Kommentaarid: Eestis on väikelaen pea kolm korda kallim kui mujal Euroopas | Õhtuleht\nToimetas Silja Ratt, 4. juuli 2018, 13:50\nmeil / 10:37, 6. juuli 2018\non kõik siin kordi kallim kui jõukates Euroopa riikides- las orjad rügavad ja maksavad!\nNojah / 08:31, 6. juuli 2018\nNii palju on vaja parandada eelmise valetsuse poolt tehtud vigu, et sinnani pole veel jõutud. Aga keskerakondlik valitsus on selle lühikese ajaga palju ära teinud meie inimeste heaks.\nOlen aru saanud / 10:09, 5. juuli 2018\nEt mõistlikum on see raha ise koguda, iga kuu kõrvale pannes, kui väikelaenu küsides.\nTere tulemast! / 10:05, 5. juuli 2018\nTere tulemast uutele tulijatele!\nKōik / 05:29, 5. juuli 2018\nLaenuandjad Mis on tekkinud üle öö ehk kus on maksuametid nüüd! On vaja kiirelt laenu siis tagasmakse kolm korda suurem\nTahtsin võtta laenu 1700€ / 01:25, 5. juuli 2018\nTagasi taheti 3100(!!!) .Head aega!\nSee pole midagi! / 09:21, 5. juuli 2018\nSeaPank annab 3500 ja tagasi küsib 12500\nEuroopa Keskpanga 2018. aasta esimese kvartali statistika järgi oli keskmine... / 01:19, 5. juuli 2018\nsee / 01:05, 5. juuli 2018\non pankurite ahnu ja tarbijate lo llus. Võtke vähe, laene ja intressid kukkuvad kolinal.\n/ 20:13, 4. juuli 2018\nMilleks on Eestis finantsinspektsioon?\nMilleks ja milleks... / 21:59, 4. juuli 2018\nEt töökohad oleks omadele!\nJüri / 20:02, 4. juuli 2018\nJa kas keegi siis arvaski, et rootsi pangad tulid siia meie elu paremaks tegema? :D\nMx35 / 19:54, 4. juuli 2018\nKuidas saab luxembourgist võtta väikelaenu ? Siin ei ole mõtet nuumata oma rahva koorijaid... eestlane koorib kartulit kes on ka eestlane...\nBrunn / 19:49, 4. juuli 2018\npeab ikka tahtmist olla ELADA eestis. Nagu piirid kinni oleks.\nTeadmiseks / 18:36, 4. juuli 2018\nEU kohtulahendite järgi on enamus meil sõlmitavaid laenulepinguid oma kallutatuse ja ebamõistlike protsentidega täiesti õigustühised.\nSiinkohal aga tasub teada, et EV kohtud oma lahendite tegemisel EI arvesta EU kohtu ülimuslikke lahendeid ja artikleid.\nEV justiitsmaffia ja liigkasuvõtt- kes neid suudaks lahuta? Omad röövlid ju koos- kursavennad, kursaõed jne...\nkalle / 17:08, 4. juuli 2018\nEestis on kõik kallim kui Euroopas!\nEesti ei asugi siis / 01:21, 5. juuli 2018\n/ 16:46, 4. juuli 2018\nÕL ei muuda kommentaari sa ole ise parem vait ja ära tao pihku seal\nsüsimust iroonia / 16:04, 4. juuli 2018\neestlane on täpselt nagu kartul - seda võib koorida! :DD\nVVvv / 19:25, 4. juuli 2018\nMuutuks rutem ja tuleks uued - mul plaanis auto välja vahetada ja veel paar kulutust.\nPraegune bläkk on küll röövimine.\nEuroopa liit ja solidaarsus- ei saa arvamust avaldada, pol tuleb kohe ukse taha :)\n/ 15:29, 4. juuli 2018\nExeli tabel ja eurojoonlaud näitab, et kõik on solidaarne.\nMann / 14:57, 4. juuli 2018\nja eriti veelCoopis,see vanamees tahab ikka kohe ratsa rikkaks saada,öudne elajas.\nselle / 01:08, 5. juuli 2018\ncoopiga ei tasu mingit äri ajada, kaubale keevitavad julmalt pool ots ja see nn saastakaart on puhas pettus, sest kui kaup oleks õige hinnaga letis poleks meeletutes kogustes allahindluseid jne.\nCOOP-ist / 00:04, 6. juuli 2018\nVot kui vahvalt rootslased ja norrakad rumalal eestlasel naha üle pea vedasid. Väidetakse, et COOP on läbinisti Eesti firma, kuid kes Skandinaavias elanud või töötanud, see teab, et COOP kauplusi ja terminaale kõik kohad täis seal aastaid.\nTaas annate raha rootslastele, norrakatele- nagu panganduseski.\nCOOP Oslo, Norway\nRevenue NOK 30.041 billion\nTotal assets NOK 13.845 billion\nMembers 1.3 million\nCo-op Food, United Kingdom\nCoop Norge, Norway\nCoop Estonia, Estonia\nOhtu / 14:32, 4. juuli 2018\nMuserdav eesti elu.\njajah / 14:08, 4. juuli 2018\nütleme nii, et kus on võimalik, on meilt kooritud mitu nahka. Aga nojah, pidime ju viie rikkama seas olema. Avagem silmad.\nVõimalus / 13:58, 4. juuli 2018\nVäga hea kui parem võimalus tekib, sest kahjuks praeguse võimalusega ei olegi võimalik väokelaenu võtta. Tuleb lihtsalt oodata parimat võimalust.\nMäned˛er helistab tuttavale:\n"Kas sa saad mu pojale mingi töökoha leida?"\n"Loomulikult! Mida ta õppinud on?"\n"Väga hea, siis ei ole meil vaja hakata teda ümber koolitama."


Hiinast seemnete tellijad ei pruugi oma kaupa kunagi kätte saada - Aed - Kodustiil\nHiinast seemnete tellijad ei pruugi oma kaupa kunagi kätte saada\n10. veebruar 2019, 21:00\nAiasõprade lemmikhooaeg on kohe algamas ja paljud vaatavad soodsate seemnete ja sibulate otsingul Hiina poole. Sealt ei pruugi aga tellitud kaupa kunagi kätte saada.\nAiasõprade grupid Facebookis kihavad plaanidest Hiinast üksi ja hulgakaupa seemneid ja lillesibulaid tellida.\nTuleb aga arvestada sellega, et kõik, mis lubatud Hiinas, ei ole lubatud siin ja nii võib juhtuda, et hoolega valitud ja tellitud seemned ja sibulad kunagi aiasõpra rõõmustama ei jõua, sest neid ei lubata lihtsalt Euroopa Liitu sisse.\nMaksu- ja Tolliameti (MTA) koduleht meenutab, et taimede ja taimsete saaduste sissetoomise planeerimisel tuleb kõigepealt välja selgitada, kas neid on üldse lubatud Eestisse tuua ja kas on vajalik fütosanitaarsertifikaadi olemasolu.\nKui tahad Eestisse tuua taimi või seemneid, mis pärit väljastpoolt Euroopa Liitu, peavad need olema varustatud taimetervise nõuetekohasust tõendava dokumendi ehk fütosanitaarsertifikaadiga, mille väljastab päritolumaa riiklik taimekaitseteenistus.\nKui tellid sellised taimed või seemned posti teel väljaspoolt Euroopa Liidu riike, on väga suur tõenäosus, et need ei jõua Eestisse kohale, sest on terve nimekiri taimi ja taimseid saadusi, mille sissetoomine Euroopa Liitu on keelatud.\nVaata rohkem Maksu- ja Tolliameti kodulehelt.\nOmaette teema on muidugi ka veel see, et kõik, mis kasvab Hiinas, ei pruugi kasvama minna siin, nii et isegi, kui tellitud kaup kohale jõuab, ei pruugi sellest meie kliimas midagi saada.


Ilma folgita Viljandis: 2012-08\nR, 2007. päev: loomaaed\nÕige papagoihuviline teab, mis siin pildil toimub.\nRongisõit ja jalgsimatk Teraskodu loomaaeda, mis on järjekordselt püstitanud loomaaia piletihinna rekordi, 30 € (aga on investeeringut ikka väärt – samas on neil nüüd kahe järjestikuse päeva pilet (32 €) ja, kui õigesti mäletan, maksab aastapilet sedasi, et alates neljandast külastuskorrast saab sisse tasuta). Neli aastat tagasi oli piletihind 22 või 23 €.\nLoomaaias suhteliselt sihilik ja kompaktne kulgemine, algul jääkaru juurde – jääkaru ei ole kodus* –, siis jõehobude juurde – kus pooletonnine vasikas üritab rippuda ema kõrva küljes ja ma imetlen basseini puhastustehnikat –, siis nandupesa juurest hallpapagoide juurde, keda on kuidagi rohkem kui varem, siis orangutanide ees sööklasaba ja seejärel katuse all piknik. Orangutanimajas möllavad saarmaste asemel ekskavaatorid ja labidamehed, orangutanid kiiguvad oma tagatoas ringi ja vaatavad neid aknast. Paar orangutani on õues, kes uudistavad inimesi mõnekümne sentimeetri kauguselt klaasi tagant ning vahivad hoone esimese korruse akendest sisse.\nSiis papagoietendus üha vanemaks jääva papagoijuhiga (väljapanekusse on lisandunud valge kakaduu, kes vähemalt helivaljuse poolest suurte papagoidega täielikult ühildub – millest võiks meenutada loo, kuidas H ja A käisid K-l ja W-l külas), uus pingviinimaja koos alt ja pealt vaadeldava sügava pingviinibasseiniga, sipelgakarud, hundid alamliigist Canis lupus arctos ja merilõvietendus, kus koos merilõvidega kümbleb uus naisterahvas. Naljad teemal, mis on juhtunud eelmiste esinejatega. Suur isasmerilõvi uut esinejat veest välja ei heida nagu eelmisi. Uus alles, võib-olla.\n* Kunagi ammu oli Korkeasaari loomaaias siilide erinäitus, kus pikk stend rääkis siili elust ja kommetest ning kõige lõpus oli aediku sees siilimajake, millel aga selline silt:\nSiili ei ole kotona\nIgelkotten är inte hemma\nN, 2006. päev: puhkus on mõnus\nPostkontor helistab, et pakk kohal. Käime järel, siis poes. Pärast koertega R-chis jõe ääres jalutamas. Luiged tulevad lootusrikkalt lähemale ja susistavad koerte peale. Šp ei tee väljagi (vaatab luigest osavõtmatult läbi), mille peale – nagu kunagi äia hanedki – luik pettub ja ujub häbelikult eemale. Št tunneb luige vastu rohkem huvi, kõrvad on koguni ettepoole, aga samas saba püsti ei ole.\nLõpetuseks inimtühjas tänavarestoranis (nädalavahetus ei ole veel alanud) jäätis.\nTeemad: loom, post, toit\nK, 2005. päev: puhkus jätkub\nEile oli postkastis pakisilt ning teades, et kirjakandja seda samal päeval postkontorisse tagasi ei vii, läheme sellele järele alles täna. Postkontorist öeldakse aga, et nemad küll midagi pakist ei tea. Võetakse telefoninumber ja lubatakse helistada.\nJaamast uus kuukaart, mille aktiveerimisel selgub, et 31 päevaga kuudel on seda osta õige soodne, sest selle kehtivuse „30 päeva” on tegelikult „kuupäev + 1 kuu”, st veebruaris võib olla ka 30 = 28.\nPärast T-s poes, kus on suhteliselt rahulik – ikkagi argipäev.\nTeemad: buss, post\nTeen tembu ära minagi ja saabun siiakandi mägedevahelisse lennujaama odavlennufirmaga, kellel läheb kole hästi.\nLennuk (B737-8AS) on täis. Kõrval istub rida saksa tütarlapsi, kes näevad kohta näitavat lennuväljamehikest ja lehvitavad talle vastu. Rida eespool istub venekeelne pere, kelle eluõis algul taob aknakatet üles-alla (vähemalt veerand tundi, väsimatult), kuni vahekäigu poole komandeeritakse. Suht ebatsensuurselt kõnelev pereisa plaksutab ja braavotab, kui lennuk maandub, vahib siis hetke nõutult ringi ja nendib: „Russkih zdes’ malo!”\nMaapinnal on näha palju ja huvitavat ja kõige esimene saksamaine lapp oli Hannoveri lähedal, nagu Google Earth pärast näitas (kanalite järgi).\nBussis vaatan filmi „Malev” tagumist poolt, mis on tõsisem kui esimene. Mu kõrval istub viisakas lõunamaine härrasmees ja vahepeal hämmeldunult piilub, mida naeran, kui ekraanilt paistab kaks verist maas lebavat sõjameest, üks veel käteta ja puha. See-eest pärast plaati kuulates ei kuule ma üldse, kui taskus mobiilid mitu minutit helisevad; ta lausa torgib mind, kas minu mobiil. Viisakuse mõttes hoian edasi mobiile suisa käes.