökohtade loomist.\nPeaminister Taavi Rõivas ütles, et Eesti põhimõtteliselt toetab komisjoni investeerimiskava, eeldades, et sellel on selge seos Euroopa Liidu üldiste eesmärkidega. Ta avaldas arvamust, et investeerimiskava eesmärkide saavutamiseks on eriti oluline kaasata erasektorit ning võidelda tõkete vastu, mis investeeringuid pärsivad.\n„Eesti toetab investeerimisaktiivsuse ja –keskkonna parandamist Euroopa Liidus,“ ütles peaminister Rõivas. „Suurem investeerimisaktiivsus elavdaks Euroopa majandust ning aitaks luua palju uusi töökohti.“\nRõivas lisas, et investeeringud peavad toetama Euroopa ühtse siseturu arengut, see tähendab energia- ja transpordiühenduste väljaehitamist ning struktuursete reformide lõpuleviimist.\nPeaminister rõhutas ka, et investeerimiskava ei tohi ohustada stabiilsus- ja kasvupakti reeglite täitmist.\n„Stabiilsus- ja kasvupaktiga kehtestatud tingimusi ei tohi lõdvendada, kuna see võib ohustada riikide fiskaalset jätkusuutlikkust,“ ütles Rõivas.\nEuroopa Liidu riigipead ja valitsusjuhid arutasid ka Ukrainaga seonduvat. Tõdeti, et olukord Ukraina idaosas on endiselt väga murettekitav ja seetõttu tuleb senist poliitikat Venemaa suunal jätkata.\n„On väga oluline, et eelkõige Venemaa täidab Minski protokolli sätted, seal hulgas lubaduse oma väed ja relvastus Ukraina territooriumilt välja viia,“ ütles Rõivas.\nEuroopa Liidu valitsusjuhid pooldasid üksmeelselt Venemaa-vastaste sanktsioonide jätkamist. Sama ühtsed kui sanktsioonide küsimuses olid Euroopa Liidu liidrid kindlad ka vajaduses jätkuvalt toetada Ukrainat. Valitsusjuhid avaldasid tunnustust Ukraina valitsuse lubadusele viia ellu poliitilisi ja majanduslikke reforme.\nPeaminister Rõivas jagas koos paljude riigijuhtidega arvamust, et Venemaa tegevus on endiselt ettearvamatu. Ta juhtis kohtumisel osalejate tähelepanu ka Venemaa märkimisväärselt kasvanud provokatiivsele ja ohtlikule käitumisele Läänemere piirkonnas.\nÜlemkogu fotod: http://bit.ly/1zBvz4u


Köögitarvikud mida osta uude koju - Nokitse.ee\nSarnaselt paljudele muudele teemadele, saab ka köögitarvikute soetamisel tavaliselt määravaks faktoriks eelarve. Kitsa eelarve korral peaksite soetama vaid hädavajalikke asju. Kui kokkamine on Teie hobi või isegi kirg siis peaksite kaaluma uusimate köögitarvete ostmist. Mõistlik on selliste asjade ostmisel tähelepanu pöörata ka oma eelnevatele toitumisharjumustele ning valik teha nendele tuginedes.\nOstke piisavalt kausse, praetaldrikuid, desserdi taldrikuid, klaase ja kruuse, et lisaks oma perele suudaksite võõrustada ka juhuslikud külalised. Mõistlik on soetada iga pereliikme kohta topeltpaar nõusid. Üksinda elades võite arvestada rohkete külalistega ja sel puhul on soovitatav muretseda endale 6 paari nõusid. Lisaks tavalistele taldrikutele ja kaussidele soovitame muretseda endale ühe suure kausi, millest saate serveerida näiteks salatit või punšši.\nIgas köögis peab olema korralik praepann. Kuna Te kasutate seda suhteliselt igapäevaselt siis on mõistlik praepanni ostmisel mitte koonerdada. Üksinda elades ärge soetage liiga suurt, kuna selle kuumaks ajamine on vastasel juhul mõttetult tülikas. Suurema pere korral kaaluge mitme panni soetamist. Sama jutt käib pottide kohta. Kööki panne ja potte ostes uurige ka kastrulite ja hautamiseks mõeldud pottide kohta. Inimese keha vajab erinevaid toite ja oma einete mitmekesistamiseks peaksite soetama valmis selleks vajalikud tarvikud. Uue köögi sisustamisel on hea, kui ostate iga tüüpi anumaid vähemalt kahte erinevat suurust.\nKui olete suur küpsetamise sõber, muretsege endale kindlasti elektriline mikser. Kasulikeks aparaatideks on ka mikrolaineahi, röster, kohvimasin ja toidupurusti. Veidi kopsakama eelarve korral tulevad suureks abiks nõudepesumasin, mikser, gaasigrill ja mitmetasemelised aurutid. Kindlasti ärge unustage korralikku ja piisavalt suurt külmikut, kus kogu oma toidumaterjali hoida.\nKahvleid, nuge ja lusikaid ostke vastavalt muude nõude arvule. Lisaks tavalistele sööginõudele muretsege endale paar suuremat nuga, pannilabidaid, fileerimisnuga ja mõned muud tarvikud(vastavalt soovile). Mõistlik valik on kohalikust suuremast kaubanduskeskusest osta komplekt, mis sisaldab neid kõiki. Lisaks neile soetage koorimisnuga, korgitser, konserviavaja, mõõdutopsid ja –lusikad ning üks korralik puulusikas.\nTavalise maitsestamise jaoks muretsege soola, pipart, basiikikut ja oreganot. Vastavalt maitseelistustele ostke ka maitsekastmeid või nende tegemiseks vajalikke komponente. Ärge unustage jahu, võid, suhkrut, oliiviõli, sibulat ja muud.


