Uskumatu ilmutus 24. veebruaril 1987: sinimustvalgega ratsanik Tallinna vanalinnas - AK - Arvamus\nUskumatu ilmutus 24. veebruaril 1987: sinimustvalgega ratsanik Tallinna vanalinnas\n23. veebruar 2013, 16:17\nVeebruariks 1987 polnud Moskva kõrgetelt tribüünidelt väljakuulutatud perestroika ehk uuenduste poliitika veel Eesti NSVsse jõudnud. 1986. aasta oktoobri lõpus algas Eesti Televisioonis looduskaitsele pühendatud saatesari «Panda», aga fosforiidisõja avapauguni kulus veel üle nelja kuu. Sama aasta novembri lõpus arutati ENSV Kirjanike Liidu aastakoosolekul, toetudes Moskva nn kesklehtede artiklite argumentidele, võimalusi taastada Tallinnas mõned ajaloolised tänavanimed. Detsembri lõpupäevil avati pidulikult Tallinnas Uussadama (Muuga) sadama esimene järk, mille täielik käikuandmine tõotas uute migrantide voolu jätku.\nEndel Rivers (Jõgi)\nRaamat Küllo Arjakas «Eesti lipp».\n1987. aasta jaanuari lõpus arutati Moskvas NLKP Keskkomitee pleenumil ühe küsimusena alternatiivkandidaatide esitamist kohalike nõukogude valimistel. Nii uudses küsimuses ei osatud Eestis õieti midagi arvata. Lühidalt: Eesti NSVs püsis 1980. aastatele omane majanduslik-poliitiline stagnatsioon.\nAinsaks üllatuseks oli parteijuht Mihhail Gorbatšovi visiit Eestisse 19.–21. veebruaril 1987. Leonid Brežnev oli käinud Eestis 1960. aastal, kuid mitte veel riigijuhina. Uutmismeelne Gorbatšov jäi nähtuga laias laastus rahule. Kohalik parteijuht Karl Vaino näis küll vanameelsena, aga üldiselt edenes elu sotsialistlikus Eestis igati hästi.\n24. veebruar 1987, Tallinn. Sel keskpäeval said juhuslikud jalutajad Tallinna vanalinnas näha täiesti uskumatut vaatepilti, mida esimesel hetkel võis pigem pidada ilmutuseks. Nimelt ratsutas Eesti NSV pealinna südames mustal hobusel sihikindlalt mees, suur valge hõlst üll, lehvitades uhkelt paremal küljel valge varre otsas sinimustvalget lippu mõõtmetega 44 × 77 cm.\nRatsanik kappas rahulikus tempos Apteegi tänavast Raekoja platsile, Harju tänava kaudu Võidu (Vabaduse) väljakule ning edasi Suvorovi (Kaarli) puiesteele, kust tõusis Toompeale. Ta tegi Toompea lossi ees mõne ringi ja kuna sel hetkel oli värav avatud, sooritas paar tiiru koguni lossi sisehoovis.\nSeejärel andis ratsanik Nevski kiriku ees oma hobuse üle ratsabaasi töötajale. Järgnevalt keris tundmatu rahulikult lipu kokku, jalutas sellega Võidu väljakule ja istus taksosse. Uskumatu ratsaretk sinimustvalge lipuga Eesti NSV pealinnas kestis umbes pool tundi.\nEsimesest ehmatusest-üllatusest toibunud pealtnägijad tervitasid uhket ratsameest aplausiga. Soome turistid klõpsutasid ridamisi pilte, pidades sellist ratsameest kesklinnas ilmselt oluliseks ja teadmata midagi lehvivate värvide tähendusest. Ilmselt arvati, et kusagil on käimas filmivõtted.\n1987. aasta 24. veebruari keskpäevast «ilmutust» Tallinnas tuleb pidada esimeseks ulatuslikuks ja avalikuks Eesti rahvuslipu demonstreerimiseks pikkade-pikkade nõukogude aastakümnete järel.\nSinimustvalgeid lippe oli Eesti NSVs varemgi heisatud. Näiteks 24. veebruaril 1980, Eesti Vabariigi 62. aastapäeval, lehvis kolmevärviline lipp Tartus Toomkiriku tornis. Selle heiskasid neli Tallinna Polütehnikumi diplomandi Raivo Hermlin, Vello Sõstar, Olev Tiitson ja Viljo Vilba.\nMärtsis 1980 heisati trikoloor Saaremaal Kingissepa (Kuressaare) kesklinnas kõrge puu otsa, oktoobris Harjumaal Kose-Ristil. Kohtla-Järve rajoonis tõmmati ennesõjaaegne rahvuslipp Mäetaguse alevis katlamaja korstna otsa, Võru rajoonis heisati lipp Otsa asulas, Pärnu kesklinnas Lenini alleel puistati laiali mõnikümmend väikest rahvusvärvides lipukest. Aga kõik need, ja ka varasemad sinimustvalge lipu heiskamised Eesti NSV ajal, toimusid õhtu- või ööpimeduses. Võimumehed tegid järgmisel varahommikul jõupingutusi, et lipp võimalikult kiiresti maha võtta.\nJulgeks ratsameheks oli muusik Endel Jõgi, tuntud kui Gunnar Grapsi Grupi ja ansambli Proov 583 kitarrist. Ta oli varem ratsutamistrenni teinud ja hobune toodigi vanalinna filmimise ettekäändel.\nIlmselt otsustasid Eesti NSV võimumehed endi jaoks halvimat kartes omapärase vahejuhtumi maha vaikida. Kui palju ja millisel tasemel arutati asetleidnut EKP tippjuhtkonnas, EKP Tallinna linnakomitees või kohalikus KGBs, on paraku teadmata. Igal juhul pääses Jõgi nii 24. veebruaril 1987 kui ka pärast seda kinnipidamisest.\nKitarrist Endel Jõgi liitus peagi usulise Elu Sõna rühmitusega ning sattus KGB tagakiusamise alla. Koos abikaasa ja tütrega emigreeruti 1988. aasta aprillis Austriasse, sealt pool aastat hiljem Austraaliasse. Seal elab ta Endel Riversi nime all tänini, jätkates Austraalias muusikuteed.\nTänavu jaanuaris meenutas muusik Endel Jõgi (Rivers):\n«Sellisest plaanist tegin juttu esmakordselt 1985. aastal Kuressaares. Mängisin sel ajal Gunnar Grapsi Grupi koosseisus ja ansamblile korraldati kontserdi järel restoranis õhtusöök. Usun, et bändikaaslased võtsid seda juttu tookord pigem naljana, «lauas napsi kõrvale jutuna». 2003. aastal, mil üle pikema aja Eestis kontsertreisil käisin, meenutasid endised kolleegid mulle seda episoodi.\nKolmevärvilise lipu aitas valmistada 1987. aasta algul Ain Leino. Ta töötas Kadrioru staadionil ning just spordivõistlustel kasutatud eri riikide lipulaidudest saigi kokku õmmeldud sinimustvalge lipp. Samuti õmblesime linadest suure valge rüü ja meisterdasime lipu kinnitusrihmad seljale.\nSeejärel esitasin ratsaspordibaasi direktorile kirjaliku palve hobuse üürimiseks eesseisvate filmivõtete jaoks Tallinna vanalinnas. Et olin nooruses ratsutamisega tegelenud, ei tekitanud taotlus ühtegi küsimust.\nVabariigi aastapäeval, 24. veebruaril 1987, istusime keskpäeva eel koos abikaasa Sirjega taksosse ning suundusime vanalinna. Lasime end sõidutada Vene ja Apteegi tänava nurgale, kus meid kokkuleppe kohaselt ootaski Tondi ratsabaasi töötaja koos kohaletoodud ratsuga.\nPalusin hobuse kohale toimetanud noormehel kohe minna Toompeale vene kiriku juurde ning seal mind oodata. Kuna puudus vähimgi ettekujutus, millega planeeritud aktsioon võib lõppeda, sõitis Sirje sellesama taksoga Tallinnast välja.\nValge varre otsas sinimustvalge lipp oli mul rihmadega selja külge kinnitatud. Kuna retke kulgemist vanalinnas polnud võimalik ennustada, siis tahtsin, et mu käed oleks vabad juhuks, kui tuleb end kaitsta – olgu venelaste või miilitsa eest.\nÜle Raekoja platsi sõites kuulsin palju rõõmuhõiskeid ja plaksutamist. Ent paljud tardusid ootamatusest lihtsalt paigale. Ilmselt täiesti puhta juhuse tõttu olid valitsushoone väravad avatud ning tõkkepuu ülal. Mäletamist mööda väljusid sealt just mõned valitsuse autod.\nOtsustasin kohe ka seda võimalust kasutada. Et mind Eesti NSV valitsushoone hoovis ratsutamisel kinni ei peetud, see tuli üllatusena. Mingi sireen küll huilgas, ent need, keda seal nägin, olid justkui tardunud, kaasa arvatud miilitsamees oma postil.\nPärast kahte ringi lossi sisehoovis tundsin, et missioon on täidetud. See oli moraalne ja psühholoogiline võit – olukord, kus Eesti sinimustvalge lipp lehvib keset punaste võimukantsi!\nSeejärel kappasin lossihoovist välja ja andsin hobuse kiiresti üle täiesti hämmeldunud näoilmega noormehele. Ütlesin, et ta ratsutaks, nii kiiresti kui saab, tagasi Tondile. Sõitu kavandades arvasin, et hiljemalt Nevski katedraali juures mind arreteeritakse. Mind oodanud Tondi ratsabaasi noormees ei teadnud, mis üritus mul plaanis oli.\nLaskusin seejärel kiiruga mäest alla Vabaduse väljakule, sealt hooga taksopeatusse, kus vonkles üsna pikk järjekord. Kui Toompealt alla Vabaduse väljakule läksin, võtsin lipu selja külge kinnitatud tupest välja ja hoidsin seda käes. Usun, et inimestele tundus see üsna uskumatu pilt: keegi tuleb pikas valges hõlstis ning sinimustvalge lipuga taksojärjekorra juurde ja küsib, et kas ta tohib kõige ette minna? Järjekord koosnes valdavalt ilmselt eestlastest, kes mind naeratades esimeseks lasid, ning samas, jälle juhuslikult, sõitis kohe üks takso ette.\nSõitsin samuti Tallinnast välja. Veetsin umbes kuu aega erinevate sõprade juures. Aegamööda selgus, et KGB on otsustanud kogu loo maha vaikida. Hiljem kuulsin eri allikatest, et KGB pidas paremaks mind mitte vahistada, sest olin üsna tuntud muusik. KGB ilmselt ei tahtnud, et kogu aktsioon oleks jõudnud laia avalikkuseni.\nLinlaste seas aga levis jutt ratsamehest suust suhu. Pidasin oma eesmärgiks, et inimesed hakkaks kaotama järk-järgult hirmu punaste ja KGB ees. Samuti et punastele hakkaks jõudma teadvusse, et sinimustvalge lipp on nüüd lehvinud nende valitsushoone ees ja Toompea lossi hoovis ning et see kõik jõuaks nende teadvusse kui pika nõukogude ajastu lõpu algus.\nHiljem, Eestist lahkumise eel, oli mul KGB-meestega mitmeid konflikte ja ülekuulamisi, aga kordagi ei mainitud seda ratsutamise-lugu. Küll aga soovitati mul nii-öelda heaga siit riigist kohe lahkuda.\nKindlasti leidus neid, kes mind toona ratsutamisel ära tundsid. Külastasin 2008. aastal taas Eestist ja isa näitas mulle fotot, mis on pildistatud hetkel, mil ratsutasin üle Vabaduse väljaku. Ülesvõte oli isale saadetud tundmatult isikult juba mitukümmend aastat tagasi. Pilt saadeti isa kodusele aadressile, foto tagaküljel oli vaid kuupäev: 24. veebruar 1987.\nTrikoloor, millega ma Tallinnas lehvitasin, on aga siiani alles. Pärast Austraaliasse naasmist saatsin selle Eesti Lipu Seltsile.»\nKes lasi läbi ideoloogilise diversiooni?\nLisagem lõpetuseks, et 1987. aasta 3. märtsil toimus EKP Keskkomitee büroo istung. 20. päevakorrapunkti all otsustati autasustada gruppi Eesti NSV siseasjade organite töötajaid medaliga «Eeskujuliku töö eest ühiskondliku töö kaitsel».\nVõimalik, et nii mõnigi asjamees mõtles neil päevil: kellel küll jäi juba ammu ette teada «ohtlikul» ajal ehk 24. veebruari keskpäeval Tallinnas puudu vajalikust nõukogulikust valvsusest, et toimuda sai selline ohtlik «ideoloogiline diversioon»? Eesti NSV kriminaalkoodeksi keeles oli ilmsesti tegemist avaliku korra kuritahtliku huligaanse rikkumisega, raskendavateks asjaoludeks ettekavatsetus ning grupiviisiline läbiviimine. Seega, süüdi tuleks mõista mõlemad, nii ratsanik kui ka tema hobune.\nArtikkel põhineb Küllo Arjakase kevadel ilmuval raamatul «Eesti lipp».