\nNeli uskumatut lugu A. kreisist\nKus mina olin õuessagi\nNagu karjalapse laulus, kus kõik teised käisid kiriku tieda, aga karjalaps karja tieda, nii olid taasiseseisvumispäeval kõik inimesed Ott Leplandi kontserdil, aga mina olin metsas. Metsast tulles oli üks vaade pisut seda nägu, et see võiks olla tore ka pildil, aga selles ei võinud olla päris kindel (kell oli umbes tund liiga vara, valgus ei olnud veel kuldne). Fotokas oli seljas fotokotis, väljavõtmine pisut tüsilik, sestap juhtus üks nendest üliharvadest kordadest, kui seadsin sõrmed pildiservadeks ja vaatasin, kas tuleb hea pilt. Tuli selline:\nHero of French resistance\nAasta tagasi tõi vend kaks kohvritäit mu kooliaegseid pabereid, mis olid algul vedelenud kümme aastat kasside meelevallas linnas keldris ja siis ligi kakskümmend aastat koos paljude muude elusorganismidega maal pööningul. Ostsin nüüdisaegse tööstusliku respiraatori ja uued aiakindad, istusin kaks õhtut pööninguluugi vahel ja käisin paberid läbi (seda kuhilat peaks kunagi harvendama, aga kõigepealt on vaja saada olukorrast ülevaade).\nNagu juhtub sugupuuliste pärimustega, nii haihtusid dokumentaalse tõestuse valgel ka mõningad koolipärimused. Eks koolist hakka olema juba nii kaua möödas, et meeles ole ikka asjade helgem pool – targad ja leplikud õpetajad jagamas kooli- ja elutarkusi. Paberite hulgas olid paljud mu koolipäevikud, mis kõnelesid hoopis teist keelt: „Kodune töö nõuetekohaselt vormistamata!”, „Segab vene keele tundi!”, „Lobiseb pidevalt!”, „Ei käi koorilaulus!” jne. Sain ka teada, miks mul on suht hästi meeles luuletus „Giordano Bruno tuleriit” – no eks olin saanud selle eest kahe koos märkusega „Tuleb ikka ära õppida!” ning see tuli järele vastata, tuupides selle pähe võimalikult hästi, sest järele vastates ju pääsu ei olnud.\nMeeldiv oli ent see, et kui paberipakist hakkas äkki tulema propagandalehti Homeland (propagandalehe Kodumaa ingliskeelne kaasaanne; keegi neid ei tellinud ja neid toodi trükikojast kooli õppematerjaliks, kusjuures pilte tohtis oma äranägemise järgi sodida), tekkis lootus, et äkki on nende seas ka kadunuks peetud Boris Vilde portree – ja oligi:\nKuidas panin kultuuritegelase hauale lilli ja siis sõitsin 40 km mööda naabervalda, närtsinud lilled rattakotis\nVihmarohke päeva õhtupoolikul surnuaiale minnes sõitsin läbi bussijaamast, kust ostsin tagasisõidu pileti, ja lillepoest, kust sugulaste haudadele lilli. Surnuaias aga selgus esimesel kahel platsil, et seal on püsililled; kui pärast korrastamist ja küünalde panemist läksin järgmisele platsile, olid ka seal püsililled; ja sama kordus kolmatki korda. Nii et mu kimp oli üle. Algul kavatsesin kirjutada paberile „Võtke!” ja panna need värava juures müürile, aga siis mõtlesin, et vähe imelik nagu. Siis mõtlesin, et paneks mõnele kultuuritegelasele. Tänavale nime andnud koorilauluedendaja hauda ma teadsin, aga meenus, et surnuaiale peaks olema maetud ka vähemalt üks kahest vennast, kes mõlemad olid tuntud kultuuritegelased. Aga mida ei ole, see on surnuaia skeem! See leidus alles 1970. aastatel rajatud osa väravast. Lugesin läbi, sai teada, et kirjamehest vend on maetud mujale, jätsin meelde, matkasin tagasi, leidsin – ja ühtlasi selle, et helilooja haua kõrval platsil keegi riisub usinasti (surnuaia vanas osas rohkem inimesi ei olnud kui üks matus ja see riisuja ning mina). Noh, ikka nagu imelik. Seega lõikasin lilled poole lühemaks ja asendasin koorilauluedendaja haual vaasis kole närtsinud lilled, mis ristidaatumite järgi olid pandud juulis, aga võib-olla ka mais. Närtsinud lilled võtsin kaasa. Nendega selgus, et prügikastid on ainult kõdunematute jäätmete jaoks, kõdunevad jäätmed visatakse samasse kõrvale hunnikusse. Ikka nagu imelik, mõtlesin, ja võtsin vanad lilled kaasa, et kodus on biojäätmete prügikast. Selleks ajaks oli sedavõrd selginenud, et alustasin pikka hilissuveõhtu imetlemise tiiru – ligi neli tundi ja nelikümmend kilomeetrit, närtsinud lilled rattakotis.\nLapsepõlve meenutav metsatee (vana maanteetrass praeguse kõrval)\n...ja selle lõpetanud tüüpiline eestlase kadedus\nStrateegilisest plaanimisest oli kasu, sest enamiku teest sõitsin õhtutaevas kõrguvaid pilvi imetledes ning kohtades, kus kaardi järgi võinuks olla huvitav vaade, see ka oli.\nTagasiteel sõitsin neli kilomeetrit piki vana raudteetammi, kuhu ma linnast väljas mäletamatutest aegadest üldse sattunud ei olnud – ma nagu mäletaks, et 1975 oli piimakombinaadi juures jões raudteesillast alles veel vähemalt sillapostid – ja paari kilomeetri pärast seda asjaolu kahetsema hakkasin, sest teekate oli lahtine liiv. Pusisin aga naasmise ja tiheda liiklusega maanteele keeramise asemel vaikselt edasi, kuni sattusin soonurgas peale kolmele sookurele, kellest üks või kaks röökisid samas põõsa taga (nägin üht salamisi binoklist ja kaugus oli nii 20 m) ja kolmas teisel pool. Proovin, kas saab panna selle telefonitilinaks!\nSellega võrreldes juba vähem huvitav on, kuidas käisin muidugi vaatamas ka kreisilinna suurimat vaatamisväärsust, kus ühelt poolt oli viimaste väljakaevamiste stend, mis ärgitas mõtteid mõlgutama hoone ehitusjärkude segasel teemal ning loksutas paika mõningad varasema ehitusloo mõistatused, aga teisalt küsiti mult kassas rahvastevahelise suhtlemise keeles „Один?” ja jäin ühes kitsas kohas kahe Läti ekskursiooni vahele. Lätlased trügisid, käppisid mu fotokat ja pisut lehkasid kummaliselt nagu tihedas troppis liikuvad turistid ikka.\nTeemad: kool, lugu, matk\nKäisin uuenenud ajaloomuuseumis ja lennusadamas. Suurgildi hoones oli kelder täitsa okei ja kaupmehekasti näitus ka, samuti Börsi kangi pealses kambris mündikabinet ja avatud ehitusdetailid nagu pillimeeste rõdu, aga peakorruse põhiekspositsioonis jäi mulje, et narratiiv puudub: stendide kaupa oli puntras mitmest ajajärgust asju väidetavasti mingil samal teemal (nagu vastus küsimusele) ja küsimuse „Kas Eesti on uskmatuim riik maailmas?” stendis oli viljeldud sakraal-romantilist muinaslugu, nagu tulnuvat ristiusk Eestisse iseenesest. Kuidagi imelik riigi ajaloomuuseumi põhiekspositsiooni usuteemalisest stendist unustada asjaolu, et Eestisse tehti ristisõda!\nVõimalik, et seda jutustas see veerandtunnine video ühes eesruumis, kus päid võngutasid Konstantin Päts jpt, nende seas ka ordumeister Plettenberg, aga kesse veerand tundi istuda ja kuulata maldab, pealegi kui teksti on lugenud Ulfsak juunior, kelle häälduses puudub s-täht („ja ziiz tulid zakzlazed”).\nHeliefektidega kemmerg oli ka tugevasti üle pingutatud: jõuan kohale, ei ole päris kindel, kas on meeste või naiste, märkan laes algul naiste-, siis ka meestenimesid, ja äkki ütleb nägematu hääl selges eesti keeles: „Paul.” Kui esimesest ehmatusest üle sain, kostis pisut aja pärast veel: „Jekaterina.”\nTänaval ei sattunud kahjuks silmsidemesse ühe turiste küsitleva noorikuga, oleksin talle kindlasti teatanud, et tulen kaugelt maalt mere tagant ja teie linnas peaks kindlasti olema majaseintel seinasuurused naeratava ja lehvitava linnapea pildid.\nTunnipileti ja äkilise koonerlushoo tõttu tulin Tõnismäelt vanalinna jala, läbides esimest korda Vabaduse väljaku uuenenud tunneli, järeldasin Vabaduse platsi ajaloo stendidest, et nende paigutust ei ole leiutanud insener (siis saaks neid päikesepaistel lugeda ka, muidu läigib neilt EEKS-maja), ja mõtlesin, et Tallinn on tõenäoliselt ainus Euroopa pealinn, mille keskväljak on tegelikult auk.\n(Peale selle on Tallinn tõenäoliselt ainus Euroopa pealinn, mille pearaudteejaam suleb argipäeviti uksed õhtul nõnda vara kui kell 7 p.l.)\nTallinna gooti tornidel oli kombeks laduda nurkadesse nurgaketid ehk puhtalt töödeldud suured kivid, mis olid igaüks eri suurusega. Need jäeti krohvimata ja nii tekkis torninurkadesse lõbus sakiline vööt. Aga kuskil aasta 2000 paiku tuli kellelegi ajukääbikule idiootne mõte tõmmata lubivärvi ja palja kivi vahele sirge joon (õnneks ei ole lubivärv kivi küljes pöördumatult kinni ja algse vaatepildi saab taastada).\nSiis meenus, et ma ei ole kunagi pildistanud Oleviste kirikus sees (mujal kui tornis), aga see oli laulatuse pärast kinni. Torni ei viitsinud minna.\nAstun läbi meremuuseumist, et äkki seal on skeem, kuidas saab lennusadamasse (telefonis on kaart, aga teada ei ole, kust pääseb läbi ja kust mitte). Skeem on ja klaasustest paistab, et Paksus Margareetas on eksponaadid kõik täpselt samas kohas kui on olnud viimased 30 aastat.\nLennusadam seevastu jättis väga kobeda mulje, kuigi ka see pisut kisub ajaloo kui lugude jutustamise poole (see läks moodi 1980. aasta paiku ja sellega kaasnes see pahupool, et varem, kui ajalugu rääkis faktidest, olid asjad konkreetsed, aga nüüd enam ei ole, ja lugude jutustamise suures tuhinas unustatakse faktid mõnikord hoopis ära). Praktiliselt õhus hõljuv allveelaev Lembit (kahe prussidest laotud kompaktse virna otsas). Saab jalutada alla ja tõusta miinišahtis püsti (proovitud). Sees mitmesuguseid toredaid 1935. a eesti tehnikakeelseid silte: nt „alalise voolu mootor” ja „ahtri uimud” ning „käimalask” ning „lülijad”. (Ma ei ole päris kindel, kas need on originaalsed, sest varem ma neid märganud ei ole – ega varem ole otsinud ka –, aga Inglismaalt saadud algsete jooniste pakis on mitu siltide joonist, vbl on nende järgi taastatud.)\nAinsad kaks silma jäänud puudust on helikopteri ameerikalik leiutuslugu (nagu esimese kõlbliku helikopteri leiutanuvat Sikorsky 1939, mille peale tasub guugeldada märksõnu „hanna reitsch deutschlandhalle 1938”, mispeale Google leiab koguni video, kus Hanna Reitsch jutustab sellest lausa inglise keeli), ja see, et sakslased nimetanuvat oma allveelaevu miskipärast inglise nimetustega („Saksa allveelaev Type XXI”, seisab ühel sildil). Kiipkaardiga avanevate mängude võlust ma hästi aru ei saanud (ja õhutõrje ajaloo mingi lehekülg hüppas muudkui Papello vangipõlve lehele), aga ühe ingliskeelse nooruki aitasin hädast välja, avades talle sellega ukse. Pea lõin ära kaks korda, üks kord Lembitus (natuke) ja teine kord Suures Tõllus (muhk).\nPraeguse väljapaneku järgi omistatakse Lembitule kolm kindlat uputust, sh Taani S/S Hilma Lau, mis taanlaste arvates olnud hoopis Saksa provokatsioon. Tore oli ka see, et kunagi umbes 1995 tollal veel Pirital olnud merekahuri toru oli taas tõstetud asendis, sest tookord me vennaga väheke väntasime seda, toru laskus küll ilusti, aga üles enam ei tõusnud. Kai peal tugede otsas mitu vahepeal ära kadunud olnud laeva nagu Grif ja see, mis ületas uudisekünnise esiteks sellega, et kapten vedas laevaga suvilasse turvast, ja siis sellega, et mõnemeetrisest mastist kukkus madrus surnuks.