Shakira ja Lady Gaga on nendega sõbrad. Kuulsuste fitnesstreenerid,\nShakira ja Lady Gaga on nendega sõbrad. Kuulsuste fitnesstreenerid, keda jälgida\nHollywoodi ja muusikatähed on inimesed nagu sina ja mina. Neil on probleeme ülekaaluga, nad kaotavad oma kuju ja tervise. Ja siin tulevad appi kogenud treenerid, kes tagastavad kunstnikud sellisesse vormi, nagu me neid teleekraanilt leiame. Sellised teened muudavad juhendajad sageli sama kuulsaks kui need, kellega nad töötavad. Siin on valik kuulsaid spordispetsialiste, keda jälgida.\nAgeless Halle Berry treener teab, kuidas treeningutele tõhusust lisada\n53-aastaselt kutsub näitlejanna Peter Lee Thomast oma salarelvaks.\nHarley Pasternak on Toronto teadlane.\nVõib-olla on selle edukaim spetsialist sfäär. Vähemalt on nimekiri staaridest, keda ta aitab, muljetavaldav: see sisaldab Kim Kardashiani, Lady Gaga, Megan Foxi, Rihanna, Katy Perry ja teiste nimesid. Kehalise kasvatuse ja toitumisalase hariduse sai Pasternak Kanadas Toronto ülikoolis ning tal on pikk karjäär teadussektoris. Ja siis otsustas ta oma elu muuta ja alustas koostööd Hollywoodi kuulsustega.\nTema töö põhikontseptsioon on treenimine vaid 25 minutit, kuid iga päev. Ja juhendaja soovitab ka hantlitega harjutades laadida mõlemat kätt vaheldumisi ja mitte mõlemat korraga. Ja ärge tehke seansside ajal pausi, sest kaloreid põletatakse ainult siis, kui keha on maksimaalselt lubatud.\nÜks värskemaid näiteid tema loomingust on populaarse bändi Maroon 5 pealaulja Adam Levine'i vormiriietus, keda Pasternak valmistus esinema Ameerika super Bowli ajal - maailma populaarseimal spordiüritusel. Seal esines Adam ilma särgita ja pidi täiuslik välja nägema.\nSpordist show-ettevõtteni. Staarid kandidaadiks spordimeister\nNad võiksid särada olümpial ja maailmameistrivõistlustel.\nTracy Anderson on endine tantsija\nTracy töötab koos kaks popmuusika ikooni - Madonna ja Jennifer Lopez. Suuresti tänu Indianas asuvale fitnessblogijale annavad lauljad endiselt koefitsiendid igale noorele tõusevale tähele. Anderson usub, et igas treeningus peaks olema tantsuelement.\nJa see ei tohiks olla üllatus, sest Tracy karjäär algas just selles vallas. Ta unistas saada professionaalseks tantsijaks ja töötas isegi selles rollis New Yorgis, kuid esimesel aastal võttis ta 20 kg juurde ja viis oma fookuse kaalu langetamisele. Anderson uuris selle protsessi kõiki aspekte ja temast sai edukas treeningtreener. Nüüd on tal euspordisaalid New Yorgis, Los Angeleses, Londonis, Hispaanias ja Hamptons - meie Barvikha Ameerika analoog. Tracey on loonud oma programmi, mis ühendab tantsuelemendid südamega, et muuta tund mitte ainult produktiivseks, vaid ka lõbusaks.\n2000 vs 2019: Jennifer Lopez tõestab, et on taas suurepärases vormis\ntreening ja toitumissüsteem, mis hoiab teda 50ndates noorena.\nDavid Kirsch on endine advokaat\nTema klientideks on Kate Hudson, Kate Upton, Liv Tyler ja Heidi Klum ... Kuid nagu kaks eelmist treenerit, ei tulnud ka David kohe vormis tööle. Tema nooruslik eesmärk oli inimeste õiguskaitse, nii et ta sai vastava hariduse ja alustas advokaadikarjääri. Võime mõistlikult mõtteid väljendada tuli aga teises teises hiljem kasuks. Paljud staarid hindavad teda kui motivaatorit ja inimest, kes saab neid võimalikult kiiresti ja produktiivselt aidata. Kirsch lubab neil saavutada tulemused vaid kahe nädalaga. Ja see töötab!\nMees keskendub endiselt motivatsioonile, seetõttu võite tema Instagrami lehelt leida palju positiivsete juhistega väljaandeid, ilma milleta Kirschi sõnul pole võimalik edu saavutada. Psühholoogia on meie kõik.\nAshley Borden on joogameister\nAshley uhke nimekiri kuulsustest, kellele meeldib temaga koos töötada. Selles osalevad Ryan Gosling, Christina Aguilera, LeBron James, Mandy Moore ja Lauren Graham. Borden on jooga ja kõige selle fänn. Treener usub, et fitnessis on kõige olulisem produktiivsus.\nEt saavutada Täheklientide tulemusel nõuab juhendaja neilt iga treeningu jaoks spetsiaalse raskusega kaalutud vestide kandmist. See motiveerib ja aitab raskustest üle saada. Ja Ashley teine nipp on higistamisele rõhutamine. Mida rohkem higi, seda parem ja vähem toksiine teie kehasse jääb.\nAnna Kaiser on tantsukuninganna\nAmeerikas nimetatakse teda tantsukuningannaks, sest lisaks fitnessi juhib ta ka tantsustuudiot ega tegele sellega kujutab oma elu ilma selleta ette. Anna töötab koos Shakira, Sarah Jessica Parkeri, Naomi Wattsi ja Sofia Vergaraga.\nKaiser on kindel, et tõsiseid südamekoormusi tuleks kombineerida tantsuliigutustega. Pole juhus, et laulja Shakira, kellest on juba saanud tantsu sünonüüm Ameerika televisioon eksperdina ja tunneb end ekraanil suurepäraselt.\nTa sai hiljuti emaks , kuid see ei takista tal olla suurepärases füüsilises vormis ja jätkata maailmatähtede nõustamist.\nEelmine postitus Kuidas mitte raseduse ajal kaalus juurde võtta? Turvaline treening tulevastele emadele\nJärgmine postitus Kodu ja keha jaoks: kui palju kaloreid saate puhastamisel kulutada


