Infonet tahab kodus liidriks tõusta - Soccernet.ee - Jalgpall luubi all!\nInfonet tahab kodus liidriks tõusta (0)\n23. SEPTEMBER 2016, 05:26 PREMIUM LIIGA\nPremium liiga 31. vooru avamängus võõrustab Tallinna FC Infonet Lasnamäel Pärnu Linnameeskonda, kes soovitakse üle mängida, et endale haarata tabeli esimene positsioon.\nInfonet pole tänavu Lasnamäel kordagi kaotusekibedust tundnud ja see on nende jaoks hea enne, taastamaks vahepeal kõikuma läinud vorm. Pärnu loodab samas Infoneti lohakust ära kasutada, et enda mitte midagi tähendavas (Pärnu on sisuliselt oma üheksanda koha igat pidi kindlustanud) hooaja lõpus veidike rõõmu oma fännidele tuua.\nKuna reedel mängib esinelikust lisaks Infonetile vaid Flora, on Infonetil hea võimalus laupäevale vastu minna juba liidrina, sest hetkel ollakse Levadiaga võrdsetel punktidel ja Flora jääb neist maha viie silmaga.\nInfoneti peatreener Aleksandr Puštov: "Peame iga vastase puhul end väljakul tõestama tabelisse vaatamata, sest keegi meile midagi kingitusena ära anda ei kavatse. Igas mängus peame endast andma 100%, et võita ja liikuda oma eesmärgile lähemale. Püüame oma fänne rõõmustada tulemusliku ja sisuka mänguga."\nKeskkaitsja Vladimir Avilov: "Oleme lõpusirgel, kus pole ruumi eksimusteks! Valmistume mänguks Pärnuga väga tõsiselt. Peame mängima väga kindlalt ning hoolitsema selle eest, et mäng mööduks traumade ja kaartideta, sest juba pärast Pärnut kohtume kahe tippklubiga. Ootame staadionil fännide toetust!"\nPärnu peatreener Marko Lelov: "Kui vaadata FC Infoneti viimast viit mängu Premium liigas, siis nende tulemused on pigem heitlikud. Võidud ja kaotused vaheldumisi, sinna sisse ka üks viik. Tiitlinõudleja viimane võit Rakvere üle annab meile kindlasti teoreetilise võimaluse positiivseks tulemuseks. Kui analüüsida vastaste viimaseid esitlusi, siis positiivse tulemuse saavutamiseks peame oma ülesanded väljakul suure protsendiga ellu viima."\nKülaliste mängija Kristian Lenk: "Infonetiga tuleb paratamatult väga raske mäng, tegemist on väga distsiplineeritud ja kvaliteetse meeskonnaga, kes võitleb tiitli eest ja punktide kaotamine ei ole mõeldav. Peame võitlema meeskonnana ja näitama sisu, mehed on mänguks valmis ja anname endast parima, et see hooaeg esmakordselt Infonetilt punkte röövida!"\n23. septembril kell 19.00 Infoneti Lasnamäe kunstmurustaadionil\nTALLINNA INFONET 31. voor PÄRNU LINNAMEESKOND\n23.08. vs Flora (v) 0:3 Viimased mängud 17.09. vs Kalju (k) 1:5\n65 (20 võ, 5 vi, 4 ka), vv 63:27\nPunktid kokku 16 (5 võ, 1 vi, 24 ka), vv 21:78\n36 (11 võ, 3 vi, 0 ka), vv 38:15 Punktid kodus/võõrsil 4 (1 võ, 1 vi, 13 ka), vv 9:44\n6 Ofosu Appiah Parimad väravakütid 5 Henri Hanson\n- Mängukeelu all Henri Hanson\nAleksandr Volodin Mängukeelu ohus Taavi Laurits\n07.08.15 (k) 1:1 Omavahelised mängud 16.08.16 (k) 0:5\n29.10. vs Paide (k) Järgmised mängud 01.10. vs Flora (k)\nPärnu võit - 25,00\nInfonet võitis Pärnut hooaja esimeses omavahelises liigamängus 2:0 (35. Artur Rättel, 77. Ofosu Appiah), teises 3:1 (23., 40. Aleksandr Kulinitš, 27. Vladimir Voskoboinikov - 8. Martin Mägi) ja kolmandas 5:0 (8. Draman Haminu, 13. Dmitri Kruglov, 51. Jevgeni Harin, 74. Sergei Mošnikov, 82. Vladimir Voskoboinikov).\nPärnu pole meistriliigas Infonetti kordagi võitnud. 7 omavahelisest mängust 6 on lõppenud Infoneti võiduga ja 1 viigiga. Väravate vahe on Infoneti kasuks 19:2.\nPärnu on teinud tänavu meistriliigas kõige vähem viike, olles viigistanud vaid 1 kohtumise. Infonet on teinud 5 viiki.\nPärnu on löönud viimase 5 mänguga 42,3% oma väravatest.\nPärnu väravavaht Kristjan Tamme tähistas 2 päeva enne kohtumist oma 21. sünnipäeva.


Tiia Tiik, minu blogi: Lugeja kiri: Aitäh, et aktiivselt mötlete samas suunas - istuja tervisest.\nLugeja kiri: Aitäh, et aktiivselt mötlete samas suunas - istuja tervisest.\nSain sellise toreda kirja, mida soovin lugejatega jajgada. Kirjas olevad lingid on aktiivsed ja seal leiduv materjal ja artiklid väärivad lugemist. Kirjutasin ka paari sõnaga vastuse ja selleks ma oma blogi lõingi, et kasulikke nõuandeid, artikleid ja omi mõtteid jagada. Luban ennast kätte võtta ja rohkem kirjutama hakata aga kevad on nii kiire ja sündmusterikas, et ei suuda ennast arvuit taha sundida ja mobiiliga ikka blogipostitusi tippima ei hakka. Seniks saab kõndida, sõita jalgrattaga, ujuda basseinis ja tantsida. Vaadake kui heas vormis on noored emad, sest nad jalutavad oma lastega õues ning see teeb neile ainult head ja lapsed on tervemad ja aktiivsemad liikujad juba varakult. Liigume rohkem ja istume vähem. Õue - praegu on nii mõnus aastaaeg. Soe ja päikeseline on ka ja see vali tuul ei sega, kui panna selga hästi valitud tuulekindel riietus.\nLugeja kiri: Kirjutad doktor Ragnar Viir - arst, liikumisteaduste doktor, Istumisliku eluviisi uurimise võrgustiku liige (SBRN), Berliini Charité Meditsiiniülikooli Närvilihaskonna Uurimisgruppi ja Berliini Kosmosemeditsiini keskusesse (ZWMB) kutsutud järeldoktor.\nTere! Tegin avastuse: Teie blogi! Aitäh, et aktiivselt mötlete samas suunas - istuja tervisest. Tahtsin ühe teksti Teie blogisse kommentaarina panna - aga ei osanud! Saadan siis meiliga aadressi sellele: https://arenguidee.ee/issues/tervis\nEesti tervishoiu probleeme arutatakse aktiivselt, see on väga vajalik. Tervishoiu all möistame tervisehädade, haiguste käes olevate inimeste aitamist ja ravimist. WHO klassikaline joonis ja Eesti rahvatervise eest hoolt kandnud akadeemik Ain-Elmar Kaasik esitavad, et arstiabist ja meditsiinikorraldusest ehk tervishoiust praeguses tähenduses, söltub inimeste tervis 10%; elustiilist söltub tervis aga 50%. Tervise parandamisele kulub üle 80%, tervise säästmisele, tegelikule tervise hoidmisele, vaid 10% kogusummast, mis arenenud ühiskonnad rahvaterviseks kulutavad. Vajame igat aktsiooni, mis hoiab inimest tervemana. Liigse istumise teema muutub järjest aktuaalsemaks. Meil on vöimalus iseendid aidata ja tervemalt elamise läbi säästä raha arstiabile.\nKui Teil ja kolleegidel on kogemusi ja arvamusi ideest, olen nende eest tänulik, eesmärk on ühine.\nTervitades, Ragnar Viir


Tõde teada: kas täitus kevadine ennustus, et koroonakriis vallandab lahutuste laine? - Uudised - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\nTõde teada: kas täitus kevadine ennustus, et koroonakriis vallandab lahutuste laine?\nAbielu ühisvara jagamine.\nKevadel ennustati, et koroonapandeemia ja sellega kaasnev lukustus paneb paarid proovile, millest paljud väljuvad lahkuminekuga. Mitmed paarid otsustasidki lukustuse ajal ja pärast seda oma koos- ja abielud lõpetada. Perekonnaseisuametid aga massilist lahutamislainet seni näinud ei ole.\n«2020. aasta suvekuudel juuni, juuli, august esitati Tallinna perekonnaseisuametile nii abiellumisavaldusi kui abielu lahutuse avaldusi mõnevõrra rohkem kui 2019. aastal. Samas abielu ja lahutuste kannete osas nii suurt muudatust ei olnud ning arvestades, et mõlema toimingu puhul on seaduses ette nähtud menetlusaeg, siis järeldusi on ennatlik teha,» selgitas Tallinna perekonnaseisuameti perekonnasesiutoimingute osakonna juhataja Ingrid Sarevet Elu24-le.\n«Tänaseks oleme lahutanud 143 abielu, eelmine aasta samal ajal lahutati 168 abielu ja esitatud on veel 25 abielulahutuse avaldust,» selgitas Tartu linnavalitsuse rahvastikutoimingute osakonna juhataja Kristina Aabrams Elu24-le.


💄 Kuidas värvida kulmud - 2019\nMinu halvim juuste katastroof suri selle blondiini, kui ma olin umbes 16. Ma tõesti vihkasin oma loomuliku pruuni värvi tagasi ja mõtlesin, et blondid juuksed olid glamuurne ja panid mind vaatama jahtuma. Mõtlesin, et see ei võtnud mind paar aastat. See mind tegelikult välja peseb. Mis veelgi hullem, ma ei ole kunagi varjutanud mu kulme. On tõsi, et kulmud ei tohiks kunagi sobida juuste täpse värviga, sest see näib ebaloomulik, kuid peab olema üks või kaks tooni tumedamaks, kuid minu kaevandus oli palju tumedam. Sa saad selle, see ei olnud hea välimus.\nSoovin, et keegi oleks mulle öelnud, et ma peaksin ka oma kulmudele värvima (nad ainult ütlesid, et ma näen paremini oma loomuliku juuksevärvi, kuid mulle ei rääkinud kuradit), aga mitte juuksur, kes värvib mu juukseid, mainis kunagi seda (Ma ei lähe enam enam sinna). Kuid olen õppinud oma õppetundi ja ma peaksin mu juuksevärvi muul moel uuesti vahetama, mu silmad ka värvivad. On ka teisi juhtumeid, kus kulmud peaksid olema värvitud, ja kui hakkate näha liiga palju valgeid juukseid või nende loomulik värvus on nii kerge, et palja silmaga praktiliselt nähtamatu. Kuid teie kulmude toonimine ei ole kõikjal õigusjärglane.\nKulmude värvide ohud\nKuna teatavad püsivate kulmude ja värvide tekitajad on teadaolevalt põhjustanud tõsiseid silmavigastusi, ei ole FDA nende jaoks heaks kiitnud mingeid värvaine lisandeid, mistõttu need tooted on USAs tehniliselt ebaseaduslikud, kuigi paljud inimesed ostavad neid internetist ja salongid veel palju paku seda teenust. FDA on hoiatanud inimesi ka kivisöetõrvavärvi sisaldavate kulmuvärvide kasutamisest tulenevate ohtude eest, sest kui nad kokkupuutel silmadega võivad põhjustada tõsiseid ärritusi ja isegi pimedaksjäämist.\nKuid FDA-l on ainult USA jurisdiktsioon, seega saab neid tooteid seaduslikult ostetud ja kasutada mujal maailmas. Kuid miks ei ole Euroopa Liit ja teised riigid rohkem mures nende toodete pärast, kui need on nii ohtlikud? Ja kuidas on neid miljoneid inimesi, kes neid regulaarselt kasutavad ilma kõrvaltoimeid tekitamata? Usun, et toote ohutus sõltub selle koostisainetest ja kasutusviisist.\nKarbonaatvärvi värve tuleb vältida mis tahes hinnaga. Otsides lihvitud ei ole väärt kaotada oma silmist. Selle asemel vali tooted, mis on spetsiaalselt ette valmistatud kulmude jaoks mõeldud kulmude jaoks. Võib olla ahvatlev kasutada sama värvi, mida kasutate oma juustele, kuid see võib sisaldada mõnda koostisainet, mis võib oma lukkude kasutamisel täiesti ohutult olla, kui seda kasutatakse silmade ümber või ulatub selle sees. Taimsed surevad vähem tõenäoliselt negatiivset reaktsiooni, kuid peaksid siiski kasutama neid ettevaatlikult.\nKuidas kasutada kulmuvärvi\nRakendage alati ettevaatlikult, et vältida toote sattumist silma (kuigi mõnda neist toodetest võib kasutada ka ripsmete värvimiseks, ei sooviks ma seda soovitada, sest mõne värvi sattumise oht teie silmadesse on suurem ) Enne toote kasutamist proovige proovida. Silmade ümber silmad on väga õrnad ja väikese nahapinnaga värvaine katsetamine tagab, et kõrvaltoimeid ei teki. Lisaks on oluline, et järgite hoolikalt kõiki komplekti kuuluvaid juhiseid ja ärge jätke toodet pikemaks ajaks kui ette nähtud.\nSamuti on hea harjumus mõnda vaseliini moodustamiseks kogu varba ümber, et veenduda, et kui mingi värvaine peaks nahale jõudma, ei peleta ega ärrita. Kuid isegi kui te võtate kõik vajalikud ettevaatusabinõud, võib nende komplektide kasutamine olla väga räpane. Värv võib lõppeda ja plekid, teie kraanikauss või riided nii, et kandke midagi vana, nii et te ei hooli sellest, kas see läheb rikutud. Või kasutage toonimisgeeli asemel. Nad ei tööta nii nagu värvained, vaid on turvalisemad ja vähem segased.\nKas sa oma kulmude toonid?\n15 võimalust kasutada kurgi ilutoodetena\nMida teha sel nädalavahetusel: täidisega Peppers, Smoothie Meal Prep & More!\nToote ülevaade: kasu Watt's Up Highlighter