\nMuidugi Kalamaja see nurk oli etnograafilises võtmes ka päris huvitav, ega ma sealkandis kunagi käinud ei olnud.\nPuhkasin nii hästi, et vahepeal maandamiseks blogi pidada ei olnud vaja ning nii ei viitsi ma ka augustis toimunud reisist Mozarti, Beethoveni, Bruckneri, Mahleri, Schuberti, mitme Straussi, Schönbergi, Wittgensteini, Stefan Zweigi, von Karajani, Konrad Lorenzi, dr Aspergeri, Rock-Me-Amadeus-Falco, Brüno Funkyzeiti ja politseikoera Rexi kodulinna pikemat lugu kirjutada. Pilte tegin (failinumbrite järgi rehkendatuna) 1320, millest praeguseks [10. IX] on alles 807. Parimad pildid ilmutan feisspukkis – oma asi, kes seda häbeneb, siis pilte ka ei näe – ja siia (kuhu piltide panemine on hulka keerukam) tuleb ainult mõni.\nPidasin reisi ajal suht reaalajas üksikasjalikku reisipäevikut:\n11. VIII 2012, Wien\nJuulis muretsesin palju GPX-träki tekitamise teemal. Mure lahendas telefon koos sellesse valmislaaditud kaartide ja salvestatud huvipunktidega ning lisaaku.\nSelle kauni vaatepildi kujuteldamatu hobusekusehais pildile ei jäänud, aga meelde küll\n„...See jäägu siia ordu suureks häbiks...” (ooperi-Lembitu)\nJust seesama ühing, kes tõi euroopaliku kultuuri juba XIII sajandil Eesti lihrahvani, hõlmas Eesti esimesena postiteenistusega ja ehitas mitu sellist vaatamisväärsust, mis ei puudu ühegi Eestit külastava turisti programmist ning millest ühe otsas lehvib see kõige tähtsam Eesti lipp.\nKangialuses on majajuht, kus kirjas, et kõrgmeistri kabinet on tagumisest trepikojast minnes II korrusel, aga selle pilti siia loata panna ei ole ilus.\nViimase viie tuhande aastaga ei ole muutunud mitte midagi:\nVäljas teistele imetlemiseks vaarao vägiteod...\n...sees vaaraole imetlemiseks paljas naine\nKäidud ja nähtud:\nViini keisriloss ja selles kuus-kaheksa muuseumi (oleneb, kuidas lugeda; ühest muuseumist läksime kogemata mööda, aga ühte, kuhu minna ei plaaninud, kogemata sisse; lossis on muuseume muidu veel ja üldse on Austria riik enamiku lossi üürinud kontoriruumideks)\nStephansdom, Karlskirche, Peterskirche. Lahenes mõistatus, miks on Stephansdom pime ja rusuv: see on pseudobasiilika, st kõrgema kesklööviga kodakirik, mitte valgmikuga basiilika (pikihoone ehitati selliseks ammu enne toomkirikuks saamist). Karlskirche sees 32 m kõrgustele freskotellingutele viinud ajutine lift mul sellist jalavärinat ei tekitanud nagu ühel sakslasel, kes liftiuksest üldse kaugemale ei saanudki, aga viimast viitteist meetrit laternasse ronida ma ka ei tahtnud.\nkeiserlik loodusmuuseum (kus on Willendorfi Veenus, latimeeria luukere ja Deinonychus’e rekonstruktsioonil seljas suled!)\nSchönbrunni loss seest ja väljast, park ja maailma vanim tegutsev loomaaed\ntantsivad hobused tööl ja puhkehetkel\nGriechenbeisl ehk kõrts, kus 1679 kirjutati saksa lauluke „Ach du lieber Augustin”, mille saatel toimub filmis „Malev” piiskop Alberti vastuvõtt, kus tellitud muu roog sarnanes takkajärele mõeldes väga ikkagi Viini šnitslile, kus olid seinal õpetussõnad pereelu teemal ja kus klaverimängija isikus (kas A. Jõks või M. Juur) ei saanudki selgust\nSacheri kohvik selle kõige ehtsama Sacheri koogiga ja ees tänaval Sacheri veoautoga, mille number oli W+TORTE 1, ning sõiduautoga S+ACHER 2\nooperimaja (ikka see „õige”, Staatsoper), koridorist, kohvikust, rõdult, parterist ja lavalt\nMusikvereini saal ühes selles möödapääsematute kohustuslike „Ilusa sinise Doonauga” ja „Radetzky marsiga” (ma vaikselt lootsin, et äkki Mozarti kontserdil neid ikka ei mängita)\nGulaschmuseum (täitsa pükstele ajamata), Palmenhaus, Zum Alten Fassl, Augustinerkeller, Albertinaplatzi kuulus vorstiputka, üle ukse Nussdorfi kuulus heuriger Schibelauer (mille 230 õuekohta oli vastu ootusi puupüsti täis) ja hotelli kõrval Xu’s Cooking.\nSiin majas elas ja töötas peaaegu-ühehitimees Falco, kelle maailmahitt Rock Me Amadeus (1985) on esimene ja senini ainus Billboardi edetabeli tipus olnud saksakeelne lugu. Tõsi, hiti lõi ta vähe hiljem kuskil mujal.\nOlin läbi töötanud kolm reisijuhti (kaks inglise ja üks saksa keeli), emal oli neljas, eestikeelne, ja see oli ainus, mis nimetas täpselt ühe ülal nimetamata Austriast pärit tuntud poliitiku koduse aadressi (see, keda kaks korda vastu võtmata jättes Viini kunstiakadeemia hästi ei mõelnud, mis häda ta sedasi maailma peale saadab). Vaatama ei läinud, aga tänavasse paistis otsast sisse, kui läksime hotellist metroosse.\nRaudrüümuuseumi (Hofjagd- und Rüstkammer) häbiks peab mainima, et selles on peamiselt mittepraktilised esindus-raudrüüd, peamiselt saalitäite kaupa Itaalia-Hispaania XVI ja XVII saj omi. Saksa stiilis raudrüid oli umbes nagu neli, keskaegseid (<XVI saj) raudrüid ainult mõni. Küll oli kaks XVI saj alguse nn mehaanilist rinnaturvist ehk vedrudega turniirivigurit, mis piigitabamuse peale suures kaares laiali lendas, millest – kui õigesti aru sain – ütles Pariisi sõjamuuseumi eksemplari juures silt, et neid olla maailmas alles 3 tk. Mõningaid spetsiaalseid imevigureid veel nagu vasaku käe turvise kaitsepiigid (nt kilp kinda küljes või 30 cm pikkade oradega nukirauad). Püsside väljapanek koosnes umbes neljast kapitäiest kaunistatud jahipüssidest. Ambe oli umbes üks, käsitulirelvi üldse mitte. Hobuseturviseid oli mitu, sh koos muu turniiritränaga. Oli paar jalgsiturniiri rüüd. Sai teada, et nägusid kujutava visiiriga kiivrid olid üksvahe (XVII saj) väga moes ja neid kasutati pidudel.\nR, 2004. päev: pikk reis\nPikk (1087 km) rongisõit, eesmärgiga näha kaunist Lõuna-Baieri mägimaastikku; aga sõit on nii pikk, et mägedeni jõudes olen juba kerges apaatias.\nSõit algab reipa kolmekilomeetrise kõnniga jaama kell viis hommikul (sest – nimim. Kokemusta on, nagu ütleb soomlane – ei või siinmaal olla üldse kindel, kas kell viis hommikul takso tuleb või mitte). Tugeva varuga, sest ema eriti kiiresti ei kõnni. Jõuame jaama juurde koos esimese bussiga (meie peatuses olnuks see kell 5.33). Sealt veerand seitsmest esimese rongiga kaks jaamavahet. Üritan püsida ärkvel, sest lõuna paiku jõuab sama rong välja hoopis Põhjamere äärde.\nEsimene ümberistumine (kohalikule ekspressile, 7.30). Aega on 23 minutit. Hommikueine rongi kaasa. Vahepeal kaunis metsamaastik.\nTeine ümberistumine (17 minutit) on juba pisut karvasem, sest kui rong tuleb 8.58 ette (pisut ettearvamatust suunast, muide), tulevad sellest kõik reisijad maha ja teatavad, et rong on katki, edasi ei sõida. Saksa huumor, arvan, aga saab teada, et neid jah viib edasi teine rong, aga meie rong sõidab ikka õiges suunas. Tõstame eest reserveeritud kohal istujad, aga istmed on valele poole ja kaunist maastikku aknast suurt ei paista.\nKolmas ümberistumine (Mannheimis, 13 minutit) sisaldab ka teisele perroonile kiirustamist ja siis mõnetist munemist, sest rong (10.30) hilineb päris tugevasti. Tõstame jälle meie kohtadelt istujad eest ning imetleme aknast maastikku (Eesti ajaloos tähtis linnake Geislingen, maailma kõrgeim kirikutorn Ulmis, Doonau ülemjooks). See rong sõidab tervelt kolm tundi ja kuigi algul teatatakse, et inimesed, kes te vahepeal maha lähete, teie järgmised rongid on juba ära sõitnud, sest me jäime veerand tundi hiljaks, sori vaan, teeb rong tasahilju hilinemise tasa ja viimases vahepeatuses Augsburgis öeldakse, et rong on nüüd jälle graafikus.\nUlm, maailma kõrgeim kirikutorn. Esmapilgul ei tundugi vahest eriti kõrge, aga loendage tellingukorrused ja mõelge, et iga vahe on kolm meetrit...\nNeljas ümberistumine (München, saabub 13.27, kohal 15 minutit, väljub 13.42) on kõige närvesöövam (kui kolmas rong hilineb kasvõi kümme minutit), aga nüüd on vaja ainult astuda perrooni lõpust võimalikult kiiresti tablooni, leida järgmise rongi perroon ja istuda sellele peale. Jääb isegi mõni minut osta münchenlik võikringel. See rong on Müncheni-Salzburgi ekspress, mis logistab seda vahet tervelt kaks tundi. Peatusi on uduumbe, eks ole reede õhtu, leiba teeninud pereisad lähevad suvitavatele naistele-lastele linnasaia kottidega külla.\nÜhes kohas arvab ema, et silmapiiril on tumedad pilved. Mina: „Need vist... ei ole pilved.” Maastik meenutavat sellist, mida näidatavat „Kirgede tormis” (mille vaatajatest lähimad sugulased on onu ja onunaine; viimane küll sotsiaalses mõttes, sest muidu ei ole tal sõbrannadega millestki rääkida).\nÜks väheseid rongiaknast võetud mäepilte, kus ei domineeri aknast peegeldumas minu ruuduline särk\nViies ümberistumine (Salzburg, saabub 15.42, kohal 19 minutit, väljub 16.01). Kuues rong on kiirrong, mis kihutab (seinal näitab kuvar kohati kiirust, ajuti on üle 200 km/h) Viini kolm tundi. Sõnavarra tulevad ümbernurgaütlemised (et meist ei saaks aru inimesed, kes eesti keelt ei mõista – vrd helikopteristseen filmis The Dictator) „tõusva päikese maa” ja „rahvavabariik” (teemaks meie kohtadel laiutanute päritolu) ning „Saksamaa kunagine valitseja” (kui sõidame läbi Linzist).\nRongis on punt kisavaid türgi tütarlapsi, kes käivad igas jaamas ukse vahel suitsetamas. Ukse vahel, kordan, sammugi kaugenemata ega kedagi mööda laskmata.\nRongis on ka minibaar, kust ostan pudeli vett, tekitades väga piinliku olukorra, sest – selgub – austria saksa keeles on mulliga vesi mitte sprudelndes nagu saksa saksa keeles, vaid prickelndes, aga keelevääratuse tõttu küsin hoopis pinkelndes (pissiv)...\nKohal kell 18.44, veerand kaheksast juba hotellis, kolmeerand kaheksast juba matkal kesklinna poole (kuhu on maad palju rohkem, kui olin kaardilt arvanud).\nN, 2003. päev: viimane hullumeelne tööpäev\nJälle kohale enne kukke ja koitu, ära hilja õhtul. Saan asjad valmis ja kontrollin suisa mitu korda, et tõesti ikka on valmis.\nK, 2002. päev: puhkus terendab\nEelviimane tööpäev, mis algab enne kukke ja koitu, et saaks homseks valmis (samas nii palju ma endasse usun, et pidasin eile ammu plaanitud vaba päeva).\nKui õhtul töölt tagasi jõuan ja koertega jalutama lähen, on lift hulk aega kinni. Kui tuleb, ootab all lifti selline kooslus: redeliga maaler, Hilti kohvriga neiu, 5 CD-ga keskealine härrasmees. Hilti kohvris on – kes ei tea – tavaliselt tööstuslik lööktrell, mis kaalub umbes 16 kg.