Euroopa Liidu rahastatud transpordiinvesteeringute mõju hindamine | Praxis\nTranspordiinvesteeringuteks on käimasoleval SV kasutamise perioodil planeeritud 447 miljonit eurot ehk ligikaudu 13% struktuurivahenditest. Eelmisel 2007-2013 perioodil suunati ühenduste ja liikuvuse parandamisse kokku 638,2 miljonit eurot majanduskeskkonna arendamise rakenduskava (MARK) alusel ning 76,7 miljonit eurot elukeskkonna arendamise rakenduskava (EARK) alusel. Transpordiprojektide näol on tegemist kulukate ja suuremahuliste projektidega, millele oodatavad tulemused ja mõju on pikaajalised ja kaugeleulatuvad. Uuringuga antakse hinnang, kas EL perioodide 2007-2013 ja 2014-2020 struktuurivahenditest toetatud transpordi valdkonna investeeringud on olnud mõistlikud ning kas need on kaasa toonud või toomas oodatud tulemusi.\nTranspordil on riigi ja piirkonna majanduse arengus oluline koht. Sujuv ja säästlik transpordisüsteem tagab madalamad transpordikulud ja ligipääsu tööjõule, kapitalile, kodumaistele tarbijatele ja välisturgudele. Hästi sidustatud ja toimiv keskus-tagamaa jaotus võimaldab majandustegevust riigis kui tervikus ühtselt arendada. Seetõttu ei kõrvutata töös mitte üksnes projektide elluviimisega seotud otseseid kulusid ja tulusid, vaid hinnatakse investeeringute tulemusel toimunud muutusi liikluskoormuses, -ohutuses ja keskkonnas.\nTöös keskendutakse järgmistele kategooriatele:\nEesmärgipärasus– kuivõrd on transpordiinvesteeringud aidanud kaasa eesmärgile tagada kättesaadavad, mugavad, ohutud, kiired ja kestlikud liikumisvõimalused inimestele ja ettevõtetele?\nLiikluskoormus– kas maantee- ja raudteetranspordi investeeringud on tõstnud teelõikude kasutust, suurendanud liiklusohutust ja vähendanud ajakulu?\nLiiklusohutus– mil määral on paranenud liiklusohutus?\nMajanduslikkus– kas struktuurivahenditest toetatud transpordiinvesteeringud on aidanud ettevõtetel kulutusi vähendada ja/või tööd optimeerida? Mil määral on muutunud ettevõtete arv toetust saanud maantee-, raudtee-, lennujaama- või sadamaprojektide piirkonnas?\nJätkusuutlikkus– millist mõju on investeeringud avaldanud kogu transpordi valdkonna arengule, ettevõtlusele, ühistranspordile ning kergliiklusele?\nKeskkonnakoormus– mis mõju on säästva transpordi investeeringutel olnud keskkonnaeesmärkidele – transpordi energiakasutuse ja negatiivse keskkonnamõju vähendamisele?\nUuringu raames teostatakse kergliiklusteede loendus ja kasutatakse mobiilpositsioneeringute andmeid investeeringute kasutuskoormuse hindamisel. Liikuvuse parandamine, sealhulgas maanteede ja raudteevõrgustike korrastamine ei piirdu seni planeerituga, mistõttu uuringuga koondatavatel õppetundidel ja kogemustel varasemate projektide planeerimise ja rakendamise kohta, on väärtuslik roll ka uute projektide kavandamisel ja elluviimisel.\nUuring valmib 2017. aasta kevadel.\nPerioodidel 2007-2013 ja 2014-2020 transporti suunatud struktuurivahendite mõju hindamise eesmärk on anda hinnang varasemate transpordiprojektide planeerimise ja rakendamise kohta ja koondada õppetunde uute projektide kavandamisel ja elluviimisel. Töö teostatakse koostöös OÜ Stratumi ja OÜ Positium LBSiga.\nKatrin Pihor ja Dago Antov: kui mõistlikult kasutame ressursse transpordivõrgustiku loomiseks?\nKatrin Pihor ja Indrek Gailan: kuidas on kasutatud EL vahendeid Eesti transpordivõrgu parandamiseks


Ettevõtjad ei toeta Vähi ettepanekut - Tänane leht\n5. juuli 2016, 8:42\nEttevõtja Tiit Vähi mullu Sotšis rahvusvahelisel raudteefoorumil koos toonase Vene Raudteede presidendi Vladimir Jakuniniga. FOTO: Liis Treimann\nEndise peaministri Tiit Vähi eile Postimehes tehtud üleskutse (äri)suhete parandamiseks Venemaaga leidis ettevõtjate seas küll mõistmist, kuid erinevalt Sillamäe sadama omanikust pooldavad nad NATO vägesid Eestis.\nÄrimeestele paistab Venemaa rahurikkujana ja ebastabiilsuse allikana, kes peab naabritega heade majandussidemete saavutamiseks ennekõike ise muutuma. Selleks peaks Venemaa esmalt klaarima suhted Ukrainaga, leiavad ärimehed.\n«Mina ei ole seda meelt, et Venemaalt tuleks majandusedu nimel kohe sanktsioonid maha võtta,» ütles ehitusmaterjalide tootjate liidu juht Meelis Einstein. «Tiit Vähi rajas Sillamäe sadama äriplaaniga, mis toetub Euroopa ja Venemaa piiri lähedusele. Praeguses olukorras see plaan loomulikult ei tööta.»


Pressikonverentsid: meedia häbiplekk, kultuuri naerukoht — Sirp\nPressikonverentsid: meedia häbiplekk, kultuuri naerukoht\nSeoses e-meedia arenguga saab juba rääkida spetsiaalsest ajakirjandusharust: lollidele mõeldud hullupakendis meediast. Mis ühendab ETV vana-aastaõhtu sketšisaadet „Tujurikkuja”, Toomas Hussari mängufilmi „Seenelkäik” ja Arto Haloneni dokfilmi „Sinivalge vale”? Mis muud kui halastamatult satiiriline suhtumine tänapäeva meedia ühte kõige ebardlikumasse eksisteerimisvormi – pressikonverentsidesse. Viimastest pressile suunatud avalikest esinemistest, millest eriti võimsad mullid üles puhuti, paistavad silma eksjalgrattur Lance Armstrongi ja tulevase ekspaavsti Benedictus XVI omad. Mitte et need tulnuks maha vaikida, aga mõlemast tehti ju uudistesaadete pealugu. Armstrongi „ülestunnistus” on ilma konkreetsete dopinguproovideta täiesti mõttetu. Ta võib väita mida tahes ja homme täiesti vastupidist, ilma et keegi saaks teda süüdistada milleski muus peale ebajärjekindluse. Eesti vaatajale on Armstrongi pihtimus kõigele lisaks odav sisuline plagiaat, sest kõigil on veel meeles täpselt samasugune „enesepuhastamise” odüsseia meedias Silver Meikari esituses. Analoogiline oli ka publiku suhtumine – eetiliselt ümbersündinutele eriti kaasa ei tunta. („Reaktsioonid olid vastakad”, nagu kantseliidis kenasti väljendutakse.) Neeme Raud vahendas New Yorgist ühe arvamuse, mis kõlas umbes nii: Armstrong on oma karjääri jooksul vallutanud palju mägesid, kuid nüüd peab ta kõvasti pingutama, et veel mõne mäe tippu tõusta.\nTäpselt sama kehtib ka Meikari kohta.\nPressikad on ajakirjandusele ideaalne võimalus hakata iseennast sabast sööma ja seeläbi veel tüütumaks minna. Nii on Armstrongi tekitatud vahulaine harjal jõutud piiluda juba Lõuna-Aafrika jalutu jooksja Oscar Pistoriuse dopingukappi ning sellestki vägev uudismull puhuda.\nPaavstiga seoses on sääsk aga veelgi jõledamaks elevandiks täis puhutud kui USA jalgrattalegendi puhul. Kümnete tuhandete lemmik Raimond Kaugver pani juba 30 aasta eest ühele oma romaanile pealkirjaks „Vana mees tahab koju”. Joseph Ratzinger saab aprillis 86aastaseks. Pole midagi inimlikumat sellest, et ta ükskord ometi segamatult puhata tahab, meedia aga keerutab tolmu mingite pedofiilia-, rahastamis- ja infolekitamisskandaalide ümber. Ning jälle on Eestil välja pakkuda tunduvalt põnevam analoogiline juhtum. Paavsti tagasiastumist ei saa dramaatilisuse poolest kuidagi võrrelda justiitsminister Kristen Michali tagasiastumisega. Kas või juba seetõttu, et viimane oli sel hetkel vaid 37aastane.\nNagu Eestis nii ka laias maailmas sünnivad tõelised uudised elust endast. Ei Uurali meteoriit ega Mali mässulised andnud enne oma vägitegusid mingeid pressikonverentse ja õigesti tegid. Just nemad, mitte steriilsetes ruumides pikkade laudade taga hoolega pähe õpitud fraase kordavad popikoonid on tõelised pressisõbrad.\nKui Mart Juur pani oma raamatule „Lollipop” (1999) motoks: „Loll on info järele püsti hull!”, siis küllap pidas ta silmas täiesti reaalset ja arvukat meediatarbijate kihti. Tänapäeval, seoses e-meedia arenguga, saab juba rääkida spetsiaalsest ajakirjandusharust: lollidele mõeldud hullupakendis meediast. („Marko Reikop tõmbas pähe kilekoti”; „Ženja Fokin: maailmalõpupaanika tatraga on figuurisõbralik!”) Paraku pole pakkumise suurenemine kaasa toonud tarbimise suurenemist. Esiteks seetõttu, et see oli juba 1990. aastail isegi suur. Teiseks voolab riik aktiivses meediatarbimiseas kontingendist pidurdamatult tühjaks. Kolmandaks on ühiskond igasuguste masude, eurotsoonijamade ja muude kriiside tõttu praegu mõtlikum ja süvenenum.\nPressikonverentsid selle haru alla muidugi ei kuulu – need on mõeldud lihtsalt lollidele. Meedia satub Eestis üha sagedamini kultuuri (filmi, teatri) pilkealuseks. „Tujurikkuja” Ita Everi dopingusketš oli ju tegelikult seriaali „Alpimaja” paroodia. Veel sarkastilisemalt on meediat käsitlenud „Kättemaksukontor” (portaali möla24 ajakirjanik Ann Aal). Üsna meediakriitiline on Linnateatri komöödia „Lantimiskunstnikud” oma „Tühivaate” ja Kroonika kaanepiltidega, rääkimata Mihkel Raua „Järgmisest voorust” Von Krahlis. Meedia murdis sisse ka ETV värskeimasse komöödiasarja „Hakkab jälle pihta!”, kus edukas kirjanik (Mihkel Raud) ammutab materjali ajalehetoimetuse skandaalidest 1990. aastate algul.\nPressikonverentsid on pealtnäha mõeldud ajakirjanike jaoks, tegelikult on aga just pädev, teravaid küsimusi esitav ajakirjanik pressika ebamugavaim tegelane, ehkki ohutu. Nii jäävad „Seenelkäigus” riigikogulase Aadu Kägu Peruu-afääri uuriva ajakirjaniku Riho Pukspuu kõik pingutused pressikonverentsil asjatuks. Sama jõhkralt hiilitakse ausatest vastustest kõrvale „Tujurikkujas”. Ja „Sinivalge vale” videolõigud 2001. aasta Lahti murdmaasuusatamise MMi pressikonverentsidelt olid tegeliku olukorraga võrreldes päris süütukesed.\nAjal, kui üha rohkem inimesi rahuldab oma infonälga hoopis teiste vahenditega kui tavameedia pakkuda suudab, on viimase tarbijad märksa tundlikumad, teadlikumad ja kriitilisemad. Eks siit ka kriitiline kultuuriprisma meedia kui sellise, eriti aga pressikonverentside kui eriti mõttetu nähtuse suhtes. Meedia ei saa kuidagi olla midagi muud kui elu ise. Pressikonverentsid püüavad jätta nurjatu illusiooni, et saab küll. Eks sellest ka satiirikute selle žanri „lembus”.\nMuidugi saab pressiüritusi korraldada ka huvitavalt ja meeleolukalt, kui veidigi vaeva näha. Hea näide on riigikogu infotundide ülekanded ETVs, kus eriti Jürgen Ligi, Andrus Ansip ja Rein Lang suudavad kadestamisväärse professionaalsusega ühendada informatiivse ja meelelahutusliku funktsiooni.\nUputada televaatajaid välismeedia produtseeritud ekshibitsionismi ja liputamisega, pealegi olukorras, kus meil on endal palju paremaid liputajaid (Silver Meikar!), on XXI sajandil ohtlikult mahajäänud teguviis.