25.11.2008 Kuidas saaks väärtuslikku maastikku säilitada? - Maavalla Koda\nVastukaja artiklile "Kehtna loodab Paluküla kompleksi ehitusega alustada 2009. aastal", Nädaline, 30. september 2008\nToivo Sepp, TÜ ökoloogia magistrant, Kõnnumaa MKA elanik\nPaluküla Hiiemäel ja selle ümbruses on palju erinevaid väärtusi, mis kokku moodustavad väärtusliku maastiku. Paluküla puhke- ja spordikeskuse planeeringus on püütud avardada sportimisvõimalusi, kuid kahjuks on tagaplaanile jäänud loodusväärtused (unikaalsed pinnavormid ja eluskooslused), pärandkultuur, nende hoidmine, uurimine ja tutvustamine ning kohalike soovidega arvestamine.\nSeda näitab ka Palukülla rajatava keskuse vastu antud 1826 allkirja ja kümne Paluküla elaniku kiri Kehtna vallavalitsusele 2004. aasta kevadel, mis ei nõustunud keskusega väljapakutud kujul.\nLoodusväärtused ja planeeritavad rajatised\nTuleb nõustuda Eha Metsalliku artikliga 23. oktoobri Nädalises, et Paluküla puhke- ja spordikeskuse plaane tehes tuleks rohkem arvestada loodusväärtustega.\nPaluküla teemat kajastavatest aruteludest on välja jäänud tõsiasi, et kavandatav tegevus paikneb täielikult Natura 2000 võrgustiku alal ja veelgi enam, paljud rajatised on kavandatud Euroopa Liidus kaitset vajavatele Loodusdirektiivi I lisa elupaikadele. Viimastest on Palukülas levinud kuivad niidud lubjarikkal mullal (kood 6210), Eesti klassifikatsioonide järgi sürjaniidud või kuivad pärisaruniidud.\nSürjaniidud on pool-looduslikud liigirikkad kooslused ehk pärandkooslused, mis on kujunenud pikaajalise niitmise või karjatamise ja loodusliku arengu koostoimel. Detailplaneeringu alal on selliseid niite kokku ligikaudu seitsmel hektaril. Viimasest asjaolust on kõneldud ainult kohtuvaidluse käigus, sest nii keskkonnamõjude hindamisel kui ka detailplaneeringu koostamisel polnud asjaosalistele teada, et tegevust kaalutakse väärtuslikel niitudel, olgugi et niite oli Pärandkoosluste Kaitse Ühing inventeerinud juba 2000. ja 2002. aastal. Seetõttu tuleks toonaste tegematajätmiste taustal keskuse mahud, rajatiste paigutused ja rõhuasetused nüüd uuesti üle vaadata. Vastasel juhul ei saa rääkida reaalsest tahtest loodusväärtusi hoida.\nLoodusväärtustest sisulise arusaamiseni ja nende kaitseni on pikk tee: kohtuvaidluses kolmanda isikuna osalenud Raplamaa keskkonnateenistuse juhataja lükkas küll mäel kirjas olnud Natura elupaigatüübi esinemise ümber, kuid õiget elupaigatüüpi ning rajatiste negatiivset mõju või selle puudumist elupaikadele välja ei selgitanud ja nõustus kavandatud keskuse detailplaneeringuga. Kahjuks ei kajastu Natura ala ja selle elupaikade kaitsmise ning keskuse mahtude analüüsimise vajadus ka Kehtna vallavalitsuse arendamise plaanides (vt "Kehtna loodab Paluküla kompleksi ehitusega alustada 2009. aastal", Nädaline, 30. september 2008).\nRajatiste kattumisest Natura 2000 võrgustiku elupaikadega ja ühtlasi pärandkooslustega saab ülevaate, võrreldes elupaikade kaarte 2004. aasta lõpus vastu võetud detailplaneeringuga. Detailplaneeringu seletuskirja ja joonise järgi kavandatakse Hiiemäele ca 170 meetri pikkune tõstukitrassi süvend (1260 m2,, sürjaniidule jääb sellest 60-80%), torustik kunstlume tootmiseks (ca 450 m, Hiiemäe sürjaniidul sellest pool) ja varjualune hobustele.\nPraegusest parklast lääne poole jäävale sürjaniidule, otse Hiiemäelt avaneva vaate keskmesse on detailplaneeringu joonisel märgitud motell (450 m2, jääb niidu servale), osaliselt parkla (kokku laiendus 3000 m2, sellest ligi pool sürjaniidule), kämpingud (kokku 12, niidul neist ligi 10, ehitusaluse pinnaga à 36 m2), autokaravanide teeninduspunkt ja parkla (joonise järgi neli parkimiskohta) ning köögi-WC-pesuruumi hoone. Looduse seisukohast oleks palju säästvam ehitada sealsamas asuva nõukogude ajast pärineva pooliku ehitise kohale.\nVäljaspool sürjaniite Liivaku talukoha varemetele kavandatakse teenindusmaja (450 m2), tehnika hoiustamise ja korrastamise hoone (ca 300 m2), kohtunike maja (250 m2) ja sportlaste ruumid (150 m2). Kultuurrohumaale, kuid siiski loodusliku reljeefiga alale, on planeeritud suusastaadion/jalgpalliväljak/laskesuusavõistluste tiir (9900 m2), Hiiemäelt jääks vaatevälja palliplatsid (1800 m2), varikatus telkijatele (150 m2), telkimisplats ja saun (72 m2). Rajatisi ühendaks teed.\nKuidas saaks väärtuslikku maastikku säilitada?\nUsun paljusid nõustuvat, et sellises mahus maastikku ja pinnamoodi ümber kujundav rajatiste kompleks ei sobi maastikukaitsealale, hiiekohale ja selle vahetusse lähedusse väärtuslikus maastikus.\nKohtuvaidlusse kaasatud asutused (keskkonnaministeeriumi Raplamaa keskkonnateenistus, Rapla maavalitsus ja muinsuskaitseamet) ning puhke- ja spordikeskuse arendaja Kehtna vallavalitsus leidsid, et mäel olevat liivaauku (läbimõõt ca 35 m) saab tõstuki rajamisel täitmisega "parandada". Tähelepanuta jäi, et liivaauku täites häviks sinna poole sajandi jooksul elama asunud taimed ja loomad (kuklased ja herilased).\nPealegi, täidetud auk ei ole koostiselt sama mis algne pinnavorm. Põhitähelepanu tuleks hetkel suunata sellele, kuidas vältida kavandatava tõstuki tarbeks edasist mäe muutmist ja rajatistega pärandkoosluste ja loodusliku maastiku tehismaastikuks muutmist.\nKutsun üles asjasse puutuvaid asutusi loodus- ja pärandkultuuri väärtustega rohkem arvestama ja neid säilitama, võimaliku ehitustegevuse mõju hindamisega kohe alustust tegema ka olukorras, kus Riigikohtu otsus neile laia kaalutlusruumi andis. Pealegi on Kehtna vallavalitsus keskuse suure mahu kohta seletanud, et detailplaneeringut ei pruugi sugugi täies mahus ellu viia. Raplamaa keskkonnateenistus on omakorda lubanud edasiste lubade (ehituslubade) andmisel kaaluda mõju Natura elupaikadele.\nSiiski ei ole garantiid, et kiire otsustamise juures või lubade andmisel jääb midagi kahe silma vahele. Selle kohta on ehmatav näide olemas: 2004. aasta 26. oktoobril anti välja mäetõstukite ehitusluba, olgugi et detailplaneeringule oli esitatud vaie, ala oli kirjas Natura elupaigana, kavandatav tõstukite asupaik ei vastanud detailplaneeringus toodule, hävitatud oleks kaitsealune kuklasepesa ning keskkonnamõjude hindamine oli keelanud erosiooni vältimiseks mullatööd ja tõstukite paigaldamise hilissügisel. Tookord päästis olukorra kohaletulnute sekkumine 8. novembril Palukülas.\nAinult huvitatud isikuid ja spetsialiste planeerimise algusest peale sisuliselt kaasates on võimalik leida lahendus, mis ei riivaks kohalikke, looduskaitsjaid, maausulisi, tervisesportlasi ja teisi asjast huvitatuid. Kõiki osapooli arvestav lahendus on võimalik leida seni, kuni detailplaneering on ellu viimata. Seetõttu oleks vajalik probleemide lahenduseks neid arutada kiiremas korras spetsialistide ja asjast huvitatud isikutega.\nVaatamata Nädalise poolt tehtud ettepanekule anda oma kommentaar ülaltoodud artiklites esitatud seisukohtadele, Kehtna vallavalitsus seda võimalust ei kasutanud.\n"Tervisesport, keskkonnakaitse ja pärimus on Paluküla võtmesõnad". Noorte teadlaste ja keskkonnakaitsjate avaldus. 30.11.2004. Avaldatud Nädalises. http://www.vnl.ee/pressiteated.php?id=1139\nHeli Talinurm, "Kehtna loodab Paluküla kompleksi ehitusega alustada 2009. aastal". Nädaline, 30. september 2008\nEha Metsallik, "Paluküla Hiiemäe austuseks loeti Juhan Liivi". Nädaline, 23. oktoober 2008.


Maast lendas lähedalt mööda bussisuurune asteroid - Forte - Põnevad tehnika- ja teadusmaailma uudised\nMaast lendas lähedalt mööda bussisuurune asteroid\nAsteroid nimega 2018 DV1 möödus Eesti aja järgi täna hommikul Maast vaid ligi 113 000 kilomeetri kauguselt, kuid mingit ohtu see endast siiski ei kujutanud.\nNASA asteroidide jälgimise programmi andmetel on alles hiljuti avastatud asteroid 2018 DV1 umbes 5,6- kuni 12-meetrine diameeter ja see tuhises Maast mööda umbes kolm korda lähemalt, kui on meist Kuu (keskmiselt 385 000 km).\nSpace.com vahendab, et astronoomid avastasid asteroidi alles 26. veebruaril Arizonas Mount Lemmoni observatooriumi teleskoobiga. Aga õnneks polnud sellel väiksel kosmosekivil ka mingisugust reaalset ohtu Maale.\nAlles 25. veebruaril lendas Maast 315 000 kilomeetri kauguselt mööda asteroid 2018 DU ja peagi vihiseb meist taas üks mööda: asteroid 2017 VR12, mis on 150 kuni 470 meetrit lai. Kuid selle trajektoor on lähimas punktis 1,4 kilomeetri kaugusel. Viimane on potentsiaalselt Maale ka ohtlik.\nSelle määratluse jaoks on kindlad parameetrid: keha läbimõõt peab olema suurem kui 140 meetrit ja need peavad oma orbiidi mingis punktis tulema Maale lähemale kui 7,5 miljonit kilomeetrit. Kokku on umbes 1800 erinevat Maale potentsiaalselt ohtlikku kosmilist objekti, mida NASA pidevalt jälgib.