\nT, 2001. päev: eelpuhkus\nVaba päev viimase töönädala keskel. Proovin järele bussireisi mägedevahelisse lennujaama ja takseerin seda põhjalikult. Kuigi minnes on mul sees seletamatu närv, osutub lennujaam täitsa kobedaks. Terminale on koguni kaks, ühe söögiputka asemel on üle kümne (isegi restoran on) ja on koguni vaaterõdu (mida ei ole muide Talina lennujaamas, kus vastutulnu vaadaku lennukeid kaugest koridorinurgast või kõnniteeta teeservast). Põhilisel firmal läheb majanduslikult kole hästi (kirjutab AW&ST) ning lennukid on kõik sama marki (B737-8AS) ja uued. Platsi tagaosas seisab kaks Aerofloti ebatavalist tüüpi MD-11F kaubalennukit, mida viimati nägin lumevangis Helsingis olles 2009. aasta jõulude eel.\nE, 2000. päev: Curiosity ja lahkus ei jää karistamata\nHommikutundidel maandub Marsi-kulgur Curiosity, enneolematul paelte otsast riputamise meetodil.\nKiirele puhkuse-eelsele ajale, palju aega kulutanud töörühma sattumisele ja esimesel puhkusepäeval oleva tähtajaga mammutdokumendile vaatamata olin täheldanud, et mammutdokumendi toimetamisel olen graafikust palju ees, ja lubasin suure suuga, et võtan endale veel ühe piraka toimetuse (peamiselt seetõttu, et ma seda teemat kõige paremini mõistan). Heitsin originaali pilgu ja nähes, et see on üldine tegevusprogramm, ma suuremat ei muretsenud, viimistlesin rahus mammutdokumenti (nädal enne selle tähtaega) ja jätsin selle „kerge” töökese selleks nädalaks (kus olen tööl kolm päeva).\nNo ja mis te arvate, mis ootab ees täna, kui tõlke avan? ...\nKes pakub, et tõlge üldse puudub, sellele soovin õnne, mulle nõnda ka meeldiks, sest kirjutaksin uue tõlke kiiremini kui loen läbi seda soga, kus umbes iga teine lause on selline, et ........ [kirjapandamatu vägivaldne fantaasia].\nTeemad: huvi, kuri, vaev\nP, 1999. päev: pühapäev\nVaiksed tubased toimetused. Teen juulikuiseid külalistega ja Pariisi pilte, enne kui augustikuised pildid peale tulevad. Valmis ei saa [ja pildid jäävadki uute piltide tulva alla].\nKirjutas AV kell 21:23 No comments:\nL, 1998. päev: päikesefiltri lõpp\nE läheb hommikul poodi. Kasutan ära asjaolu, et teda ei ole juures pabistamas, ja eemaldan pliidi vooluvõrgust. Ühendus on, mainigem, püsiv ja tööstusvooluga (400 V) ning ma täpselt ei tea, kas Kirikmäe prismast ostetud pingeindikaator ikka töötab, ja voltmeetri maksimum on ainult 250 V. (Pärast muidugi meenub, et sellega saanuks kontrollida mitte faasi ja neutraali vahe (400 V), vaid kahe faasi vahe (230 V).)\nPoe transpordi-paigaldusmehed kohe õues küsima: kas teil kaabel on? Õnneks on – sest eks ma naiivselt arvanud, et kui pood lubab ostetud kaupu paigaldada täitsa tasuta ega ütle midagi paigaldusmaterjalide kohta, siis nagu peaks loogiliselt võttes olema need paigaldajatel kaasas, eks elektripliidiga palju võimalusi ei ole, kas 5-sooneline 380 V kaabel või 3-sooneline 220 V kaabel. Kruvin eelmise pliidi tagant kaabli ära, see on umbes ½ m pikk ning paigaldaja peab hakkama kondiväänajaks. Mis mul sellest. Ise teab.\nPärast panevad pliidi tööle ja käsivad praeahju kuumutada tunni. Nii et kui E poest naaseb, on pliit paigas ja kasutuskorras.\nPäikesefiltri lõpp saabub üheainsa kogemata tehtud vale liigutusega, kui filter ettepanemisel käest libiseb: UV-filtri sakiline serv äestab filtri keskele mitu sügavat kriimu. Tõesti, Baaderi kile ei rebene, aga otse keset filtrit on paar kohta, kust paistab valgus läbi natuke rohkem kui mujalt. Katan kriimud musta teibiga, nii et kuigi käsitsi filtrit kasutada saab, ei saa fotoka ees kindlasti enam mitte, kui juba aknal olnud ämblikutatt tekitas Päiksele efektseid, ent olematuid „päikeselaike”. Kriimustatud filter tuleks raami seest välja lõigata, raami ette kleepida uus kiht vaibateipi ja selle külge uus kile.\nR, 1997. päev: lugu, maja, pilt\nMürts ja pauk, Putinil on seljas minu särk... või noh peaaegu. Ükskord ma vist ühele innukale juuksurile koguni ütlesin, et ärgu lõigaku mulle Medvedevi soengut, ja muiste, tunduvalt priskemal elujärjel, kandis ajalehes üks koolivend nii sarnast ilmet ja soengut, et inimesed vaatasid mulle tänaval järele. Kanna või silti, et see, kelleks te mind arvate, ei jaluta siin tänaval, vaid istub kindlalt trellide taga.\nPäikesefiltri katsetused. Saan jälle targemaks:\nNiépceliku säriaja korral ei tohi filtrile paista päike\nEnne pooletunnise säriaja algust kontrolli kaugusskaala asendit...\nAstu samm rõdule, ära pildista Päikest läbi akna (sest see ei ole fotokvaliteediga klaasist)\nÕhtul tegelen aga sellega, mis paneb kindlasti kadetsema iga lugeja: saen läbi köögimööbli. Põiki. Kinnitan ausalt, et sellises koguses 1970. aastate „tehnikat” kui köögikapis ei ole näinud mu silmad vähemalt kolmkümmend aastat: peaaegu kõik kruvid on pilukruvid, mis kruvikeerajat mul ei ole (aga on trell ja terav saag....). Köögimööbli suht paikse L-kujulise moodustise alumine saba seisis õhus nn pühast vaimust hoituna*, aga kuigi alumised osad tulevad pikkamisi lahti paljastama materjalide lagunemist** ning selliseid entomoloogilis-toksikoloogilisi asjaolusid, mida mu sõrmed kirjeldama ei paindu, selgub, et plaadi parem serv on väga kindlalt paigas. No sae kaasabil selgub, et see on kogu pikkuses tapitud ja liimitud teise plaadi sisse, mis kunagi hiljem on seinast silikooniga eraldatud ja sestap väga heas korras ja lagunemata.\n* Isa mingis töökohas kunagi käibinud väljend, viitas obskuursele usulahule, kus talumaja korstna külge tuli siduda redel ja siis viimaselt pulgalt kandis püha vaim otse taevasse. Kes ronida ei julgenud, oli uskmatu; kes luud-liikmed sodiks kukkus, see uskus liiga vähe. Selle peale, et keegi ei olnud kuulnud kunagi kellestki, kes õhku jäänuks, see napakas usulahk ei tulnud.\n** Ehitusfüüsika kursuse andmetel säilivat niiskes ja soojas siseruumis üle 20 aasta ainult üks materjal: tõrv.\nN, 1996. päev: Baader, Niépce ja mitu teist seltsimeest\nHommikul valmib päikesefilter, mis sai viimast innustust vabamõtleja ning astronoomi MV päikesefotodest.\nFiltri ehitus, fotoka poolt väljapoole:\nKõva õhuke papp (ajakirja Naturfoto postiümbrikust)\nPaks jäik papp (mis kunagi oli olnud vist raamatukaanes)\nVeel kaks kihti Naturfoto ümbriku pappi (nendest ehitamine algaski, paksu papi lisasin hiljem ja fotokapoolse papikihi selleks, et filter ei hakkaks muutuva õhuniiskuse käes mängima)\n(Baaderi kile kaitsekiht, kogemata)\n(Kaitsekile kleepimist heastav teine kiht vaibateipi)\nBaaderi kile (AstroSolar™ Sonnenfilterfolie)\nFiltriraami sisemuse, st kinnituspesa ja seesmised lõikeservad värvisin markeriga mustaks (et vähendada pilust sissetungivat valgust). Välisserva kaitsma tuleb veel kangateip. Ehituse eripära:\nKinnituspesa on kooniline (jäme liivapaber). Sinna kandsin ka kihi liimi, mis peaks suurendama pinna hõõrdetegurit (võrreldes papiga).\nKinnituspesa läheb objektiivi filtri ümber ja kile taga olev kartong pahimal juhul filtri esiservale (see on pesast kitsam: nii ei puutu objektiivi filtri raami esiserv vastu kile).\nFiltri raam on kaheksanurkne, tagaküljele võib veel paigaldada konkse, millega välistada filtri eestkukkumine.\nBaaderi kile on teleskoobi- ja visuaalse vaatluse sorti (optiline tihedus 5,0 ehk vähendustegur 105). Kuigi 120–400 mm objektiivi ja 2× konverteriga saaks Päikese kaadris päris suureks (u pool kaadri lühemast küljest), ma sellele erilisi lootusi ei pane, vaid soovin rohkem katsetada filtrit 105× hallfiltrina. Niépce kuulsa foto säriaeg oli 8 tundi, Baaderi kilega peaks säriaeg olema kümneid minuteid, mida saab ajastada intervalomeetriga.\nE loeb lehest, kuidas Ahhaa keskus nõudvat, et perepilet kehtib ainult kahe eri soost vanemaga ja lastega peredele (sellega välistades peale samasooliste vanematega perede ka üksikvanemaga pered ning, nagu leht märgib, ei saa perepiletit osta ka ühe vanavanema ja samast soost vanemaga keskusse saabunud lapsed, ning probleem on selles, et riiklikul haridusasutusel ei ole nagu üldse selge, mis on pere), ja meenutab, et eelmisel teisipäeval pakkunud T. ringsõidubussijuht, et müüb neile perepileti (1 meestäiskasvanu, 2 naistäiskasvanut, 1 laps). Kiidan bussijuhi edumeelsust ja üritan arvata selle perevormi täpsemat nimetust. Eks see kärgpere ole. Keskmine eesti tolerants on nimetet artikli kommentaariumis ka kenasti näha.\nLeian huvitava lingi: vestlusring Läti Henriku teemal (algselt ilmus 22.8.2008 Sirbis)\nTöörindel leiutasin, kuidas saab toimetaja objektiivselt näidata, et pika dokumendi on tõlkinud mitu inimest, kelle tegevust ei ole eriti ühtlustatud. Seda ütleb kogenud toimetajale kõhutunne, aga sellest tõendamiseks ei piisa. No vat. Eks kogu teksti tõsiselt ühtlustav toimetaja ühtlusta sõnastuse kõikjal samalaadseks. Olgu näiteks originaali väljend S tõlgitud dokumendis mitut moodi (T1, T2, T3), mis kõik toimetatakse lõpuks samaks (R). Vaja on tekstianalüüsi tarkvara (nt AntConc), mis näitaks graafiliselt otsitava stringi asukohta failis. Kui eeldada, et igale S-le vastab valmis tekstis R, saab kuvada T1, T2 ja T3 esinemiskohad (igale neist vastab alati R, kuid igale R-le ei saa vastata kõik, st T1, T2, T3 korraga) ja võrrelda neid R esinemiskohtadega. Kui otsida korraga kahest failist (toimetamata ja toimetatud tõlkest) ja korraga nii T1 (või T2 või T3) kui ka R esinemist, saab must valgel näha, kus on kasutatud üht varianti rohkem kui mujal:\nÜlal on toimetamata, all toimetatud fail. Originaalis oli data holder, mis on õigusaktis andmete omanik. Toimetamata tõlke alguses (ja pisut ka lõpus, lisas) oli vasteks pandud andmevaldaja. Sama tõlkija mõlemat varianti ei kasutanud.\nK, 1995. päev: väidetav keskkonnahoid ja olematu kant\nUus pliit ja telefonile väike lisaaku, 1300 mAh. Leian, et telefoni suure lisaaku (3500 mAh) saaks selle päikesepatarei abil laadida nii, et see oleks päiksepaistes 90 tundi... hehee...\nAstume perekondlikult ühingusse, mille liikmefliis paneb kindlasti kergitama kulme ja hakkab pälvima imetlust.\nTeemad: film, side\nE, 2000. päev: Curiosity ja lahkus ei jää karistam...\nN, 1996. päev: Baader, Niépce ja mitu teist seltsi...\nK, 1995. päev: väidetav keskkonnahoid ja olematu k...