Isa, poeg ja püha vaim — Sirp\nKolm esimest tänavust portreedokki „Koma“, „Jagatud valgus“ ja „Enam kui elu“ on tehtud kolmest väga eripalgelisest kunstnikust.\nDokumentaalfilm „Koma“ (Ugri Film, Eesti 2018, 55 min), režissöörid-stsenaristid Maria Avdjuško ja Peeter Simm, produtsent Maria Avdjuško. Dokumentaalfilm „Jagatud valgus“ (Rühm Pluss Null, Missing Pictures, Eesti 2018, 59 min), režissöör-operaator Kullar Viimne, produtsent Erik Norkroos. Dokumentaalfilm „Enam kui elu“ (Allfilm, Zbanski Kino, Eesti 2018, 72 min), režissöörid Taavi Arus ja Indrek Spungin, operaator Taavi Arus, produtsent Pille Rünk.\n2018. aastal on valminud esimesed kolm dokumentaalfilmi Eesti Rahvusringhäälingu, Eesti Filmi Instituudi ja Eesti Kultuurkapitali 2016. aasta portreefilmide konkursi kuuest võidutööst. Võistluse statuudi järgi pidid filmid tutvustama Eesti olulisi kultuuriinimesi ja nende loomingut. Vitraažikunstnik Dolores Hoffmannist kõnelev „Jagatud valgus“, teatrilavastajast Kalju Komissarovist tehtud „Koma“ ja punklauljast Freddy Grenzmannist rääkiv „Enam kui elu“ seda kindlasti ka teevad. Me saame teada kolme diametraalselt erineva Eesti kultuuriinimese igapäevatööst ja karjäärist, arenemisloost ja kaasaegsetest.\nRiikliku tellimusena valminud film peaks olema aga enamat kui ühe inimese portree. See peaks rääkima midagi oma ajastust, olema kultuuridokument. Selles mõttes on Dolores Hoffmann ja Freddy Grenzmann oma filmide režissööridele olnud tänuväärsem materjal: usklikud ja punkarid on mõlemad hästi spetsiifilised, kindlate piiride, elustiili, väljanägemise ja ideoloogiaga subkultuurid. „Jagatud valgus“ ja „Enam kui elu“ võivad küll tunduda olevat teineteisest valgusaastate kaugusel, aga järjest vaadates leiab neist kahest maailmast küllaltki palju kattuvat. Eriti toredalt kõlksuvad kokku Mustvee Betaania koguduse palvemajas ülistuslaulu laulvad ja läbi Hoffmanni vitraaži langeva sooja valguse käes kerges rõõmudeliiriumis tantsivad usklikud ning mõnel Freddy ja Psychoterrori tühjavõitu saaliga kontserdil õllepurk näpus tuikuvad paistes fännid. Ilmselt ei tea üks seltskond muusikanautlejaid teisest midagi, kuid ühisosa on tugev. Noodid ja deliirium, isegi klubisuitsus välkuvad prožektorid ning läbi piiblilugusid vahendava klaasikunsti langevad päikesekiired võivad ju mõnes mõttes olla sugulased.\n„Jagatud valgus“ on kolmest portreefilmist kõige kompaktsem, iga intervjuu avab meile järjest rohkem Hoffmanni loo ja tema iseloomu.\nMinusugusele vaatajale, kes ei ole ilmtingimata usklik või punkar ega tea kummastki maailmast väga palju, on need filmid ka kahtlemata informatiivsed. Dokumentaalfilmi esimene funktsioon peakski olema edastada infot millegi olulise, loodetavasti vaatajale natukenegi tundmatu kohta, kusjuures parimal juhul ilma autori hinnanguta.\nSelles mõttes on „Koma“ režissööridel Maria Avdjuškol ja Peeter Simmil käes natuke keerulisem materjal – teatraalid ei kuulu just nii äratuntavasse subkultuuri. Keerukust on lisanud seegi, et „Koma“ võtted katkestas Kalju Komissarovi surm. Kuigi filmis on olemas pikad intervjuud Komaga – need jõuti ära teha –, paistab autorite aukartus või siis leinaga segunenud armastus ikka väga selgelt välja. Lavakunstikooli XIV lennus õppinud Avdjuško, kes on „Koma“ intervjuudes küsija häälena sees, oli Komissarovi õpilane ja selles mõttes pole midagi imestada, et filmis pole dokumentaalset objektiivsust või üldistust. Autori austus teema vastu on lihtsalt nii suur, et on pimestanud kõik muu.\nVõib-olla tahtsidki režissöörid teatriloo jaoks mälestused ja info lihtsalt kokku koguda või tundus neile, et lein on piisav konflikt. „Koma“ algab Koma surmaga – musta riietatud leinajad seisavad Viljandis teatri ees ning Svjata Vatra solist Ruslan Trotšõnskõi räägib Ugala laval natuke murduva häälega, kuidas tema „hea sõber“ Komissarov talle palve esitas: „Kui ma suren, siis sa mängid.“ Iseenesest väga kõnekas, et lavastaja oskas niimoodi omaenese mineku lavastada. Ja see, kui Trotšõnskõi küünlaid täis laval mängib, on ilus – mööndusteta ilus.\nVõib ju küsida, kui palju on sellises žanrifilmis sündmust ning pinget üldse vaja. Mul oli kunagi üks filmiõpetaja, kellele ma kurtsin dokumentaalfilmi praktikal oma hirmu, et mu kodutöö on igav, sest seal ainult räägitakse. Filmiõpetaja vastas, et pole midagi huvitavamat kui lähiplaan vanast mehest, kes räägib. Ta ei pea midagi tegema ja ei pea midagi juhtuma, sest hästi jutustavale vanale inimesele jääb kõik muu alla.\n„Jagatud valgus“ ja „Koma“ ongi lugude jutustamise filmid, aeglased ja staatilised, just see on nende tugevus. Kui Ugala laval on matusemuusika ära mängitud, näeme Komissarovit teatri rekvisiidilaos ringi kõndimas ja pikki mälestusi heietamas. Vahepeal räägib ta ka koduaias, siis jälle teatris, jõuab käia nii lapsepõlves kui ka karjääri esimeste projektide juures.\nEga Dolores Hoffmanngi „Jagatud valguses“ suurt muud tee: ta istub pikki minuteid autos, suvila kulunud tugitoolis või töölaua taga. Kilomeetrid mööduvad, klaasi murtakse ja värvitakse ning vaataja saab teada inimese eluloo. Kuidas Hoffmann vaatas Ermitaažis egiptlaste kunsti ja kunsti armus, mis sai tema abielust, kuidas ta julges hakata kirikutele töid tegema, kuidas ta esimest korda sügaval Stalini ajal piiblit luges ja kuidas see teda muutis. Alguses vana testament, siis uus. Tänapäeval ei ole Hoffmannil nagu paljudel kunstnikel eriti tööd, raha ning tellimustega on keerulised lood, vahel teed mitu kuud tühja. Seejuures rendib Tallinn talle turuhinnast allpool pinda ja midagi ikka tuleb ka. See info kuhjub kiht-kihilt, iga intervjuu avab meile järjest rohkem Hoffmanni loo ja tema iseloomu, ning kuigi vaikne, on „Jagatud valgus“ väga huvitav film.\n„Jagatud valguse“ ühed toredamad stseenid on need, kus Hoffmann Tallinna Püha Vaimu kogudusele Martin Lutheri teemalist vitraaži teeb ja õpetajale Gustav Peeter Piirile visandeid näitamas käib. See ei loe, et oled sadade tööde autor ja staaži on aastakümneid. Toorele projektile on ikkagi vaja tunnustust, tellimustöö peab saama kliendi heakskiidu. Selle ootusärevuse ning ebakindlusega on nii kerge samastuda. Mõnes mõttes ongi „Jagatud valgus“ selle ühe Martin Lutheri vitraaži teekonna lugu. Kõigepealt näidatakse klaasi valimist, siis rahastamise detaile, seejärel jõutakse kavanditest käsitööni, pannakse tõstukiga aken oma kohale, pühitsetakse see sisse, peetakse järelpeol tänukõnesid ning pannakse mulda uue koostöö seeme.\nÜhe teose teekonna edastamise tõttu ongi „Jagatud valgus“ kolmest portreefilmist kõige kompaktsem, režissöör Kullar Viimsel on olnud väga konkreetne plaan. „Koma“ puhul seda kindlasti öelda ei saa: on lapsepõlvepilte ja matustel leinajaid, aga lavastaja mälestustest ei teki üht selge alguse ja lõpuga lugu. Võtete katkemisel on kindlasti siinkohal oma roll, aga tundub, et režissöörid Avdjuško ja Simm ei tahtnudki näidata, ütleme, ühe lavastuse sündi või ühe kursuse õpetamist. Oluline oli vanameistrit intervjueerida, enne kui on hilja.\n„Koma“ võtted katkestas Kalju Komissarovi surm. Autorite aukartus või siis leinaga segunenud armastus paistab väga selgelt välja.\n„Enam kui elu“ erineb ülesehituselt nii Hoffmanni kui ka Komissarovi filmist. Freddy alustas oma esimese bändiga Anonüümne AK juba 1980ndate lõpul, Psychoterror hakkas tegutsema aastal 1991. Nüüdseks on pungi sünnist möödas 40 aastat ning režissöörid Taavi Arus ja Indrek Spungin ongi keskendunud küsimusele, milline on üldse tänapäeval punkari ja punklaulja roll. Nagu ütleb filmis Tõnu Trubetsky: „Kui me olime noored punkarid, siis tahtsime ülemaailmset anarhiat, aga tänapäeval ei saa anarhiat nõuda, sest siis tuleks ISIS selle asemel.“\nVeider ongi, et kuigi Freddy on „Jagatud valguses“ ja „Komas“ portreteeritutest peaaegu poole noorem, räägitakse just filmis „Enam kui elu“ kõige rohkem mingist helgest minevikust, mida enam ei ole. Tänapäeva ühiskonnas ei oska Nõukogude Liidu lõpus ja kapitalismidžungli alguses purjakil kuulsust nautinud pungikuulsused endaga enam midagi peale hakata. Võiks ju tööle minna, mõni on läinudki, aga Freddy selleni ei madaldu.\nTõnu Karjatse on Sirbis „Enam kui elust“ kirjutades arutanud küsimuse üle, mis on üldse punk ja kui punk on keskealistel meestel heietada mineviku üle.* Ning tõesti, Freddy, Peeter Volkonski, Villu Tamme ja juba mainitud Tõnu Trubetsky – kamp, kes tuntud joodikpoeetide Raul Velbaumi ja Marko Mägi seltsis mikrobussiga suvisele viibimisele sõidab – , on ühelt poolt väga punk, kõik tuttavad näod, tagid seljas ja suitsud ees, aga teisalt on neis midagi kurba ja ebameeldivat. Nagu siis, kui pereisad 30 aastat pärast koolilõppu jälle vanade klassivendadega ühe seikluse ette võtta üritavad, aga peo käigus selgub, et lihtsalt enam ei jaksa. Hasso Krull ütleb filmis, et punk on kaua hoitud ebaküpsus – ja ebaküpseks püütakse selles sõidukis kahtlemata jääda. Iseasi, kui hea seda vaadata on.\nAruse ja Spungini teisest kahest portreefilmist palju äkilisema montaažiga ja animatsioonidega pildikeel meenutab mulle natuke Kilmi-Aarma 1990ndate temaatikaga filme. Inimeste intervjueerimine sõitvates autodes annab kindlasti dokile hoogu juurde, aga sellega ei ole lõpuni mindud ja mõni teine intervjuu on tehtud hoopis polstriga kaetud tagasihoidliku punkarile iseloomuliku kööktoa taustal. Selles mõttes võib täheldada kerget kaost ja kaos on kindlasti punk.\nKui otsida filmide „Koma“, „Jagatud valgus“ ja „Enam kui elu“ juures ühisosa, siis peale Eesti kultuuritegelaste on see veidral kombel Eesti suvi. Kõigis kolmes filmis saab suvilast või lopsaka aiaga majakesest eriti tähendusrikas pelgupaik. Dolores Hoffmann peseb vihmaveetünnis silmi, Freddy seob sauna jaoks vihta ja Komissarov unistab, et kui oleks natuke rohkem võhma, võtaks oma väikse tütre kaasa ja läheks kohe päris metsa. Kolmest kaks filmi lõpevad looduses, üks ka algab.\n* Tõnu Karjatse, Eesti parim esilaulja kultuuridokumendis. – Sirp 16. III 2018.


Buduaari foorum - Karums deserts!\nPostitatud: 07-05-2010 19:07 Jälgi teemat\nOlete proovinud Karums deserts salda krejuma´t? Ma hiljuti avastasin selle maiuse ja no...nii hea...eriti veel siis kui meeletu magusa isu on,siis ma ostan seda! Hästi hea on ta veel siis kui ta on olnud mõnda aega külmkapis...mmmmm...no niihea:D\nIgatahes,olete proovinud ja mis on teie arvamus??:D\nPostitatud: 08-05-2010 08:23\nvahest on hea kui magusa isu on , aga ma ütleks ,et liiga magus.\nPostitatud: 08-05-2010 13:11\nei ole veel jõudnud proovida :/. alguses kuulsin häid kommentaare, siis isegi tahtsin, aga nüüd on tunne, et eks nad ole nagu need tavalised šokolaadi- ja vaniljepudingud. loodan, et on natuke erinevad ja paremad ka. vb varsti proovin kui kuskil soodukaga on :D\nNeed on õhulisemad kui pudingud:)\nPostitatud: 08-05-2010 13:15\nei ole nagu pudingud, sjuke vaht on nagu. eks ta hull keemia ole, a no magusaisu võtab tükiks ajaks ära ja no need maitsetugevdajad teevad keelel oma töö. appi...tahaks jubedalt praegu..mmm.... meeldib shokolaadi ja vanilli.\ntasub proovida, palju neid ei pea palju ostma, nii magusat asja pole füüsiliselt võimalik palju süüa korraga:D\nPostitatud: 08-05-2010 13:30\nEriti vastikud, täielik keemia. Ei suutnud lõpuni süüa, lihtsalt süda läks pahaks.\nPostitatud: 08-05-2010 13:44\nkohukesi söön aga ülejäänu liiga magus siiski ja ei saa palju süüa,paha hakkab lihtsalt\nPostitatud: 08-05-2010 13:54\nmegaheaaa:D kahjuks tervet karpi ära ei suuda süüa, vaid pool läheb külmikusse tagasi.\nPostitatud: 08-05-2010 13:58\nmulle kõik piima saadused meeldivad.\naga jah see on hea\nPostitatud: 08-05-2010 14:12\nöökima ajavalt magusad:S\nPostitatud: 09-05-2010 09:54\nMulle maitsevad enam-vähem kõik Karumsi tooted. ;)\nPostitatud: 09-05-2010 11:30\nkõik karumsi tooted on OIVALISEEED


Mina juhatasin ta Asose lehele, sina aga ….?\nNoh, nagu ma arvasin. Targutad tühja koha pealt, need imelised kohad oled kas oma peas välja mõelnud või sattusid nendesse viimati aastaid tagasi.\nSry, ei usu ilma tõenditeta, et reaalselt on olemas sinu kirjeldatud aardelaekaid Eestis, kus hinnad ei lööks hinge kinni.\nAga räägi konkreetselt, millal ja mis kaltsukatest sa seda überkvaliteeti oled leidnud. Mul ei ole nädalas nii palju vaba aega, et ehku peale kõiki Tallinna kaltsukaid läbi käia, et leida see üks nõel heinakuhjast. Praegu targutad siin, jättes välja ütlemata konkreetsed kohad, kus see hea kaup on, sama hästi võid rääkida mõnest NY vintage-poest, ku\nPaavlit ma ei soovitaks üldse. Pole kunagi käinud aga fotode alusel on seal peamiselt Primark, New Look jne. ehk siis UK kõige odavamad brändid (hullem rämps kui H&M ja New Yorker Eestis müüvad). Neid brände siis reklaamitakse Eestis kui luksuskaupa Inglismaalt:)\nEestis on mul kogemused ainult tõepoolest Humanaga. Sealt ei saagi riideid nii, et astun sisse ja ostan mida tahan. Aga kui teada, mida otsitakse ja kui paari aasta jooksul igal võimalusel sealt läbi põigata (kui minna näiteks igal uue kauba päeva hommikutel kesklinna omadesse), siis võib endale väga korraliku garderoobi kokku saada. Kõige uuemat moodi sealt tõepoolest ei leia, ehk et kui kellegile on oluline, et praegusel kevad-suvisel hooajal on moes püksid, milledel on sats näiteks põlve peal, siis seda sealt ei saa. Aga kui inimese soov on saada endale kokku garderoob headest materjalidest, minimalistlikust ja läbi mõeldud disainiga esemetest, mis kõik enam-vähem sobiksid omavahel, siis soovitan kindlasti!\nMis puudutab villa kui kiudu, siis vill (ja ka siid) on äärmiselt heade omadustega ning vähese peenvillasisaldusega pükstega jahedal suveööl ei peaks küll soe hakkama. Villast tekiga saab magada nii talvel kui ka suvel, vill reguleerib ise temperatuuri. Kui ma räägin villast, siis ma ei mõtle seda karust, jämedast maavillasest lõngast 5-6 kg rasket kampsunit, ma mõtlen Extra Fine Merino from Italy.\nNo issanda rist minul on 75 kg lihasmassi, sellel liida nüüd juurde siseelunid ja luu mass. Minu keha kaal on 100 kg.\nKui paljud hakkasid kohe undma teemaalgataj KMI kohta, mis see üldse teiste asi on? Iga inimene on selline nagu ta on. KMI on üks kõige mõtetumaid ja haigemad asju mis siin ilmas on leiutatud. Rasvaprotsenti tuleb jälgida mitte mingit kuradima KMI täiesti normaalkaalus inimesel võib olla rasvaprotsent eluohtlikult kõrge kui tal pole lihasmassi.\nKus kohast te üldse võtate, et minul on üle 50 kg rasv? Lugeda tõesti ei oska või?\n100 kg selle sees on 75 kg lihasmassi. Mul ei ole isegi mitte 20 kg rasva kehas. Olete loll või mängite lolli.\nKuskohas on see kirjas, et seni kuni KMI väidab, et sa oled norm kaalus on kõik hästi ja kui ei ole siis ei ole hästi? Palju olulisem on rasvaprotsent kehas. Ebatervislik on kui see on naistel üle 30 % minul see ei ole.. Jõuab ükskord pärale või mitte. Või tulete nüüd väitma, et lihased koosnevad ka rasvst? Ja on ebatervislikud?\nOlen 160cm, riietega 53.5kg(väike kõhuke on ees) ja minu Soenhle tark kaal ütleb, et mul rasvaprotsent on 31.6 ja lihasmass 21.2. veeprotsent on 31.7.\nKui õieti see näitab, ei tea.\nAinuke “trenn” mida ma teen on 8h pidevalt liikuv ja püstijala töö. Usun, et lihast on mul vaid säärtes ja käsivartes. Mujal mitte.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 3 korda. Täpsemalt 12.06 21:39; 12.06 21:56; 13.06 17:28;\nKui teada, mida otsida ja vaeva näha, siis leiab ja mitte vähe!\nMinule isiklikult on aeg oluline. Mitte mingil juhul ei viitsi VAEVA NÄHA sellega, et kuskil kaltsukas tuhnida, et pärast väga väärikas välja näha (uhutud ja kantud riietega väärikas?). Lähen ja ostan poest või tellin netist, aga ei hakka kindlasti oma vaba aega pulstipoodides veetma.\nEks igal ühel oma hobi.\nMa pakun, et see su imekaal näitab aiateibaid – 170/100kg ja 75kg sellest on puhas lihas? Haha. Kas sa näed välja nagu kulturist enne võistlusi? Kui ei, siis proovi reaalsusesse tulla.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 3 korda. Täpsemalt 12.06 22:09; 12.06 22:18; 13.06 17:48;\nKehakoostist ei käida kaalude peal mõõtmas, ainus koht, kus usaldusväärse tulemuse saab, on vees. Vastavas kabinetis. Need kaalud on sama täpsed kui ise võtta enda mõõdud ja arvutada valemi järgi.\nKaalun sinust poole vähem, pikkust sama palju. Visuaalselt vaadates on rasv rindades ja võib-olla ka tagumikus, mujal valdavalt lihas. Karjatad nüüd, et näen välja kui kõndiv luukere. Ei näe, olen jõusaalis palju vaeva näinud, et kaalu tõsta (varem kaalusin veel vähem) ja vorm on naiselik ning ilus. Kõhulihased tahaks veel tähelepanu, aga nii palju viitsimist mul ei ole.\nTead, päris selle kaaluindeksi järgi ainult ei saa orienteeruda. Vabalt võib olla, et see inimene on tugevama kondiga vms, ei pruugi rasvunud olla.\nSamas nt mina olen 165 pikk ja kaalun 70 kilo, mis on ka paks, aga mitte tohutut ülekaal kaalunumbri osas, aga ma olen väga tugevalt rasvunud.\nNäed sa välja nagu Ott Kiivikas? Kui ei, siis lõpeta ära oma hülgemöla. Sa kaalud 100kg ja oled paks nagu hernekott.\nJa sellele vaatamata sa väidad,et sinust 2cm lühem ja 15kg raskem inimene on sale?\nMul oli kunagi töökaaslane (mees, endine poksija). Natuke üle 170 cm kasvu juures kaalus umbes 90 kg. Paraku on ta ainuke minu tutvusringkonnast kes sellise kaalu/pikkuse suhte juures ei olnud rasvunud. Oli väga heas füüsilises vormis sel ajal. Enamikul inimestest on selliste mõõtude juures ikka kõht üle püksivärvli rippumas.\nMa ei tea, miks seda Pepco soovitust miinustatud on. Ma ise olen ka võdisev paksuke (169cm ja 80kg) ja sain sealt just nv-l odavalt mitu hilpu. Ei raatsi palju kulutada paksupükstele, sest tõesti väga loodan lähiajal alla võtta. Mu viimasest sünnitusest on ainult paar kuud möödas ja sünnituseelse kaaluni on veel minna.\nTjah. Vaatasin järgi, minu 56 kg juures on mul 20 kg lihaseid.\nMa tõesti tahaks näha naist, kel on minust 55 kg rohkem lihast. St rohkem, kui my enda kaal\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 13.06 22:40; 14.06 07:01;\nMul on paar jalgpallurist tuttavat enam-vähem selliste mõõtudega olnud.\nAga sellelt “75kg puhast liha” – proualt tahaks küsida, mis selle kauni talje ümbermõõt siis ka on? Jah, anonüümses netikeskkonnas võib see muidugi 55cm olla, aga kas on mõtet ennast petta?\n175 cm ja 100kg kaalu, prink ja lihases… Nojah. Siin on daam, 178cm pikk (kaalu küll pole), kannab rõivaid nr.46. Eespool ütlen, et mu õde on 176/ 85 ja oli ka sunnitud veenduma, et tal pole mõtet väita, nagu 42 oleks talle lohvakas. Kui hakkas õiges numbris (46) rõivaid kandma, nägi kohe parem välja.\nSee naine videolt/ pildilt pole kuskilt otsast sire või trimmis.\nKuidas seda vaadatakse?\nMina vaatasin paberi pealt, kus olid tulemused. Käisin kuu aega tagasi mõõtmas. PS ma teen mõõdukat lihastrenni. Rasva oöi vist nii 14 kg\nSee “100 kg aga pole isegi 20% rasva” on midagi sellist nagu aru saan? https://factsverse.com/10-extreme-female-bodybuilders/\nTa oma fantaasiates näebki selline välja jah.