Suurenenud kliiniliselt liige, Liige ei seisake ja vaheneb\nMeditsiiniliste vajaduste korral on ohutu tähelepanu pöörata. Tal on rohkem kui 17 aastat tervishoiukogemust ning ta pakub ainulaadset arusaama tervishoiusüsteemidest ja avalikust poliitikast. Haiglas, seade oli erinev; see oli, kuidas hoolitseda kardiovaskulaarsest vaatenurgast patsientide eest, kellel on aktiivsed COVID-nakkused.\nDr Thomas on olnud Colorado Accessis kaks aastakümmet ning suurenenud täidesaatev vastutus tipnes ametisse Suurenenud kliiniliselt liige presidendiks ja tegevjuhiks Kogu oma karjääri jooksul on dr Thomas töötanud välja kaasava, reageeriva hooldussüsteemi väljatöötamise.\nTa on tunnustatud riiklik ekspert patsientide tervisetulemuste parandamiseks meditsiinilise ja käitumusliku tervishoiu integreerimise kaudu. Tema juhtimisel on Colorado Access loonud tugevad äritavad, laiendanud oma kliendibaasi ja muutnud sisemisi tavasid klientide ja pakkujate toetamiseks ning turvavõrgu tugevdamiseks.\nJohnsoni depressioonikeskuse tegevdirektor. Ta on praktiseeriv psühhiaater ja on alates st osalenud Colorado hoolduse arendamise süsteemis. Thomas sai oma meditsiinikraadi Baylor College of Medicine ja lõpetas oma psühhiaatria rezidendi Colorado Terviseteaduste Keskuse ülikoolis.\nPhilip Phil vastutab selle eest, et kindlustatakse kindlustusfirmade, riigi ja föderaalnõuete alusel ettevõtte usaldusväärsus. Tema järelevalveülesanded hõlmavad raamatupidamist, eelarvet ja palgaarvestust. Ta väidab, et on erakordselt arusaadav riiklike programmide raames osutatavate teenuste osutamise kohustuste üle, tasakaalustades teadmisi uute ettevõtjate varieeruvuses. Phil Suurenenud kliiniliselt liige olnud i peamine finantsjuht.\nColorado Accessis annab Phil erakordse ülevaate Colorado osariigi asutuste ja nende töövõtjate vastutusest osariigi programmide raames teenuste osutamisel.\nLähiaastatel paraneb võimalus psühholoogi juurde pääseda\nEnne Colorado Accessiga liitumist oli Suurenenud kliiniliselt liige Colorado osariigi tervishoiupoliitika ja finantseerimise osakonna kontroller, kus ta juhtis ka hankekontorit ja inimressursse. Phil omandas Colorado osariigi ülikoolis bakalaureusekraadi ärijuhtimises.\nAprill Abrahamson, tegevjuht ja terviseplaani tegevuste asepresident April Abrahamson, tegevjuht ja tervisekontrolli tegevuste asepresident teostab järelevalvet kogu tervisekaitse plaanide ja töökoha kultuuri üle Colorado Accessis.\nAprilli terviseplaani kogemus hõlmab inimressursside, rajatiste, seadusliku, protsessiarhitektuuri, äriteabe, nõudeid ja edasikaebamisteenuseid, teenuseosutajate ja liikmete teenuseid, apteeke, kasutusjuhtimist, infotehnoloogiat ning süsteemi konfiguratsiooni ja toimivust, sealhulgas kaheksa aastat PacifiCare'i ja Great-West Healthcare.\nPüüa hoida 6 jalad inimeste vahel. Kui New Yorgi osariik uuesti avaneb, valikulisi operatsioone ja kontorikülastusi ootavaid patsiente on mahajäämus. Kui te pole pärast viiruse puhkemist meditsiiniasutust külastanud, teie kogemus on ohutusjuhiste tõttu väga erinev.\nTa ühines Colorado Accessiga is. Aprill on tervishoiuvaldkonnas töötanud rohkem kui kaks aastakümmet ja see hõlmab mitmesuguseid kogemusi, nagu isikliku hügieeni pakkumine kliendi kodus, erarstide ja haiglate arstide abistamine ja hooldamine.\nTa on omandanud perspektiivi ja kaastunnet üksikisiku vajaduste suhtes ning laialdase ülevaate kogu süsteemi hõlmavate võimaluste kohta Colorado tervishoiusüsteemi parandamiseks. Aprill sai Regis 'ülikooli tervishoiuteenuste halduse bakalaureuse kraadi kinesioloogias Colorado Ülikoolist, Boulderist ja magistrikraadist tervishoiuteenuste haldamisse. Alexis Giese, MD, tervishoiusüsteemide vanemjuhataja ja peaarst Alexis Giese, tervishoiusüsteemide juht ja meditsiinitöötaja, annab üle-eestilise tervishoiustrateegia, Suurenenud kliiniliselt liige operatsioonide, pikaajaliste teenuste ja toetuste, rahvastiku tervise, hoolduse koordineerimise ja kvaliteedijuhtimise täidesaatva järelevalve.\nTa on teeninud Colorado Accessis alates ist. Giese'l on peaaegu aastane kogemus uuendusliku teenuse osutamise juhtimisel ja praktiseeriva psühhiaatri juures. Tema kogemus hõlmab 10i aastaid psühhiaatria konsultandina Human Services Bureau of Behavioral Health, Department of Behavioral Health, kogukonna psühhiaatriaprogrammi nõustamisteenistuses ja tervishoiuteenuste alal.\nDr Giese teenis oma Lääne-Virginia ülikooli bakalaureusekraadi ja tema doktoriarsti kraadi Siseriiklike ulevaatuste suurendamine Texase terviseteaduste keskuse ülikoolist. Ta lõpetas Georgetowni Ülikooli psühhiaatriaameti residentsuse. Johnsoni depressioonikeskuse kogukonnaprogrammide direktorina.\nTal on rohkem kui 17 aastat tervishoiukogemust ning ta pakub ainulaadset arusaama tervishoiusüsteemidest ja avalikust poliitikast. Gretchen on saanud Vasaari kolledžist bioloogia bakalaureuse kraadi ja teeninud Colorado ülikoolist magistrikraadi rahvatervise alal ning pühendanud oma karjääri tervishoiu valdkonnas töötamisele, teenides Colorados alateenindajaid.\nEnne Colorado Accessiga liitumist töötas ta tervishoiupoliitika teemadel riiklikul seadusandjate konverentsil. Colorado Accessis juhendab ta praegu ettevõtte Accountable Care Collaborative ACC lepinguid, pakkujate kaasamise, nõuetele vastavuse ja meditsiinilise abi saite, samuti seadusandlikku ja välissuhete alast tegevust.\nPaul F. Huberty, strateegiliste teenuste ja kommunikatsiooni asepresident Strateegiliste teenuste ja kommunikatsiooni asepresident Paul F. Huberty pakub Colorado Accessis ettevõtte strateegia, õppimise ja arendamise ning strateegilise kommunikatsiooni juhtivat järelevalvet. Paulil on laialdased kogemused strateegilise planeerimise, äriarenduse, kogukonna tervise, mittetulundusühingute juhtimise ning turunduse ja kommunikatsiooni alal. Enne liitumist Colorado Accessiga Kogukonnas töötas Paul kuus aastat Pennsylvania Latino kogukonda teenindava föderaalkvalifikatsiooniga tervisekeskuse La Comunidad Hispana juhatuses.\nBethany Himes, teenuseosutaja kaasamise asepresident Bethany liitus Colorado Accessiga is. Oma praeguses rollis vastutab Bethany ettevõtte pakkujate kaasamise strateegilise täitmise eest ja tagab täitevvõimu vastutuse kõigi pakkuja ees seisvate tegevuste eest, sealhulgas pakkuja lepingute sõlmimine, praktika ümberkujundamine ja pakkuja suhted. Bethany on töötanud Colorado Accessi ametikohal ka mitmesuguste juhtimiskohustuste all nii kliiniliste teenuste kui ka programmi juhtimise rollides.\nTa on saanud bakalaureusekraadi inimteenuste alal ja ärijuhtimise magistrikraadi, mõlemad Phoenixi ülikoolist.