Kanaliseeritava sademevee vooluhulga arvutusmeetodite võrdlus Jõgeva korterelamute valgala näitel\nPõldsaar, Cätlin (2016)\nLinnatänavatel ja suure liiklusega aladel, kus on sademevee vooluhulkade ärajuhtimisega probleeme, tuleb projekteerida ja ehitada lahkvoolne sademeveekanalisatsiooni süsteem, et vältida üleujutusi. Praktikas tuleb sageli ...\nAhja jõe vesiveskite olukord ja Roti vesiveski hoonekompleksi seisukorra hindamine ning ettepanekud renoveerimiseks\nLeetjõe, Meelis (2016)\nKäesolev uurimistöö keskendub Ahja jõe kõigi vesiveskite seisukorra hindamisel, fotomaterjali kogumisel ja kahjustuste ulatuse väljatoomisel. Valim koosneb kõigist Ahja jõe veskikohtadest mis asusid Ahja jõel 1930. aastal. ...\nROSBET-ÜT OÜ saeveski rekonstrueerimine\nOrlovski, Tiit (2016)\nAastal 1992 loodi üldehitusega tegelev ettevõte ROSBET-ÜT OÜ. Kaks aastat hiljem soetati ketassaag Kara, et hakata oma ehitustegevuse tarbeks tootma saematerjali. Valdavalt saeti kuusepalki ja saematerjalina toodeti ...\nPrügipesuvee käitlemise tehnoloogia välja töötamine ja puhastusseadme katsetamine\nHoop, Martti (2016)\nPlasti taaskasutamine ja jäätmekütuse kasutamine energia saamise eesmärgil muutuvad järjest populaarsemaks. Üheks suurimaks takistuseks osutub aga liiga must ja määrdunud tooraeine, mis viib alla nii plasti taaskasutuse ...\nTallikomplekside seisukorra võrdlev analüüs koos insener-tehnilise lahendusega\nLutter, Karli (2016)\nRahivere külasse Palamuse vallas on vaja projekteerida hobusetall, mis vastaks tänapäevastele nõuetele ning mis mahutaks kuni 20 ratsahobust. Selle tarvis on käidud tutvumas kuue erineva Eestis asuva talliga. Eestis puuduvad ...\nPedja jõe sängi tervendamine ja selle rajatiste rekonstrueerimine Jõgeva aleviku piires\nTeder, Epp (2016)\nJõgede ökoloogilise seisundi parandamine on oluline nii vee-elustiku kui sotsiaalsest aspektist. Jõgeva alevikus paikneva hüdrosõlme hetkeolukord pole rahuldav, kuna rajatised on amortiseerunud, puudub läbipääs kaladele ...\nBinokkeltruubi, poolkaartoru ja rõhtsa ellipsikujulise truubi hüdrauliline analüüs\nVanaveski, Tanel (2016)\nTruup on rajatis vee või loomade tee alt läbijuhtimiseks. Kasutatakse erineva ristlõikega truupe: ringi-, ristküliku-, ellipsikujulisi ja binokkeltruupe, kus kaks ümara ristlõikega toru on kõrvuti. Töö peaeesmärk oli ...\nPuude seisundi hindamine resistograafiga metsa kasvukäigu püsiproovitükkidel\nAllikmäe, Eneli (2016)\nKäesoleval sajandil on metsanduses esile kerkinud tõsine probleem juuremädanikku tekitavate seenhaiguste massilise levikuga okaspuudel. Juuremädanikud põhjustavad olulist kahju eelkõige intensiivselt majandatavates ...\nEhituskvaliteedi tagamise juhend väikeettevõtetele Eestis\nKirsiaed, Ivo (2016)\nEesti ehitusmaastikul 98% ehitusega seotud ettevõtetest on väikeettevõtted, kelle töötajate arv on statistiliselt keskmiselt 4,7 inimest. Ehitussektoris ollakse väga kvaliteedile suunatud, nii tellija kui teenuse pakkuja ...\nEhitusmaterjalide ja tarindite sisendenergia\nTeor, Mihkel (2016)\nSeoses ehitussektori suure energiatarbimisega on Euroopa Liidus kehtestatud mitmed nõuded, mis reguleerivad energia kasutamist hoonete ehitamisel. Selle eesmärgiks on energiatõhususe suurendamine, mille tulemusena hoonete ...\nAuthorAdojaan, Reesika (1)Allikmäe, Eneli (1)Hein, Rauno (1)Hoop, Martti (1)Härm, Mart (1)Jakobson, Karl-Josep (1)Jõgela, Remo (1)Kalda, Rain (1)Kalder, Siim (1)Kangro, Ander (1)... View MoreSubjectmagistritööd (69)mänd (6)katsed (5)Eesti (4)kuusk (4)kvaliteet (4)rekonstrueerimine (4)vineer (4)analüüs (3)energiatõhusus (3)... View MoreYear


Hea pakkumine Kodu venitada ruuduline fliis kõik hinnas universaalne kodu paksenenud diivan kate \_ Tabel & Diivan Voodipesu / Offer-Store.cam\nKodu venitada ruuduline fliis kõik hinnas universaalne kodu paksenenud diivan kate Allahinnatud\nlühikese diivan hõlmab.\niste tehakse kahes osas seelik.\nPalus Diivan Kate Velvet Elastne Nahk Nurgas Ristlõike Jaoks Elutoas Diivanil Hõlmab Set Tugitool Katta L Kujuga Iste Slipcovers\nMärkus: Palun lugege hoolikalt: 1.Toode on ainult diivan kate, välja arvatud padjapüür. 2.Me täiesti on 4 suurusi valida,palun kontrollige, et õige suurusega oma diivan,kui sa ei tea, kuidas valida õige suurus,võite järgige allpool suuruse mõõtmine pilt , et mõõta või öelda meile oma diivan suurus,me aitame teid. 3.Kui padjapüür suurus on 45x45cm. 4.Näiteks: kui €41.18\n1Piece palus diivan istmepadi four seasons universaalne libise padi Nordic lihtne diivan rätik kodu kaunistamiseks\nMärkused: 1. Tänu eri jälgida ja valguse mõju, tegelik värv punkt võib olla veidi erinev värv näitas pilte.Täname oma arusaamist! 2. Palun lubage 1-6cm mõõtmise hälve on tingitud käsitsi mõõtmine. Pakendi Hulka Kuuluvad :1 * Diivan Rätik Selle toote foto näidata, on kogu komplekti, ainult viide,kuid müüa 1 tk konkreetne suurus, suuruse €17.79\nPolar Fliis Jacquard Paks Diivan Istmepadja Kate Elastne Tahke Värv fundas cojines decorativos para diivan\nTOOTE OMADUSED - Kõrge tihedusega kangast kaitseb teie diivan iste ootamatutest plekke. - Screen print tehnoloogia, mida kasutatakse tugev värvipüsivuse. Elastne kangas lihtne rakendus. - Sidemega ja käsn baar disain pakub täiuslik sobivad ja mittelibiseva haarde. - Saadaval erinevaid värve ja mustreid disain sobitada mis tahes interjööri. - Saab kasutada kodus, hotelli €10.74


“Kuidas saada lillat värvi!” ehk värviõpetus Sõber Karu abiga – Kiusamisest vabaks\nMarie Tammsaar, “Kiusamisest vaba lasteaed ja kool” projekti koordinaator\nNädal tagasi jagasime vaimustusega, kui vahvalt Padriku Lasteaia Pähklite rühm põimis kokku heades suhetes olemise õpetuse ning värviõpetuse ja kunstitegevuse. Tegelikult oli see aga vaid väike osa sellest, mida õnnelik võimalus rühmas näha lubas.\nSaime koos huvilistest lapsevanemate ja piirkonna teiste õpetajatega kogeda, kuidas Pähklite rühm alustas „Värvide nädala“ esimest ehk lillat tooni päeva. Päevavärvidesse riietunud õpetajad, lapsed ja karud tervitasid üksteist õhinal, arutasid läbi päeva märksõnad ja said massaažiringis osa headest puudutustest.\nNii keele- ja kõneõpe, matemaatika, kunst, muusika ja liikumine said oma tähelepanu ja õpetajad lõimisid „Kiusamisest vabaks!“ metoodika võtteid osavalt igasse tegevusse. Meeskondade moodustamise ajal loendati nii rühmade arvu kui lapsi rühmades; tähekaartidest moodustas iga lastegrupp ühe sõna, millest loeti ühiselt kokku küsimus „Kuidas saada lillat värvi?“. Seejärel hakati küsimusele kunstitegevuse kaudu praktilist vastust otsima.\nSinisest ja punasest segatud värviga loodud karud jäid ootama oma edasist ehtimist, lapsed aga jätkasid päeva muusika saatel liikudes. Mängiti mängu, milles lapsed pidid muusika peatumisel leidma endale istumiseks tooli, kuid toolide arv aina vähenes.\nErinevalt tavalisest mänguviisist, mil toolita jääv laps mängust välja langeb, võtsid Pähklite lapsed toolita jäänud kaaslase aga põlvele või sülle, mis kinnistas taas grupitunnet ning nii sallivust kui hoolivust kui „Kiusamisest vabaks!“ metoodika põhiväärtusi.\nNädala lõpus saime Pähklite rühmalt rõõmusõnumi, et esmaspäeval alanud ja hiljem jätkunud põhjaliku kunstitegevuse ning osava kääritöö tulemuseks oli rühmaruumi seinale, laste voodite kohale, jõudnud vahva karude rida. Loodame, et jagatud kogemus innustab kõiki toreda Pähklite rühma eeskuju järgima, „Kiusamisest vabaks!“ metoodikat süstemaatiliselt ja tegevustega lõimitult kasutama ning oma tegevusi ka teistega jagama.


Diood - leiti 156 faili - Annaabi.ee\nOtsingule " diood" leiti 156 faili\ndiood on kahe erineva pooljuhi ühendus (p ja n). See võimendab voolutugevust kui talle rakendada päripinge, st vooluallika +pool ühendada dioodi p-poolega. See vähendab voolutugevust kui rakendada vastupinge, st et vooluallika – pool ühendada p-poolega.\nTallinn University of Technology Department of Electrical Drives and Power Electronics Report Diodes Tallinn 2011 + A VS RV...\nabiks.pri.ee METALLID, POOLJUHID, DIELEKTRIKUD Kristallides muunduvad aatomite/ioonide väliselektronide energiatasemed mitme eV laiusteks energiatsoonideks. Energitasemete teisenemine energiavööndeiks  tsoonideks aatomite liitumisel kristalliks ( joonis  P aatomi põhitase, Epõhitasemele järgnev ergastust...\nMikromaailm-aatomite ja molekulide ja nende koostisosade (elementaarosakeste) maailm.Makromaailm-see,mida vahetult pakuvad aistingud ja tajud,teravdatud ja täiustatud mikroskoobi või teleskoobi abil.Viimane piir,mida on silmaga näeb-Valguskiir.0,5ym.Mikromaailmas kehtivad teistsugused füüsikaseadused.Spektromeetri ehitus.Spektrite liigid. Uurides aatomitest kiirguva v...\nReport on Exercises 2 - Diodes\nTallinn University of Technology Department of Electrical Drives and Power Electronics Report on Exercises 2 Diodes Student ******* Code ****96 Group AAVB41 Tallinn 2012 2.1. Diode rectifier VD f = 9 kHz...\nDiood, LED ja laser\nLaser ehk valguskvantgeneraator ehk optilinekvantgeneraator on valgusallikas, milles rakendatakse stimuleeritud kiirgust ja mis kiirgab koherentvalguse kitsaid kimpe . Ehitus-Laseri tööks on vaja aines (seda nimetatakse töötavaks aineks) luua olukord, kus suuremale energiale vastavatel tasemetel on rohkem elektrone kui väiksemale energiale vastavatel tasemetel. Elektronide niisugust jaotust nimetata...\nPooljuhtlaserid ehk valgusdioodid\nRohkem tuntud nime all LED. Õige suurusega pärispinge rakendamisel elektroodidele hakkab vagusdiood kiirgama kindla lainepikkusega valgust, mis sõltub kestast ja teistest komponentidest, mida diood sisaldab Kaks kontakti  anood ja Kuidas töötab ? katood. Päripin...\nKÜSIMUSED 5.1. Küsimused sissejuhatuse kohta 1. Kes avastas pooljuhtivuse? Jasmin 2. Millisel sajandil algas pooljuhtide uurimine? XX sajandil 3. Millal müüdi esimesed pooljuhtseadised? 1950-ndatel 4. Milliseid seadiseid nimetatakse passiivseteks? Takistus,Pool,Kondensaator 5. Millised on passiivsete seadiste karakteristikud? 6. Milliseid seadiseid nimetatakse aktiivseteks? Transistor 7....\nMagnetvälja jõujooned eelistatult läbi ferroelektriku. Ideaalselt juhul L ei sõltu temp, signaali suurusest ega sagedusest. Induktiivpooli rakendused: energia salvestamine, pingemuundur(transformaator), kõrgpingeimpulsside tekitamine, reaktiivkomponentide mahasurumine. Voolu tekitamiseks poolis on vaja energiat, mis salvestatakse magnetväljas. Energia vabaneb pooli tühjenemisel läbi takisti. Diood- p-n siire kui lüliti- päripingestatult sees, vastupingestatult väljas. Dioodi rakendused: alaldi,signaali stabiliseerimine, ülepinge kaitse, pingekordisti, fotodiood, valgusdiood, pingega tüüritav kondensaator, sagedusmuundur, alalis- ja vahelduvpinge liitmine. Voolu sõltuvus pingest ei ole lineaarne vaid on eksponentsiaalne. Transistorid- pingevooluga tüüritav voolugeneraator. Bipolaarne transistor- vooluga tüüritav ja tarvitab ka see...\n02.2005 Õpperühm: AAAB41 Kaitstud: Töö nr. 1 OT Pooljuhtdiood Töö eesmärk: Töövahendid: Pooljuhtdioodi pinge-voolu Diood , toiteallikas, potentsiomeeter, tunnusjoone...