Olete löönud jõusaali, tõstnud raskelt. Olete otsustanud näha mõningaid suuri kasumeid. Sa tahad oma rannavakumis välja näha vinge ja tabada seda suurt PR-d, mille poole sa oled püüdnud.\nKuid kuigi olete oma senise kasumiga üsna rahul. . . sa tahad rohkem!\nJa sa tahad seda kiiresti, eks?\nValisite oma toitumises juba tonni lisatud kaloreid ja erinevaid valgu tüüpe, kuid nüüd järgite neid olulisi toidulisandeid, et viia oma kulturismiga seotud jõupingutused järgmisele tasandile. Seda tüüpi kasu, mida te ei saa soovida, sellised, mis tulevad ainult läbi raske töö!\nKrediit: Shasvat Jain\nVaadake enam, ees on mõned minu lemmikud täiendada lihaseid kiireks ehitamiseks ja aitab toime tulla mõne valuga, mis kaasnevad raskete raskustega.\n8 Kasulikud täiendused kulturistidele\nMõned neist töötavad selle nimel, et teid treeninguks pumbata, mõned treenimise ajal pumbata ning mõned on mõeldud lihaste ehitamiseks ja taastumiseks. Lugege edasi, et teada saada, mis mida teeb, ja lülitage need teadmised oma treeningrutiini.\nLihaste suurendamiseks ja keha koostise parandamiseks täidab vadak järjekindlalt mis tahes muud saadaolevat valgupulbrit.\nVadak on üks kahest piimas leiduvatest valkudest (teine on valk) kaseiini). Juustu valmistamisel on vadakust järele jäänud vedelik.\nVadak on täielik valk, mis sisaldab kõiki üheksa olulist aminohapet, mis on vajalikud tervise ja lihaste ehitamiseks. Samuti imendub see kergesti ja kiiresti, tagades, et teie keha kasutab kogu vajalikku valku vastavalt vajadusele (1).\nKuidas vadak aitab kulturistidel\nVadakuvalk ei sisalda ainult juhuslikke aminohappeid, see on kõrge spetsiifilises aminohappes, mida nimetatakse leutsiin mis soodustab aktiivselt lihaste kasvu, stimuleerides lihaste ehitushormoonide (2).\nKõikide kehakompositsiooni ja vadakuvalgu uuringute põhjalik kirjandusülevaade leidis, et vadakuvalgu lisamine aitab kaasa üldisele kehakaalu langusele, rasva kadumisele ja soodustab lahja kehamassi suurenemist.\nNeed toimed olid eriti olulised, kui vadakuvalgu kombineeriti resistentsusega (3). Alumine rida on lisada vadak oma päevale, mis aitab teil lihaseid ehitada ja saada lahja.\nTurul on mõned vadakuvalgu liigid. Nende vahe on seotud nende töötlemise viisiga. Mida rohkem töödeldakse, seda kallimad nad on.\nKolm peamist tüüpi on:\nVadakontsentraat on kõige vähem töödeldud ja umbes 80% valk. Teine 20% on rasv ja laktoos või piimasuhkur. See muudab selle maitse paremaks kui teised kaks ja on kõige odavam. Kui te alustate valgu pulbriga või olete tundlikud maitse suhtes, võib see olla hea valik. Aga see ei oleks ideaalne laktoositalumatusega inimestele.\nVadaku isolaat on kontsentraadiga võrreldes vähem laktoosi ja rasva ning on veidi töödeldud. See on „keskmine” valik kontsentraadi ja hüdrolüsaadi vahel. See ei pruugi sobida laktoosi suhtes väga tundlikele inimestele.\nVadaku hüdrolüsaat on kõige kasulikum lihaskasvu saavutamiseks, sest see on kõige paremini imendunud ja võib tarbitud insuliini taset suurendada, mis viib lihaste ehitamiseni. Kuid hüdrolüsaat on kallim kui teised kaks valikut ja võib-olla võib-olla vaja natuke „ravida”, et maitseb hästi (4).\nÜkskõik millist tüüpi te valida, on vadak kõige efektiivsem, kui seda tarbitakse enne või pärast treeningut, kui keha ehitab aktiivselt uusi lihaseid. Otsige lisandit, mis sisaldab umbes 20-30 grammi vadakuvalgu ühe portsjoni kohta a treeningujärgne jook.\nPange tähele, et kui sa üritad kaotada keharasva, ei tohiks tohutu hulga vadakuvalgu joomine imeliselt aidata teil neid lisakilpe langeda. Teil on endiselt vaja kasutada ja süüa tasakaalustatud toitumist. Kalorid on ikka veel kaloreidIsegi kui see pärineb valgust, olge teadlik sellest, kui palju te tarbite.\nKofeiini on põhjalikult uuritud selle võime suhtes tõsta vastupidavust vastupidavuse treeninguks ja kõrge intensiivsusega harjutused. See on aeroobse treeningu jaoks väga kasulik, kuid kuna kulturism on anaeroobne, on kofeiini uurimistulemused erinevad, nagu näeme allpool.\nKuidas kofeiin aitab kulturistidel\n2009i uuringus hinnati kofeiini kasutamist kollegiaalsetes jalgpallurites anaeroobse raskuste tõstmise ajal. Sportlased võtsid kofeiiniannuse 5 mg / kg kehakaalu kohta või platseebo ning viisid minutid hiljem läbi kolm anaeroobset harjutust 60.\nMõõdeti tajutav pingutus, pulss ja vererõhk.\nViiskümmend üheksa protsenti kofeiini saanud osavõtjatest näitasid paremat tulemust pinkipressis ja 40i hoovis. Tajutava koormuse, südame löögisageduse või vererõhu erinevusi ei esinenud (5).\nTeises uuringus vaadeldi kofeiini mõju ühekordse maksimaalse kasutamise korral. Kakskümmend kaks osalejat võtsid 6 mg / kg kofeiini või platseebot üks tund enne treeningut. Seejärel lõpetasid nad ühe kordusmaja jalajala.\nKofeiini mõju platseeboga võrreldes ei avaldanud lihaste tugevust ega vastupidavust. Tajutud jõupingutused olid mõlema rühma puhul samad. Selle uuringu põhjal järeldasid teadlased, et kofeiin ei suurenda kehakaalu treeninguks tugevust ega vastupidavust.6).\nVahepeal näitas teine uuring kaalukoolituse ja kofeiiniga täpselt vastupidist tulemust. Kofeiinirühm oli tugevam kui platseeborühmas (7).\nKofeiini mõju kulturismi ja tugevuse kasvule on endiselt segatud. See on tõenäoliselt üksikisiku variatsioon ja see, kuidas iga inimene reageerib kofeiinile.\nMõned inimesed suudavad enne magamaminekut tassi kohvi juua ilma kõrvaltoimeteta, samas kui teised tunnevad närvilisust ainult tassi või vähem. Niisiis, kas otsustate kasutada kofeiini oma vastupidavuse suurendamiseks või mitte, sõltub sellest, kui hästi te seda talute ja kui näete oma treeningutes olulist erinevust.\nKui soovite kofeiini proovida, on soovitatav annus 150-300 mg umbes 30-60i minutit enne treeningut. See on 2-3i tassi kohvi ekvivalent. Alusta otsast, et näha, kuidas reageerite. Kui teil tekib närviline, ärevus või süda hakkab võistlema, siis tagasi. Kofeiiniga ei ole rohkem.\nⒾ Liiga palju kofeiini võib tõsta teie pulssi ja vähendada jõudlust.\nKreatiin on üks populaarsemaid lihaseid ja tugevuse suurendamise lisandid, koos hulga uuringutega (üle 500 uuringute), et varundada selle kasutamist ja ohutust. See võib suurendada treeningust lihaste ja jõu suurenemist umbes 5-15%.\nSee parandab kreatiini ja fosforokreatiini kättesaadavust lihastes, et aidata säilitada kehakaalu koolitamise ajal energiat.\nUuringud on näidanud, et 20 grammi kreatiini võtmine ainult 5i päeva jooksul võib suurendada kreatiini kaupa lihastes kuni 30% -ni ja fosfosiiniini kuni 40% -ni. See tähendab, et see toimib kiiresti (8). Samuti aitab see kiirendada treeningut pärast treeningut (9).\nKreatiini soovitatav annus on esimesel nädalal 20 grammi päevas, seejärel hoolduseks 5 grammi. Pidage meeles, et kreatiini esmakordsel kasutamisel võib näha, et arv skaalal läheb üles.\nSeda seetõttu, et kreatiini rakkudesse sisenemiseks peab see vee peal hoidma. Suurenenud vesi rakkudes võib põhjustada 2-4i kaalukaalu suurenemist.\nAminohapped on valkude ja seega ka lihaste ehitusplokid. On olemas kolm konkreetset aminohapet, mida nimetatakse hargnenud ahelaga aminohapeteks (BCAA), mis on eriti kasulikud kaalu tõstmisel ja lihaste suurendamisel.\nNeed kolm konkreetset BCAA-d, mis aitavad kulturismi aidata, on järgmised:\nTreeningu ajal või pärast seda on need näidatud:\nsuurendada lihaste sünteesi,\nja parandage vastupidavust10).\n2010i uuringus uuriti BCAA täiendamise mõju lihaste valulikkusele pärast kükitamist 12i naissoost osalejates. Osalejad jõid 100 mg / kg BCAA või dekstriinilahust enne, kui nad lõpetasid iga seitsme 20i kükitamist.\nLihaste valulikkus saavutas haripunkti teisel ja kolmandal päeval, kuid BCAA rühmas oli valulikkus märkimisväärselt väiksem.\nBCAA rühmas olid platseeborühmaga võrreldes ka jalgade tugevus. Teadlased jõudsid järeldusele, et BCAA võib aidata leevendada lihaste kahjustusi ja valulikkust, mis tekivad pärast jõutreeningu harjutusi (11).\nIdeaalne annus BCAA-deks on 3-6 grammid enne treeningut või selle ajal. BCAA-de suhe lisandites on samuti oluline. See peaks olema umbes kaks osa leutsiinist ühe osaga isoleutsiin ja valiin.\nÜks asi, mida märkida, kui te ei soovi mitut toidulisandit võtta, on see, et vadakuvalgus on palju leutsiini ja see sisaldab ka teisi BCAA-sid.\nEnamiku inimeste jaoks pakuvad vadakuvalgu toidulisandi kasutamine ja suure valgusisaldusega dieedi söömine lihaste ehitamiseks vajalikke BCAA-sid.\nTop 10 BCAA tooted\nLämmastikoksiid (NO) on aine, mida toodavad peaaegu kõik kehas olevad rakud, mis toimivad veresoonte lõõgastavana ja mis toimivad vasodilataatorina. See aitab suurendada verevoolu erinevatesse kudedesse ja lihastesse.\nOn palju erinevaid toidulisandeid ja toiduaineid, mis aitavad suurendada NO tootmist ja mida kasutatakse mitmesuguste terviseseisundite raviks, kuid mis võivad aidata ka tugevuse arendamise eesmärke.\nKuidas lämmastikoksiid aitab kulturistidel\nPopulaarset NO-i suurendavat lisandit nimetatakse L-tsitrulliiniks või tsitrulliinimalaadiks. On tõestatud, et see vähendab lihaste valulikkust, suurendades NO tootmist. 2010i uuring andis osalejatele 8 grammi tsitruliini malaati või platseebot enne pinkipurse tegemist.\nTsitrulliini saanud patsientidel oli platseeborühmaga võrreldes korduvalt suurem korduste kordamine 53iga. Samuti teatasid nad 40% vähem lihaste valulikkusest 24-48 tundi pärast istungit (12).\nKuidas võtta lämmastikoksiidi võimendeid\nSeal on palju toidulisandeid ja toite, mis aitavad NO-d suurendada. Nagu eelnevalt mainitud, tsitrulliin on populaarne toidulisand mis parandab treeningute väljundit ja vähendab lihaste valulikkust.\nTsitrulliin on saadaval kahes vormis: L-tsitrulliin ja tsitrulliinimalaat.\nTsitrulliinmalaat kombineeritakse õunhappega ja on kõige tavalisem uuringutes kasutatav tüüp. L-tsitrulliini annus, kuna see on kontsentreeritum, on 5 mg ja tsitrulliinimalaadi puhul umbes 8 mg.\nOn ka mitmeid toiduaineid, mis on võimelised suurendama NO, eriti neid, mis sisaldavad nitraati ja flavonoide. Nitraati leidub peet, granaatõuna ja tumeda rohelise lehtköögiviljadega. Nitraate nendes toitudes on võimalik muuta NO-ks.\nFlavonoidid, an antioksüdant leidub puuviljades ja köögiviljades, võib ka NO-d suurendada. Suurima kasulikkuse ja MITTE suurendamise jaoks kaaluge suhkrupeedi või granaatõunaekstrakt, pulber või mahl treeningueelsesse rutiini.\nTop 10 lämmastikoksiidi tooted\nOmega-3 rasvad on inimese toitumisel olulised rasvad, st need peavad tulema dieedist. Kolme oomega-3-i, EPA, DHA ja ALA on põhjalikult uuritud nende põletikuvastaste ja haigusi ennetavate omaduste osas.\nEPA ja DHA leidub peamiselt kalades. ALA on oomega-3-ide taimne vorm ja seda leidub linaseemned, chia seemnetestja pähklid.\nKeha peab muutma ALA aktiivseteks oomega-3-deks, nii et kuigi see on kasulik, muudab kehv konversioonimäär selle vähem efektiivseks.\nKuidas Omega-3 aitab kulturiste\nOmega-3ide suurim kasu kehaehitajatele on seotud kasutada taastumist ja vähendades valulikkust pärast treeninguid. Lihaste valulikkus, mida tunnete pärast rasket treeningut, on põletik ja omega-3 tugevad põletikuvastased ained.\n2009i uuringus hinnati oomega-3-de kasutamist tajutava valu korral pärast treeningut. Katsealused said kahe päeva jooksul pärast jalgade harjutuste tegemist kas 1.8 grammi oomega-3-sid või platseebot.\nKatsealused, kes said oomega-3-i, teatasid 48-tunnil pärast treeningut märkimisväärselt madalamast valu ja paremat liikumisulatust (13).\nOmega-3i toidulisandite turul on palju erinevaid võimalusi. Parimad neist on need, mis sisaldavad DHA-d ja EPA-d, kuna need on rasva aktiivsed vormid. Kui te ei ole vegan või taimetoitlane, võite võtta omega-3i vajadustele vastavat kalaõli. Valige kindlasti kvaliteedilisand, mis ei sisalda elavhõbedat.\nKrilliõli on veel üks võimalus, kuna see kipub olema vähem saastunud ja takistab oksüdeerumist paremini kui teised kalaõlid. Vetikaõli on valmistatud vetikatest, mida kalad söövad, seetõttu on see DHA ja EPA algne allikas. On ka peetakse veganiks või taimetoitlaseks ja on vähem toksiinidega saastunud, mis teeb sellest suurepärase valiku.\nPole tähtis, milline on teie valitud, soovitatav annus on 3-6 grammi päevas omega-3ide puhul, kui te aktiivselt treenite põletiku ärahoidmiseks ja kiiremaks taastumiseks.\nBeeta-alaniin on aminohape, kuigi see ei ole oluline. See tähendab, et organism saab beeta-alaniini vajada teistest aminohapetest.