\nElizabeth Strammiello, peakonverentsi täitmise eest vastutav ametnik Elizabeth on peakontrolli eest vastutav ametnik, kes praegu jälgib ettevõtte järgimist ja eraelu puutumatust Colorado Accessis.\nEnne Seal viibides juhtis ta mittetulundusliku tervishoiuteenuste ettevõtte ettevõtte vastavuse ja privaatsuse infrastruktuuri arendamist ja haldamist. Elizabeth on töötanud tervishoiutööstuses alates Ta on omandanud Suurenenud kliiniliselt liige Trinity College-Hartfordis ja magistrikraadi tervishoiualases halduses Colorado osariigi ülikoolis. Elizabethil on ka tervishoiuteenuste nõuetele vastavuse tõend. Ann liitus Colorado Access juulis Ta vastutab ettevõtte juhtimise eest, säilitab ja kehtestab seadusliku vastavuse kõik tasandid, teenindavad kõigi osakondade seaduslikke vajadusi, sõlmib ettevõtteid, hankeid ja tegeleb ennetava seadusega.\nAnn sai Colorado Ülikoolist oma Juri doktorikraadi ja keskendus tema õiguspraktikale tervishoiu- kindlustus- ja tööõiguses nii kohtu- kui ka tehingutel.\nTa on kirjutanud ja lugenud tervishoiu- kindlustus- ja tööõiguse teemadel ning esindas Colorado Hospital Association pro bono seadusandlikes küsimustes. Lisaks kaitses ta ja võitis kohtuasja, mis andis Colorado'le olulise õiguse haiglatele hüvitamiseks.\nTa haldas 12i aastate oma soolõiguslikke tavasid, esindades Denveri metroo suurimaid tervishoiuteenuste osutajaid äri- ja kindlustuskaitse valdkonnas. Annil on lisaks oma õigusteadusele ka magistrikraadi kirjalikult ja see on sertifitseeritud vastavushindamistõendina tervishoiu eraelu puutumatusele. Dr Bremer vastutab ettevõtte strateegilise käitumis- ja esmatasandi arstiabi pakkujate eest.\nEnne oma praegust integreeritud hoolduse asepresidendi rolli oli ta Denveris ja Colorado kirdeosas Medicaidi käitumusliku tervise töövõtja Access Behavioral Care tegevdirektorina.\nDr Bremer on olnud ka käitumusliku tervisekvaliteedi juhi ja Access Behavioral Care'i asedirektori asetäitja.\nVarem oli ta Colorado ülikooli dotsent ja töötanud Denveri vaimse tervise keskuses kliinikuna. Ta on Ameerika tervishoiujuhtide kolledži liige. Colorado Denveri Ülikooli kliinilisest teadusest.\nTa lõpetas oma doktorikraadi Pittsburghi Ülikoolis. Paula Kautzmann, teabejuht Paula Kautzmann, infotehnoloogia valdkonna peaspetsialisti, on juhtimise eest vastutavate arendamiseks ja rakendamiseks IT suunas Colorado Access, sealhulgas pakkudes visiooni ja juhtimise ettevõtte IT ja infrastruktuuri ning välja töötada ja rakendada IT-strateegia, mis toetab ettevõtte kasvu ja strateegiliste algatustega.\nPaula kogemus hõlmab rohkem kui kahte aastakümmet Medicaidi terviseplaani ruumi, kus ta lõi ja haldas edukat IT-programmi, mis vastab plaani regulatiivsetele, finantsilise elujõulisuse ja kvaliteedinõuetele. Enne liitumist Colorado Access, Paula teeninud infotehnoloogia valdkonna peaspetsialisti Upper Peninsula tervise arengukava Marquette, Michigan, firma, mille ta töötanud üle 20 aastat.\nSamal ajal juhtis Paula kõiki tervishoiutehnoloogiaga seotud infotehnoloogiaoperatsioone, haldas mitme miljoneid dollareid ja loonud või täiustasid ettevõtteid, mis tõid suurt väärtust. Nagu näiteks, Paula sai hinded juhatuse jaoks "loova ja uuendusliku tehnoloogia kasutamine liikumapanemiseks Tasuv Business Expansion jaoks tervise arengukava" ajal plaani kujunemisaastatel.\nPaula paistab silma tugevate sise- ja välispartnerluste loomisel ning edukalt tuvastab äritegevuse laiendamise uued valdkonnad, mis võimaldavad kasutada tehnoloogilisi lahendusi.\nPaula sai Las Vegas Business Collegei arvutiteaduse kraadi arvutiteaduses ja bakalaureusekraadi Michigani Tehnikakõrgkooli arvutivõrgus ja süsteemide halduses. Ei leia seda, mida otsite?


2013-11-06 Autor: skulptor\nKomme: 61 Keskmine: 3.4000\n4 sell (<°·HHHHHH<; 4.8967) 06.11.13 11:17\nhea töö. nõksa hall ja tume aga hea tõõ ikkagi.\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 11:20\nMitte, et ma nõus poleks- aga mis selle töö heaks teeb?\nsell (<°·HHHHHH<; 4.8967) 06.11.13 11:21\naga saa proovi järgi teha. siis saad aru.\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 11:22\nAga ei raatsi öelda? :)\n4 Konnalonna (<°·HHH<) 06.11.13 11:24\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 11:27\n4 Pingviin! (<°·HHH<) 06.11.13 11:27\nMiks on vaja öelda? St. sõnastada.\nTahakski järgi teha, aga ma ei tea mida sa heaks pead- kas pean samasuguse tausta otsima või selle modelli üles leidma, või sarnast ava kasutama? Või millele tähelepanu pöörama üldse?\nbow (<°·HHH<) 06.11.13 11:29\nPaluks suuremat formaati!\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 11:31\nPingviin - ei ole kohustus loomulikult midagi sõnastada. Ja ei pea ka huvituma teiste arvamusest - sind näiteks ei huvita nagu näha. Aga mind huvitab. Seepärast küsin. Kes viitsib ja raatsib sõnastada- tänud sellele.\nR.Helerand (<°·HHHH<) 06.11.13 11:33\nMina ühinen kesveeliga...\n4 henri (<°·HHH<) 06.11.13 11:49\nTilt-shift, päris objektiiviga, mitte töötlusena? Meeldib.\nsell (<°·HHHHHH<; 4.8967) 06.11.13 12:51\nsee on ainult näiliselt lihtne pilt. ilm on praegu sarnaselt pilvine, pane valge särk selga, kaamera statiivile ja mine välja. tee klõps endast ja lae siia üles. me saame kõik kõhutäie naerda.\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 13:43\nNo nii üleolevat vastust ma küll ei oodanud oma siirale õpihimule...Aga meeldiv sindki tundma õppida, edaspidi ma siis härrat ei tülita.\nskulptor (<°·H<) 06.11.13 14:19\n400, c41, film, M/V keskformaat. Koik on paris. See on minu esimesest keskformaadis tehtud filmirullist. Mulle tundub, et on ikkagi oluline kui suurele pinnale pilt labi laatse projetseeritakse. Ehk on seal, paljuski tehnilistes parameetrites selle asja volu. Kuna tegemist on omamoodi esimese vasikaga, mis pidavat aia taha minema, siis olen ise rahul ja positiivselt ullatunud. Ma ei ole palju pildistanud ja iga kommentaar on minu jaoks kulda vaart!