Murtud süda sushist: naine sattus peale toiduapsakat haiglasse - Haigused - Tervis\nMurtud süda sushist: naine sattus peale toiduapsakat haiglasse\n25. september 2019, 21:28\nAvokaadopastaks peetud wasabi vallandas naisel murtud südame sündroomi.\nFOTO: Anna Maloverjan / PantherMedia / Anna Maloverjan\nIisraelist pärit naine sattus haiglasse takotsubo kardiomüopaatia ehk murtud südame sündroomiga, sest sõi kogemata avokaado pähe üliteravat wasabit.\nMeditsiiniajakirjas BMJ Case Reports avaldatud juhtum räägib ebatavalisest loost, kus hilistes 60. aastates naine külastas pulma, kus sõi suures koguses rohelist dipikastet. Kuigi naine arvas algul, et tegu oli avokaadoga, selgus üsna pea, et söödud sai hoopis Jaapani mädarõigast ehk wasabi pastat.\nNaine tundis äkilist survet rinnus, mis kandus üle kätesse. Tunne kestis mitu tundi, kuid naine otsustas pulmapeole edasi jääda. Järgmisel hommikul ärkas ta üles ebamugavustunde ja nõrkusega ning otsustas arsti poole pöörduda, kirjeldati raportis.\nWasabi juur Jaapani turul.\nFOTO: Mariusz Prusaczyk / PantherMedia / Mariusz Prusaczyk\nArstid tegid talle elektrokardiogrammuuringu, mis näitas, et naine kannatab takotsubo kardiomüopaatia ehk murtud südame sündroomi käes. See tähendab ajutist südame pumpamisfunktsiooni katkestust ühes südame osas. Tavaliselt toob sündroomi esile äärmuslik emotsionaalne ja füüsiline stress, näiteks armastatu surm või autoõnnetus. Enamik inimesi, kes murtud südame sündroomi kogevad, on üle 50-aastased. Arstide sõnul on patsiendi murtud südame sündroom esimene, mis tuli vaid toidust. Varem on taolisi juhtumeid seostatud anafülaksia ehk allergilise reaktsiooniga.


Pärnu Keskraamatukogu: Muudatused Pärnu Keskraamatukogu töökorralduses\nreede 17. märts 2017 13:31 Vanus: 2 aastat\nMuudatused Pärnu Keskraamatukogu töökorralduses\n22. märtsist alustame Pärnu Keskraamatukogu teisel korrusel põrandakatete vahetust. Ilukirjanduse osakond on suletud 22. märts - 10. aprill ja lasteosakond on suletud 27. märts - 10. aprill. Põrandatööde ajal me nendest osakondadest raamatuid välja ei laenuta. Teised keskraamatukogu osakonnad (teabekirjanduse-, muusika- ja perioodikaosakond, saksa lugemissaal ning haruraamatukogud) töötavad sel perioodil tavapäraselt. Raamatuid saab tagastada keskraamatukogu infoletti ja osakondadesse, tagastuskasti, Ranna raamatukokku (Papiniidu 50) ja Rääma raamatukokku (Kaevu 27). Loodame teie mõistvale suhtumisele seoses tekkida võivate ebamugavustega.


Passiomaniku meelespea — Viljandi pärimusmuusika festival\nXXVIII Viljandi pärimusmuusika festival toimub 22.–25. juulil 2021. aastal Viljandi lossimägedes ning folkijate südameis!\nKõik 2020. aastaks soetatud passid (mis ei ole festivalile tagasi müüdud), kehtivad 2021. aastal toimuval festivalil.\nViljandi pärimusmuusika festivalile on võimalik tulla festivalipassiga, noortepassiga, seeniorpassiga, päevapassiga ja Perekaardi passiga. 2020. aastaks soetatud festivali passi (ükskõik, on see siis festivali, päeva-, noorte-, seenior-, toetaja- või Perekaardi pass) saab kasutada 2021. aastal. Passi kasutamiseks pole vaja teha mitte midagi muud, kui pääse hoolega alles hoida ja sellega 2021. aasta juuli lõpus Viljandisse tulla!


Vooremaa Terviseedendusliku koolituse lõpetamisel kiideti jõgevamaalaste korraldatud ettevõtmisi\nTerviseedendusliku koolituse lõpetamisel kiideti jõgevamaalaste korraldatud ettevõtmisi\nMöödunud reedel Tallinna ülikoolis peetud projekti “Tervise ilmajaam – koolitused kogukondadele” lõppkonverentsil tehti kokkuvõtteid selle raames alates veebruarist kuni septembrini läbi viidud täiendkoolitustest. Koolitustel käsitleti tervist toetavate ja väärtustavate tegevuste edendamisest ja koostööd kogukonnas. Koolitusel osalemist kinnitava tunnistuse sai ka üle paarikümne jõgevamaalase, kellest mitmed esinesid konverentsi töötubades ettekannetega.\nProjekti lõppkonverentsi avas sotsiaalministeeriumi tervise valdkonna asekantsler Ivi Normet. Tallinna ülikooli ungarlasest lektor Zsolt Bugarszki esines ettekandega kogukonna arendamisest ja ettevõtlusest sotsiaaltöö valdkonnas ning Tervise Arengu Instituudi tervise edendamise osakonna juhataja Tiia Pertel kõneles teemal „Terviseedendus paikkondades – suunad ja väljakutsed.\nTöötubades käsitleti vaimse tervise, liikumise ja toitumise, terve elukeskkonna ja kogukonna arendustööga seonduvat. Terviseedendusega tegelevad põltsmaalased andsid ülevaate põlvkondade sidususe tugevdamiseks Põltsamaa lossihoovis korraldatud vanavanemate päevast. Ettevõtmise korraldamisse panustasid projekti raames Loreida Küppas ja Kaia Sarap Põltsamaa linnavalitsusest, Annika Kreitsman ja Merle Laanemäe Põltsamaa lasteaiast “Mari”, Piret Põldre Põltsamaa lasteaiast “Tõruke”, Merle Mölder ja Kaija Kits sihtasutusest Põltsamaa Tervis ja Eva Andreller Pisisaare algkoolist.\nJõgevalased tegid ettekande põlvkondade päevast, mis saab teoks 29. septembril Jõgeva lasteaias “Rohutirts”. Põlvkondade päeva korraldavad Erki Teder Jõgeva linnavalitsusest, Sillja Piir Jõgevamaa gümmaasiumist, Domicele Teder Jõgeva lasteaiast “Rohutirts”, Maire Püss Jõgevamaa nõustamiskeskusest, Eha Anslan päästeameti lõuna päästekeskusest ja Marju-Ly Kaarjärv Vaimastvere põhikoolist.\nMõlemaid põlvkondi siduvaid ettevõtmisi tõstis esile kogukonna arendustööd kajastava töötoa juht Rea Raus.\nKolmanda maakondliku ühistegevusena esitleti koostööprojekti “Liigume koos”, mille korraldusse on panustanud Leina Kreek Jõgeva vallavalitsusest, Merje Talistu Kiigemetsa koolist, Pille Tutt mittetulundusühingust Sadala Külade Selts, Marika Hütt Palamuse lasteaiast “Nukitsamees” ja Maarika Kits Saare vallavalitsusest.\nJõgeva maakonnas koordineeris projekti maakonna endine terviseedendaja Maiu Veltbach, kes juhtis ka konverentsil liikumise ja toitumise töötuba.\nVeebruarist septembrini toimunud koolitusel käsitletud teemadeks olid kogukonna aktiviseerimise meetodid ja sotsiaalne innovatsioon, terviseedendus kogukonnas, tervislik elustiil, vaimne tervis ja heaolu edendamine, võrgustikutöö terviseedenduses ning tervisekommunikatsioon ja tervislike eluviiside edendamise praktika. Täiendkoolitusel osalenud said Tallinna ülikooli ühiskonnateaduse instituudi direktori Indrek Graubergi allkirjaga lõputunnistused.