Kuidas karvast seina puhastada? - Ehitusfoorum\nKuidas karvast seina puhastada?\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 22 Juul 2018, 18:41\nega sellist karvast palki ei ole vist soodaga mõtet pritsida?\nainult et kuidas siis enamvähem kasutuskõlblikuks saaks? peaks mõne höövli kusagilt välja otsima ja hiljem lihvijatega üle tegema või saab höövli osa ka vahele jätta ja ainult lihvijatega teha? (lint+ekstsentriline?)\n2 esimest kohta pole vist nii olulised, aga viimased 3 tahaks küll avatuks jätta...\nRe: Kuidas karvast seina puhastada?\nLugemata postitus Postitas pikk88 » 23 Juul 2018, 07:21\nVõlusõnaks on rellakas.\nLugemata postitus Postitas aer0 » 23 Juul 2018, 15:59\nRellakas üksi ei tee midagi, lihvtald vaja ka külge panna. Alles oli põhjalik teema palkseina puhastamisest. Otsi üles!\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 23 Juul 2018, 23:17\nenamus postitusi on aastast 2016-2017, niiet hiljuti pole küll midagi olnud.\naga millised liivapaberid sobiksid? algul ehk P80-ga suurem saast maha ja siis mingi P250-ga viimane lihv üle?\nsamas on neid tahutud tükke ka ikka mõnes kohas...\nLugemata postitus Postitas A.S. » 24 Juul 2018, 09:23\nsokolaad kirjutas: ↑\n23 Juul 2018, 23:17\n...niiet hiljuti pole küll midagi olnud.\nOled ikka päris kindel?\nLugemata postitus Postitas meelis11 » 24 Juul 2018, 11:04\n250 on ikka päris peen, aknalaudu ja esiku mööblit tehes kasutasin 150 lõpplihviks, jäi sile küll (õlivahaga viimistlus). Palkseinal pole vist mõtet alla 100 isegi minna, kulunud paber on ise juba "peenema teraga" kui uus paber.\nLugemata postitus Postitas aer0 » 24 Juul 2018, 11:51\nRumalus või pealiskaudsus?\nAlusta 60 või 80-ga ja kui tulemus pole piisavalt sile, siis 100-ga üle. Sealt edasi raiskad ainult aega ja tekitad mõttetut tolmu. Respiraator ja prillid, juuksed mütsi alla! Mina valiks tuulise päeva ja hoiaks aknad lahti.\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 24 Juul 2018, 12:12\naga kas relaka või lintlihvijaga siis? ja kas relaka paberid on ka augulised või on nood ainult taldlihvijatele?\nLugemata postitus Postitas A.S. » 24 Juul 2018, 12:46\n24 Juul 2018, 12:12\n...ja kas relaka paberid on ka augulised või on nood ainult taldlihvijatele?\nRelakal tolmu imemist ju pole, sega pole ka aukudel mingit mõtet.\nLugemata postitus Postitas Külaline » 24 Juul 2018, 17:07\n24 Juul 2018, 12:46\nMis paralleelmaailmas sa, A.S., elad? https://www.verkter.ee/muud-elektrilist ... 239-9.html\nNeid on teistelegi mudelitele, lihtsalt on vaja teada augu diameetrit ja annab külge organiseerida.\nLugemata postitus Postitas palkmaja omanik » 24 Juul 2018, 20:42\nMina kasutasin relakale kummist alust kuhu liivapaber kinnitus sama ketta mutri alla.Enne proovisin lamellketast-ei meeldinud see tulemus...kummist kettaga jääb naturaalsem ja ketta serv on suht õhuke ning pääseb ka palgi varade vahele.Mõnest kohast oli palki ka kirvega tahutud,natuke jämedam paber külge ja tulemus oli super.Nii sai lihvitud umbes 200 ruutmeetrit palkki.\nLugemata postitus Postitas dmax » 24 Juul 2018, 22:48\n24 Juul 2018, 17:07\nOled sa sellega puitu lihvinud see on minuteada betooni lihvimiseks kumera pinna lihvimisel võib jalgu jääda.\nLugemata postitus Postitas Külaline » 25 Juul 2018, 06:53\ndmax kirjutas: ↑\n24 Juul 2018, 22:48\nLamellketas ei ulatu eriti välja, aga takjakinnitusega tald jääb kõrgem täitsa OK. Relakas võiks olla pöörete regulaatoriga. Teemalgataja piltidel ei ole kumerate pindadega, vaid saetud palgid ja seal saab hakkama. Suurema tolmu võtab ära, aga päris tolmuvaba ei ole.\nMul üks kasutamata vedeleb kui keegi soovib. Pean augu läbimõõdu täpsustama. Kunagi lolli peaga arvasin, et kõigil relakatel on reduktor juurest, kus võll välja tuleb, üks läbimõõt. Ei olnud.\nLugemata postitus Postitas pikk88 » 25 Juul 2018, 07:36\npalkmaja omanik kirjutas: ↑\n24 Juul 2018, 20:42\nSee pole just kõige targem mõte, et varade vahelt lihvida. See on pigem see koht, mis tuleks takku täis toppida.\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 25 Juul 2018, 15:48\nmis paberitega umbes ja mis nr see jämedam oli?\nOn tänanud: 135 korda\nLugemata postitus Postitas Urmas » 25 Juul 2018, 16:32\n25 Juul 2018, 15:48\nHakka 40 või 60-st pihta, vaata kuidas jääb ja mine järjest suurematele numbritele. Katsetamiseks need liivapaberid ei maksa niipalju, et rahapuuiduse pärast jääks osa seina lihvimata.\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 01 Aug 2018, 00:17\nrelakaga saab suht hästi vist(p80*), aga ei tea kas 125mm relaka otsa võib 150mm-se takjapadja ka panna? siis jääks suurema pinnaga veidi sujuvamad üleminekud veel?\n(*vbl p100 sobiks ka isegi)\nViimati muutis sokolaad, 01 Aug 2018, 19:11, muudetud 1 kord kokku.\nLugemata postitus Postitas rundll » 01 Aug 2018, 07:13\n40-80 rellaka otsas võib väikse vale liigutusega tõmmata sisse sooned mis vajavad siis eraldi veel välja lihvimist. rellakas üsna äkiline, aga kõige kiiream tulemuse saab. olen vanu laudu puhastanud 120 ja + paberitega.\nmuidugi oleneb puidust ja selle pinna karedusest.\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 05 Aug 2018, 00:05\nkõige parema tulemuse saab vist p40 astmeline ketas + p80 ja p150 150mm padi viimistlemiseks, ainult et isegi nendega võtab suht kaua aega ja tulemuseks on mingi 30cm kiht pehmet tolmu iga katmata pinna peal\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 06 Aug 2018, 17:43\na kas kellelgi mingeid lõpptulemuse pilte ka on?\nLugemata postitus Postitas Külaline » 06 Aug 2018, 22:30\n06 Aug 2018, 17:43\nSa pole suutnud kahe nädala jooksul proovilihvimist teha?\nLugemata postitus Postitas Külaline » 06 Aug 2018, 22:33\nAhjaa, veel, kellegi lõpptulemus on liiga individuaalne ja sõltub alati kellegi ilumeelest. Mõne jaoks on pinnale jäävad kraapsud ilusad, mõni ei ole rahul ka väga hea lihvimisega, aga tahab veel paremat.\nLugemata postitus Postitas rundll » 07 Aug 2018, 07:18\nOOt-oot, kas kindel plaan saada himus siledaks. Võib-olla vanutamise hari?\nLugemata postitus Postitas aer0 » 07 Aug 2018, 11:58\nSulle on siin 2 nädalat igasugu nõu antud. Selle aja peale võiks juba valmis olla, kui just suure puukirikuga tegu pole. Elumajas peaks vähemalt ühe seina päevaga valmis saama.\nÄkki paned ise mõne pildi tulemusest? Millega tegid, kuidas rahul oled jne. Tolmu abiks soovitati ju rellaka adapterit sulle. Tõmbab suurema osa tolmu ära.\nLugemata postitus Postitas sokolaad » 07 Aug 2018, 16:43\nmidagi sai tehtud, aga pmst tahaks teiste tulemust ka näha, et suurema pinnaga võrrelda jne\ntollel adapteril mingid vedrud vist on küljes küll, aga ei tea kas lihvida üldse saab, sest et isegi originaalkaitse tuli küljest ära võtta kuna hakkas vastu lihvitud pinda kraapima...


September 13, 2016 January 6, 2020 Alex\nMa pole sellist numbrit kaalul näinud aastaid! Aastaid, ma räägin! Ligikaudu kümme viimast küll.\nKas jutul D-vitamiini ja depressiooni seostest võiks olla alust?\nKui kaotada pole midagi, siis võiksin ju proovida? Üks karp ongi siin poolik. Ja suve nagunii polnudki.\nÜks päev, eile, suutsin meeleolu küll täitsa kenasti hoida.\nLihastrenn. Lisaks siis see kõhulihaste osa, mida rahvas siin hoogsalt reklaamib.\nHea, et keegi ei näinud. Oleks olnud VÄGA piinlik see ukerdamine ja ähkimine.\nRattaga ka sõitsin vastu loojangut. Keskmise kiirusega 22 km tunnis.\nHing väga paelaga kaelas polnudki.\nKuskil keegi linkis hommikusi tasuta trenne septembris. Ahvatlevalt kõlaks. Kui ma selle koolilapsehalduse suudaksin kuidagi välja mõelda.\nJa miski buduaar või muu seesugune roosaajakirjandus otsivat kirjutamisosavat kaalulangetajat. Korra tekkis isegi mõte, aga ma pole vist ikkagi nii sotsiaalne tüüp, et tahaksin, et peale perekonna veel keegi mu üle tagaselja või veel hullem, otse näkku irvitaks.\nKõikevõitvas üksinduses, jah, ma vajan üksiolekut nagu õhku, tekkis täna plaan hakata uuesti hommikuti loomingulisi lehti kirjutama. Enne haigeks ja seejärel töötuks jäämist tõstis see värk mind maasti ikka kõvasti kõrgemale. Ja täitsa lill oli olla.\nSealt edasi vaatab, kas jaksab prantsuse keele, klaveri ja joonistamise juurde ka tagasi tulla.\nSalaja, ikka salaja, üksinduses, et keegi ei halvustaks, kui ma kohe C2 tasemel rääkima ei hakka, Mozart või Dali ei ole.\nJa üks sall on mul ka vaja lõpuni sallida, tegelikult küll 2 tk. Seisavad teised siin poolikult juba mitu head aega.\nLugesin lihtsalt oma wordpress-blogi ja vaatasin, et enese oravanahkne piitsutamine on mulle ikka tõeliselt katastroofiliselt mõjunud juba.\nJa kui vanad sõbrad ka hakkavad meilile liigagi imelikku juttu kirjutama, siis lihtsalt tuleb midagi iseenda heaks teha. Vaatamata sellele, mida teised, edukad ja ilusad, arvavad, et ma peaks tegema.\nÕnneks tundub, et mul siiski on mõni, vaat’ et salajane päikesekiirne sõber, kes minusse justkui päriselt usuks ja see ei sõltugi mu palganumbrist või ühiskondlikust positsioonist.