\nKuidas beeta-alaniin aitab kulturistidel\nNoh, beeta-alaniin kui võime aidata kontrollida piimhapet ja teisi happelisi ühendeid, mis moodustuvad treeningute käigus. Lihastes tekkiv hape on väsimus ja lihaste rike.\nBeeta-alaniin vähendab lihashapet, suurendades karnosiiniks nimetatud ühendi taset, mis vastutab happe kogunemise moduleerimise eest.\nTäiendamine 2-6 mg beeta-alaniiniga võib suurendada karnosiini kontsentratsiooni 20-80% (14). Ainuüksi karnosiinilisandit kasutades ei suurenda üllatuslikult lihastes karnosiini.\nBeeta-alaniini toidulisandi võtmine võib samuti aitab väsimust edasi lükata treeningute ajal. Jalgpallurite 2009-uuringus hinnati beeta-alaniini lisamist enne treeningut ja treeningu ajal.\nNeed, kes said toidulisandit, olid platseebot saanud patsientidega võrreldes suurema treeningumahuga ja väiksema väsimusega (15).\nBeeta-alaniini soovitatav annus on 4-6 grammi päevas. Seda tuleb teha järjekindlalt, et tõsta lihaste karnosiini, seega ei aita ainult täiendava ravimi võtmine aeg-ajalt. Palju treeninguelsed preparaadid sisaldavad beeta-alaniini, kuid kui te ei kavatse seda iga päev võtta, ei ole see tõenäoliselt seda väärt.\nGlutamiin on teine mitte-essentsiaalne aminohape. See on kõige levinum aminohape lihastes, moodustades umbes 61% lihaskoest. Intensiivse treeningu ajal muutub glutamiin ammendunuks, mistõttu on nii treeningutel nii tähtis süüa valku.\nKuidas glutamiin aitab kulturistidel\nSa ei taha kaotada seda olulist aminohapet ja kaotada lihaseid. Glutamiin on eriti oluline treenimise “lõikamise” faasis, kuna see võib aidata teil kaotada keharasva ja samal ajal kaitsta lihased. Samuti saab tõsta oma immuunsussüsteemi, haiguste ennetamine (16).\nGlutamiin aitab ka taastumist. See on võimeline puhastama kehast suurepärast ammoniaagi taset, mis luuakse treeningu ajal. See võib tähendada, et keha taastub kiiremini ja edendab detoksikatsiooni pärast karmat kulturismi seanssi (17).\nGlutamiini soovitatav annus on 10 gramm pärast treeningut, et vältida valulikkust, edendada glutamiini taastumist ja kaitsta lihaseid.\nSoovite jätkata glutamiini kasutamist 5 päeva jooksul pärast treeningut (või süüa glutamiinirikkaid toite), kuna raskest seansist taastumine võtab nii kaua aega.\nGlutamiini leidub ka luupuljongis ja želatiinis, nii et võiksite kaaluda ka nende lisamist oma dieedile.\nAutorid: V. Kirilov & A. Kuvaldin\nSeal on nii palju toidulisandeid, mis väidavad, et aitavad teil lihaseid juurde saada ja parandavad taastumisaega, kuid alati on kõige parem tegutseda ettevaatusega.\nJah, teatud toidulisandid võivad olla abiks teie lihaste suurendamise programmis, kuid nende igapäevase režiimi tutvustamisel alustate alati aeglaselt.\nOn vähe uuringuid selle kohta, kuidas mõned neist lisanditest üksteisega suhtlevad. Niisiis, valage ettevaatlikult, valides ühe või kaks, et proovida ja näha, kuidas keha reageerib. Kui teil on mures, küsige oma arstilt või dietoloogilt, mis on teie jaoks parim.\nJõusaalis pühendatud jõupingutuste, valitud dieedi ja mõne kohandatud toidulisandi abil näete kindlasti neid saavutusi, mille nimel pingutate.\nLugege veel: 9 parimad toidulisandid Crossfitile\nStock fotod alates Tankist276 / KÕIK parim sobivus on HERE / Shutterstock\nAvaleht » Eesmärgid » 8 Parimad toidulisandid kulturismis


täheread: Minu Itaalia\nUue aasta esimese ööpäeva vahetuseks lõpetasin Kristiina Praakli raamatu "Minu Itaalia", oli tõeliselt mõnus lugemine ja näitas ka riigi peidupoolt, mis jääb turistile, kes läheb Itaaliat avastama, tihti teadmata. Igal juhul tahaks seda maad isiklikult lähimas tulevikus külastada.\nEnne muidugi peaks mõne sõna itaalia keelt õppima, eile tegingi juba õpingutega algust ja hetkel kuulan laulu Laura Pausini esituses.\nMind üllatas, et keskealised lapsed võivad elada vanemate kulul.\nAga miks peaksin ma endale korteri ostma? Mulle meeldib mu kodu ja mulle meeldib, et mu ema mulle süüa teeb, mu tuba koristab ning pesu peseb...\nEi, Francesca ei maksa kommunaalkulude eest, ei, Francesca ei tee kodus süüa, ei, Fransesca ei käi ise poes.\nOmeti on need lapsed kõrgharidusega ja omavad kindlat sissetulekut. Kui eelmine Itaallaste põlvkond tähendas naistele pigem koduperenaise ametit, siis tänapäeval on noored väga haritud, omades mõnikord isegi mitut kõrghariduse diplomit, kuid samas erialast tööd on väga raske leida.\nVäga huvitavalt ja nakatavalt kirjutab autor itaallaste toitumiskultuurist. Proovisin just täna kodus valmistada pastat itaaliapäraselt. Minu lõunasöögi lauda kaunistasid taldrikud kolmevärviliste farfalledega, mis uppusid lõhe-koore-juustukastmes, lisaks veel päikesekuivatatud tomatid. Nüüd siis tean, et pastat tuleb süüa võimalikult kuumalt. Tean ka seda, et üle kahe klaasi veini pole sünnis koosviibimisel juua.\n28-aastase Claudia pulmapidu, kus enamus külalistest on vanad daamid, kes heietavad juttu teemal:"Kui minu abikaasa veel elus oli..." on pigem tragikoomiline kui igav. Panen kirja pulmapeo toidukäikude menüü:\nAntipasti e isutekitajad\nKahte sorti pasta\nLiha ja kala, lisandiks juurviljad\nMagustoidud ja küpsised, kohv\n- iga toidu juurde ka sobiv vein\nPosted by meeri at 15:45


november | 2019 | minumoodimaailm\n28/11/2019 29/11/2019 / Printsess\t/ 40 kommentaari\nKäisime täna perearstil ja saime teada, palju E nüüd kaalub. Kuna üks lugeja tahtis teada, kuidas see kaal on selle aja jooksul muutunud, siis toongi võrdluse ära – E kaalus sündides 4918 grammi ja oli 55 cm pikk, kahenädalaselt kaalus ta 4602 grammi (pikkust siis ei mõõdetud ja pärast sündi lapsed kaotavadki oma esialgset kaalu). Ühekuuselt kaalus ta 5580 grammi ja oli 56 cm pikk. Kahekuuselt kaalus ta 6780 grammi ja oli 61 cm pikk. Ja nüüd kolmekuuselt (tegelikult juba 3.5kuuselt) kaalub ta 7580 grammi ja on 65.5 cm pikk. Tõeline mehemürakas! Just pikkust on tal ka viimased kuud eriti juurde tulnud, aga ta vanemad on samuti pikad – seega ei imesta 😀\nTäna arst vaatas, kas E hoiab pead nii nagu vaja, sest eelmisel kuul ta veel seda nii palju ei teinud. Nüüd oli E sooritus eeskujulik – ehk siis kõik oli super! Seda peahoidmist vaadatakse selle järgi, kuidas laps kõhuli olles pead tõstma hakkab.\nTäna sai ta ka uue vaktsiini rotaviiruse vastu ja lisaks tehti talle kompleksvaktsiin, mis on kuue erineva asja vastu (läkaköha, difteeria näiteks, ülejäänud nelja ei mäleta hetkel, ei viitsi praegu googeldada ka). Rotaviiruse vaktsiin on suukaudne ja sellega oli ta tuttav juba eelmisest korrast. See komplekvaktsiini süst tehti reide. Ma ise vaatasin eemale, kui talle see süst tehti. E oli supertubli, korraks hakkas nutma pärast süsti, aga rahunes kohe maha ka. Ja rotaviiruse suukaudse vaktsiini ajal ta lagistas alguses pereõele niimoodi naerda, et too ei saanudki kohe talle seda suhu panna 😀 E-le lihtsalt meeldib, kui inimesed talle otsa vaatavad ja kui ta just virilas meeleolus ei ole, siis kas või natuke talle naeratades ta vastab sulle samaga. Ja kui ma ise laginal naeran, siis ta teeb ka oma nii armsat beebinaeru 😀\nArst ütles, et vanasti oli see vaktsiinisüsteem teistsugune – ehk siis tehti mitu erinevat süsti kuue haiguse vastu, aga paljudel beebidel tõusis palavik. Nüüd selle uue süsteemiga ei ole see enam niimoodi, väga harva tekib palavik. Eks lapsed ole muidugi erinevad ka. Mina olen alati vaktsiiniusku olnud. Jah, vaktsiinidel võivad olla tüsistused, aga neid on palju vähem kui neid lapsi, kes võivad jääda tõsiselt haigeks, kui vaktsiinid on tegemata. Vaktsineeritud lapsed põeksid need haigused oksendamisega läbi, aga vaktsineerimata laps võib sattuda haiglasse ja rippuda elu ning surma piirimail – õnneks suudetakse sellised lapsed ka päästa enamasti lõpuks, aga kas on vaja riskida sellega(tean tuttava tuttava pealt, et just nii oligi)? Muidugi ei pruugi seda juhtuda ja suure tõenäosusega ei juhtugi, aga mind teeb väga kurvaks see vaktsineerimisvastaste aktsioon, millega paljud internetis kaasa lähevad. Mina igal juhul taunin seda väga ja loodan, et inimesed vaktsineerivad oma lapsi. Mina ei hakka küll E tervisega riskima.\nMinu jaoks on paljud vaktsineerimisvastased inimesed võrdsel pulgal nendega, kes on lambist kristalliusku pöördunud ja arvavad, et see on mingi imeasi. Neid viimaseid võib kanda jne, need võivad isegi mingil määral tuju paremaks teha, kui sa nende võimesse usud, aga ükski kuradi kristall ei too sulle ei armastust, raha ega õnne. Ma tean seda väga hästi, mis esoteerika vallas tegelikult toimub, sest ma olen igasuguste selgeltnägijate/ nõidade/tervendajatega jne tööalases elus 3.5 aastat kokku puutunud. Kõik, mis telekast paistab kuld, ei ole seda sugugi – veel vähem hiilgab. Ühel ennustajal ehk tõesti olid mingid erilised psühholoogilised oskused, mis võis panna uskuma, et ta tegelikult näeb midagi, aga see oli ka kõik. Teised räägivad seda, mida inimesed kuulda tahavad. Ja kui sa telekast näed, et mingi ennustaja räägib tervislikust eluviisist, mida ta ise 24/7 elab, siis sa võid üpris kindel olla, et kui eeter kinni pannakse, siis ta matsutab burgereid ja krõpse mõlema suupoolega ning joob alkoholi peale. Mis polegi ju keelatud asi tegelikult, aga see valetamine selle juures on suht nõme. Et jah – minust ei saa iial selgeltnägijaid uskuv inimene. Mul on lihtsalt see kogemus nendega olemas ja kuigi nad on inimestena üpris toredad, siis ennustamine on siiski nende jaoks lihtsalt hea viis pappi teenida. Ja seda pappi tuleb päris heades kogustes, sest eestlased on kristalliusku. Mõnele tervendajale pärandavad vanad inimesed lausa oma kortereid, sest nad on üksikud ja pole kellelegi teisele neid anda. Et see on tõesti tulus äri, ma ütlen. Peab väga hea demagoog olema!\nHetkel ma lõpetan ja lisan siia mõned pildid, mida ma veel avaldanud pole. Hendrik on sellel pildil nii tõsine, kus me kahekesi oleme 😀\n26/11/2019 26/11/2019 / Printsess\t/ 2 kommentaari\nKadrisante meil ei käinud eile ega ka mitte üleeile – Google andis, et mõlemal päeval võib katri joosta, olenevalt maakonnast. Küll aga oli just siis uksele koputamine ja ma arvasin, et kadrisandid, aga hoopis tuldi Nublut pakkuma (ei tea, kas Nublu poolt kaval taktika? 😀 ). Hendrik oli poes ja kui ta tagasi jõudis (suht kohe jõudis ka), siis see tüüp tegi head müügitööd – ja nüüd peaks meile varsti postiga suitsu-ja vingugaasiandur jõudma. Me olime varem ka sellele mõelnud, kui Coopis neid tüüpe Nublut pakkumas nägime, aga siis väga ei viitsi neile ju reageerida. Hetkel on meil tavalised suitsuandurid, tuletekk ja tulekustuti kodus olemas. Aga kui gaasipliit on nagu meil, siis on Nublu kasulikum. Et jah – kadrisante ei käinud, kommid saame seega ise ära süüa 😀\nKui ma eile endale Instagrami tegin, siis ma taipasin, miks mitmed mu sõbrad Facebooki mitte kunagi pilte ei lisa – sest nad panevad need Instagrami 😀 Nüüd on hea väga paljusid välismaa kuulsusi jälgida, kes Facebooki küll kasutavad, aga Instagrami siiski rohkem. No paljud Ladina-Ameerika seebikastaarid, youtuberid jne, keda ma alati jälginud olen.\nEile ma üldse mõtlesin oma sotsiaalmeedia minevikule. Nimelt olen ma see inimene, kes kõikjale hiljaks jääb (päriselus siiski mitte) – Rate tegin ma siis, kui see kõigil juba olemas oli, Orkutisse läksin siis, kui kõik seda juba kasutasid. Facebooki ei tahtnud ma üldse alguses teha, sest seal ei olnud iseloomustusi! 😀 No mäletate Orkutis seda hetke ju, kui selline elevus tekkis sisse, kui keegi oli sind iseloomustanud 😀 Ja need scrapbookid, kus sai klassikaaslastega skräppida 😀 Kuigi Orkut oligi eriti populaarne just eestlaste ja brasiillaste seas (huvitav, miks see just niimoodi oli?), mu teised välismaa tuttavad polnud sellest kuulnudki. Ja aastal 2010 tuli mul siis lõpuks Facebooki kasutaja, sest Orkut elas varjusurmas. Ja nüüd siis lõpuks Instagram! Milline on teie sotsiaalmeedia teekond olnud? Mul Rate 2003, Orkut 2008, Facebook 2010 ja Instagram siis 2019.\nMa nägin täna unes, et kadrisandid tulid, aga need olid mingid 17-aastased tüübid, kes tahtsid meilt midagi varastada, millepeale ma ütlesin, et kui nad raha otsivad, siis võivad seda koos minuga teha, sest seda nagunii pole 😀 Eks enne esimest terve kuu vanemahüvitist nii see olukord hetkel ongi, isegi unenägu teadis seda 😀 Ma ei tea, mis unenäos edasi sai, sest ma ärkasin üles.\nLõpetuseks veel mõned pildid fotosessioonist, mida ma eile ei jaganud. Fotograafiks on Ketlin Lääts.\n25/11/2019 25/11/2019 / Printsess\t/ 22 kommentaari\nMa juba mainisin ka, et käisime üle nädala tagasi kogu perega ühel fotosessioonil, millest ma mõned pildid sain juba eelmisel nädalal kätte, aga tahtsin neid siis jagada, kui olen kõik kätte saanud. Ja täna see siis juhtuski!