„Oh ei, ma pole e-resident, ma elan siin,“ selgitab kohmetunud eestlane häbelikult kümne aasta pärast oma Facebooki kontol. Eestist on selleks ajaks saanud maailma esimene 10 miljoni serverieestlasega virtuaalmaa, kus nii e-riik kui ka e-kodanikud on kolinud eemalasuvasse serverisse ehk lihtsamalt pilve, kirjutab toimetaja Harry Tuul.\n„Kujutlegem, et kuue aasta pärast veebruaris kirjutavad Tesla elektriauto leiutaja Elon Musk, režissöör Quentin Tarantino ning Jaapani kirjanik Haruki Murakami Eesti presidendi Facebooki seinale õnnesoovid vabariigi aastapäevaks,“ alustas e-residentsuse eestvedaja, asekantsler Taavi Kotka oma kirjatükki Memokraadis.\n“Kuigi ma ei ela Eestis, ja peamiselt olen ma siiski jaapanlane, tunnen ma juba mitu aastat, et Eesti on natuke minu maa ka,” kirjutaks Kotka unelmas Murakami, kellel olevat Eestis investeerimiskonto ning kes kasutab sarnaselt sadade tuhandete teiste inimestega rahvusvaheliseks asjaajamiseks Eesti riigi antud digitaalset identiteeti. Ilus, kas pole?\nKirjatükk ilmus oktoobris vaid nädalapäevad enne seda, kui vabariigi minister Jürgen soovitas sealsamas Facebookis Eestis sündinud Eesti kodanikul Jevgenil, aga ühtlasi kaudselt ka Andreil, Konstantinil, Marinal ja Marial oma ütlustega ettevaatlik olla. Lihtsalt seepärast, et nad on sisserändajate lapsed. Nii jääb sõnumina kõlama, et e-resident on etem. Welcome to E-stonia!\nAga see kakofoonia pole kindlasti peamine. Oluline on sisu, eks? Nii on iseenesest igati loogiline, et kui klient sinu juurde teenust (residentsust) tarbima ei tule või koguni lahkub, lähed ise talle järele seda pakkuma. Sellest vaatevinklist on e-residentsus enam kui mugav. Arvestades, et e-residendiks saab järgmisel aastal ka välisesinduse kaudu, puudub huvilisel isegi vajadus üldse kunagi Eestisse oma jalga tõsta. Sõnaga, cool, nagu põhjendasid tuhanded huvilised, miks nad end e-residentsuse saamiseks eelnevalt kirja panid.\nÜhtlasi meenutab e-resident olemuselt puuki. Ta küll kasutab Eestis ja eestlaste loodud hüvesid, et saada isiklikku kasu, kuid ei ole kohustust ega vajadust midagi tagasi anda. Miks peakski? Kotka kirjeldas Eesti panust kenasti eelviidatud kirjatükis ise. „Justiitsministeerium teeks koostöös eksportööride ja start-up-liidrite klubiga uue äriseadustiku, siseministeerium tagaks julgeoleku, rahandusministeerium mõtleks välja e-residentide jaoks motiveeriva maksupoliitika, ettevõtjad looksid uusi teenuseid, kultuuriinimesed aitaksid jutustada lugu jne.“\nAga mitte ainult. Siseministeeriumi asekantsler Erkki Koort hoiatas „Aktuaalses kaameras“, et see tähendaks koormuse kasvu Eesti infosüsteemidele. Samuti lisatööd ka küberpolitseile, prokuröridele ja kohtutele. Ilmselt ka maksuametile – peaminister Taavi Rõivas tõi ise riigikogus eeskujuks e-teenuste osutamisel Šveitsi, Luksemburgi ja Delaware'i osariigi oma niššides. Vildakad näited samal ajal kohalikult ettevõtjalt igat maksusenti pitsitava riigi juhilt. On ju Šveits, Luksemburg ja Delaware'i osariik olnud kohad, mille kaudu on rehepapp saanud aastakümneid maksud kusagil mujal maksmata jätta. Kas siis skeemitades või lihtsalt salatsedes.\nRiikliku iduprojekti lootus on, et liites e-residendid E-estiga, pudeneb midagi ka meile. Et inimesed, kes pole kunagi Eestis käinud, võiksid sellest maast hoolida. Siia oma aega, raha ja armastust jagada. Olgu. Võib-olla tõesti.\nPõhimõtteliselt ei erine e-residentsus tavalisest elamisloast ning sellest on võimalik ka reaalselt kasu lõigata. Näiteks Lätti on elamisluba soovivad 8000 väliskodanikku paigutanud otse vähemalt 700 miljonit eurot. Lisaks peavad nad igal aastal teatud aja Lätis veetma. Ka Eesti on saanud elamislubade jagamisest kasu, kuid pärast elamislubade skandaali pole sisserändajate meelitamine enam hea toon. Torkab silma hoopis nii taotluste kui ka antud elamislubade iga-aastane vähenemine. Leitud lahendus on geniaalne ja virtuaalne: uued elanikud võiks jääda eemale, mida kaugemale, seda parem. Aga erinevalt elamisloast jagatakse e-residentsust tasuta. Miks?\nVäike samm, aga suur hüpe\nPaljuski meenutab e-residentsus kosmosevallutust. Kui koduplaneet Eesti, kuhu keegi tulla ei taha ning kust pigem lahkutakse, on muutunud elamiskõlbmatuks, tuleb elu otsida mujalt. Tülikad küsimused, miks me just siia jõudsime ja mis meid siit ära viib, saab maha jätta.\nKõigile kitsaskohtadele vaatamata ongi e-residentsus kahtlemata särav ja uuenduslik idee, millel on e-potents muuta maailma. Mitte ainult inimeste, vaid ka riikide ja sellega kaasnevate seaduste, maksude ja julgeoleku olemust. „See on väike samm eestlasele, kuid suur hüpe kogu inimkonnale!“ võiks idee eestvedajad parafraseerida esimese inimesena kuule maandunud Neil Armstrongi.\nNii inimeste kui ka riikide puhul ei saa tulevikus määravaks mitte reaalse, vaid virtuaalse konto mälumaht, asukoht ja turvalisus. Tekib eeldus, et hägustuvad ja kaovad piirid nii riikide kui ka inimeste, aga ühtlasi kultuuride vahel. Eestil on võimalus saada selle muundumise pioneeriks, eestvedajaks.\nVisioon näebki ette, et kümne aasta pärast võiks üle maailma olla 10 miljonit e- ehk serverieestlast. Neist heal juhul miljon elab endiselt veel siin.\nSajandivahetusel tõi arvutimängude tootja Eletronic Arts turule kultusliku päris elu simuleeriva mängu The Sims. Tänaseks on seda müüdud üle 175 miljoni koopia ehk ligi 130 korda rohkem, kui on Eestis inimesi. Ilmselt ei osanud mängu loojad arvata, et keegi püüab kunagi luua ka täiusliku e-riigi. See juhtub kohe pärast seda, kui Eesti on täitunud e-residentidega ning riik ise on kolinud serverisse ehk pilve. Inimeste kohalolu polegi siis enam vaja. Selles riigis pole ka palju probleeme, kui IT-mured välja jätta.\n3. veebruar 2016 kell 13:45\n2. oktoober 2015 kell 6:51


Lastekaitse Liit 2020 » Lastekaitse Liit ja Advokatuur tähistavad täna kümnendat koostööaastat\nLastekaitse Liit 2020 › Uudised ja teated › Lastekaitse Liit ja Advokatuur tähistavad täna kümnendat koostööaastat\nLastekaitse Liit ja Advokatuur tähistavad täna kümnendat koostööaastat\nLastekaitse Liit on koostöös Advokatuuriga jaganud tasuta nõu lastega peredele tänaseks juba kümme aastat. Aastatepikkune koostöö on näidanud, et vajadus õigusnõu järele aina kasvab ning ootejärjekorrad on mitu nädalat. Koostööprojekti “Hea nõu lastega peredele” jooksul on advokaadid andnud tasuta õigusnõu kokku ligi 1600 inimesele.\n„Meie soov on, et õigusabi kättesaadavus on tagatud igaühele, kes seda vajab ning meie koostöö Lastekaitse Liiduga on samm selle suunas,” ütles Advokatuuri perekonnaõiguse komisjoni esimees Katrin Orav.\nTa märkis, et Advokatuuri ja Lastekaiste Liidu koostöö sai alguse 2. juunil kümme aastat tagasi. Projekti ellukutsujateks olid tollane Lastekaitse Liidu president Katrin Saks ning tollane Eesti Advokatuuri kantsler, hilisem Lastekaitse Liidu toetajaliige Kristel Voltenberg. Sealt edasi on läbi aastate olnud stabiilne ja kindel ühine tegevus ühise eesmärgi nimel. „See näitab, et perede heaolu ja laste kaitse on ka abi andjaile endale väga oluline ja liigutav,“ märkis Orav. Aastateks 2020– 2022 on andnud nõusoleku jätkata 13 advokaati.\nKahe organisatsiooni koostööl on neli peamist suunda: tasuta õigualane nõustamine, nõuandeartiklid “Märka Last” veebikirjas, seminaride sari “Samal poolel – lapse poolel” ning teavikute trükkimine.\nPilt: Marko Pikkat\nTasuta õigusalane nõustamine\nLäbi aastate on abivajajatele oma nõuga abiks olnud mitmed advokatuuri liikmed, kuid viimastel aastatel ennekõike Tiina Mare Hiob, Ene Mõtte, Liis Mäeker, Marje Mängel, Katrin Orav, Senny Pello, Helen Hääl, Anneliis Räpo, Natalja Santaševa, Eve Selberg, Oksana Sobko, Eva Tibar, Helen Tomberg ja Ene Ahas. Kusjuures, eelpool nimetatud advokaatidest tervelt neli Hiob, Hääl, Tibar ja Tomberg on projektiga seotud alates 02.06.2020 ehk alates päris algusest.\n„Perede abistamine ning laste kaitse saab ühiskonnas järjest enam tähelepanu ning on ka järjest enam ühiskondlike debattide osa, mis paneb meile väga suure vastutuse aga ka kohustuse selle teemaga tegelemisel,“ lisas Orav.\nLisaks nõustamistele Lastekaitse Liidu büroos Tallinnas, toimub koostöös Hiiumaa Lastekaitse Ühinguga nõustamine ka sealsetele elanikele SKYPE vahendusel. Eriolukorra ajal nõustamised ei katkenud, vaid viidi läbi telefoninõustamistena. Ühtlasi panustavad advokaadid nõuandeartiklitega Märka Last veebikirjas ilmuvate nõuandeartiklitega, mis tõlgitakse alati ka vene keelde.\nSiin mõned näited teemadest, millega 2019. aasta jooksul nõustamisele registreeruti: hooldusõigus; elatis; isaduse tuvastamine/vaidlustamine; suhtluskord; otsustusõigus; sündimata laps/hooldusõigus pärast sündi; lapse perest eraldamine; vanavanemate õigused; varalised küsimused; alaealine pärija; perevägivald;\nSeminaride sari „Samal poolel – lapse poolel“.\nLisaks nõustamisele on alates 2013 toimunud ka ühised seminarid lastekaitsetöötajatele sarjas „Samal poolel – lapse poolel“. Viimane seminar toimus Lastekaiste Liidu eestvedamisel möödunud aasta novembri alguses, keskendudes lapse ja lahutuse ning kitsamalt ka hooldusõiguse temaatikale. Seminar toimus juba 13. korda ning seal sai oma oskusi täiendada 140 laste ja lastekaitsega seotud spetsialisti üle Eesti.\nLastekaitse Liidu lapse õiguste programmi koordinaator ja “Hea nõu lastega peredele” projektijuht Helika Saar toob välja, et pikaajaline koostöö Advokatuuriga põhineb eeskätt soovil aidata. “Seminaridel osaledes jagavad advokaadid oma teadmisi lastekaitsetöötajatele ja meie ühisprojekti raames peresid nõustades annavad tasuta nõu, kuidas mingis situatsioonis käituda või mida ette võtta, kui elus on keeruline aeg,” tõi Saar näite.\n“Lastekaitse Liit on väga tänulik advokaatidele, kes oma aega ja teadmisi abivajajate toetamisse panustavad. Hindame ka kõrgelt Advokatuuri sotsiaalselt vastutustundlikku toetust lastekaitsetöötajate pädevuse tõstmisel. Oleme ju kõik samal poolel – lapse poolel,“ lisas Saar.\nKoostöö raames toetab advokatuur mitmete Lastekaitse Liidu temaatiliste infotrükiste avaldamist ning pani oma toetava õla alla ka tänavu Tallinnas ja Saaremaal sündivate beebide vanemate teadlikkuse tõstmisel positiivse vanemluse teemadel. Nii palus Advokatuur enda 100-aastase juubeli kingituseks annetust Lastekaitse Liidu jaoks. Selle tulemusel sai 2019. aastal teoks “Tasa ja targu” kordustrükk, millest on praeguseks laiali jagatud tuhandeid eksemplare. Lastekaitse Liidu soov ja suund on see, et edaspidi saaks selle väikese, praktiliste kasvatusvõtetega brošüüri kõik sündinud lapse värsked lapsevanemad üle Eesti.\nFotod: Helika Saar\nKoostööst Advokatuuriga on võimalik pikemalt lugeda Advokatuuri blogist\nIntervjuu 30.05.2020 Vikerraadios: Katrin Orav ja Helika Saar. Tasuta õigusabi vanematele laste küsimuses