Rütmihäireid ravib rütmikardioloog - Terviseuudised\nRütmihäireid ravib rütmikardioloog\nPERHi elektrofüsioloogia vanemarst Jüri Voitk annab ülevaate rütmihäirete ravist Eestis.\nElektrofüsioloog on südame rütmihäireid invasiivselt raviv kardioloog. Kuna termin on keeruline ja raskesti mõistetav, siis on hakatud kasutama suupärasemat sõna “rütmikardioloog”. See on kaasa toonud eksliku arvamuse, et kõik rütmihäire haiged on vaja saata otse elektrofüsioloogi vastuvõtule.\nElektrofüsioloog ootab vastuvõtule invasiivseid manipulatsioone vajavat rütmihäirehaiget. Kuna elektrofüsioloogia on uus eriala, seda õpetatakse ainult kardioloogia residentuuris, siis on haigel võimatu ja ka perearstil sageli raske otsustada, kas kitsa eriala arsti konsultatsioon on näidustatud.\nKardiostimulaator juba ligi 1%-l elanikkonnast\nViimase 20 aasta jooksul on implantatsioonisagedus tõusnud üle 10 korra. Hinnanguliselt on Eestis ca 0,5–1%-l kõikidest inimestest kardiostimulaator. Voitk jätkas tõdemusega, et kõikidel inimestel esineb rütmihäireid, kuid ravi vajavad ainult ohtlikud ja/või väga sümptomaatilised.\nEelistatult tuleks tema sõnul ravida rütmihäire põhjust – vererõhku, südamepuudulikkust, hüpertüreoosi. Valdav osa elektrofüsioloogilisi protseduure tehakse plaaniliselt, elukvaliteedi tõstmise eesmärgil.\n“Meie kõige erakorralisemalt vastuvõtule nõudvad haiged on paanikahäirega noored tütarlapsed või need kardiostimulaatoriga haiged, kellele perearst on öelnud, et ei näe kardiogrammil stimulaatori tööd,” lausus ta. Voitki sõnul ei peagi nägema, sest stimulaator võib olla siinusrütmi poolt välja lülitatud. Samuti pole tänapäevase stimulaatori töö lihtsalt kardiogrammil nähtav.\nSamas jääb sageli diagnoosimata stimulaatoriga haigel tekkinud kodade virvendus.\nElektrofüsioloogi tööks on stimulaatorite implanteerimine, viimastel aastatel lisandunud resünkroniseerivate stimulaatorite (CRT) ja implanteerivate kardioverter-defibrillaatorite (ICD) implanteerimine ning erinevate rütmihäirete kateeterablatsioonid.\nElektrofüsioloogia tase Eestis on teiste riikidega võrreldes üldiselt hea, tõdes Voitk. Võrdlemisel kasutatakse protseduuride arvu miljoni elaniku kohta. Stimulaatorite implantatsioonisageduselt on Eesti vaese riigina Euroopa keskmisel tasemel. “Paarikümne aastaga on implantatsioonisagedus tõusnud üle 10 korra. See ei tähenda, et nüüd lisandunud haiged oleksid varem rütmihäiresse surnud,” selgitas arst. Juurde on tulnud haiged, kellel saab protseduuriga parandada elu kvaliteeti\nAblatsioone tehakse Euroopa keskmiselt\nKa ablatsiooniprotseduuride arvult on Eesti Euroopa keskmisel tasemel. Ablatsioone tehakse paljude erinevate rütmihäirete korral. Supraventrikulaarsetest rütmihäiretest võib olla eluohtlik Wolffi-Parkinsoni-White’i (WPW) sündroomiga haige seisund, isegi supraventrikulaarset tahhükardiat (SVT) põhjustamata. WPW sündroomiga haige tuleb Voitki sõnul kindlasti suunata elektrofüsioloogi vastuvõtule. Enneaegse erutuvuse (preeksitatsiooni, toim) hindamiseks on vajalik 12-lülituseline kardiogramm. Riski aitavad hinnata ka Holter-EKG ja koormustesti kardiogramm. Kui enneaegse erutuvust SVT korral pole, ablatseeritakse tihtiesinevaid, kauakestvaid või halvasti talutavaid hoogusid. “Korra aastas mõneminutiline hoog, mis läheb ise üle, on ohutu,” lisas Voitk.\nKodade virvendusarütmia (AF) ablatsioon on tema hinnangul pisut ülekäsitletud teema. “Kindlasti peame neid protseduure tegema, kuid selekteeritud kontingendil,” rõhutas kardioloog. Populatsioonis on virvendusarütmia haigeid ca 2%, seega Eestis 20 00–30 000.\n“Ablatseerides 100 haiget aastas, suurt pilti ei muuda,” jätkas ta. “Ka siin peame ravima suurima edulootusega haigeid. Nooremaid terve südamega inimesi, kel on virvendusarütmia põhjus elektriline. Siis on loota elektri liikumist südames muutes ka suuremale edule.”\nAblatseerida saab tema sõnul kõiki haigeid, kuid kui kaasneb juba kodade dilatatsioon, puudulikkus, klappide probleem või elustiilist tingitud ülekaal, hüpertoonia, diabeet, siis on edulootus kindlasti väiksem. Kodade virvendusarütmia on samas tema sõnul selgelt alakäsitletud probleem. Mida arstid ka ette ei võta, on virvendusarütmia haigete arv suurenev elanikkonna vananemise ja üldise elustiili halvenemise foonil.\n“Kuna me enamasti ei suuda virvendusarütmiat ära hoida, siis peame haigeid nõuetekohaselt käsitlema, et tagada neile elukvaliteet ja tüsistustest hoidumine,” rääkis Voitk.\nAntikoagulantravi on väga oluline\nKaks põhilist ravistrateegiat on siin antikoagulatsioon ja vatsakeste sageduse medikamentoosne kontroll AFi ajal. Kindlasti alahinnatakse tema sõnul asümptomaatilise AFi osa.\nMida paremini on liigne vatsakeste tahhükardia ravitud, seda rohkem esineb asümptomaatilist kodade virvendust.\n“Ma ei ole ühtegi täieliku AV blokaadiga haiget näinud, kes tajuks kodade virvendusarütmia algust, kui vatsakesed jätkavad regulaarsel stimulaatori rütmil,” lausus arst.\nSama on tema sõnul ka normaalse vatsakeste sagedusega stimulaatorita haigetega. Seetõttu ongi juba 2012. aasta AF ravijuhises üle keskea inimestel ja/või südamehaigetel I klassi näidustuseks tõenduspõhisusega B igapäevane pulsi katsumine, avastamaks asümptomaatilist AFi.\n“Ka see nn silent-arütmia põhjustab sümptomaatilisega võrreldes samaväärselt aju infarkti kõrge riskiskooriga haigetel,” lausus ta.\n“Riskiteguriteks on vanus, südamepuudulikkus, diabeet, naissugu, varasem ajuinfarkt, aterosklerootiline kardiovaskulaarhaigus.”\nHiljuti TÜ Tervishoiu Instituudi publitseeritud antikoagulantide (AK) kulutulususe uuringust selgus Voitki sõnul kõrvalproduktina ka AK kasutamine Eestis 2011–2012. Üle poole teadaolevalt AFi põdevatest haigetest ei tarvitanud AKd järjepidevalt. AF foonil ajuinfarkti saanutest ei tarvitanud eelneva aasta jooksul AKd järjepidevalt ca 80%. Umbes 40% 2011. aastal AF-foonil ajuinfarkti saanud haigetest ei alustanud ravi antikoagulantidega.\n“Viimasel ajal on väga aktuaalne küsimus marevani asendamisest uute antikoagulantidega. Ise arvan, et hästi sobivat marevani pole vaja välja vahetada,” lausus Voitk.\n“Marevanil on oma eelised nagu antidoot, uuritud koostoimed teiste ravimitega, kasutamine erinevate invasiivsete protseduuride ajal.” See, millist antikoagulanti kasutada, ei peaks olema tema sõnul põhiküsimus. Selleks peaks olema kõikide näidustatud haigete viimine mistahes antikoagulandile.\n“Sellega päästaksime kindlasti rohkem elusid kui keerukate ablatsioonidega kokku,” rõhutas Voitk.\nSageli leitakse ravi mittealustamise ettekäändena aastatetagune verejooksu probleem või rahuldutakse INRi kontrollimise ebamugavuse või ravimi kalli hinna tõttu vaid aspiriiniga.\nKadi Heinsalu, Meditsiiniuudised\n27. November 2015, 12:20


Ära ole nagu Brigitte Susanne Hunt – mõtle enne, millise auto sa ostad! - Eesti Ekspress\nÄra ole nagu Brigitte Susanne Hunt – mõtle enne, millise auto sa ostad!\nKui inimene soetab endale moodsa diiselmootoriga auto ja sõidab sellega peamiselt linnas, on ta ise endale suure häda kaela tõmmanud.\nVALI ÕIGE AUTO: Osta diiselmootoriga mersu linnas sõitmiseks on sama hea kui talumees hangib sõnniku vedamiseks lahtise Ferrari.\nOn enam-vähem kindel, et varem või hiljem tekivad tema autol probleemid ummistuva tahmafiltriga. Ehk lühidalt öeldes on ta ostnud endale täiesti vale sõiduki. Sama hästi võiks talumees sõnniku vedamiseks hankida lahtise Ferrari.\nEnt isegi kui inimene on auto ostmisel lasknud rumalusel või edevusel võitu saada ratsionaalsete kaalutluste üle (tänavapildi põhjal on seda juhtunud paljudega), pole kõik kadunud.\nTahmafilter võib linnasõiduga küll umbe minna, aga auto kasutamisjuhendis on kindlasti ka kirjeldatud, mida sel juhul teha. Lihtsalt öeldes tuleb aeg-ajalt sõita pikka maad suure kiirusega, et filtri puhtakspõletamise protsess jõuaks lõpule. Kui seejärel jälle pidevalt linnas törtsutada, kordub kõik varsti uuesti. Samas on käsiraamatus ka kirjas, kuidas auto õigesti kasutada. Oled seda juba lugenud? Ei ole? No siis pole ka põhjust kedagi teist süüdistada!\nDiisli tahmafiltri eemaldamist pakuvad paljud autotöökojad ja see pole ka teab mis kallis teenus võrreldes filtri remondi või asendamisega, kuid niisugune lahendus on umbes sama hea kui peavalu giljotiiniga kõrvaldada. Uuel autol tähendab see garantii nullimist ning filtrita autol pole lootustki ülevaatuselt läbi saada.\nHalb uudis on see, et keskkonnanõuete pideva karmistumise tõttu hakatakse üha enam ka bensiinimootoriga autosid kübemefiltritega varustama.\nKolm korda võite pakkuda, kes nendega kaasnevad samasugused probleemid.\nMis Hundi autoga juhtus?\nKroonika vahendas eile põhjalikult raadiosaatejuhi ja sotsiaalmeediastaari Brigitte Susanne Hundi juhtumit Mercedese esinduses Silberautos. Hunt viis auto hooldusesse ning üllatus järgmise päeval sellele järele minnes 1000-eurose arve üle.\nTema sõidukile tehti tavapärane hooldus, lisaks vahetati pidurikettad ja -klotsid (armatuurlaual süttinud piduriklotside tuli oligi põhjus, miks Hunt hooldusesse pöördus). Silberauto sõnul vaadatakse hoolduse käigus üle ka sõiduki üldine seisukord ja arvele lisati märge leitud vigade kohta. Autole järele minnes Hunt allkirjastas dokumendi.\nTöökojast väljudes põles Hundi auto armatuurlaual aga uus hoiatustuli, selle parandamiseks pidanuks ta veel lisaraha maksma. Hunt süüdistab Silberautot selles, et firma kasutab inimesei ära, kirjutab Kroonika.\nSelgus, et uus hoiatustuli süttis, kuna hoolduse käigus tehtud tarkvarauuendus tuvastas, et Hundi autolt on eemaldatud tahmafilter. See on auto omavoliline manipuleerimine.


Tüli ametiühingute liidrite vahel kestab edasi\nTALO otsustas eile, et peatab oma osalemise kolmepoolsetel läbirääkimistel tööandjate organisatsioonide ja valitsusega.\nLahkarvamused tekkisid pärast seda, kui Raivo Paavo kirjutas detsembri lõpus alla alampalga kokkuleppele valitsusega ka TALO nimel. Eile kohtusid kahe ametiühingu esindajad esimest korda pärast tüli puhkemist silmast silma.\n«Alampalk peab olema vähemalt 1041, mitte 845 krooni,» rääkis TALO juhatuse esimees Toivo Roosimaa, kes soovis kokkuleppes jääda eriseisukohale. «Meil on ükskõik, kes lepingule alla kirjutab, asi on põhimõttes: kui me pole volitust andnud, siis ei kirjuta alla.»\nAmetiühingute keskliidu pressisekretär Tõnu Vare sõnas, et loodetavasti suudetakse TALO ja keskliidu vaheline arusaamatus lahendada.\n«Keskliit on TALOga ühtedel seisukohtadel, kuid antud olukorras ei oleks kõrgemat kui 845kroonist alampalka saanud kehtestada,» rääkis Vare. Ta lisas, et ametiühingute keskliit on sel aastal jätkuvatel läbirääkimistel endiselt seisukohal, et alampalk peab moodustama 40% riigi keskmisest palgast.\nTäna hommikul kohtub TALO esindus rahandusminister Mart Opmanniga, et vahetada mõtteid teenistujate 1998.--1999. aasta palgatõusu üle. «Meie arvestuste järgi läheb selleks umbes 585 miljonit krooni koos sotsiaalmaksuga,» lausus Roosimaa.\nOpmanni juurde ametiühingute keskliidu esindajad kaasa ei tule. «Ma ei pea päris õigeks valgekraede segamist sinikraedega,» lausus Roosimaa. «Siis meil tekivad kohe lahkhelid, ei ole selge, kes keda esindab.»


Eesti Energia uus äriplaan? Toota erafirmadele päikeseelektrijaamasid - Forte\nEesti Energia uus äriplaan? Toota erafirmadele päikeseelektrijaamasid\n„Täisteenuslahenduse puhul, mille valisid Viljandimaa ettevõtted Karpo OÜ ja Valge VN, paigaldab Eesti Energia ilma kliendipoolse investeeringuta ettevõtte katusele või kinnistule päikeseelektrijaama ning müüb toodetud elektri kliendile tema tarbimise katteks. Kogu lepinguperioodi jooksul hoolitseb päikeseelektrijaama tootmise ja hoolduse eest Eesti Energia taastuvenergia ettevõte Enefit Green,“ selgitas Kärmas.\nTema sõnul sobib täisteenuslahendus nendele äriklientidele, kelle aastane elektritarbimine on üle 500 MWh ning kellel on vaba katuse- või maapinda üle 2000 m2. Lisaks täisteenuslahendusele on kliendil võimalik soetada Eesti Energialt päikeseelektrijaam „võtmed kätte“ printsiibil. Eesti Energia aitab selle lahenduse puhul leida sobiva tehnilise lahenduse, hangib vajalikud seadmed ja dokumentatsiooni, tegeleb lahenduse paigaldamise ja selle seadistamisega.\nKliendid: lahendus on keskkonnasõbralik ja mugav\nTarvastu külas tegutsev OÜ-le Karpo kuuluv Tarvastu farm tegeleb piimakarja kasvatusega. Farmi katusele rajatava 880 päikesepaneelist koosneva päikeseelektrijaama tootmisvõimsuseks on planeeritud 238 kW. Paigaldatav süsteem katab 24% Tarvastu farmi aastasest elektritarbimisest.\nEnefit Green toodab möödunud aasta lõpust alates sarnase täisteenuslahendusega päikeseelektrit Estonia piimafarmis Järvamaal. Eesti Energia strateegiline eesmärk 2022. aastaks on toota 40% elektrist taastuvatest ja alternatiivsetest allikatest.