\nNimelt kirjutas mulle septembri lõpus Ketlin (Ketlini fotode Facebooki leiab siit!), et ta tahaks mu perekonnale tasuta fotosessiooni võimaluse pakkuda. Ja kuna ta oktoobris avab lausa Tartus oma stuudio – et ehk oleme nõus perega sinna pildistama minema. Ma olin muidugi kohe käpp, olenemata sellest, et mu raseduskilod pole kõik kadunud (kaalun hetkel 182 cm pikkuse juures 93 kg, sünnitama läksin 112 kg, rasedaks jäädes kaalusin 77 kg – seega 3.5 kuuga on alla läinud 19 kg. ma ise ei saa üldse aru, et nii palju oleks alla läinud, sest kõht on ikka nagu oleks neljandat kuud rase, aga just sinna need kilod ongi alles jäänud. ideaalis oleks veel vaja maha saada 20 kg, aga isegi 80 kg oleks hetkel hea tulemus juba. samas ei saa otseselt kurta – päris palju on alla ka läinud juba. 3 kg veel ja olen selline nagu Mehhikost tagasi tulles, mis tol ajal tundus meeletu number, aga praegust olukorda hinnates on see hea tulemus isegi – hetkel… ma just ükspäev vaatasin endast pilti aastast 2016, mil ma 66 kg kaalusin. naljakas, et siis ma olin sale, aga sisemiselt suht õnnetu ja nüüd ma olen ülekaalus ja õnnelik. elu keerdkäigud!), sest ma võin kas või 250 kg vist kaaluda, aga mulle meeldib endast uusi pilte saada 😀\nNii jäigi Ketliniga diil, et ta võtab minuga oktoobris ühendust, kui ta oma stuudio on avanud. Siiani oli ta kellegi teise stuudiot kasutanud ja rohkem kodudes pildistanud. Kuna ta alles hiljuti hakkas fotograafiaga rohkem tegelema (enne oli rohkem hobi), siis ta tahabki palju pildistada, et saaks katsetada.\nOktoobri lõpupoole Ketlin kirjutaski mulle uuesti, et oleme tema stuudiosse oodatud! Panime ajaks 16.novembri, mil tal juba jõulutaust samuti olemas on – et siis saab nii tavalisi kui ka jõulutaustaga pilte teha.\nMa ise olin 16.novembril natuke närvis, sest iial ei tea, kuidas E just siis on, kui on vaja, et ta oleks üleval – äkki jääb autos magama, aga kui ta valel ajal üles äratada, siis võib üldse pahur olla jne. Kuna tegemist ei olnud minu tuttava fotograafiga, siis ma alguses natuke kartsin seda kõike… Kuid see hirm oli ilmaasjata, sest E jäi küll autos magama, aga ta ei olnud stuudiosse jõudes üldse viril, vaid meist ilmselt kõige fotogeenilisem 😀 Hästi korraks tegi protestihäält kogu selle aja jooksul, aga rohkem mitte!\nJa kuigi Ketlin oli meie kõigi jaoks võõras inimene, kes on lihtsalt aastaid mu blogi lugenud, siis tunne oli küll selline, nagu me teaks teda juba pikka aega! Hästi sõbralik, vahetu, jutukas, kes suutis isegi Hendrikult naeratuse välja võluda (ta ei armasta eriti pildistamisi ega naerata kergelt fotodel). Ma leian, et fotograaf just selline peakski olema. Väga hästi sai ta kontakti beebiga – seega just perepildistamiste puhul võite teda külastada, kui Tartus või Lõuna-Eestis elate. No kui elate mujal, siis muidugi ka! Ning ta ei tee ainult perepilte – võib ka üksinda või sõbrannaga minna, samuti ta enda juurde kutsuda.\nLõpetuseks ma näitangi neid pilte, mis Ketlin meist tegi. Neid on üpris palju, aga no ma tahan neid jagada (ja ma kõiki ka päris ei jaga). Ilmselt panen midagi nagunii veel Facebooki ja Instagrami ka – kuigi ma juba osad panin täna.\n*Fotosessioon on saadud kingituseks ja kõikide piltide autor on Ketlin Lääts (tema fotograafia Facebooki leiab siit).\nHakkasin moodsaks ja tegin endale Instagrami :)\n25/11/2019 26/11/2019 / Printsess\t/ 4 kommentaari\nKuna Instagram ei lase enam üle kolme pildi korraga ilma kasutajata vaadata, siis otsustasin moodsaks hakata – ehk siis tegin endale ka selle 🙂 Süsteem on veel võõras ja pilte pole lisanud, aga eks ma ikka millagi lisan. Kuna Facebooki hoian ma üpris privaatsena, siis Instagram võib seevastu avalik olla 🙂 Seega võite jälgima hakata:\n22/11/2019 23/11/2019 / Printsess\t/ 14 kommentaari\nMa praegu loen Anna Wahlgreni raamatut “Kooskasvamine”, mis on hetkel vist raamatupoodides välja müüdud, aga Hendrik tellis selle kellegi eraisiku käest. Nimelt Hendriku terapeut soovitas seda raamatut (jah, ta käib korra kahe kuu jooksul veel terapeudi juures, sest on kunagi depressiooni põdenud – see haigus igaveseks ära ei kaogi, aga sellega peab õppima elama. Terapeudile saab ta end avada ja professionaalseid soovitusi, kuidas depressiooni ja ka ärevushäirega võidelda, mis Hendrikul samuti vahel välja lööb) lastekasvatuse kohta. Me loeme seda Hendrikuga mõlemad – see on meeletult mahukas raamat – seega selle lugemine võtab palju aega!\nRaamat on üldiselt väga hea! Anna Wahlgren on üheksa lapse ema, kes jagab oma kogemusi lastekasvatusest (ja lausa vanuses 0-16 eluaastat!). Sellel raamatul on 679 lehekülge, ma hetkel olen 250-nda lehekülje juures, kus räägitakse viiekuulise lapse elust. Lugesin ka need peatükid siiski läbi, mis mul juba lapsekasvatamise puhul möödas on – rasedus, vastsündinuga hakkamasaamine, ühekuune beebi jne.\nKuna raamatu esmatrükk oli üpris ammu (see 2003 on ka kordustrükk), siis tunduvad mõned õpetused muidugi ka iganenud. Näiteks see, et kolmekuusele lapsele võiks juba lisatoitu tutvustama hakata. E on hetkel 3.5 kuune ja ma ei plaani talle veel lisatoitu tutvustama hakata. Tänapäeval ei soovitata seda teha nagunii enne neljandat elukuud, aga rinnapiimal olev laps, kes ilusti kosub, ei pea lisatoitu tegelikult ka siis saama hakkama. Viie-ja isegi kuuekuuselt võib sellega algust teha, kui lapsel mingeid vaevusi pole ja kosub korralikult. Muidugi on lapsed erinevad ja võib perearstiga seda enne arutada, millal lisatoitu pakkuma hakata – olukorrad pole alati samad. Aga see pole mingi kohustus neljakuusele lapsele lisatoitu andma hakata, kui kõik on korras. Vabalt võib veel kuu-kaks ainult rinnapiimaga jätkata. Et selle osaga ma kindlasti nõus pole!\nÕnneks on ka selles raamatus ära toodud see asi, et see täpselt kella pealt toitmine vastsündinud beebi puhul (kes on normaalkaalus ega pole enneaegne) on väga vale arusaam. Kas te teadsite, et nõukaajal oli selline süsteem levinud, et lapsele võis ainult teatud kellaaegade tagant süüa anda? A la kell 09.00, kell 12.00, kell 15.00. Haiglad promosid seda süsteemi ja kõik naised vaatasid hoolikalt kella, et kas on ikka kell juba sealmaal, et uuesti beebile rinda pakkuda või on veel vara järgmiseks toidukorraks. Ja kui beebi kisas, siis tahtsid arstid ikka, et emad ootaksid imetamisega, kui polnud see “õige” kellaaeg… Hendriku ema näiteks rääkis, et pärast Hendriku sündi oli see süsteem nii sisse juurdunud, et kui beebi muul ajal nuttis ja oli juba märgatavalt näljane, siis vaadati kella, et kas on ikka see vastav aeg mööda läinud, et kas võib juba uuesti süüa anda. Õnneks varsti enam sellist süsteemi ei juurutatud, vaid haiglad said ise ka aru, et beebi vajab ilmselt alguses tihedamini rinnapiima. Vbl mõni ei vajanud ka, aga paljud siiski vajasid. Õnneks on tänapäeval selline loll suhtumine ära kadunud, sest imikule ei saa liiga palju rinnapiima anda (hetkel käib jutt ainult rinnapiimast, rinnapiimaasendajaga on teine lugu).\nSeal raamatus on ka ära mainitud see, et tihti on vastsündinu viril lihtsalt sellel põhjusel, et talle ei anta piisavalt tihti süüa. Ja kuna beebid saavad ise ka aru, et üksinda nad siin maailmas ise eksisteerimisega hakkama ei saa, siis nad reaalselt kardavadki oma elu pärast. Ehk siis on väga rahutud ja virilad, et oma murest märku anda. Äsja emaks saanud naine arvab, et beebil gaasivalud või muud vaevused vms, aga tegelikult muudaks asja see, et lapsele veel rinnapiima anda. Kuigi ema mõtleb, et ta ju alles andis! Aga beebidele ei võrdu rinnapiim alati lihtsalt täiskõhuga, vaid ka lohutusvajaduse täitmisega. Nüüd tagantjärele vaadates võisin isegi alguses mõne sellise vea teha, kuigi tegelikult oleks imetamine olnud lihtsaks lahenduseks. Kuna ta minu nägemuse järgi ju suht hiljuti sõi, siis arvasin, et asi ei saa selles olla, et tal uuesti kõht tühi oleks. Aga tegelikult ehk jäi natuke puudu ja kuigi E tundus alguses õnnelik ja ta kõht tundus täis olevat, siis tegelikult oli see ainult hetkeks, sest natuke jäi ikka puudu. Raamatus on ka hästi ära mainitud see, et kui anda nii palju rinnapiima, kui on näiteks ette nähtud, siis sellest võib küll mingiks ajaks piisata, aga beebi tunneb, et ta peabki kogu aeg oma elu nimel võitlema hakkama, sest ta kardab, et ta muidu sureb ära. Ja kuigi ta on nii väike, siis ta ta saab aru, et üksinda ta siin maailmas pikalt hakkama ei saa.\nÜks osa pani mind raamatus veel väga mõtlema. Kuni beebi esimese elukuuni peabki ta olema vanemate elu keskpuntiks, elu peabki tema ümber ainult keerlema. Aga pärast seda hakkab beebi kasvama ja tahab saada osa ka täiskasvanute elust, ta ei taha vastutada selle eest, et kogu ülejäänud maailm tema pärast seisma jääb – see on liiga suur koorem tema jaoks kanda. Kui ma alguses seda lugesin, siis ma arvasin, et see autor ajab möga, aga tegelikult see kõik ilmselt ongi niimoodi. Näiteks ema, kes kahekuuse lapsega päev läbi tegeleb, mängib, käib kikivarvukil, kui laps magab, muusikat valjemaks ei pane jne, tundub ju esialgu ideaalne ema olevat – sellepärast ongi raske aru saada, et miks beebi ikkagi nii viril ja rahulolematu on, kui ema 24/7 oma last kussutab ega isegi kõvasti ei räägi, kui beebi magab. Aga kahekuune laps ei vaja tegelikult sellist ema, kes oma elust loobub ja ainult temaga tegeleb. Ta vajab ema, kes ta enda tegemiste kõrvale võtab ja neisse pühendab. Jah, ilmselgelt ei mõelda siin seda, et sa beebiga ööklubisse vms lähed, aga näiteks kui ema peab arvutis midagi tegema, siis ta võtabki beebi sinna kõrvale (näoga ekraanist eemale) ja laseb tal natuke ise olla, omaette, aga nii et ema on kogu aeg silmapiiril. Või paneb tegelustekile (nagu mina näiteks teen) ja laseb tal seal ise nina ees olevate kõristitega mängida ning jutustada. Beebil ei pea kogu ärkveloleku aeg sisustatud olema, ta tahab ise maailma avastada. Loomulikult ei tähenda see seda, et nüüd las laps ollagi ainult üksinda, aga kahekuusel ja vanemal lapsel peab olema aeg, mil ta saab ise maailmaga tutvust teha, ilma et vanemad seda segaks.\nTsiteerin raamatus toodud lauset: “Püüa luua endale selline elu, kus lapsel on võimalik olla sündmuste keskpaigas, ilma et ta ise oleks sündmuste keskpaigaks.”\nRaamatus oli hästi ära seletatud see, et alates teisest elukuust on beebid tegelikult väga sotsiaalsed olendid. Selleks ajaks on möödas ka see hirm, et neile süüa ei jätku ja nad oma elu eest võitlema peavad (vastsündinud võitlevad tihti selle hirmuga). Aga nad tajuvad väga hästi ära selle, kui kogu elu käib ainult nende rütmi järgi ja nad pole sellega tegelikult sugugi rahul. Sest see on nende jaoks liiga suur vastutus, mille vanemad nende kaela lükkavad. Ja siis tundubki, et vanemad pingutavad kas või naba paigast ära, aga beebi on ikka rahulolematu. Sest nad tegelikult tahavad tutvuda selle maailmaga, kus täiskasvanud elavad (jätame mingid teatud asjad välja, mis lastele ei sobi) – a la käia kohvikus vankris olles, linnas, üritustel, aga kui vanemad eos selle võimaluse neilt ära võtavad ja ainult ümber beebi tiirlevad, siis nad ei saagi rahul olla, sest nad ei sünni siia maailma selleks, et oma maailma luua, vaid olemasolevasse kohanduda. Näiteks teise lapse puhul on asi vahel lihtsam just sellepärast, et beebi saabki kohe kohaneda ellu, mis oli perekonnal varem olemas, sest esimene laps on juba ees. Ta ei ole maailma keskpunkt ja vanemad ei jäta oma elu beebi pärast elamata, sest nad ei saa seda teha, kuna suurem laps vajab ka tegelemist. Esimese lapse puhul aga seda kõike ees ei ole.\nSee raamat ei ole kindlasti mingi lastekasvatuse piibel (kuigi mahult isegi paksem), aga mind on see mõtlema pannud küll. Ma ei nõustu kõigega, mis seal kirjas on, aga on asju, mida ma kindlasti oleksin võinud teatud olukordades teistmoodi teha (või siis tulevikus võin teha). Nii et mina kindlasti soovitan seda lugeda! 🙂\nLõpetuseks pilt sellest raamatust, mis on tõesti mahukas ja lisaks mõtlikust E-st 🙂\n19/11/2019 19/11/2019 / Printsess\t/ Lisa kommentaar\nVahepeal on E märkamatult juba kolmekuuseks saanud (15.novembril sai!). Mis elu ma enne üldse elasin, kui E-d ei olnud? Pole õrna aimugi! Ta oleks nagu kogu aeg meiega koos olnud! 