Alleycat (võidu)sõit Tartus\nPealkiri: Alleycat (võidu)sõit Tartus Nelj Mai 27, 2010 1:21 pm\nTartu alleycat kutsub osalema. Järgneb teade.\nOled oodatud osalema Tartu (ja Eesti) esimesel alleycat tüüpi (võidu)sõidul. Kes on meie tänavate kiireim liikleja – start 31. mail kell 17.00 Tartu Toomkiriku varemetest.\nAjalooliselt rattakulleritelt rattakulleritele korraldatud võistlus, AlleyCat on sanktsioneerimata võidusõit või lihtsalt ühine sõitmine, kus võitja ei pruugi olla alati kiireim sõitja. Teekond kulgeb check-punktist check-punkti, milles tuleb lahedada ülesandeid. Selles sõidus on avatud liiklus, võistlusajaks tipptund, pole marsruuti ega reegleid – punane tuli pole alati punane, keelumärk alati ei keela, keegi ei ütle kuidas ja kus sa sõitma pead. Rõhuasetus on sõidumaneeril ning navigeerimisoskusel. Aga loomulikult ka ohutusel!\nMõnele ühissõitmine, teisele aga kirglik võistlus – see on suhtumise küsimus. Sind ootavad viis check-punkti, mis tuleb läbida. Kui kõiki ei jõua, pole lugu, pärast sõitu jätkub õhtu temaatilise filmiga pärmivabriku kinos.\nEt siiski säiliks võistlusmoment on kiiremale liiklejale välja pandud ka auhind.\nteavita oma tulekust: paulvader@gmail.com\nstart kell 17.00\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Esm Mai 31, 2010 10:05 am\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Esm Mai 31, 2010 11:39 am\nTuleks ehk isegi (pole see aasta fixed jooksuga veel sõitnud)...\n..aga eilse rattaralli 133 km istub liiga valusalt kontides (ja tagumikus), ning rattasadulat mõnda aega siiski näha ei tahaks....\nAga teistele osalejatele - rohkelt "snakebite"\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Esm Mai 31, 2010 1:45 pm\nPikka aega sai arutletud, kas minna Turistiga (iga äärekivi saab olema peavalu ja kett ei taha ka just antul isendil kõige eeskujulikumalt esihammaka peal püsida) või ekstreemkalduvustega kaheamordilise isendiga (pole just pika maa läbimiseks mõeldud). Otsustasin kaheamordilise kasuks ja sai seda väntamiseks natukene seadistatud- madalama mustriga rehvid alla (Kenda K-Rad), esivedru lukku, tagumisele nii palju peale keeratud kui sai ja sadul taevani. Kodutänaval proovisõitu tehes tekkis lootus, et peale esimest kilomeetrit on mul siiski hing veel sees aga eks näis.\n5,5bar juures vaevalt, et mõni snakebite tuleb aga kõik on võimalik\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Nelj Juun 03, 2010 2:42 pm\nMis siis toimus? Osavõtjaid oli veits alla kümne, kuid see oli ka (vist) esimene samanäoline üritus Eestis. Algus oli Toomkiriku varemete juures. Vahetult enne starti õeldi järgmine punkt ja järgmises punktis jälle järgmine. Kellegil ei olnud aimu mitu punkti on ja kus need paiknevad. Ka finiši asukoha sai teada alles siis kui reaalselt jõuti finišisse.\nRattavalikut ei kahetse. Nagu arvasin, siis treppide peal sai edumaa sisse teha samal ajal kui teised rattaid hellalt käes trepist alla tassisid, kuid sirge peal lugesin möödujaid. Rattaid oli seal igasuguseid, uuemaid maantekaid kui ka nõukogude-aegset toodangut, mõni tänapäeva igamehe linnaratas kui ka üks all-mountain suunitlusega kaheamordiline isend, kes ka võitis.\nRada oli täpselt selline (laenatud kasutaha siim_s käest Freedowni foorumist), max speed ei vasta tegelikkusele. Puudu on sõit Eha tänavast Pärmivabrikuni. Sõit ise oli Toomemägi - Raudteejaam - Tsink-Plekk-Pang - Eha tänav - Pärmivabrik.\nOlid mõned kukkumised ja nende seas üks katkestamise (on keegi varem kuulnud, et esiporika metallist hoidik tuleb lahti, kerib ennast ümber võlli ja tõmba pöiale kolmnurkse lõike sisse?). Võitjale oli finišis pudel šampust...võitja oli karsklane nii et see läks jagamisele.\nJärgmine samalaadne üritus toimub Tartus loodetavasti juba sügisel. Siis ehk juba paremini ja läbimõeldumalt ning rohkemate osavõtjatega.\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Reede Juun 04, 2010 8:11 am\nSiis oli ju väärt üritus (väike "äktsion"+natuke verd ja rattatükke ... ).\nSäherduste sõitude jaoks sobilik BMX-fixie ristand USA-st: Milwaukee-Bruiser\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Reede Juun 04, 2010 10:22 am\nSelliste lahedate üritustega on see kurb asi, et need on sobilikud osalemiseks ainult kohalikule, kes linna ja kõiki shortcute hästi tunnevad.\nSt. igas linnas peab olema oma üritus.\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Reede Juun 04, 2010 10:49 am\nTartu "shortcut"-ga on ka see häda, et aeg-ajalt teevad politsei-onud seal jalgratturitele "kolli", ning täidavad riigikassat\nEhk ühesuunalised tänavad, kus ka kõnniteedelt rattureid nagu ploome nopitakse - seaduslik küll, aga ebameeldiv siiski ...\n(Ise pole küll seda harrastanud, ega ohvriks langenud, aga tuttavad küll).\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus Reede Juun 04, 2010 11:52 am\nPean ebapopulaarselt tunnistama, et annan kõnniteedelt jalgratturite mahakorjamise eest Tartu politseile 12 punkti ja saadaks heameelega teiste linnade ametnikud sinna koolitusele.\nSama asi värvilistes riietes maanteel kõrvuti paarissõitu tegevate pühapäevaratturitega.\nSellest, et enamus jalakäijaid ja jalgrattureid, vähe sellest, et lugeda ei oska, ka pilte ei tunne ja joonega pooleks jagatud jalakäijate ja jalgratturite teel oma poolel püsida ei oska, ma parem räakima ei hakkagi ja selgitamast jalgrattateel kõrvuti jalutavatele noortele titemammadele, et vaatamata rataste olemasolule ei ole lapsevanker jalgratas, olen ma ka juba tükk aega tagasi loobunud.\nSellise outlaw võistluse puhul muidugi mingid reeglid ei kehti ja seal peab lihtsalt ruttu kohale jõudma ning selle käigus ka ellu jääma. See, kas on üldse mingi tee olemas, ei ole ka alati oluline, kui teistmoodi kiiremini saab. Igasugused häirivad tegurid, nagu näiteks ka politseinikud, tuleb selleks momendiks lihtsalt unustada ja neid ignoreerida.\nPealkiri: Re: Alleycat (võidu)sõit Tartus


Lahingu vähiga võidab vähk. Inimene saab aga võita vähemalt aastakümneid | Elu\nVÕITA ON ROHKEM KUI KAOTADA: Angelina Jolie’ otsus teha vähi vältimiseks rinnaoperatsioon, oli tema vähiriski arvestades täiesti arusaadav. Foto: Outnow.ch\nVähki ennetades ja vähiga võideldes peab arvestama personaalsete riskiteguritega\nFilmidiiva Angelina Jolie käitub rindasid ja munasarjasid ära lõigata lastes täiesti mõistlikult, kinnitavad hematoloogia-onkoloogia professor Hele Everaus ning rinnavähi spetsialist ja vähiliidu nõunik Tiiu-Liis Tigane.\nSuur risk haigestuda nõuab suuri ohvreid. Sest iga operatsioon muljub organismi jälje, mis võib olla palju sügavam kui nahapinnale jääv lõikearm.\nEhkki Everaus ega Tigane ei tea Eestis ainsatki juhtumit, kus keegi daam oleks lasknud vähihirmus endal rinnad ja munasarjad ära lõigata, pole sellised ettevaatavalt ennetavad operatsioonid mingid imeasjad. Everaus pakub, et USAs on tehtud taolisi lõikusi sadu. Vajadusel saaksid ka Eesti arstid taolisetööga eeskujulikult hakkama: teadmised, käsitööoskus ja tehnika on suuremates haiglates olemas.\nRiski tuleb mõistlikult hinnata\nSeega: kahtlused, et Jolie on rakendatud seninägematu meditsiinilise meetodi või tehnoloogia või taastusravimite reklaamimise vankri ette, pole just ülearu põhjendatud.\nKüsimus on lihtsalt operatsiooni vajalikkuses ehk mõistlikkuses.Tiiu-Liis Tigane peab Õhtulehe palvel naiste rinnavähki haigestumise riskist väikese loengu, mille lühikonspekt on selline.\nRinnavähki haigestutakse laias laastus kahte moodi.\n90 protsendil juhtudest on rinnavähi teke ennustamatu – ta saab alguse elu jooksul rakkudes aset leidnud geenimuutuse tagajärjel. See tähendab seda, et naine võib saada rinnavähi, aga tõenäoliselt ei saa: Euroopa Liidus tehtud\nuuringud näitavad, et naise keskmine risk haigestuda elu jooksul rinnavähki on 10 protsenti ja munasarjavähki 1,5 protsenti.\nNÄPUD EEMALE: Toidud, mis soodustavad vähktõve teket (6)\n5–10 protsendil juhtudest on rinnavähk ja 10 protsendil juhtudest munasarjavähk pärilikud. See tähendab, et naine juba sünnib mutatsiooniga geenides BRCA1 ja/või BRCA2. Angelina Jolie’l, kelle ema suri 56aastaselt munasarjavähki, on geeni BRCA1 kahjustus. See tähendab, et Angelina risk haigestuda rinnavähki on 70. eluaastaks kuni 85 protsenti ja munasarjavähki kuni 63 protsenti.\nGeeni BRCA2 mutatsiooni korral on tõenäosus saada rinnavähk 70. eluaastaks 84 protsenti ja munasarjavähk 27 protsenti.\n"Angelina käitus täiesti õigesti," resümeerib Tiiu-Liis Tigane ja kirjeldab filmidiiva operatsiooni: "Mastektoomia käigus lõigatakse ära rinnanäärmed ja rinnalihase alla viiakse ekspander." Ekspander on rinnakujuline kotike, mida saab suurendada ja mille asemele viiakse hiljem protees.\nAngelina Jolie on teatanud kavast lasta eemaldada ka munasarjad, sest tal tuvastatud geenimutatsioon vihjab suurenenud munasarjavähi riskile. See on aga juba ohtlikum märk, sest kui rinnavähk on sageli üsna hõlpsasti avastatav ja varases staadiumis edukalt ravitav, siis munasarjavähile saadakse enamasti jaole siis, kui ta on oma sõrad juba üsna laiali sirutanud. Teisiti öeldes: munasarjavähi puhul pole veel leiutatud lihtsat testi, umbes sellist, et tilgutad kolm piiska verd reaktiivile ja kui see läheb roheliseks, on vastus käes. Munasarjavähk oskab jääda pikaks ajaks märkamatuks.\nSeega on ka Angelina maha öeldud kava – lasta endalt opereerida munasarjad – vähiriski maandamise seisukohalt mõistlik. Mida tähendab see lõikus aga noorele, juunis 38aastaseks saavale naisele?\nTiiu-Liis Tigane möönab, et see operatsioon ei pruugi mööduda patsiendile ebamugavate kaasnähtudeta ja on võimalik, et mõte seksile ei pruugi niipea pähe tulla.\n"See ei ole samavõrdne operatsioon kui meesterahval munandite ära lõikamine, aga teatavad kliimaksile omased kehalised ebamugavad nähud ja sümptomid võivad suure tõenäosusega tekkida küll," dotseerib Tigane. Prognoosides, et soov seksida siiski taastub: "Mingil määral toodavad östrogeenseid hormoone neerupealised ja tavaliselt turgutatakse taolist patsienti ka hormoonravimitega."\nDoktor Tigane paneb südamele, et naine, kelle ema või õde on haigestunud rinnavähki, peaks kindlasti käima vähemalt iga poolteise aasta tagant arstlikus kontrollis.\nIgapäevane vähihirm tekitab samuti vähki\nKahjuks on vähk salakaval ja tegelikult paratamatu haigus, nii et ka sage seire aitab – meditsiini praeguste teadmiste juures – vaid mõnel juhul. Õnneks tuleb teadmisi iga päev aina juurde.\n"Tänavuse aasta sees avaldatud publikatsioonides on märgitud 80 uut erinevat geneetilist markerit, mis aitavad määrata vähiriski," teatab professor Hele Everaus. See tähendab, et konkreetse inimese põhjalikul uurimisel saab talle öelda: teil on teie eluviiside juures kõrgendatud risk haigestuda sellisesse ja sellisesse kasvajasse.\nUsutavasti on juba nelja-viie aasta pärast need 80 uut vähiriskimarkerit igapäevameditsiinis kasutusel.\nVähiga enamasti saab ja alati peabki võitlema, ning selleks on tänapäeval palju võimalusi. Aga paratamatult ei ela inimene igavesti. Kui me ei sureks näiteks kopsupõletikku või südame- ja veresoonkonna haigustesse, sureks me varem või hiljem vähki.\nTõsi, seda riski saab – mõistliku eluea piires – sageli tõhusalt maandada. "Me saame oma elustiiliga mõjutada rakkudes toimuvaid muutusi," lubab professor Everaus.\nSoovitades alustuseks: "Jääge oma talupojamõistuse juurde: sööge normaalselt erinevaid asju nii, nagu teile meeldib."\nApteekide käsimüügis pakutavatele vähki ennetavatele preparaatidele pole niisiis suuremat mõtet tormi joosta.\nSamamoodi pole tark vähki paaniliselt karta. "Igapäevase hirmuga stressi tekitamine on ka üks vähki soodustav faktor," teab Everaus.\n"Stressi käigus vabanevad erinevad hormoonid ja närvisüsteemi rakke reguleerivad ained, mis kõik mõjutavad organismi immuunsüsteemi. Nad valmistuvad kaitseks kellegi organismi ähvardava vastu, aga kui seda kaitset pole vaja, siis nad hakkavad ise ründama ja võivad rünnata valesid asju."\nEveraus soovitab vähivastases võitluses järgida kõigepealt valemit: "Süüa hästi, magada korralikult ja tunda teistest inimestest rõõmu!"\nLõplik vältimine on võimatu\nHingake sügavalt sisse!\nVäga ettevaatamatu – te lõite praegu eelduse sadade vähikollete sünniks üle kogu organismi. Hingamisel ehk hapnikul põhinevate keemiliste protsesside käigus satub organismi hulgaliselt vabu radikaale – äärmiselt reaktsioonivõimelisi ühendeid, kes reageerivad kõigega, mis vähegi ette satub.\nTrehvavad vabad radikaalid rakutuuma, lõhuvad nad ära DNA. Vigase DNAga rakust võib aga alguse saada kasvaja.\nKuid hingamine pole kaugeltki ainus riskantne tegevus, mis elu jooksul ette tuleb. Üsna ebatervislik on sattuda kas või päikese kätte.\nTeisisõnu: inimese kehas on ümmarguselt 50 000 000 000 000 (5 x 10 astmes 13) rakku ja alatasa saab pärilikkusaine neis eri põhjustel suuremal või vähemal määral kahjustada. Seega – vähikoldeid võib tekkida iga hetk.\nParem on selle peale mitte mõelda ja elada rahuldustpakkuvat tervislikku elu.\nMiks haigestuvad vähki ka tervislike eluviisidega inimesed?\nTallinna Tervishoiu Kõrgkool kutsub vähiteemalistele loengutele