\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 14:45\nVanasti õpetati, et valget tulekski pildistada hajusa valgusega (pilvise ilmaga), suunatud valguses on palju raskem vältida ärapõlemist ja säilitada struktuuri. Tumeda pinnaga jälle vastupidi - hajusaga kipub struktuur kaduma, suunatud valgus toob paremini mustri, materjali paremini esile. Seepärast on musta ja valget riiet koos ühes ja samas valgusolus raske pildistada, et mõlemad ok jääksid. Nii, et täiesti arusaamatuks jääb naerupurse pilvise ilmaga valge pildistamise osas...see peaks olema selle pildi lihtsam osa just. Pigem oleks raskusi tumedaga. Mis antud pildil on hästi õnnestunud. (pealegi miks peaks nii lahtise avaga, päeva ajal üldse statiivi kasutama, kui just mingit üle keskmise kätevärinat ei esine?)\nskulptor (<°·H<) 06.11.13 16:02\nSee fotokas naitab koike peegelpildis ja statiivilt oli monusam pildistada. Horisont on ka peegelpildis. Taiesti teine maailmataju, mis vajab veidi harjumist. Statiivist oli abi. Kaed ei varise ja "pool tonni" kaaluv kaamera on suhteliselt stabiilne.\nkesveel (<°·HH<) 06.11.13 16:27\nNo siis küll kui pool tonni :)Pidasin rohkem enda kaamerat silmas - koos objega ehk poolteist kilo. Eks vahel pildistan ise ka statiivilt isegi kui säriajast tulenevat vajadust pole.\nPingviin! (<°·HHH<) 06.11.13 18:11\n" Ja ei pea ka huvituma teiste arvamusest - sind näiteks ei huvita nagu näha" - Ma arvan, et sa eeldad veidike liiga palju, edaspidiselt soovitan sellist asja vältida... aga see selleks. Igatahes, miks mingi pilt meeldib (vnoh, mis mingi pildi heaks teeb - sama teeb kokku) ja selle sõnastamine on kaks eriasja. Lahata, mis pildi juures töötab üldiselt ei puuduta väga hästi seda, miks see töötab, pigem võtab elemente kokku, mis sellele kaasa aitavad. Selliseid lahkamisi on mõnikord muidugi huvitav lugeda, kuid need ei jõua niiväga selleni, et MIKS miski töötab, mis täpsemalt selle heaks teeb. Pigem sõnastab, kas seda mis selle juures meeldivad eriti, või siis sõnastab mõtteid või midagi muud sarnaselaadset, mis tekivad pildi vaatamisel. Otsest vastust ei saa väga sõnastada, pigem kas peale vaadates saad aru või ei saa. Kui ei saa, siis ei saa, pole suurt midagi parata. Kui saad, siis mis tähtsust see omab, kas ja kuidas keegi seda sõnastab. Kui ise soovid järgi teha/eksperimenteerida/õppida sellest, jne, siis vaata pilti ja ürita enda jaoks arusaadavaks teha, mis elemendid sinu jaoks köitvad on, ürita neid kasutada ja pikemas perspektiivis võibolla saad mõned pildid, mis tõesti töötavad sarnasel viisil (kui oled mõnda aega harjutanud ja nö omaks teinud selle... stiili ja seda enda jaoks modifitseerinud - enda käekirja külge pannud, teisisõnu, kui nii võtta). St. sedasorti sõnadega selgitused ei tule nii suurel määral kasuks, kui võiks arvata. Selle heledate-tumedate teema mustvalges tuleb ainult harjutamise käigus järeltöötluses mingiks hetkeks nö instinktiivselt kätte. Võib küll selgitada, et tee tumedad hästi tumedaks, aga ära päris varjudeks keera ja heledatega samamoodi - hästi heledaks, aga ülesärisse üleminekud võiksid silmale nö sujuvad tunduda ja/või neid lihtsalt vältida - järeltöötluses saab neid tagasi tõmmata üsna edukalt teatud maani.\nPingviin! (<°·HHH<) 06.11.13 18:14\nEelkõnelejatele, T/S see ei tundu olevat (selle eripärasuste kasutamine jätaks teistsugu välimuse), pigem piisavalt lähedalt pildistatud piisavalt suure avaga ja fookuskaugusega toruga. 80mm F2.8 (või midagi väga sarnast) normaal ilmselt.\nskulptor (<°·H<) 06.11.13 18:29\nAitah! Ava lahtine ja objektiiv tapselt nagu utlesid, standard 80mm F2.8 Volna-3\nskulptor (<°·H<) 06.11.13 19:09\nJep, loomulikult on see pilt inimesest. Just selline, mis tehakse fotoalbumisse panemiseks ja vanaduses hardalt vaatamiseks. Sellisena seda fotot voikski vaadata, selle ule arutleda.\nalabama (<°·HHHH<) 06.11.13 19:20\ntimukas (<°·HHHH<; 4.8388) 06.11.13 20:00\n"sellise tausta" annavad enamvähem köik normaalobjektiivid, nii canoni 50mm f1.8 helios kui ka too volna. aga kui tahad paremat effekti, siis triplet vöi petzval objektiivid. kaameratest odavad ljubitelid vöi paned natuke juurde saad mõne yashica tlri. petzvale hakati ka nüüd digipeeglitele vorpima, aga see pole odavam lahendus. ja muidugi annab suurema formaadi kasutamine ka juurde, mida suuremaks lähed, seda suuremaks läheb ka see "pildist välja astumise" effekt.\ntimukas (<°·HHHH<; 4.8388) 06.11.13 20:01\ntilt-shiftiga pole siin tõesti mingit pistmist kuskilt otsast.\nskulptor (<°·H<) 06.11.13 21:01\nSee foto on tehtud kiev 60. Nuud on mul Pentacon six TL. Yashica oleks muidugi lahe aga praeguste voimaluste juures jne. oli alternatiiv Pentacon. Kaeparasem, ilusam, vaiksem, tundub igati monusam kui Kiev 60. Mone objektiivi peale motlen kindlasti. Tanud soovituste eest!\ntimukas (<°·HHHH<; 4.8388) 06.11.13 22:24\nmul on pakkuda ehk midagi 65, 80, 90, 120, 250, 300mm\nR.Helerand (<°·HHHH<) 07.11.13 07:55\n@ kesveel: selli soovitus välja minnna endast pilti tegema on natuke eksitav, kuna ta vist ei viitsinud pikemalt kirjutada vms.\nKaks põhilist põhjust, miks sa ei saa endast samat pilti teha on:\n1) Mitte ükski tänapäeva peegelkaamera ei suuda nii palju valgeid ja nii palju musti jäädvustada kui film!\n2) Oletame, et sa võtadki mõne vana filmika ja lähed endast pilti tegema - mille järgi sa säri paikka paned? :P Soovitus: kui tahad proovida, võta keegi kaasa. ;)\nJa kui sa nii väga teada tahad, mis selles pildis nii erilist on - no tegelikult ei olegi ju :) Suht sisutu portree nagu "Nooh, naerata korra veel" (piltlik väljendus), kuid see, millega pilt tehti, on see, mis ajab siinseid hindajaid rõngasse ;) Panid tähele, et esimene midagi ütlev kommentaar oli "Tilt-shift, päris objektiiviga, mitte töötlusena? Meeldib." :) Ja sealt edasi hakkas puhas tehnika alane jutt, ilma et keegi arutaks nt. kompositsiooni üle või viitaks sellele, et alumised nurgad on liiga tumedad jne. Ise hindaks vb. "rahuldav/hea", kuid ei hakka seda pikka "4" rida rikkuma.