🙂\nNeed kolm kuud on mulle näidanud, mis üks emaarmastus endast kujutab! Loomulikult armastasin ma teda juba siis, kui ta veel kõhus oli, aga siis ma nagu ei hoomanud seda kõike nii palju. Nüüd on see midagi nii suurt, nii kõikehõlmavat, nii ilusat, et seda on raske sõnadesse panna. E on meie väike beebi, kes on maailma kõige armsam! Eks vanemate jaoks on enda laps ikka kõige armsam 😀\nSelle kolme kuu jooksul on E-l olnud erinevaid perioode. Esimesed kaks nädalat oli ta ülimalt rahulik beebi – ainult magas ja sõi. Pärast seda see natuke muutus – tuli ka virilamaid hetki ette, vahepeal oli lausa tunne, et tahaks peaga vastu seina joosta, aga see kõik oli kokkuvõttes tühiasi! Sest kuidas see saabki oluline olla, kui järgmisel hetkel ta juba nii armsalt sulle naeratab, et sa tahaksid õnnest lõhki minna!\nNeed kolm kuud on mulle õpetanud seda, et isegi kõige vähem emalikus naises tuleb lõpuks ema suure algustähega välja, kui talle ta laps rinnale pannakse. Just nimelt – ma ei ole kunagi eriti emalik naine olnud, vähemalt minevikus küll mitte. Nüüd on see üpriski palju muutunud, isegi mu parim sõbranna oli alguses mind E-ga nähes üllatunud, öeldes, et emaroll sobib mulle väga hästi 🙂 Aga eks iga naine muutubki sel hetkel, kui ta saab emaks. Hingelt paremaks ja ilusamaks, sest seda armastust, mida oma lapse vastu tuntakse, ei saa millegi muuga võrreleda – seda mõistavad ainult emad.\nPärast sünnitust haiglast koju saades oled sa tunnistajaks sellele, kuidas sellest väiksest inimesest saab sinu elu keskpunkt; kuidas ta silmad aina rohkem suuremaks muutuvad (vastsündinutel on need nii väiksed ju); kuidas ta aina enam ümbritsevast maailmast huvituma hakkab. Ma mäletan hästi seda päeva, mil E mu naeratusele esimest korda samaga vastas – see oli imeline tunne! 🙂\nMinu jaoks on üks maailma kõige armsamaid hetki see, kui Hendrik E-ga juttu puhub ja kui nad kahekesi kvaliteetaega veedavad. Siis on mul küll uhkusest rind lausa kummis – minu imeline perekond! ❤ Mu minevik on olnud üpris konarlik ja kohati ka pisaraterohke, aga ju oli tulevikul mulle midagi ilusat varuks – selleni jõudmine võttis lihtsalt aega. Ja nüüd olen ma selleni jõudnud! Ma ei saaks olla rohkem tänulik universumile, et ta mulle kõik selle andnud on! 🙂\nMa sain tegelikult täna juba mõned pildid laupäevasest fotosessioonist kätte, aga neid ma näitan siis, kui kõik ülejäänud on ka olemas – sinna läheb kuskil paar nädalat aega. Senikaua siis esimene pilt E-st, kes kodus aina enam kõhuli olemist harjutab. Järgnevad pildid on kõik sellelt Hendriku venna sünnipäevapeolt, kus me perega paar nädalat tagasi käisime (E on neil piltidel Hendriku ja mu ämma ehk E vanaema süles).\n17/11/2019 / Printsess\t/ Lisa kommentaar\nMa olen vist viimane inimene maamunal, kes polnud kuni üleeilseni “Boratit” näinud. Kusjuures Hendrik ka ei olnud ja nii me seda siis koos vaatasimegi. Mulle on alati vasakule ja nilbed naljad meeldinud – seega “Borat” oli minu meelest väga hea film 😀 Ma olin sellest palju kuulnud, aga polnud seda kunagi ise vaadanud. Ka Eesti filmide puhul meeldis mulle väga “Klassikokkutulek” (kõige parem oli esimene ja kolmas osa, teine ei olnud nii hea), kuigi paljude arvates oli see mõttetult igav. Kristallkuul kirjutas näiteks mingi aeg tagasi, et ta kõndist kinost poole filmi pealt välja, kui “Lõbusat perekonda” vaatamas käis, aga minu meelest oli see jumala naljakas 😀 Selle esilinastus oli Kanal 2-s umbes nädal tagasi, aga me vaatasime seda Hendrikuga eile. Algus oli jah natuke segane, aga hiljem oli küll täiega naljakas. Olin end ette valmistanud väga igavaks filmiks, sest ma ise pole mitte kunagi kinost poole filmi ajal minema marssinud, vaatan isegi kõige igavamad lõpuni ära 😀 Aga maitsed on tõesti erinevad ja mulle see film täitsa meeldis isegi. Seega et aru saada, kas film reaalselt meeldib või mitte, peab seda ikka ise vaatama, teiste arvamus ei pruugi sinu omaga kattuda.\nEile käisime kolmekesi üle pika aja Tartus – meil oli perepildistamine seal. Sellest ma kirjutan pikemalt siis, kui ma pildid kätte saan, aga lühidalt võin öelda, et E oli jälle nagu musterlaps – saime üle tunni aja pilte teha ja igas versioonis (kolmekesi, kahekesi, üksinda)! Ma veidike põdesin seda, sest ta oli hommikul just viril olnud (ja kuna fotograaf ei olnud tuttav meile), aga seda viimast on ta suht alati ainult kodus 😀 Pärast fotosessiooni jäi ta tuttu ja saime veel Lõunakas Apollos käia, Hendrik tassis turvahälli meiega kaasas. Autos ta nagunii suht alati magab – seega Põlvasse sõit oli ta unemaal, jalutamas käies vankris alguses joriseb, aga hiljem jääb tuttu. Kusjuures sellega oligi see asi, et ta magas Tartusse sõidu ajal ka, aga õnneks pildistamise ajaks oli ilusti üleval. Beebidega võib ju tihti nii olla, et magavad siis, kui vaja pole ja on üleval siis, kui peaksid magama 😀\nLõpetuseks üks reedene video E-st, kus ta lubas perepildistamise ajal tubli olla 😀 Mida ta tõesti oli ka! 🙂\n13/11/2019 13/11/2019 / Printsess\t/ 12 kommentaari\nMerje kirjutas oma hobidest ja ma tahtsin ka sõna sekka öelda, aga kommentaar oleks liiga pikaks läinud. Kõigepealt ütlen ma hoopis seda, et mul on hea meel, et sa blogimaailmas üle pika aja tagasi oled, Merje! Alati on hea, kui vanad tegijad uuesti blogima hakkavad, kui sa oled nende blogi püsilugeja juba aastaid olnud. Ja mina olen Merje blogi lugenud sellest ajast, kui ta 16 oli 😀\nAga tulles hobide juurde, siis elu jooksul on mul neid ikka olnud. Põhikoolis tegin visalt kooliajalehte ja arvasin, et minust saab ajakirjanik. Meid seal tiimis oli vahelduva eduga kolm, aga enamasti siiski ainult kaks inimest. Ja see teine oli see, kes ajalehe kujundas ja kokku pani ning minu artiklid ka ära trükkis, sest mul polnud kodus isegi arvutit – seega kõik artiklid kirjutasin käsitsi 😀 Hiljem ma mingi rootsikeelse juustu sain, kus internetti küll ei olnud, aga sain vähemalt artiklid ise ära trükkida. Need olid huvitavad ajad, sest kui ma muidu poleks end vist viitsinud koolis toimuvatele üritustele vedada, siis nüüd ma pidin seda tegema, sest järgmises ajalehes pidi selle kohta ju kindlasti artikkel ilmuma 😀 Kusjuures selle ajalehega oli veel see teema, et see polnud aastaid ilmunud ja me alustasime seitsmendas klassis uuesti selle väljaandmist, aga sai ruttu selgeks, et meile ei meeldi see nimi, mida see kandis – Veeriku Sõnumid oli see nimi (Veeriku siis kooli nime järgi, kus ma käisin). Ja me siis tegime uue hääletuse, et mis võiks ajalehe nimeks saada, pakkusime ise Ninatark välja, aga lõpuks mingi muu variant võitis paari häälega. Aga kuna me nii tahtsime, et selle nimeks saaks Ninatark, siis me valetasime, et see oligi õpilaste lemmiknimi uuele ajalehele 😀\nSelle ajalehe ilmumisega oli alati värk, et see jäi viimasele minutile – tavaliselt veerandi viimasele päevale. Üks kord lausa lõpetasime selle kell 22.30, et kindlasti järgmisel päeval see müüki paisata, sest siis oligi veerandi viimane päev. Direktor oli veel koolimajas olemas millegipärast ja ta lausa viis meid ekstra autoga koju ära, sest nii hilja oli juba. Ja kui leht siis lõpuks ilmus, siis olin mina see, kes seda kõigis klassides müümas käis – hinnaks oli kolm krooni. Vahepeal algklassi juntsudel jäi natuke rahast puudu, aga tahtsid ikka osta – ma siis andsin selle väiksema summaga ka neile. Need olid ägedad ajad tegelikult. Käisin ka paar korda meedialaagris seitsmendas ja kaheksandas klassis.\nPõhikoolis oli mu suureks hobiks veel luuletuste kirjutamine (kokku olen neid üle 300 kirjutanud). Neid kirjutasin ma tegelikult vist isegi kuni 18-nda eluaastani, siis küll pigem harva juba. Vahel juhtus see, et oli vaja kooliajalehes ruumi täita ja siis läksid minu luuletused alati kaubaks 😀 Ma osalesin ka mitmetel luulevõistlustel, kus vahel sain küll ära mainitud või 30 parima hulka, aga siiski auhinnalist kohta ma ei saanud. Selle sama tüdrukuga käisime luulevõistlustel, kes ka kooliajalehte tegi ja tema sai alati mingi hea koha 😀 Need olid siis sellised võistlused, kus me kellegi teise luuletusi lugesime, mitte enda omasid. Koolis sain ma alati teise koha ja see tüdruk võitis. Ta oli üldse igas asjas geenius, vabariigi füüsikaolümpiaadi teine koht, kooli luulevõistlused pani kinni, linnalises sai teise koha, tegi kooliajalehte ja tegeles veel saja muu hobiga ning õppis viitele ka veel. Eks need, kes palju teevad, need palju jõuavad ka 😀 Füüsikas oli ta mingi aeg mu pinginaaber ja tänu sellele oli mul füüsika neli. Viis ei olnud, sest ma alati kõike ei saanud maha ka kirjutada, erinevad rühmad jne, aga ta aitas nii palju, et ma saaksin nelja. Ma põhikoolis lasin üldse palju teiste ajudel liugu, mis mulle gümnaasiumis reaalainetes väga rängalt kätte maksis, sest seal ma seda nii palju teha ei saanud. Humanitaarainetega sain ise hakkama, kui ajalugu välja arvata 😀 See mulle ei istunud.\nHispaania keel hakkas mulle meeldima sellest ajast peale, mil ma seebikaid vaatama hakkasin – seega juba lapsena. 14-aastaselt käisin seda mormoonide juures õppimas mingi aeg, gümnaasiumis õppisin ka seda kaks aastat ja tegin hispaania keele koolieksami. Riigieksamit ei saanud selles kahjuks teha, muidu oleks kindlasti teinud. See koolieksam läks mul hästi, sain 98 punkti sajast, aga see oli üpris lihtne. Paljud asjad olid valikvastustega ja suulises osas sain ma loosiga teemaks oma perekonna, mis oli nii lihtne minu jaoks juba siis. Kui ma oleks tol ajal näiteks oma toa kirjelduse saanud, siis mul ilmselt poleks nii hästi läinud, sest siis tundus see mulle raske. Nüüd ilmselt ei oleks mul suurt muret kõigil neil teemadel rääkida. Hispaania keel huvitab mind siiani väga ja ma vaatan hispaaniakeelseid filme, jälgin Ladina-Ameerika youtubereid jne. See hispaania keele armastus on meil mu parima sõbrannaga ühine, kes täna just lendab Kuubalt Mehhikosse. Kuubal ta juba oli kuu aega, nüüd Mehhikos viis nädalat ja siis Guatemalas ka sama palju.\nLisaks kogusin ma lapsena telefonikaarte, seebikate materjale (need on mul vist endiselt alles, aga keldris), udukaid ja kleepse vist ka. Ning muidugi Spice Girls oli teemaks – selle bändi kohta kogusin ka erinevaid artikleid, mu lemmik oli Victoria 😀\nPõhikoolis olin ma alati ka see, kes igasugustel aktustel vms esines. Küll oma luuletustega, küll mingi muu asjaga. Üks kord olin nõus ja siis vaadati alati minu otsa, sest keegi teine ei tahtnud seda teha. Meil oli klassis üheksa tüdrukut ja 14 poissi – viimased polnud nagunii nõus suurt midagi tegema. Gümnaasiumis üks kord taheti, et ma mingil üritusel oma luuletusi loeks, aga siis ma saatsin kõik kukele, mul oli esinemistest kõrini. Siis ma ei teinud enam kooliajalehte ka, sest käisin juba teises koolis ja ma ei viitsinud enam. Küll aga tegid seda mu sõbrannad ja seega vahel ilmus seal ikka minu luuletusi, et ruumi täita 😀 Ma tegelikult kardan väga avalikku esinemist ja olen seda alati kartnud, põlved värisesid, kui pidin näiteks üheksandike lõpuaktusel luuletusega esinema (olles ise siis kaheksanda klassi lõpetanud). Ma ei tea, kas teised lihtsalt ei saanud sellest aru või nad ei maininud, et ma laval alati just kõige kindlam ei olnud. Aga võib-olla õnnestus mul nad siiski ära petta 😀\nPõhikoolis (ja natuke ka 10-ndas klassis) käisin ma veel kooli kõrvalt näiteringis. See toimus mingis endises Tartu pommivarjendis, no täielikus keldris. Ühe korra isegi esinesin Sadamateatris, aga mul oli kolm lauset ainult öelda. Etenduse nimi oli “J kuubis ehk Jänesed jändavad Jänedal.” Mina olin seal mälukaotuse üle elanud loom ja mu repliigid olid midagi sellist: “Kas te teate, kes ma olen? Äkki ma olen karu? Aga ma ei näe karu moodi välja.” 😀 Ma ei tea, mis teistest näiteringi liikmetest on saanud, aga Kristjan Lüüs on praegu ka väga edukas näitleja – nimelt tema oli samuti selles näiteringis. Teistest ilmselt näitlejaid siiski ei saanud. Ma siiani imestan, miks ma seal üldse käisin, sest näidelda ma küll ei osanud. Ju mulle meeldis seal lihtsalt aega veeta ja seltskond oli tore 😀\nTäiskasvanuna käisin nüüd hiljuti vahelduva eduga pea kaks aastat salsatrennis, kus mul oli eraõpetaja. Raseduse ajal millalgi loobusin. Ega ma mingi eriline tantsija ilmselt pole, aga salsa ja bachata stiilis muusika on mulle alati meeldinud, oli tore natuke samme ka osata. Ja kuna mulle nagunii hispaaniakeelne muusika väga meeldib, siis oli see tantsuoskus ainult lisaboonus. Nüüdseks on muidugi palju juba ära ununenud 😀\nAga mingis trennis pole ma kunagi käinud, kui bailatino (mis on ka tantsimine) ja salsatunnid välja arvata. Kunagi põhikoolis sõbrannaga üks kord käisin kergejõustikus ja aeroobikas, aga see ainus kord oli ka minu jaoks juba piisavalt traumeeriv mõlemal juhul – enam ei tahtnud minna 😀\nMa olen uurinud, et mida Põlvas võiks teha, aga pole midagi huvitavat veel leidnud. Siin sellist tantsuvärki vist pole nagu Tartus oli. Kunagi ehk hakkan uuesti salsat tantsimas käima, aga võib-olla siis juba rühmatrennis, mitte enam eraõpsiga. Eks näis.