Põhja-Makedoonia korvpallikoondis kasutab Eesti vastu tugevat ameeriklast - Delfi Sport\nPõhja-Makedoonia korvpallikoondis kasutab Eesti vastu tugevat ameeriklast\nJacob Wiley eelmisel hooajal Ateena Panathinaikose särgis.\nPõhja-Makedoonia korvpallikoondise peatreener Aleksandar Todorov teatas esialgse koosseisu EM-valikmängudeks Eesti ja Itaaliaga. Kohtumised peetakse novembri lõpus Tallinnas.\nMakedoonlased on juba aastaid kasutanud võimalust tuua koondisele appi mõni tugev välismängija. Seekord kutsus Todorov koondisesse ameeriklase Jacob Wiley, kes teenib leiba Hispaania kõrgliigas Gran Canarias. Wiley sai Põhja-Makedoonia passi alles sel sügisel.\n26-aastane ja 203 cm pikkune Wiley kuulus kahel eelmisel hooajal Euroliiga klubidesse. 2019. aastal oli ta Gran Canarias Siim-Sander Vene tiimikaaslane, mullu mängis kõrge lennuga Wiley Ateena Panathinaikoses. Wiley suudab tegutseda nii suure ääre kui ka tsentri positsioonil.\nTänavu on Wiley Hispaania liigas visanud keskmiselt 10,2 punkti ja võtnud 4,1 lauapalli, EuroCupil on tema keskmised näitajad 12,2 punkti ja 6 lauapalli.\nErinevalt Euroliigast teeb EuroCup EM-valikmängude ajaks pausi, seega saab Wiley suure tõenäosusega Põhja-Makedooniale appi tulla.\nLisaks Wiley'le peaks Põhja-Makedoonia mänguvankrit vedama 22-aastane mängujuht Nenad Dimitrjevic (Badalona Joventut, Hispaania kõrgliiga) ja 32-aastane skoorija Vojdan Stojanovski (Gravelines, Prantsusmaa kõrgliiga).\n24 koondisesse kutsutust mängivad koguni 20 pallurit kodumaal. Kõiki nimesid näeb SIIT.\nEesti kohtub Põhja-Makedooniaga 30. novembril, kaks päeva varem võõrustatakse Saku suurhallis Venemaad.


Kuidas luua Star Photoshop - Tips for you - Tipsed.Com\nKuidas luua Star Photoshop\nStar viis pilti MAC3 alates Fotolia.com\nKui otsite viis kaunistada oma reklaami või foto heledate tähte ei lihvi.Photoshop pakub vahendeid, et tähed erinevaid kuju, suuruse ja värvi.Võite kasutada eelnevalt määratud kujuga tööriistu palett või luua star harja oma.Photoshop võimaldab teil salvestada kohandatud harjad kasutamiseks tulevikus pilte.\nOpen pildifail valides "File" & gt;"Ava".Võite luua uue dokumendi "File" & gt;"Uus".Sisesta laius, kõrgus ja taustavärvi dokumendi.\nValige "Custom Shape Tool" all asub "ristkülik Tool" vasaku.Vali üks eelnevalt määratud tähekujulised rippmenüüst ülaosas ekraani.\nvalida värvi oma tähe klõpsates värvivalikut.Soovi korral saate valida stiili rippmenüüst lisada radial vikerkaare efekt.Valige "Custom Options" jaoks "Custom Shape Tool" klikkides noolt ikoon.Kui soovid oma star on kindla suurusega või konkreetse proportsioonid, täpsustage oma eelistuste rippme\nnüüst.Kui soovid luua tähed erineva suuruse ja nurgad, valige "Sundimatu."\nJoonista oma tähe klõpsates dokument ja lohistades star, kuni see jõuab soovitud suurus.Kui te fikseeritud suurust oma täht Step 3, see automaatselt joonistada star kasutades proportsioonid teil täpsustada.\nLoo oma star pintsliga.Valige "File" & gt;"Uus", et avada uus dokument mõõtes 30 pikslit 30 pikslit valgel taustal.Valige "Edit" & gt;"Preferences" & gt;"Guides & amp; Grid" luua gridline koos iga piksli alajaotustega ühe piksli.Suurendage dokumenti nii, et näed valdkonnas selgelt.Oleg Lazarenko pärit Arendaja Tutorials soovitab suurendusklaasi dokumendi 1200 protsenti.\nkasutamine pliiats tööriist ühe piksli pintsli suurust, täitke lahtrid vastava tähe kuju oma valik.Eemalda võrku pärast olete valides "Vaata" & gt;"Show" & gt;"Grid".Salvesta oma harja valides "Edit" & gt;"Define Brush".Sisestage nimi oma uue harja dialoogis.Nüüd on võimalik leida oma harja harja palett.


Liigeste tootlemisel ei ole vedelikku, Saada e-kiri\nKatsetamist väärt on ka maavitsaliste menüüst välja jätmine tomat, kartul, baklažaan , sest nendes sisalduvad alkaloidid võivad takistada kollageeni taastumist liigeses. Vett tuleb tarbida 1—1,5 liitrit päevas 30 ml 1 kg kohta. Seetõttu usutakse tihtipeale, et vaja on just ühte või teist tüüpi kollageeni tarbida. Selgitame allpool täpsemalt, miks nendel tüüpidel tegelikult mingit vahet ei ole. Väga palju on liikvel grass-fed väitega kollageeni mida reklaamitakse puhtaima toorainena, kuid kollageeni tootmise protsess ise on kemikaalidega, mida pakendile ei panda kirja.\nKõige levinumad liigesevaevuste põhjused on põletikud ning traumad. Paljude liigesehaiguste puhul on võimalik ka oma toiduga liigeste olukorda parandada. Reumatoidartriit Korditsepsiga liigesekapslid Reuma on paljude liigese- ja lihasehaiguste sümptomite üldnimetus.\nTuleb hoolitseda selle Liigeste tootlemisel ei ole vedelikku, et menüüs oleks piisavalt kaunvilju, lillkapsast, spinatit. Need toidud on molübdeenirikkad, mida on meil vaja selleks, et maksa juhitud puhastumisprotsessid hästi toimiks.\nKa väävlit sisaldavad toiduained toetavad maksa puhastumismehhanisme ning neid tasub oma toidulaual hoida, nende hulka kuuluvad näiteks küüslauk, sibul, rooskapsas, kapsas.\nEsineb tugev valu ning võib tõusta ka palavik, tekkida külmavärinad. Toitumuslike Liigeste ja luude valu saab puriinide ja kusihappe taset kehas natuke mõjutada. On teada, et podagra tekkimisse annavad oma panuse alkohol, kõrge puriinisisaldusega toit rupskid, liha, pärm, kanaliha jnerasvad, rafineeritud süsivesikud, toidu kõrge kaloraaž.\nKa teiste tumedate marjade, nt mustikate ja viirpuumarjade söömine on kasulik, sest aitab ennetada kollageeni hävinemist liigeses. Sacha Inchi oomega Inkamandli õli Abi võib olla ka lisandina tarvitatavatest oomega-3 preparaatidest. Oomega-3 takistab podagra puhul tekkiva põletiku ja kudede kahjustuse teket.\nSeega saab iseennast ja liigeseid oma elustiili ja toitumisharjumusi jälgides oluliselt mõjutada. Sõltuvalt liigeseprobleemist on toitumuslikud lähenemised ja kasutatavad looduslikud teraapiad küll natuke erinevad, kuid kui suudame toidus tunduvalt vähendada loomsete saaduste tarbimist ja suurendada taimede osakaalu, vähendada suhkru ja rafineeritud süsivesikute ning nendest tehtud toodete söömist Liigeste tootlemisel ei ole vedelikku sai, valgest jahust tehtud küpsetised jm tooted ja suurendada oomega-3 rasvhappeid sisaldavate toitude tarbimist, suudame ennetada liigeseprobleeme ning kindlasti vähendada ka juba tekkinud probleemide sügavust.


Illuka vallas hukkus teelt välja sõitnud Audis autojuht - Läänlane.ee\nIlluka vallas hukkus teelt välja sõitnud Audis autojuht\n24. juuni öösel kella 2.20 paiku oli Ida-Virumaal Illuka vallas Ahtme – Rausvere maantee 8. kilomeetril liiklusõnnetus, milles hukkus 28-aastane mees.\nEsialgsetel andmetel kaotas Ahtmest Pannjärve suunas liikunud sõiduauto Audi sirgel teelõigul juhitavuse ja sõitis teelt välja vastu puid. Kokkupõrke tagajärjel paiskus Audi roolis olnud 28-aastane mees sõidukist välja ja hukkus saadud vigastustesse kohapeal.\nEsialgsetel andmetel ei kasutanud Audi roolis olnud 28-aastane mees nõuetekohaselt turvavarustust ja ületas lubatud sõidukiirust.\n„Tunneme kaasa hukkunud sõidukijuhi lähedastele. Kuigi liiklusõnnetuse täpsemad asjaolud on veel selgitamisel, on meil alust arvata, et õnnetuse põhjuseks võis olla valesti valitud sõidukiirus,“ ütles Ida prefektuuri operatiivjuht Tarvo Kruup.\nOperatiivjuht tuletab meelde, et sõidukiirus peab jääma lubatu piiresse ent arvestada tuleb ka sõiduoskustega ja teeoludega. „Kinnitatud turvavööga suureneb oluliselt võimalus õnnetuse korral raskemaid vigastusi vältida. Seetõttu on turvavöö kinnitamine väga oluline sõltumata sellest, kui pikk või lühike sõit ees on,“ rõhutas Kruup.\nLiiklusõnnetuse täpsemad asjaolud selguvad alustatud kriminaalmenetluse käigus.\nIlluka vallas hukkus teelt välja sõitnud Audis autojuht added by Ivar Soopan on 24. juuni 2016


Windows 7 töölaua ikoonide seadistamine\nWindows 7 personaliseerimine—tema välimus ja selle seadistamine VI. osa\nWindows 7 ja Windows 10 töölaua ikoonide seadistamine\nTöölaual asuvate ikoonide vahede ja teksti suruse muutmine\nWindows 7 töölaua ikoonide suuruse muutmine (kehtib ka Windows 10 suhtes)\nSüsteemiikoonide töölauale panemine ja kadunud süsteemiikoonide taastamine:\nWindows 7 süsteemis: Kui Sa lõpetasid Win 7 puhta installeerimise, siis sisaldab tema töölaud (desktop) ainult ühte ikooni—prügikasti ikooni (Recycle Bin). Kui Sa soovid nüüd lisada sinna ka teisi süsteemiikoone, siis tee töölaual paremklõps ja vali käsk Personalize ning klõpsa seejärel "Personalization" akna vasema paani ülaosas lingile Change desktop iconns.\nIlmub Desktop Icons Settings dialoogiaken, mis sisaldab viite süsteemikausta: Computer, Sinu enda profiili juurkaust (User’s Files), Network ja Recycle Bin ja Control Panel. Pane siin vajaliku ikooni eesolevasse ruudukesse "linnuke" ja klõpsa OK ja nad pannaksegi Sinu töölauale - pilt.\nSa võid siin enne aga muuta igat ikooni, mis ilmub selle dialoogiakna keskele suurte kasti. Sinna ei ilmu ainult Control Panel'i ikoon, isegi siis kui Sa oled aktiveerinud tema ees asuva kontrollruudu, tema muutmist ei ole lubatud.\nEt muuta mingit ikooni, märgista ta seal keskmises kastis ja klõpsa nupule Change Icon:\nAlternatiivsed ikoonid asuvad %SystemRoot%\_System32\_imageres.dll failis (lohista horisontaalset lifti, et kõiki neid näha), kui neist ükski ei sobi, siis kliki nupule Browse ja püüa neid otsida %SystemRoot%\_System32\_shell32.dll failist. Sa võid nupu Browse abil avada ka mingi omaenda kausta, kus Sa hoiad omaenda loodud või siis Internetist allalaetud ikoonipilte (.ico laiendiga) - pilt.\nKasutajakaustal on uus ikoonipilt:\nNB! Kui Sul kunagi hiljem läheb mingi süsteemikausta ikoon töölaualt kaduma, siis tead, et kustkaudu ta tagasi panna (eelnev jutt...).\nUmbes samamoodi saad asendada Windows 7 töölaua ikoonide pilte, mis on muidu üsna kehvakesed... Tee vastaval ikoonil paremklõps ja vali kontekstmenüüst käsk Properties, siis ava sakk/vahekaart Customize ning klõpsa nupule Change Icon. Seejärel avatakse jälle seesama Change Icon dialoogiaken (vaata üle-eelmist pilti) ja vali sealt uus ikoon. Ka seal on valida üsna magedad variandid ja kuna Internetist võib laadida alla väga ilusaid ikoonipilte, siis lae enne need alla ja pane nad kusagile eraldi kausta. Seejärel kasuta selles Change Icon dialoogiaknas nuppu Browse ja paigalda mingi omaenda ikoonike. (Ikoonid on .ico laiendiga, näiteks selline: audio-CD.ico ja Internetist laegi sellised alla.)\nWindows 10 süsteemis: Tee töölaual paremklikk, vali ilmuvast kontekstmenüüst Personalize käsk ja seejärel avatakse Settings äpp. Vali seal vasemal paanis Themes kategooria ja kliki parempoolses paanis Desktop icons settings lingile:\nSeejärel tegutse ilmunud "Desktop Icon Settings" dialoogiaknas...:\nTöölaual asuvate ikoonide vahede ja teksti seadistamine:\nKui Sul on oma Windows 7-e töölaual palju ikoone, siis oleks mõtekas nad koondada üksteise lähedale nii et nad asuksid kompaktsel alal ja ei hõivaks ekraanil ülearu ruumi. Parim viis seda teha on ikoonide suuruse muutmine Advanced Appearance dialoogiaknas. Tee töölaual paremklõps ja vali käsk Personalize, seejärel klõpsa akna allosas lingile/ikoonile Windows Color - pilt.\nIlmub aken, kus klõpsa allosas Advanced appearance settings... lingile - kliki pisipildile, et teda suurendada:\nNB! See ülemine aken ei ilmu sel juhul kui Sa kasutad mingit teemat, mis on valitud Personalization akna pealkirja Ease of Access Themes alt, milledega lülitatakse Windows Aero välja või kui Sa oled ise selle Windows Aero välja lülitanud. Selle asemele ilmub hoopis teine aken ja sellest tuleb ka allpool juttu.\nUues Window Color and Appearance dialoogiaknas vali rippmenüüst Item element Icon ja muuda tema suurust—Icon Size seadistus ei muuda, nii imelik kui ka see on, mitte ikoonide suurust vaid hoopis nende vahesid. Muuda nende vahesid vaikimisi 30 suurusest 16 suuruseks (või midagi taolist, st muuda see vaikimisi suurus väiksemaks). Sellega paneme me oma ikoonid töölauale kompaktsesse alasse ilma et nende lugemise kvaliteet halveneks.\nPeale selle vali sealt Item rippmenüüst Icon Spacing parameetrid ja proovi ka neid muuta... Iga muudatuse järel klõpsa nupule Apply ja vaata tulemust ning kui ei sobi, siis katseta uuesti; kui kõik valmis, siis klõpsa nupule OK.\nNB! Töölaua ikoonide teksti suuruse ja fondi muutmine:\nSeda saad teha siinsamas Window Color and Appearance dialoogiaknas (Vaata ülemist pilti), vali rippmenüüst Item element Icon ja ava seejärel all Font rippmenüü, kust vali mingi sobiv font. Seejärel vali kõrvalasuvast Size rippmenüüst tekstile sobiv suurus. Klõpsa nupule Apply ja vaata töölaual tulemust, juhul kui ei sobi, siis katseta uuesti kuni jõuad vajaliku tulemuseni. Sellega ei muuda Sa mitte ainult töölaua teksti vaid ka Start menüü ja kõikide kaustaakende teksti.\nWindows 7 töölaua ikoonide suuruse muutmine (kehtib ka Windows 10 suhtes):\nSeda probleemi saab lahendada kahel viisil.\nTee oma töölaua tühjal kohal hiire paremklõps ja vali kontekstmenüüst käsk View ja seejärel tema alammenüüst kas Small Icons (parim variant) või siis Medium Icons.\nAlumisel pildil on Windows 7 töölaua ikoonide suuruseks valitud "väikesed ikoonid" (Small Icons) - kliki pisipiltidele, et neid suurendada:\nJärgmisel pildil on töölaua ikoonide suuruseks valitud keskmise suurusega ikoonid (Medium icons) -\nKõigepealt tee oma töölaua vabal osal (tühjal kohal) vasema hiirenupuga klõps;\nJa veel üks näide, kus ma kasutan 24" (24 tollist) laiekraan monitori, mille resolutsiooniks on pandud 1920 x 1200 - pilt.\nMärkus: Kui Sa kasutad sülearvutit, siis klõpsa algul töölaua tühjale kohale, vajuta ja hoia all Ctrl klahvi ning keri paremal asuva vertikaalse kerimisribaga ülesse-alla...:\nNB! Alates Windows 7 Ultimate Build 7057 (RC 1) versioonist saab nüüd lihtsal teel oma töölaual ajutiselt koristada ära nii kõik ikoonid kui ka gadgetid või siis ühed neist, näiteks siis kui Sa tahad oma töölaua teatud ajaks puhastada ja imetleda oma ilusat taustapilti. Tee oma töölaua vabal osal paremklõps, vali kontekstmenüüst käsk View ja seejärel klõpsa kas Show desktop icons (varjab töölaua kõik ikoonid) või siis Show desktop gadgets (varjab töölaual asuvad gadget'id ehk "vidinad"). Sa võid seda teha ka kaks korda ja klõpsata mõlemale eeltoodud käsule ning sel juhul tehakse Sinu ekraan täiesti puhtaks. Kui Sa klõpsad neil käskudel, siis kaob nende eest see linnuke ära ja kui Sa tahad mõne aja pärast panna oma vidinad töölauale tagasi, siis pane antud käskude ette need linnukesed jälle tagasi...:\nFailide kustutamisel ilmuva tüütu kinnituse dialoogiakna kuvamise tühistamine:\nKui Sa kustutad mingi faili, siis ilmub iga kord ekraanile üsna tüütu kustutmise kinnitamist küsiv dialoogiaken:\nÜlaltoodud "Delete File" dialoogiaken küsib kasutajalt, et kas ta tahab ikka kustutada oma "Minu suured ja tagastamata võlad!" tektsifaili - loomulikult tahab ja seda sooviks ka iga teine teha.\nSelline dialoogiaken ilmub iga kustutatava faili (failide) puhul ja see on üsna närvesööv ning tüütu asi nii et selline asi tuleks ära keelata.\n- Tee prügikasti ikoonil (Recycle Bin) paremklõps ja vali kontekstmenüüst käsk Properties;\n- Korista linnuke "Display delete confirmation dialog" ruudust ära ja kliki Apply + OK:\nEdasi Windows 7 välimuse seadistamise VII. ossa >