\nLoodan, et oli abi, kuigi see puhtalt ainult minu arvamus kogu värgist, nii et isegi kui ei olnud abi, siis sellest pole midagi. :)\ntimukas (<°·HHHH<; 4.8388) 07.11.13 08:36\nKompositsioon ja vinjett on samuti tehniline jutt.\n2 Prosa (<°·HHH<) 07.11.13 09:14\nJaanos (<°·HH<) 07.11.13 09:48\nRoland, ole palun hea ja võta mõni kursus kus ka põgusalt analoogprotsessi puudutatakse ;)\nVõi hoia suu kinni. See "müütiline maailm" sellise resoluutsusega esitatult on omajagu naljakas.\nR.Helerand (<°·HHHH<) 07.11.13 09:55\nJaanos, ole palun hea ja ära ärritu iga väikse asja peale ;)\nR.Helerand (<°·HHHH<) 07.11.13 09:57\n@kesveel - nagu ütlesin, kõik on ainult ümber tehnika ;)\nJaanos (<°·HH<) 07.11.13 10:11\nKus viga näed laita seal mine ja aita...\nMa vaatan, et timukas peab ennast muidu ribadeks kirjutama, et nõnda nullist alustada seda võitlust "tuuleveskitega" nagu Pingviin ja Teie lugupeetud :)\nJuhtub paar alustajat lisaks seda sisukat lõime lugema on paksult pahandust, hakka jälle seda Augeiase talli puhastama, jõest jääb väheks...\n2 R.Helerand (<°·HHHH<) 07.11.13 10:27\nMa toon näite, kuidas mina teeksin pilti sama agrebuudiga, ehk aitab see paremini mõista, mida oma pika algja ja mõtetu jutuga silmas pean!\nKui oleks kasutusel sama paik ja modell: otsiksin modellile mõne vana ja koheva kleidi, ilusa kübara ja papud nt. Modellil oleks käes rihm, mille teises otsas oleks nt. hani!\nKui oleks kasutuses sama koht, kuid saaks valida teise modelli, siis arvatavasti pildistaksin mõnda elu näinud ja kortsurohket vanamemme.\nTahan ütelda seda, et päris mõni siin on kinni kaameras, et kui ei ole ikka vägev kaamera, siis ei ole ka pilti, tundub, et teie olete üks nendest Lp. Jaan. Minu jaoks algab pilt ideest, siis mõtlen kuidas seda teostada (olemasoleva varustusega).Fantaasiat! Fantaasiat on vaja! :)\nR.Helerand (<°·HHHH<) 07.11.13 10:43\nhenri (<°·HHH<) 07.11.13 10:47\nJaanos (<°·HH<) 07.11.13 11:07\nÕige, tähtis ei ole mida sa ütled vaid kuidas seda mõistetakse. Sellepärast ma rohkem tõesti "ei ärritu".\nVanamemm, lumememm ega rihma otsas modell ilmselt jälle ei kuulu konkreetse pildi arutelusse rohkem kui mingid pseudotehnilised heietused. Püsiks edaspidi teemas ja ei läheks rändama tundmatutele radadele, olgu selleks siis tehnika või fantaasia ;)\nskulptor (<°·H<) 07.11.13 15:06\nR. Helerand, see siin ei olegi fantaasiapilt ja hani ning vanamemm ei puutu toesti mitte kuidagi asjasse. Esmalt voikski vaadata, milleks pilt on tehtud ja kas see taidab oma eesmarki voi on pildistamise eesmargiga(loe idee) vastuolus. See on pilt inimesest, mitte fotograafi fantaasiast. Samuti ei ole pilt keskkonnast. Keskkond on minu kodus vaga varvikas. Sellel fotol ei ole taust esmatahtis. See on pigem sarnane fototapeedile stuudios. Mis puutub keskkonda, siis omas hoovis ollakse ikka omamoodi ja nii on aus. Nii raagib ka jaadvustus voi nii ma loodan. Valitud on pigem neutraalsem vaade. Vahendid on veidi ule 100 EUR vaartuses ja me kindlasti ei saa raakida mingitest kallitest, udupeentest masinatest. Arutluse teema voiks olla ka naiteks see kuidas pildistada vaga tavalisi pilte, et neid ka kaks korda vaadata viitsiks. Vot nii hoopis:)\nskulptor (<°·H<) 07.11.13 15:33\nhttp://fotokala.ee/baas.php?aktsioon=kategooriad&pilt=36967 See pilt on ka hoopis teisest kategooriast, hoopis teistel eesmarkidel tehtud. Minu meelest on modell(ka fotograaf) ule poseerinud aga see on juba maitse asi. Taust on niivord voimas, et pole vaja poosidega jampsida. Millest see naide ja kuidas minu pilt selle fotoga haakub? Taiesti erinevad pildid nii sisult kui teolt.\nZorru (<°·HHH<) 07.11.13 15:51\nRoland on juba aegade algusest õpetanud meile sisu ja fookust. Pisut meenutab see jutuajamine siin üht Looduspildi pildialust juttu, kus maastikuvõtte all paremast nurgas puudus kohustuslik kivi. Sesmõttes, et ma tahaks näha siin hoopis NATO hävitajat millele on see kohev kleit teliku külge takerdunud ja paremal all nurgas on ilusate papudega hani kellel on kübar peas. Rihm siia pilti kindlasti ei sobi, see võtaks ainult hinnet alla.\nKas toonid keeras labor või ise?\nskulptor (<°·H<) 07.11.13 16:29\nSeda pilti arvutis ei nappinud! Vahtisin totralt ekraani ja ei osanud midagi lisada. Ideesi?\nKonnalonna (<°·HHH<) 07.11.13 17:11\nIdee - jätka samas vaimus aint pilti saates kasuta max lubatud küljepikkust siis on rohkem head vaatamist:)\n4 hallutsinatsioon (<°·HH<) 07.11.13 17:28\nvermontlane (<°·HHHH<; 5.0000) 07.11.13 18:48\nModel liiga keskel.\nR.Helerand (<°·HHHH<) 08.11.13 08:16\nkeegi siiski märkas.\nVaata, aru saamisega on selline asi, et kes tahab, se saab ja kes ei taha, see ei saa.\nskulptor (<°·H<) 08.11.13 09:55\nKaadrist valja oskab igauks pilti teha:). Kroppida, kasitood oskan ka teha. Raakige siis miks tsentraakompositsioon selle foto puhul ei toota voi on kuidagi pohjendamatu. Eriti arvestades suhteliselt tumedaid alumisi servi, valgust, lahtist ava jne. Kui juba filosofeerimiseks laks... Statiivilt tehtud pilt, aega sattimiseks oli ja arvata voib, et see ei ole juhuslik kadreering. Me raagime ikkagi samast fotost onju!\nsell (<°·HHHHHH<; 4.8967) 08.11.13 11:52\nno kui filosohveerida siis meedium on üldse sekundaarne. pole tähtis kas on foto, maal või skulptuur. visuaalne kunst peaks edasi andma midagi sellist mille jaoks meil sõnad ja mõisted puuduvad. selles on mõte.\nPingviin! (<°·HHH<) 08.11.13 17:20\nAnts selgitas hästi ära. :)\nvermontlane (<°·HHHH<; 5.0000) 08.11.13 18:47\nEks keskel olek sobib nendele kes seda otsivad. Mina isiklikult tahaks modelli natuke, siin tseenis, paremale keskvertikaalist näha. Lõpuks ikka maitse asi, mitte kas õige või vale. Väga populaarne reegel mida paljud jälgivad on "rule of thirds".