\nEt sellised mu hobid siis ongi olnud. Aga jah – nagu Merjegi mainis, siis täiskasvanuna pärast tööd on raske midagi teha, sest tahaks ainult lebos olla 😀 No ma olen küll hetkel vanemapuhkusel, aga lebos tahaks ikka olla. Et kui kooliajal veel viitsid pärast tunde kuhugi huviringi minna, siis pärast tööd väga ei viitsi. Ma vahel jätsin salasatunnid ka sellepärast ära, et tahtsin kohe koju minna 😀\nMis teie hobid kooliajal olid? Ja mis hetkel on? Kas need ka veel omavahel kattuvad, et siiani tegelete mingi asjaga, mida lapsena tegite?\n13/11/2019 13/11/2019 / Printsess\t/ 6 kommentaari\nLapsega elu kulgeb nii omas rütmis, kuid siiski uskumatult kiiresti! Mõne päeva pärast on E juba kolmekuune! Ma nii hästi mäletan, kuidas ta sündis, see oleks nagu eile olnud. Siiani ongi kõige raskem asi sünnitus olnud – ja ometi oli mul keisrilõige. Lihtsalt see esilekutsumine enne seda ja see kuus päeva haiglas olid natuke nõmedad. Samas ma olen rahul, et mul keisrilõige oli – ega igatse absoluutselt seda ise sünnitamist. Isegi keisrilõige oli tegelikult jumala okei, lihtsalt see esimene päev oli kõige raskem, sest me ei saanud peretuba. Kui see välja jätta, siis oli vast isegi kogu see protsess enam-vähem.\nKui ma nüüd võrdlen siiani lapsega elu ja sünnitust, siis esimene on minu jaoks palju kergem olnud. Ma olen hakanud mõistma, et E on tegelikult suhteliselt keskmine laps – ta pole ilmselt maailma kõige rahulikum, aga samas pole ta iial öösel üle nelja korra ärganud, alguses vast ärkaski niimoodi. Nüüd pigem üks kord kui sedagi, vahel harva kaks, aga pärast imetamist ta uinub kohe uuesti – ja seega mind see ei sega. Ja kui kodus ta võib veel vahel viril olla, siis enamasti mujal olles on ta vana rahu ise. Et seda muret ei ole, et ei saaks kuskil temaga käia. Ka seda muret pole juba algusest saati olnud, et ta ainult minu küljes ripuks nagu paljud lapsed oma ema küljes – seega saan ma vabalt ära käia ja E on sel ajal Hendrikuga. Ja kui me kolmekesi kuhugi läheme, siis on ta ka siiani vägagi seltskondlik laps olnud, kes naudib tähelepanu keskpunktis olekut. Ma tean jah, et see kõik võib muutuda, kui ta peaks mingil hetkel võõristama hakkama, aga kes teab – ehk seda perioodi tal ei tulegi. Eks näis.\nEt ma tegelikult kartsin seda lapsega elu palju rohkem. Jah, harva juhtub ka seda, et E ei maga päeval just eriti hästi ja on veel viril samuti ning kui Hendrik töölt tuleb, siis ma annan lapse talle ja lähen ise üksinda jalutama, sest ma tunnen, et pean minema saama, aga kolme kuu jooksul on seda vast kolm korda juhtunud. Muidu ma lähen lihtsalt niisama kuhugi kaugemale poodi, linna jne, aga mitte sellepärast, et oleks raske päev olnud, vaid niisama aega veetma. Sest ma tean, et Hendrik saab lapsega ideaalselt hakkama. Mul pole ka kordagi seda juhtunud, et ta helistaks ja ütleks, et ma ruttu koju tuleks, sest E on rahutu vms. Ja kui ta ka on rahutu, siis on ta seda meie mõlemaga nagunii 😀\nMinu kõige pikem äraolek E-st tuleb ilmselt detsembris, sest ma lähen firma jõulupeole, mis meil siis toimub. Panin juba kalendrisse kirja selle ja ootan seda väga, sest ma pole ammu töökaaslasi näinud ju. Et tervet ööd ma muidugi lapsest eemal pole, aga poole ööni ikka. Meil ongi Hendrikuga kalender, kuhu me märgime, kui me kuskil peame olema, et siis teine teaks lapsega sel ajal olla. Mina muidugi arvestan tema töögraafikut ka, aga see on väga hea lahendus. Meil on kasutuses tavaline seina peal olev kalender, mitte Google oma. Vanamoodsad nagu me oleme 😀 Kuna ilma kalendrita võivad asjad meelest minna või kattuda, aga niimoodi on kõik kohe silme all. Ja kui asjad peaksid kattuma, siis läheb see, kes esimesena jõudis kalendrisse oma ürituse ära märkida. Või siis anname E hoida, kui mõlemal on vaja ära olla. Või kui tahamegi kuhugi kahekesi minna.\nEt mina võin küll käsi südamel öelda, et saage lapsi, sest nad on nii vinged! E on suur päiksekiir, kellele naeratades ta 95 protsenti juhtudel naeratab sulle kohe vastu. Lausa kilkab vahel 😀 Ülejäänud viis protsenti on siis, kui ta on viril – siis ei aita naeratus ka, vähemalt mitte kohe. Aga E on keegi, kelleta ma oma elu enam ette ei kujutaks, iga päevaga aina vingem tegelane! Sest see tunne, kui sa talle naeratad ja ta sulle vastu naeratab, on lihtsalt imeline! Vahel ta naeratab juba enne, kui ma ise jõuan naeratada. Minu armas poeg, kes on mulle õpetanud, mida emaarmastus tegelikult tähendab! ❤\nLõpetuseks siis minust endast üks pilt, mis ma täna tegin 🙂


Enron toob uued mängureeglid ka Eestisse - Äripäev\nEnron toob uued mängureeglid ka Eestisse\nStanislav Ivanov 31. mai 2006, 00:00\nUue sajandi juhatasid sisse börsiettevõtete hiiglaslikud finantspettused. Investorite ja võlausaldajate kartused Enroni, WorldComi, Aholdi või Parmalati juhtumite kordumise eest toovad kaasa uued ja karmid mängureeglid mitte ainult avalikele firmadele, vaid ka nende koostööpartneritele, sh Eestis.\nVõtmesõna, mille ümber kõik keerleb, on termin corporate governance ehk ettevõtte juhtimise ja kontrolli uued printsiibid. Tegu on reeglite ja nõudmiste kogumiga, mille rakendamine tagab firma läbipaistvuse. USAs on need piirangud koondatud Sarbanes-Oxley akti, mille nimi tuleb kahe senaatori järgi, keda pani tegutsema energiafirma Enron juhtum. Akt hakkab kehtima USAs eeldatavalt tänavu juulist. Euroopas on Sarbanes-Oxley akti analoogiks ELi 8. direktiiv, mida on plaanis rakendada järgmise aasta teises pooles.\nTegemist pole kindlasti mingi kauge meretaguse veidrusega, mis meie väikest majanduselu ei puuduta. Uutele tingimustele peavad vastama nii kõik Baltimaade noteeritud ettevõtted, olgu siis tegemist Merko või Snaigega, kui ka lääne börsifirmade siinsed tütarettevõtted ja filiaalid. Uus standard on ühest küljest küll kohustuslik, kuid teisest küljest vaadates - ka kasulik. Ta sisaldab kontrollpunkte ning see aitab firmal juhtimist paremaks muuta, annab omamoodi kvaliteedimärgi. Uued reeglid ei puuduta ainult raamatupidamist, vaid kõiki protsesse ettevõttes: haldust, sisseostu, teenuslepingud.\nRohkem IT-valdkonnast rääkides on aktis nõudmised, kui kaua peaks millist infot alles hoidma. Iga asja kohta peab olema tõend, et suudaks vajadusel üles leida, miks antud numbrid on just need numbrid. Eesti praeguses praktikas on palju numbreid kokku pandud Excelis - nad asuvad erinevate töötajate sülearvutites ja nende taasülesleidmine on keeruline.\nEesti firmad on jõudnud teatud staadiumi, kus hakatakse aru saama, et riskijuhtimine on oluline mitte ainult finantsides. Firmad hakkavad rohkem spetsialiste appi paluma. Arvan, et see tuleneb sellest, et kiire kasvu periood on läbi saanud ning käes on stabiilsuse ajajärk. Kui kiirelt kasvatakse, tuleb asjad ära teha tihti Stahhanovi meetodil. Nüüd hakatakse mõtlema, kuidas ülestöötatud firmat kaitsta. Keti tugevus sõltub selle kõige nõrgemast lülist. Mida tuleb teada?\nUued nõudmised viivad vastavusse ettevõtte äriprotsessid IT-funktsioonidega. See on keeruline, sest tavaliselt sisaldab ühe äriprotsessi toetamine mitut IT-protsessi. Samas on see oluline, sest IT-majandus ei põhine siis enam serveripõhisel juhtimisel, vaid IT-teenuste põhisel juhtimisel. Seega ei saa tekkida olukorda, kus server võib töötada, aga võrk on maas ja IT-teenus pole kättesaadav.\nIgal protsessil on oma kontrollpunktid ning neid tuleb täita. See viib miinimumini igasuguse onupojaliku äritsemisvõimaluse, ? la ostujuht ostab midagi sõbra käest. Mõeldamatu on, et protsessi kirjeldus on küll kaustas olemas, aga kaust seisab kapis - firma areneb ja kasvab, kuid protsess ise ei arene.\nKui firma organisatsiooni uuendatakse, tuleb muuta protsessi kirjeldust - äkki on mõni kontrollprotseduur osutunud üleliigseks. Rollide kirjeldus ja ühendamine konkreetsete inimestega aitab riske vähendada. Tihti on nii, et töötajatel on süsteemis liiga palju õigusi.\nVõib-olla tundub see kõik liiga paranoilisena, kaugena või mõttetu lisakuluna. Tõepoolest, Enroni mõõtudes krahhi pole Eestis olnud, kuid siinsest ärikultuurist on küllaga näiteid, kus on mindud vastuollu nii õiguse kui ka õiglusega. Meenutagem kas või Daiwa skandaali või Maapanga juhtumit, LHV või Hanschmidti teemat.


Helena Lass: mis on vaimne vorm & kuidas see aitab elus paremini hakkama saada? – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nHelena Lass 11. jaan. 2018 Heaolu\nEesmärk täidetud I Allikas: Andy Morffew, Flickr, CC\nKuna mittekehaliste ehk sisemiste funktsioonide uurimine on üleüldse niivõrd lapsekingades, siis “vaimsest” rääkides pannakse enamasti ühte patta kõik sisemaailmas toimuvad sündmused. Siiski on igasuguse enesejuhtimise ja vaimse vormi absoluutseks vundamendiks praktiline oskus eristada sisemaailma erinevaid osiseid ning nende rakenduse viise. Tööl just seda vaja ongi. Kuid mitte ainult seal.\nHea vaimne vorm on abiks nii tööl kui kodus\nKordaks esmalt üle põhiasjad. Vaimne tähistab niisiis päris isikut, inimest ennast – seda muutumatut ja loomulikku Mina, mis ei sõltu vanusest, meeleoludest, kogemustest ega mõttetegevusest. Paradoks, kuid seda Mina ei tunne Sa enda juures ära. Kuid just see Mina on iga inimese ainus stabiilne alustala ja kui hakkad eristama-uurima, siis leiad ennast praktiliselt kõigi muutuvate sisemaailma protsesside taustal olemas olevat. See Mina ei ole kunagi vormist ära, haige ega probleemne. Sellest aspektist vaadatuna on vaimne vorm täiesti ebatäpne termin.\nMida me täna mõistame vaimse vormi all, kirjeldab hoopis sisemaailma protsesside tööd. Kui need funktsioonid toimivad optimaalselt, kutsume seda vaimselt heas vormis olemiseks ning kui needsamad sisemaailma üksused toimivad ebaoptimaalset, siis probleemideks ning tõsisemal juhul vaimse tervise häireteks. Kuid fakt on see, et fundamentaalselt pole Sina ise ükski Sinu poolt teadvustatav protsess. Seetõttu ei saa ka neid mõlemaid panna ühte patta ja kutsuda ühtviisi sõnaga “vaimne”. (Mis on Vaim ja mis sisemaailma protsessid, saad täpsemalt lugeda artiklist “Segadus vaimu ümber”).\nPraktiliselt ellu viiduna tähendab hea “vaimne vorm” inimese võimekust oma sisemaailma funktsioone sellise põhjalikkusega tunda, et ta suudab need edukalt joondada valitud tegevuse läbi viimiseks, oma eesmärgi saavutamiseks.\nNeed eesmärgid võivad olla töö ja karjääriga seotud või siis haarata laiemalt ka elu teisi tahke – harmoonilised suhted, tervis, rahulolu, õnnelikkus jne.\nOlen uue sõnana hakanud neid kutsuma intra-personaalseteks oskusteks – inimese võimekuseks kasutada teadlikkust primaarsena ja juhtida selle abil oma peamisi sisemaailma sündmusi: emotsionaalseid reaktsioone, mõistust ja tähelepanu. Teha seda edukalt ning järjepidevalt igas vajalikus olukorras. Näiteks keskendudes oma tööülesandele arvuti taga. Samuti koosolekul istudes, kolleegiga suheldes ning ka oma tehtud töö kohta kriitikat vastu võttes. Oskusi juhtida oma sisemaailmas toimuvat on vaja ka esinedes, oma ideed teistele tutvustades ning ka artistina lavalaudadel. On selge, et kui olud on soodsad, saab igaüks nii tööl kui kodus hästi hakkama. Tugevust ja oskuste kvaliteeti näitab just see, kuidas toimetatakse keeruliste ja pingeliste olukordade keskel ülesse kerkivate sisemiste reaktsioonidega.\nVaata korraks, mis juhtub Sinuga, kui sul on tähtaja surve? Tekib ebakindluse reaktsioon? Aktiveeruvad ärevad mõtted või muretsemine? Kas heaolu säilib ka siis, kui kolleeg midagi nõuab või laps poes jonnib?\nOn hästi mõistetav, et üksnes hea füüsiline vorm sellistes olukordades ei aita. Inimese sisemiste protsesside kõige loomulikum juhtimine baseerub teadvustamise võime kasutamisele, sest see on ainuke reaalne lüli Sinu enda ning igasuguste Sinu poolt kogetavate protsesside vahel.\nTööaeg ja eraelu on ühe ja sama elu vältel toimuvad erineva suunitlusega tegevused, moodustades siiski ühe terviku. Vaatlemisel on näha, et kui sa käid tööl, siis sa veedad seal ca 2/3 oma ärkveloleku ajast (sh tööle ja koju sõit, töömõtted puhkuse ajal jms). Sisemiste protsesside suunamise vajalikkus kerkib tööd tehes esile sama tihti, kui kodus. Vastavad oskused pole piiratud ei töö ega koduga, vaid on universaalsed, kuna nii emotsionaalsed reaktsioonid, mõtlemine kui tähelepanu on samavõrd palju rakenduses kõikjal elus.\nKui on olemas oskus enda sisemisi funktsioone suunata, on see abiks nii tööd tehes kui ka kodus. Kui seda oskust aga pole, kiusab närvilisus ja sisepinge igal pool. Kuid olenemata igapäevasest sisemiste ressursside kasutamisest ei teata, kuidas sisemaailm töötab, millised on selle efektiivsed suunamise viisid ning kuidas hoiduda nii probleemide loomisest kui oma ressursside raiskamisest?