Üldine kuritegevus vähenes aga suurenes kelmuste arv - Raamatupidaja\nÜldine kuritegevus vähenes aga suurenes kelmuste arv\nJustiitsministeeriumi koostatud kuritegevuse baromeetri andmetel registreeriti jaanuarist maini 16 047 kuritegu, mida on 3% vähem kui 2012. aasta sama ajaga. Enim kasvas sel perioodil kelmuste registreerimine.\n„Kuigi kelmuste arv viie kuu lõikes on tõusnud, jääb see siiski madalamale tasemele, kui aastatel 2009 ja 2010. Kelmuste osas on sel aastal märkimisväärselt palju juhtumeid, kus mobiilsideoperaatoritelt on üritatud välja petta mobiiltelefone ning kasvu on märgata ka juhtumite osas, kus inimesed on saanud petta interneti kaudu kaupu ostes. Siinjuures on kohane taaskord meelde tuletada, et müüja tausta kontrollimine on äärmiselt oluline,“ soovitas justiitsminister Hanno Pevkur.\nSuurima langusega on endiselt varavastased kuriteod, millest varguste arv on vähenenud 829 juhtumi (11%) võrra, eelkõige on vähenenud vargused kaubandusettevõtetest, kuid samuti ka eluruumidest ja sõidukitest.\nKehaliste väärkohtlemiste registreeriti 160 juhtumi võrra (7%) rohkem, kui eelmise aasta sama perioodil. Raskeid isikuvastaseid kuritegusid - tapmisi ja mõrvu registreeriti 24 juhtumit ehk 12 võrra vähem, kui eelmise aasta samal perioodil, jäädes sellega ka viimase viie aasta madalaimale tasemele. Kokkuvõtvalt langes esimese nelja kuuga kuritegude üldarv 78 kuriteoliigi puhul ja kasvas 86 puhul.\n2013. aasta viie kuu jooksul registreeritud kuritegevuse ülevaatega saab tutvuda SIIN.


Rimi - Rimi palub üle 600 000 kliendikaardi kasutajal tulenevalt seaduse muutusest uuendada oma andmed\nRimi palub üle 600 000 kliendikaardi kasutajal tulenevalt seaduse muutusest uuendada oma andmed\n12 Aprill, 2018\nAlates 25. maist 2018 kehtima hakkavast Euroopa Liidu uuest isikuandmete kaitse üldmäärusest tulenevalt uuendab Rimi kõigi oma püsikliendi kliendikaartide lepinguid. Kliendid saavad lepinguid\n„Rimi jaoks on andmete uuendamine vajalik selleks, et olla kooskõlas seadusest tuleneva määrusega,“ sõnas Rimi turundus- ja kommunikatsioonijuht Andrija Arro. „Oleme täiendanud oma kliendiprogrammi selleks, et edaspidigi olla vastutustundlik ja aus ettevõte. Loodame, et kliendid annavad täiendava nõusoleku ning saame kõik lepingud viia uute nõuetega kooskõlla. Klientidele annab seadus juurde õigusi ja tagab andmete sihipärase ja ausa kasutuse.“\n„Näiteks kui seni oli kliendil õigus lasta oma andmed kustutada, siis edaspidi saab ta lasta kanda need teise jaeketi andmebaasi üle. Võimalusi tuleb juurde, me teavitame sellest kliente ning usume, et seadusemuudatus aitab klientidel tulevikus saada reeglina neid pakkumusi, mille saamisest nad huvitatud on. Hetkel on Rimil üle 600 000 kliendikaardi kasutaja ning meie statistika näitab, et keskmiselt säästetakse tänu kliendikaardile umbes 200 eurot aastas,“ rääkis Andrija Arro.\nOma andmete sihipäraseks kasutamiseks uue määruse järgi saab nõusoleku anda Rimi terminalis või kodulehel. Kõik, kes on saanud Rimi kliendikaardi uue kliendina alates 1. veebruarist 2018, oma isikuandmete kasutamist uuesti kinnitama ei pea.\nRimi Eesti Food AS (www.rimi.ee) kauplused kuuluvad Rootsi kapitalil põhineva Rimi Baltic AB kaupluste hulka, mille ainuomanikuks on ICA Gruppen AB. Rimi tugevuseks on tervislik kaubavalik, kvaliteetsed puuviljad ning mitmekesine omatoodete sortiment. Kokku on Rimi Baltic AB-l kolmes Balti riigis 263 kauplust, sealhulgas 78 hüpermarketit (neist 15 Eestis), 139 supermarketit (neist 71 Eestis), 46 odavmüügikauplust. Rimi pakub Eestis tööd ligi 2700 inimesele.


Tallinnas liigub ringi ahistaja/pervert, kes käib naistöötajatega ettevõtetes ning teenuse saamise ajal või teenindajaga rääkimise ajal urineerib ja/või kakab ennast täis. Eelmisel suvel käis ta vanalinnas ringi, täna sattus ta kesklinnas asuvasse ilusalongi. Tegemist on umbes 40. eluaastates meesterahvaga. Väga viisakas, korralikult riides ja tal ei ole midagi sellist, mis kahtlust ärataks. Täna lasi juukselõikuse ajal vedela kaka püksi ja rikkus sellega ka salongi tooli. Tema kohta on juba pikemat aega käinud erinevates gruppides jutud. Tekst on tal alati sama…\nDubai reis oli meil hästi meeldejääv, kuigi Dubai iseenesest mulle ei meeldinud. Kui tagasi mõelda oma reiside üle, siis pean tõdema, et Dubai on kindlasti nr1 parim sihtpunkt lastega reisimiseks.\nHotell (loe siit), mille valisime välja oli väärt igant senti. Mövenpick Ibn Battuta Gate 5* hotelli hommiku- ja õhtusöögiga 6 ööd 1200€. Kuna Dubais on väljas söömine üsna kulukas ja samas ka aeganõudev, eriti lapsega, siis otsustasime süüa hotellis. Õhtusöögid olid fenomenaalselt head, pakkudes erinevaid maailma kööke. Tüdimust toidust ei tekkinud!\nHotelli asukoht oli väga hea. Ma olen seda meelt, et kui kusagile minna, siis tuleb endale selgeks teha, millist puhkust soovitakse. On neid, kellel suva kõigest, vähemalt, et päike paistab ja siis on neid, kes soovivad, et reis oleks meeldejääv. Mina olen see viimane. Meeldejäävat reisi saab ka odavalt, kuid Dubai kohe kindlasti odav ei ole. Ilmselt kui võtad kõik hinnas nädalaks paketi, korra käid ära Burj Khalifa tipus ja asi ants, siis jah on …\nOtsustasin, et võtan sel aastal osa ja panin ennast kirja, mis seal ikka. Muuseas otsustasin, et lähen ka esimest korda kohale. Varasemalt oli üritus minu jaoks liiga kuu alguses ja mul ei olnud võimalust tulla, kuid sel korral klapib aeg minu tulekuga Eestisse.\nOlen ka end moe lainele seadnud ja ilmselt vajun kohale väga Skandinaavialiku stiiliga. Mäletan kui kolisin siia, vandusin, et ma ei muutu selliseks aga selle aasta moeplahvatus on täiesti minu teemasse ehk kaootilisus.\nOleksin hirmsasti õnnelik ja rõõmus, kui hääletaksid minu poolt ja ehk ka mõni sinu tuttav saaks seda teha.\nHääletamine ei ole keeruline, lihtsalt vajuta allolevale lingile ja ära unusta täita tärniga lahtrit, kus nõutud sinu e-maili aadress:\nSeejärel keri allapoole, kuniks tulevad ELULISED BLOGID\nSeejärel keri allapoole ja leia minu blogi:\nOtsustasin ka oma blogi suunaga, kuna ma ei viitsi analüüsida mingeid hulle kuulujutte, klatšida ja kakelda teiste blogijatega, siis tahaks oma …


Eesti: Sotsiaaldemokraatide üldkogu kiitis ühinemise Vene Erakonnaga heaks ERR - Estonian World Review\nEesti: Sotsiaaldemokraatide üldkogu kiitis ühinemise Vene Erakonnaga heaks ERR\nSotsiaaldemokraatliku Erakonna üldkogu kinnitas täna Jõhvis ühinemise Vene Erakonnaga Eestis, lõpetades nii läinud aasta novembris alguse saanud kahe erakonna liitumisprotsessi.\nÜldkogu delegaadid hääletasid kahe erakonna ühinemislepingut, mille Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees Sven Mikser ja Vene Erakonna esimees Stanislav Tšerepanov allkirjastasid 12. jaanuaril ja mille Vene Erakonna kongress kiitis heaks 29. jaanuaril. Kuna sotsiaaldemokraatide üldkogu lepingu kinnitas, on ühinemine lõpuks teoks saanud.\nÜhinemislepingu poolt hääletas 383 üldkogu delegaati, vastu oli neli ja erapooletuks jäi üheksa sotsiaaldemokraati.\n"See samm muudab Sotsiaaldemokraatliku Erakonna tugevamaks ega tee meid põrmugi vähem sotsiaaldemokraatlikuks. Samuti ei muuda see samm meie erakonda põrmugi vähem Eesti erakonnaks," ütles erakonna esimees Mikser.\n"21. sajandi Eesti ühiskond peab olema ühiskond, mille juhtimises ja korraldamises osalemise õigus ei sõltu inimese emakeelest ja kus iga Eesti kodanik saab olla Eesti patrioot, ja kus iga Eesti patrioot ei pea olema etniline eestlane ega kõnelema emakeelena eesti keelt," lisas ta.\nErakonna peasekretäri Indrek Saare hinnangul langetati täna tulevikku suunatud ajalooline otsus, mis aitab ühiskonda tervendada ja sisemiselt ühtsemaks muuta. "Rahvuslikul pinnal vastasseisud, mida ka mõned erakonnad tagant õhutavad, peavad lõppema," märkis Saar.\nÜhinemislepingu alusel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimeheks saanud Stanislav Tšerepanov rõhutas, et Eesti tulevik peab olema kõigi Eesti kodanike ühine mure.\n"Me tahame Eestit, kus me kõik oleme Eesti – suure E-tähega Eesti – inimesed. Kus me võime olla eestlased, venelased, ukrainlased, valgevenelased, soomlased või mis tahes muust rahvusest, aga me saame olla Eesti patrioodid. Kus meid ei sunnita valima oma kultuuritausta ja oma riigi vahel. Sest Eesti riik on meie riik. Eesti tulevik on meie tulevik," rääkis Tšerepanov.\n19. jaanuari keskpäeval alanud üldkogu päevakorras olid samuti Sven Mikseri ettekanne poliitilisest olukorrast ning erakonna peasekretäri Indrek Saare ja fraktsiooni aseesimehe Eiki Nestori aruandekõned.\nJõhvis on kavas võtta vastu ka sotsiaaldemokraatlik manifest, mis sõnastab Eesti sotsiaaldemokraatide põhiväärtused ja millest saab erakonna programmdokument.