\nvermontlane (<°·HHHH<; 5.0000) 08.11.13 18:51\n@skulptor: "Kaadrist valja oskab igauks pilti teha", samuti kui kaadri keskele paigutada nagu siin heaks näiteks. ;)\n2 eduardart (<°·HH<) 08.11.13 21:43\nNeed põlenud ääred ei sobi kuidagi üldse sellele pildile, midagi jääb nagu puudu siin.\nskulptor (<°·H<) 10.11.13 20:25\nVastuvott mulle meeldib. St. vahemalt viitsitakse ja abi on ka. Jaan ikka veel siia ringi koperdama.\n4 Zorru (<°·HHH<) 13.11.13 00:19\n4 Waxon Waxhoff (<°·HH<) 13.11.13 11:39\ntimukas (<°·HHHH<; 4.8388) 13.11.13 19:14\nmis kiir sealt paremalt sisse jookseb, kas tegemist on keemiapilvedega, või lihtsalt kuskilt kaamera lekib.\nskulptor (<°·H<) 13.11.13 19:50\nskulptor (<°·H<) 14.11.13 00:01\nNeid lennukipilvi oli rohkem aga ega vabandused siinkohal ei aita...\nPingviin! (<°·HHH<) 14.11.13 00:09\nSee sobib sinna, niiet ei näe põhjust vabandamiseks. :)\nskulptor (<°·H<) 14.11.13 00:20\nOleks voinud paar ulejaanut ka peale jaada:)\nPingviin! (<°·HHH<) 14.11.13 00:38\nVõi lennuk ise. :D


Nüüd saate Sensei | abil osta uue rakenduse Adobe Fresco Reklaamid veebis\nAdobe Fresco on lõpuks kohale jõudnud, uus Adobe rakendus iPadile ja see kaasneb selle tehisintellektiga, et luua sama kogemus, mis meil on siis, kui kasutame akvarelli või muu materjaliga pintslit.\nFresko Seda iseloomustab vektoripintslite pakkumine, täpne, puhas ja reguleeritav, Photoshop ja kohandatav. Kuid kõige rohkem köidavad meie tähelepanu Live Brushes ja need tulevad otse tehisintellektiga.\nEs Adobe Sensei Adobe tehisintellekti tehnoloogia see, kes vastutab akvarellide või õlidega maalimise kogemuse taastamise eest. Kõik, mis pärineb teie iPadist ja millega soovite asju App Store'i joonistamise põhiprogrammi Procreate jaoks keerulisemaks muuta.\nAdobe Fresco on App Store'ist saadaval neile, kellel on Creative Cloudi tellimus. See on saadaval ka iseseisvalt või tasuta prooviversioonina. Nii hea Adobe jaoks, pakkudes erinevaid viise juurdepääsuks, mis näib olevat meie iPadi jaoks suurepärane rakendus.\nMe ütleme seda kuna Procreate on saadaval ühe maksega alates 10,99 € ja see on just rakendus "peksma" autor Adobe. Blogist, kus nad teatasid Fresco saabumisest, näitab Adobe näiteid illustratsioonidest, mida saab selle rakendusega teha.\nMida me ootame on teada, millal see Androidi saabub Ja nii saavad seda uut rakendust nautida mitte ainult iPadi kasutajad. Praegu pälvib see häid ülevaateid, kuigi selle pintsliga tühjale lõuendile maalimise kogemuse loomiseks on vaja palju tööd teha.\nSa saad juurdepääs Adobe Fresco omandamisele selle link; ära jäta vahele peatus Capture'is, rakendus, mis võimaldab teil oma mobiilikaamerast gradiente koguda ja seega arvutisse või Maci üle kanda.\nTäielik tee artiklini: Loominguline võrgus » Üldine » Mitu » Nüüd saate Adobe Fresco oma iPadist alla laadida, mis on tänasest saadaval\nOotan teie Androidi saabumist ???\nLaadige alla Trello ja korraldage


Kipper.ee • Vaata teemat - Kas Grand või Kolibri\nKas Grand või Kolibri\nTeema pealkiri: Kas Grand või Kolibri\nPostitatud: Teisipäev, 13 Jaan 2015 21:54\nLiitunud: Esmaspäev, 12 Jaan 2015 20:34\nKumba valida, kas Grand Ranger 380 või Kolibri 400D. Argumendiks oleks pardaruum, stabiilsus ning lühikese jalaga mootor. Või soovitatakse midagi kolmandat. Põhiline püük merel ja vahest Emajõel. Nii võrgutamine kui trollimine. Emajõel tonkatamine ja spinningupüük ka. Ehk kellelgi võrdlus olemas neist paatidest. Ning kui muidugi keegi teab miks mitte valida neid siis ehk oskab pakkuda midagi hinnaklasist kuni1500 eurot.\nTeema pealkiri: Re: Kas Grand või Kolibri\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 13:54\nBrig Baltic 380 oleks kah sobiv merele.\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 16:07\nMa ei võtaks kumbagi ega üldse täispuhutavat ülaltoodud eesmärgiks. Miks?\nAlustuseks kus ja kuidas seda paati hoiad? Kui pead iga jumala kord kokku ja lahti lappama siis ühe hooajaga on kõrini sellest jandist. 100kg paati seljas väga kaugele ei tassi, lisa veel 40-70kilone mootor, kütus jm kola ja oledki treilerit ostmas.\nTreila peal hoides ja transportides kaob "kokkupandavuse" eelis ära.\nSiseruum on olematu- vaata paadi laiust ja ballooni läbimõõtu. Lisa nõutav varustus, paarikümneliitrine kütusenõu ja....?\nKummikaga oled alati ja kogu aeg ülepea märg, eriti kui natukengi tuult ja lainet on.\nAerutamiseks on raske ebasobivamat paaditüüpi leida kui kummikas.\nTuuletriiv on mega.\nVajaliku lisavarustuse (kajalood, plotter, ridvahoidjad, tarvikukastid jms kola) kinnitamine on tsirkus.\nSeega osta korralik 4-5m sõude-mootorpaat, pane sinna 5-15hp mootor ja elu lill.\nKiiruses ja kandevõimes kaotad, kuid igas muus mõttes võidad oluliselt rohkem.\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 19:22\nVaidleks Truttale vastu natuke:\n* kokku pakitava kummika hoidmine on kordades väiksem mure kui treila peal oleva paadi hoiustamine. Kui just iga päev ei käi merel siis pole ka põhjaplaatide paigaldus eriliselt närvesööv. Kui on kasutada väiksem kaubik/furgoon siis balloonid tühjaks ja koos põhjaga autosse. Eeldab muidugi,et on olemas ka piisavalt turvaline koht kuhu sellisel kujul paat hiljem mahutada.\n* 3,8 m pikkused kummikad ei kaalu 100 kg vaid keskeltläbi 75kg, kui üksi vaja liigutada siis ahtripeeglisse rattad ja lähed kust tahad vette,Trutta alternatiiv sõudepaat-treiler eeldab slipi olemasolu (eeldame ,et teemaalgataja ei kuulu maasturimeeste klubisse).\n* mootor- sellise paadi jaoks ca 10 hj absoluutselt piisav, Suzuki 9,9 4-takti nt.39,5 kg, mootori võid tõsta otse autost ahtripeeglile kui paati ratastel liigutad, seega mingit rammumeeste laadset pingutust olema ei saa. Kui üksi sõidad ja kiirust ei kummarda siis 6hj saad ka hakkama, selle võtad lõdvalt ühe käe sõrmede otsa.\n* siseruumi teema- selle kohapealt Truttal õigus aga turvalisuse arvel see tuleb ja ükski sama pikkusega plastik/alumiiniumvann ei saa ligilähedalegi stabiilsuse poolest.\n* natukese tuule ja natukese lainega märjaks saamine- kindlasti mitte rohkem kui sama pikkusega muus vannis ( omast kogemusest anno 1994 räägin).\n* sorry aga aerutamiseks pole ükski paat liiga mugav, juba väiksemagi laine korral suisa vastumeelne tegevus mistahes paadi tüübi puhul ( kindlasti paljudele meeldib aerutamine )\n* tarvikute kinnitamine kindlasti komplitseeritum aga nt. liimitavad ridvahoidjad täitsa saadaval.\n* seatud hinnaklass kuni 1500 eur-millise 4-5m plastvanni me selle raha eest saame (eeldame,et teemaalgatajale on seatud eelarve ka reaalselt oluline, mitte niisama õhku visatud number)???? Palju maksab treiler?\nLõpetuseks- teemaalgataja mainis sõidupiirkonnana ka merd. Siinkohal soovitaks muidugi tõsiselt kaaluda väiksema ca 3,5m-4m RIB paadi soetamist. Ka seda saab edukalt transportida ilma spets paadihaagiseta. Kel olnud see teab isegi\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 20:08\nTruttaga 100% päri.\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 21:12\nMa arvan, et ühest tõde pole, mõnele sobib "kummikas" mõnele "normaalne" paat, on see siis seotud hoiustamis- või transpordi- või mingi muu asjaga seoses. Endal on mõlemad olemas, kummar sobib hästi kui vaja mobiilsust, ja väikeste kuludega kiiret sõitu. "Päris paat" on kalapüügiks.\nNeist kahest paistab Grand olevat võrgulaskmise seisukohast parem - vähem paistab olevat kohti, kuhu võrk kinni jääb kuigi kummipaadiga võrgul käimine on paras piin nii tuuletriivi, kui ka sõudmisomaduste tõttu.\nPostitatud: Kolmapäev, 14 Jaan 2015 21:38\nKindlasti mõne aasta pärast plaanis Busteri laadset osta ainult kalapüügiks. Hetkel aga puudub hoiustamiskoht paadile koos haagisega. Ning Alu paatidel liigselt kohti kuhu võrgul kinni joosta kui peaks nt.tüdruksõber aerutama juhtuma\nHetkel mängib nkindlasti rolli ka süvis, kuna võrgud lasen Lahepere lahte. Nii 200 m tuleb suurema süvisega otsida kindlat teed. Sõbrapoisiga käies tema plastik ikka mitu korda kivis käinud või masdalikul kinni. Võid sõita gpsi järgi salvestatud marsuutyi aga laine jas mõõn teevad oma töö.\nHaagise teeks ka kummikale niikuinii. Enne tuleb osta alus ära, vaadata kuidas aega sellega sõitmas käia.\nEhk leiab ka kuskilt garaazi kus paati hoida. Ning kui alus olemas saab vastavalt paadile haagise teha. Neid poe omasid prusside peal väga ei taha.\nNing olen saanud märjaks ka alu ja plastik paadis.\nOleneb lainest ning kiirusest, ehk natuke ka taevast tulevast veest.\nSelle aga lahendan riietusega.\nPostitatud: Laupäev, 17 Jaan 2015 17:05\nTere. Kahjuks Grandiga kogemust pole, aga eelmisel suvel ostsin Kolibri KM-450D ja tähelepanekud on järgmised: paadi kokkupanek ja lahtivõtmine on ikka aeganõudev. Poolteist kuni kaks tundi kokkupanekuks, tund lahtivõtmiseks. Põhiline aeg kokkupanemisel läheb vineerpõhja alumiiniumsiinidesse ajamisega, see ei lähe aja jooksul kunagi kergemaks:D kokkupanekul õhu väljasaamine ja see, et ta on märg, on samuti päris tüütu, ja tundub, et keegi ei viitsi seda tegelikult nii palju teha, kui sa algul arvad, et viitsid. Mul oli sama argument, et ei taha treilerit ja tahaks et autosse ära mahuks. Arvestama pead kahe kandekotiga põhi+paat ja siis veel mootor ka. Mul on Honda 20hp, sellega saab veel üksi hakkama, suurem mootor jääks liiga raskeks. Paat tahaistmele ja mootor pagassi on reaalne. Aga ikkagi muutub ta varsti ettekäändeks mitte merele minna. Kolibri puhul on veel paar sellist asja, mis mulle ei meeldi. Aerutulli poldid roostetavad. Kui tahad abirattaid panna, puurid ahtripeegli läbi. (ma panin) Rattaid teisipidi püstiasendisse sõidu ajaks panna ei saa, sest ahtripeegli juures pontoonidest peeglikülge minev pritsmekaitse jääb ette. ja kui rattahoidjad liiga lähestikku paned, ei saa jälle normaalselt rumpeliga juhtida. Mul on tunne, et kui ostad sellise paadi, siis vaatamata teoreetilisele mobiilsusele, kohe hakkab treiler kripeldama, ja kui juba treiler, siis tahad rib-paadi põhja ka:) Mul läks nii. Praegu ikka hiilin RIB-e, missest et kolibri ilusti garaažinurgas oma kottides ootab suve. Mis on kolibri suur pluss on odavad jupid. ma olen mitu aeru otsa ära murdnud, aga uus ots on 8 eur. Pontooni korke olen kaotanud, aga see ei maksa samuti midagi. KUi ma praegu peaks sama ostu tegema, ostaksin roolikonsooli ja distantsjuhtimisega versiooni. See on kolibril olemas, saab Ukrainast tellida. Ja viimaks ukraina on veel omakorda teema. Kui tahad nende majandust toetada vms, siis osta Kolibri, neil tehas Dnepropetrovskis ju:)\nPostitatud: Esmaspäev, 19 Jaan 2015 08:45\nKui tavaline kummikas on tüütu ja vaatad RIB-i siis miks mitte üldse plastpaati?\nKas asi on stabiilsuses, et eelistad pontoone? Või mingi muu põhjus? Kui peab nagunii treilat kasutama siis mis oleks nende täispuhutavate eelis võrreldes populaarsemate 4,4-4,5m plastpaatidega?


kell l��i kaks — с эстонского на русский\nSurnute laul, Douglas Lindsay. Kaksteist aastat tagasi kaobŠotimaalt Eestisse puhkusereisile tulnud John Baden ühel ööl hotellinumbris kaaslanna kõrvalt voodist. Mõne aja pärast leitakse Peipsi kaldalt tema surnukeha. Ja… Подробнее Купить за 1252.02 руб электронная книга\nVõlukunsti tumedam pool. Triloogia esimene raamat, V. E. Schwab. Sisene hulljulgete seikluste, vapustava võimu ja mitmete Londonite maailma – “Võlukunsti tumedam pool” on terav ja elegantne fantaasiapõnevik! Kell on üks viimastest rändurvõluritest, kellel… Подробнее Купить за 1167.77 руб электронная книга\nДругие книги по запросу «kell l��i kaks» >>