Jubilee 50 aastat - see on oluline kuupäev elus mees. See oli tema viiekümnendat sünnipäeva mõistab, et noored on juba seljataga ja ees mitte vähem huvitav ja raske tee. Muidugi, selle Soodne päev, ma ei taha mõelda vanuse ja elas aastatel. Aga ümmargune kuupäev - ei ole põhjust olla kurb, sest 50 palju võib olla alguses uue elu! Olgu see päev aukülalisena tunda jälle noor ja ülemeelik, unustades argimured ja püsitust elu.\nEnne kui alustada ettevalmistusi tähistamine, otsustada ürituse toimumise kohta ja külaliste arv. See ei ole vaja korraldada aastapäeva banaalne vestelda alkohoolsed joogid ja salateid. Korralda oma puhkus, nii et iga külalised tundsid, et 50 on veel võimalik kütta noored. Tulla lõbus vaidlustab ja nalju, vali sobiv muusika ja disain.\nKui te aastapäeva tähistamise 50 aastat restoranis, ruumi saab kaunistatud õhupallid, lilled ja vanikud. Korraldada mitte ainult seinad, vaid ka tabeleid. Sel keeruline ülesanne peate abilised, sest luua pidulik õhkkond on hommikul. Eriline üllatus külalised ja juubeliks on ilutulestik ja tulekahju show, mis on muutunud populaarseks hiljuti. Samuti kaunistavad banketisaal, peaks hoolitsema suure postkaardi, mis jätab oma õnnitlused aastapäeva 50 aastat kõik külalised. Kui lubate administraatorid seintel ripuvad laste ja noorte fotograafia sünnipäev.\nEttevalmistus ametliku osa õhtul võtab ära suurema osa ajast. Kui soovite olla juhtiv, kuid ei tea, kuidas veeta aastapäeva 50 aastat oma kallimale, tasub eelnevalt kirjutada skripti, mis peab sisaldama tervitus luuletusi ja röstsaiaga, võistlusi kangelane kord ja tema külalised, muusikaline paus, üleandmise aeg kingitusi, üllatus sünnipäeva laps. Kui lisaks sellele, juubeliistungil astuvad ja kunstnikud või tantsijad, siis kõik, mida peate lisama oma skripti.\nMõeldes skripti võtta poolelt, kas see on tavapärane või temaatilisi õhtul. Teema pool (retro stiilis, näiteks) nõuab palju vaeva ja kulu. Sel juhul sisenevad ruumi ja riietus on vaja mitte ainult joonistada ebatavaline sündmus, vaid ka tulla mõned kohandatud tarkvara, mis nõuab palju vaeva.\nMeelelahutus aastapäeval 50-aastastel on võimalik muuta. See kõik sõltub, milline on kangelane päev, tema kombeid ja harjumusi. Kui te nautida jooke tema duzhnoy ettevõte vabaneb paar "habemega" anekdoot, poorat laule karaoke, siis meeldib erinevaid mänge. Fanta, oksjon, tantsivad toolid, kaste naljakas kostüümid ja stuff lõbustada oma sõpradega. Sest intellektuaalide ka hindame vaiksem pidu, mille jooksul saate rääkida, kuulata head muusikat või vaadata kontsert. Dancing huvitatud nende enamasti aeglane.\nPole tähtis, mida ettevõte kogutud kõik külalised tahavad süüa ja juua, nii tuleks tabelis rikas erinevate toitude ja jookide. Ärge Pihistellä toit, see on hästi korraldatud tabelis esitatakse positiivne külg nagu kangelane päev ja banketi korraldaja.\nÜkski aastapäeva 50 aastat ei ole ilma kingitusi. Mõtle siinkohal oma skripti ja võimaldab rääkida iga kutsutud külalised. On vaja kehtestada iga sõbrad sünnipäev, olenemata sellest, kas see on koos ülejäänud märk või mitte. Olgu soove ei ole ammu, nii külalised ei igavleda ja sünnipäev ei ole väsinud, et öelda "aitäh" pärast iga lause. Pauside vahel röstsaia, mis võimaldab online mitte ainult juua regulaarselt, kuid on ka tants. Korraldada banketi et ta meeldis mitte ainult kangelane päev, kuid kõik külalised õhtul.\nMida annavad lemmik aastapäeval suhted? Kingitus armastusega!\nMis need on - mängu Carnival\nMaailma metroloogiapäev: puhkuse ajalugu\nWinter Magic: Triiv - mida\nKuidas süüa sushi?\nD-vitamiini sisaldav kaltsiumtsitraat: kasu ja kahjum\nAskold - saare lahes Petra Velikogo. Kirjeldus, turismiobjektid ja huvitavaid fakte


ZA/UM: Kollane Partmees ja Maailma Sünnipäev\nIlusat 23.ndat oktoobrit kõigile osalistele.\nNägin paar nädalat tagasi unes, et hängisin Piilupart Donaldiga ringi.\nKunagi mitu aastat varem olen kirjutanud selliseid ridu:\nnagu hõbedane ohver.\nvõi hulluse ülla\noli tema kohver.\nKa siis nägin unes Partmeest ennast.\nMiks ma seda kirjutan? Ma arvan, et teen filme sellest, mis toimub minu unenägudes ja mitteteadvuses. Midagi seal on. Sinna sügavusse sugenes ühel päeval ka number 23.\nNumber 23 on raskesti välditav kui juba kord teda tähele paned.\nInternetis räägitakse, et esimesena tegi 23st ülestähendusi William S. Burroughs:\nThe '23 Enigma', as discovered by William S. Burroughs, presents itself as a good omen for some - disaster for others...\nThe pages of the 'Principia Discordia' supply another feast of 23s.\nThe Principia Discordia states that "All things happen in fives, or are divisible by or are multiples of five, or are somehow directly or indirectly appropriate to 5—this is referred to as the Law of Fives. The 23 Enigma is regarded as a corollary of this law.\n... ja nii edasi kuni...\nIt now reached a point where one has to be sharp to differentiate between the 23s meant as signposts for those in the know, and those which appear for no obvious reason, in the damndest of places.\nYET, on the evidence of a recent space-based probe and a meticulous survey of a million galaxies, astronomers have filled in at least some of the picture.\nAround 23% of the universe is made up of a substance, called "dark matter". Nobody knows what this undetected stuff could be, but it massively outweighs all the atoms in all the stars in all the galaxies across the whole detectable range of space.\nSiinkohal peatan selle hullumise ning lisan näljastele mõned magusamad "kokkusattumused":\nOns tõesti kaos kõik, mis on?\nNüüd aga põhjuse juurde, miks ma üldse klaviatuuri täna kätte võtsin. Sest teil on lõpuks avanenud võimalus vaadata lühifilmi "Kollane Partmees", inspsireerituna Gottfried Helnweini'st, kellest zaumnik Rostov juba mitu aega tagasi postituse tegi.\nautor Kristo Viiding at 4:04:00 PM\nDaki October 23, 2010 at 6:10 PM\nMinul jälle on oma värk partidega. See kõik algas siis, kui pidin selgitama, kuidas hääldada mu nime inglise keeles (ducky) ja edaspidi hakkasin märkama parte kõikjal, eriti ujusid (ja vahel lendasid) nad välja kõikide elus oluliste sündmuste juures - muidugi mängib oma rolli selles elu jõega linnas, sest kõik elus olulised sündmused juhtuvad paratamatult jõe lähistel, selle kohal või kallastel.\nAga jah, pardid jälitavad mind ja ma näen neid täiesti ebaharilikes kohtades ja enamasti siis on teada, et juhtumas on midagi olulist.\nKristo Viiding October 23, 2010 at 10:28 PM\nmul on kajakad.\naga kuna elan mere22rses linnas, siis v6ib nendega kohtumine iseenesest loomulik olla...\naga kuidagi turvaline on neid Portos pea kohal tunda.\nRobert Kurvitz October 24, 2010 at 4:34 PM\nÜhel zaumnikul olevat see Metsalise Numbriga - arva ära millisel?\nÜksvahe oli selle fenomeni kohta ka vikipeedias artikkel, kus seda kutsuti Baader-Meinhofi fenomeniks. Enam sa seda wikist ei leia, aga lugu oli lühidalt selline - kuuled kuskilt mingit obskuurset fakti ja siis, justkui olesid kolletiivsele alateadvusele päringu esitanud, hakkad oma obskuurse asja kohta kohe kummaliselt palju inffi saama - õhtul peol räägitakse sellest, homme hommiul on raadios erisaade. Nime "Baader Meinhofi fenomen" sai see nähtus selle järgi, et nähtuse avastajal juhtus nii Rote Arme Fraktioniga.\nWikist ei leia sa seda artiklit enam sellepärast, et nähtuse seletused osutusid pseudoteaduseks.\nNüüd võid sa lugeda artiklit "cognitive bias", mis seletab möödaminnes ka mainhof-fenomeni ja seda ilma Jungi mängu toomata. Mis on natuke pettumust-tekitav, sest mulle meeldib selline teadus rohkem, millest saab X-Files-i osasid kirjutada.\nPartmees on kõva nagu alati.\nPS "Maailma sünnipäev" kõlab nagu mingi nunnu utopistlik tähtpäev Totu raamatutest. ÜRO võiks selle asjaga tegelema hakata.\nVaata ka: "everyone's birthday."\nMade Luiga October 24, 2010 at 6:23 PM\nEile õhtul vaatasin kehva filmi Godzillast, ja seal filmis oli igatahes pistmist 23.avenüüga.\nAleksander Rostov October 26, 2010 at 7:17 PM\nMa tahaksin midagi kogukamat ka siia kommentaariumisse kirjutada aga esialgu peaks selle kaelast ära saama: ÕUJEEEE!\nKristo Viiding October 28, 2010 at 7:47 PM\nNüüd ka AMONTILLADO treiler kõigile huvilistele saadaval. Samas kohas.\nKaspar Kalvet November 16, 2010 at 1:33 PM\nVaatasin lõpuks ära Partmehe, ja pean liituma kiitvate hinnangutega, atmosfääri ja värvidega oli väga hästi, ma tahaks ka selliseid unenägusid näha.\nKahjuks ei näe, küll on minu unenägudel tavaliselt rohkem story't.


Mida loetakse põhivaraks? – Pilvebüroo\nHome/ettevõtlus/Mida loetakse põhivaraks?\n– ettevõtte majandustegevuses, rentimiseks või administratiiveesmärgil kasutatavaid varasid,\n– mille kasulik tööiga on üle ühe aasta, ja\n– soetusmaksumusega üle ettevõttes määratud piiri.\nPõhivara ja kulu piiri määramine on ettevõtte valik ja sellega seonduvad reeglid määratakse ettevõtte raamatupidamise sise-eeskirjades. Piir võib olla ka erinev erinevate põhivaraliikide jaoks.\nNäiteks 500 eurot maksnud printer võib väikeettevõtte jaoks olla põhivara, mida amortiseeritakse kolme aasta jooksul ja sama väärtusega printer võib suurettevõtte jaoks olla täiesti ebaoluline kulutus, mis kajastatakse vastava kuu kuludes.\nEttevõte võib ka otsustada näiteks selliselt, et tavapäraselt põhivara piiriks on 1000 eurot, aga lauaarvuti ei loeta igal juhul põhivaraks, sõltumata hinnast.\nKui ettevõte on tegevuse algul kahjumis, siis võiks põhivara piiri seada algul madalamale, sellega lükkab osad kulud edasi järgmistesse aastatesse.\nPõhivara peamisteks liikideks on\nfinantsinvesteeringud – aktsiad, osalused, antud pikaajalised laenud;\nmateriaalne põhivara – asja kujul olemasolev põhivara (nt arvuti või hoone);\nimmateriaalne põhivara – „virtuaalne“ põhivara (nt arvutiprogramm või firmaväärtus).\nImmateriaalse põhivara võiks jaotada samuti kolmeks:\nAmortiseerimine tähendab lihtsustatult öeldes põhivaraobjekti soetamisel tehtud väljamineku jagamist raamatupidamises mitme aasta peale.\nEttevõte ostis jaanuaris 2014. a arvuti hinnaga 600 eurot.\na) Ettevõte võib otsustada, et arvuti kajastatakse põhivarana, mille kasulikuks elueaks on 3 aastat. Sellisel juhul on 1/3 arvutist ehk 200 eurot 2014. a kulu, 1/3 2015.a. kulu ja 1/3 2016.a. kulu. Kuna arvutit kasutatakse töötegemiseks kolm aastat, siis jaotatakse arvuti kulu ka kolme aasta peale laiali.\nb) Ettevõte võib otsustada, et kuigi arvutit kasutatakse kolm aastat, ei ole see summa piisavalt oluline ning kantakse kohe kuluks. Sellisel juhul on kogu 600 eurot 2014. a kulu.\nBy Krista Teearu|2017-07-06T19:41:15+03:0016. september 2014|ettevõtlus|1 Comment


Lehekülg:M. J. Eisen, Eesti-, Liiwi- ja Kuramaa ajalugu, 2. tr.djvu/50 – Vikitekstid\nLehekülg:M. J. Eisen, Eesti-, Liiwi- ja Kuramaa ajalugu, 2. tr.djvu/50\nIII. paawsti toolil. Peaaegu Albertiga ühel ajal oliwad ka Daani saadikud Rooma läinud, et Riia piiskopi nõu tühjaks teha. Haleda meelega kuulas Honórius Alberti kaebtusi ja nõudmisi, ilma et kudagi wiisi teda ometi oleks aidanud. Paawst oli Waldemarile tõotanud, et kõik maakonnad, mis Waldemar Eestimaal wõidab, Daani riigile saawad. Et Roomas käimisest midagi wälja ei tulnud, katsus Albert Saksa keisri Friidrih II. juures õnne. Aga Saksa keisergi ei wõinud teda aidata, sest ta oli lubanud tulewal kewadel kannatawale ristirahwale Homikumaale appi minna. Keiser andis piiskopile nõu wenelastega ja daanlastega rahu teha. Alberti wiimased lootused läksiwad tuulde; see oli kõige kurwem silmapilk ta elus. Paawstist ja keisrist abita jäetud, Breemeni pääpiiskopiga wihawaenus, koju minemise tee Lüübekis kinni – see kõik tegi temale suurt pääwalu. Et Liiwimaad, mille eest ta 20 aastat suurt muret kannud, mitte hoopis wõerastele mängukanniks anda, wõttis ta nõuks seda Waldemari hooleks jätta. Ta ruttas wenna Hermanniga 1220 Daanimaale ja andis Liiwi- ja Eestimaa Waldemari warju alla, ometi selle targa tingimisega, kui Riia rahwas, Liiwimaa waimulikud ja muud inimesed sellega rahul on. Waldemaril ei olnud midagi selle tingimise wastu; ta lootis, et ta nüüd pea Baltimaid Daani riigiga wõib ühendada. Juba 1221 läkitas Waldemar rüütel Gottshalki Riiga Daani kuninga nimel maad wasta wõtma ja igal pool Daani walitsust säädma. Aga Riias leidis Gottshalk üksnes naeru ja häbi, sest nii pea kui Alberti Waldemariga tehtud rahusõnum rahwa kõrwu ulatas, saiwad Liiwimaal kõik wiha täis. Nagu üks mees ütlesiwad waimulikud ja Riia kodanikud, et nemad ennem maalt wälja rändawad kui daanlaste alla heidawad. Ka liiwlased ja lätlased arwasiwad Riia kodanikkude arwamist õigeks. Nüüd kadus Waldemari julgus Liiwimaa rahwast jagu jaada. Waldemar tuli 1222 Saaremaale piiskopiga ja ordoga ära leppima. Ta lubas küll Liiwimaa neile tagasi, jättis ometi Järwa-, Wiru-, Harju- ja Läänemaa (umbes praeguse Eesti kubermangu) enesele. Sakslased jäiwad sellega rahule, sest et daanlased neid wenelaste wastu aidata lubasiwad, kes nende kaela tulla ähwardasiwad.\nWenelaste sõja wasta walmistamisest kuuldes tõusiwad eestlased weel üks kord ülesse, lootes wenelaste abiga sakslasi Eestimaalt wälja kihutada. Waenutuli hakkas see kord kõige esmalt Saaremaal põlema. Siin oli Waldemar 1222. enne kojuminekut\nPärit leheküljelt "https://et.wikisource.org/w/index.php?title=Lehekülg:M._J._Eisen,_Eesti-,_Liiwi-_ja_Kuramaa_ajalugu,_2._tr.djvu/50&oldid=49729"