\nNäiteks oleme ülistanud multitaskimist, kuid reaalsed uuringud toovad välja, et pidev ümberlülitumine suurendab vigasid poole võrra (näiteks arvutustehted), põhjustab kvaliteedi langust, pinnapealsust, subjektiivset stressitunnet ning energiakadu. Kuid isegi, kui me otsustaksime tänasest keskenduda ühele tegevusele korraga, selgub meile suutmatus seda teha. 2012. aastal tehtud Harvardi ülikooli uuring tõi välja, et isegi parima püüdluse juures tekib 46,9% inimestel fookusest kõrvale kaldumine ja uitmõtted. Kui tahad midagi saavutada, tuleb selle nimel ka vaeva näha. Me ei ole oma teadvustamise võime rakendamisega üldse vaeva näinud ja pole siis mingi ime, et see ei näi alluvat meie juhtimisele.\nKeskendumine on vaimse vormi ülioluline komponent\nEt olukorda muuta, on 24% USA ettevõtteid kuulutanud, et nad on alustanud oma inimeste tööefektiivsuse tõstmiseks ühte või teist liiki teadlikkuse treeninguga. Lisaks paremale ajajuhtimisele, keskendumisvõime ning vastupidavuse paranemisele paranevad ka hoolivus ja koostöö, kuna inimesed hakkavad märkama oma tegevuste mõju nii ümbritsevale, kui teistele inimestele.\nKui vaadata realistina, siis kui palju õppisid Sa koolis keskendumist, kui oskust? Oled sa enda puhul avastanud, mis üldsegi on see asi, mida sa keskendad? Kui keskendumist vaadelda protsessina, siis tähendab see oma teadvustamise võime hoidmist stabiilsena uuritava objekti peal. Kui pole avastatud, mis on teadvustamise võime ega ole õpitud seda suunama, siis hüppab teadlikkus ühelt stiimulilt teisele lähtudes uudsuse faktorist. Selline kergesti kaaperdatav teadlikkus, mille suunamiseks sa pole varem oma tahet rakendanud ongi tuntud kui keskendumise raskus.\nKeskendumine on ülioluline ja nagu äsja vaatlesime, see on seotud otseselt teadvustamise võimega ja üldsegi mitte mõtlemisega.\nNing see sõltub seejuures treenimisest, praktilisest kasutamisest.\nOma teadvustamise võime oskuslik kasutamine keskendumiseks annab võimekuse jooksvalt vajalikku juurde õppida, et muutuvate oludega adekvaatselt kursis olla ja mitte takerduda mälus olevatesse vanadesse lahendustesse. Just siin peitub võti, mis annab ühele inimesele võimekuse kaasa minna muutustega ning teine on hädas sama nähtuse vastandpoolega – kogenematus teadvustamise võime kasutamisel tekitab vastuseisu muutustele ja soovi jätkata mälus teadaoleva baasil.\nLoomulikult tuleb igasugune võimekus süveneda teemasse, märgata detaile ja saavutada töö kõrge kvaliteet just teadvustamise meisterlikust kasutamisest. Hea kasutaja oskab aina paremini kuulata, märgata ja uusi lahendusi leida. Mittekasutaja aga teeb sageli vigu, satub õnnetustesse ja konfliktidesse.\nTeadvustamine aitab kohaneda & elus paremini hakkama saada\nKuidas on teadvustamine ja intra-personaalsed oskused seotud võimekusega kohaneda ja aina muutuva olustikuga kaasa minna? Suur murrang toimus siis, kui automaatika võttis üle lihtsamad ja füüsilisemat laadi tööd.\nNüüd oleme inimkonnaga uue ja mitmete futuristide sõnul kõige radikaalsema muutuse lävel, kus tehisintellekt suudab peagi sooritada ülesandeid, mida seni peeti ainult inimeste pärusmaaks. Inimestena seisab meil ees oluline kohanemine ja ümberõpe, mille käigus tuleb omandada oskused sooritada keerukamaid, loomingulisemaid ja lisandväärtuse loomisele orienteeritud tegevusi. See väljakutse erineb kõigist eelnevatest, sest niivõrd kiiresti muutuvas keskkonnas suureneb tundmatu faktori osakaal ning nii kui tundub, et mõistus on millestki aru saanud või lõpuks ometi vajalikud protseduurid mällu salvestanud, muutub kõik taas.\nOlukorras, kus teadvustamise võimet pole kasutama õpitud, ei taha inimene end leida olukorrast, kus mälust pole võtta lahendust.\nKui tugineme oma elus vaid mälule, siis kardame ka uuendusi.\nPrimaarselt mälule toetumine devalveerub iga päevaga ning protseduuriliste teadmiste kõrval muutub kriitilisteks universaalsete oskuste valdamine – teadvustamine ja sellest tulenevad kiire eristamine, märkamine, taipamine ning inspiratsioon, kui uute avastuste sünnipaik.\nTeadvustamine on seotud võimekusega end igal hetkel kurssi viia toimuvaga, mis tunduvalt vähendab vajadust meeleheitlikult aina suurenevaid infohulki meelde jätta ja koormata oma mõistust teabega, mis peagi aegub. Teadvustamise võime muutub välk-kiire ja adekvaatselt olusid arvestava käitumise aluseks.\nTeadvustamine toob esile ka inimeste mitte-emotsionaalse loomingulisuse, mis on suuresti kasutamata ressurss. Kui seni levinud loovus on pigem emotsionaalne protsess (ja seetõttu on paljud loomingulised inimesed rohkem ohustatud nii depressiooni kui bipolaarse häire poolt), siis teadlikkusest sündiv leidlikkus baseerub ümberringi toimuva väga heal märkamisel ja sellest käivituval inspiratsioonil. See protsess on täiesti emotsioonivaba, ilmnevad super eristamisvõime ja tegutsemise ladusus. Otsekui värvid oleksid erksamad, detailid mitmekülgsemad, maitsed ja helid paljude pooltoonidega. Seda teadvustamise kasutamise viisi tuntakse ka kui flow seisundit ja siit sünnivad uudsed ideed, täiesti uued võimalused. Iseenesest on flow inimese normaalne töörežiim ja üks järjekordne oskus mobiliseerida oma sisemaailma resursse, mitte vaid õnnelik juhus. Flow väline “korraldamine” on aja raiskamine, mis ei õpeta otse oma potentsiaale kasutusele võtma.\nKuidas tekitada päris motivatsiooni?\nSuur hulk tänasest motivatsioonist pole rohkemat kui emotsioon – kui see on entusiasm või enese tõestamise vajadus, siis motivatsiooni jagub. Kui aga: “sellel kõigel pole nagunii mingit mõtet”, siis pole ka motivatsiooni. Juhul, kui motivatsioon on ehitatud emotsioonidest alusele, tulevad mängu mitmesugused kompensatoorsed skeemid, mille eesmärk on esile kutsuda soovitud emotsioonide aktiveerumine. Jama on siis, kui parasjagu on aktiivne mingi motivatsioonile täiesti vastandlik emotsioon – kõik need erinevad võimalused, mida sa tunned siis, kui “motivatsiooni pole”.\nOlenevalt parasjagu aktiivsest emotsioonist on inimesed tööl kas tüdinud, laisad, entusiastlikud, tunnevad end kas eneseõigust täis, süüdi või hoopiski väärtusetuna. Mõned on aga kogevad kroonilist ükskõiksust. Ja nii edasi. Optimisti ja pessimisti erinevus on nende krooniliselt aktiivne emotsioon, mis määrab selle, mida nad märkavad ning elu-olust mõtlevad.\nKas oled märganud, millised emotsioonid Sinul sageli aktiveeruvad ja korduvad? Ja mis sa nende reaktsioonidega teha suudad? Kui tulemusrikas see on?\nEmotsioonile ehitatud motivatsioon on äärmiselt ebastabiilne, küsitava usaldusväärsusega ning väga energiamahukas üleval hoida.\nSa ei tea, kas kolleegi peale saab loota või ei – mis meeleolu-tunne tal täna on? Sa ei tea isegi, kas sa enda peale saad kindel olla. See tavapärane n-ö motivatsioon on hoopis kas inimeste aktivatsioon (mis tekib valuga ähvardades) või stimulatsioon (mis tekib mingi hüve peibutisel) ning kumbki pole inimese enda seest sündiv mobiliseerumine, vaid on välisel ajendil tekkiv reaktsioon.\nPäris motivatsioon ei ole üldse emotsioonidega seotud ning on seetõttu ülimalt püsiv.\nViitan taas tavapärase emotsionaalse alustala asendamisest teadvustamisvõimel põhineva alustalaga, sest just viimasest saab alguse inspiratsioon, oma tegevuse tähendusrikkuse teadvustamine laiemas kontekstis ning tegevusest endast välja kasvav innukus.\nPsühholoog Angela Duckworth on põhjalikult uurinud innukuse teemat ning rõhutab, et tee oma tõelise sisemise motivatsioonini on käänuline – ind tekib alles siis, kui ollakse oma tegevuses muutunud juba üsna heaks ning sõltub palju enam järjepidevast pühendumisest ning huvist uurida, kuidas asjad toimivad, kui vaid andekusest või geneetilisest eelsoodumusest. Oma motivatsioon tuleb ise välja arendada, esmalt vabastades seda häirivad automaatsed emotsionaalsed reaktsioonid. Seejärel nõjatuda oma võimekusele teadvustada – prioriteete, seoseid ja minna süvitsi.\nNiisiis, teadlikkus on võti oma sisemaailma mõistmiseks. Teadlikkuse kui töövahendi tundma õppimine ja selle suunamise oskus on kõige fundamentaalsem intra-personaalne oskus. Universaalne. See võimaldab esmalt eristada iseennast protsessidest ning seejärel paneb aluse nende samade protsesside suunamisele – emotsioonide, mõtete, taipamiste, loomingulise ja inspiratsiooni juhtimisele sinu enda poolt. Teoreetiline lugemine nende oskuste kohta on seejuures küll hea algus, kuid pole veel midagi praktilist. Oma teadvustamise võime avastamine on empiiriline tegevus, mille esmast maitset saab anda vaid selle hea praktiline rakendaja. Kuid kui inimene kord avastab oma teadlikkuse potentsiaali saab ta kiiresti aru, miks just selle vahendi esikohale seadmine tavapärase mõistuse ja emotsionaalsete reaktsioonide asemel on uus paradigma – mida tähendab eksitusest vabanemine, inimese loomuliku oleku taastumine ja oma potentsiaalide avamine.\nKui on indu kohe asi käsile võtta ja oma oskuseid uuendada, siin soovitan:\nTeadliku Muutuse Kunst – teadlikkuse rakendamise 2-päevased kursused\nTeadliku Ettevõtluse Konverents – 03. Mail KUMUs\nWellness Orbit digitaalne koolitusplatvorm ettevõtete töötajatele\nPosted in Heaolu and tagged Edasi, eneseareng, kunst, Motivatsioon, õppimine, suhted, tervis. Bookmark the permalink.


Marten Kokk: OECD hinnangul ei lähe Eesti majandusel halvasti - Arvamus\nMarten Kokk: OECD hinnangul ei lähe Eesti majandusel halvasti\nMarten KokkEesti Vabariigi suursaadik OECD ja UNESCO juures\nEesti suursaadik Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsoooni OECD juures Marten Kokk kirjutab, et kuigi Eesti majandus statistikaameti andmetel tänavu esimeses kvartalis langes, ei lähe OECD hinnangul Eesti majandusel halvasti.\nEelmisel nädalal toimunud OECD ministrite kohtumise tähtsaks osaks oli ka OECD majandusprognoosi avaldamine. Eestis see harilikult suurt tähelepanu ei pälvi, kuid on laiemalt maailma majanduse trende jälgivatele inimestele kahtlemata oluline sündmus.\nOECD hinnangul ei lähe Eesti majandusel halvasti - sellel aastal peaks SKP kokkuvõttes suurenema 1.2 % ning kiirenema järgmisel aastal 3.1 %-ni. Eesti majanduskasvu veab tarbimine, mida toetab keskmise palga kiire kasv ning tööpuuduse vähenemine. Eestis toetab alates 2014. aastast majanduskasvu ettevõtete investeeringute taastumine ning väliskeskkonna üldine paranemine. OECD prognoosi järgi jätkub ka tööturu soodne areng, kuid tööhõive edasist suurenemist hakkab tõenäoliselt takistama see, et töötajate kvalifikatsioonid ei vasta pakutavatele töökohtadele ning noorte töötajate lahkumine välismaale.\nMajanduskasvu pidurdab ka ekspordi nõrgenemine Soome ja Venemaale, mis on seotud nende riikide aeglase kasvuga (Soome kasvab OECD hinnangul sel aastal 0.2 % ja Venemaa 0.5%). Meie teistel olulistel kaubanduspartneritel läheb paremini – Rootsi kasvab 2014. aastal näiteks 2.8 % ja Saksamaa 1.9%.\nOECD majandusprognoos on Eesti osas ettevaatlik seoses sündmustega Venemaal ja Ukrainas.\nEesti inflatsioon püsib 2014. aastal madalal, euroala keskmisega samal tasemel - 0,7% ning kiireneb tugevneva majanduskasvu toel 2015. aastal 1,7 protsendini, jäädes siiski madalamaks OECD keskmisest inflatsiooniprognoosist (1,9%).\nTeistest OECD riikidest eristub Eesti endiselt selgelt madala riigivõla koormuse poolest.\nTööpuudus võib OECD hinnangul tänavu seoses ebakindla väliskeskkonnaga veidi tõusta, kuid langeb 2015. aastal 8,5 protsendini, mis on oluliselt parem euroala keskmiseks prognoositud 11,4 protsendist 2015. aastal. OECD hinnangul on vaja tugevdada aktiivseid tööturumeetmeid ja elukestvat õpet soodustavaid poliitikaid ning tegeleda madalapalgaliste maksukoormuse vähendamisega.\nKuidas võib minna Venemaal\nVenemaa majanduskasvuks prognoosib OECD sel aastal 0.5 % ja järgmisel aastal 1.8%. See on märkimisväärselt vähem kui veel novembris prognoositud 2.3% kasv 2014. aastal. 2014. aasta I kvartalis oli esialgsel hinnangul Venemaal majanduslangus 0.5%.\nVenemaa majandust mõjutavad negatiivselt sündmused Ukrainas - rubla on oma väärtusest aastaga kaotanud 10 %. Rubla nõrgenemine toob kaasa mitmeid probleeme - väheneb sisetarbimine ning laenamine muutub kallimaks. Venemaa eelarve tulupoolt toetavad praegu eeldatust kõrgemad naftahinnad.\nAbsoluutselt peamine risk Vene majandusele lähiajal on kapitali väljavool ja investeeringute vähenemine. Kapitali väljavool Venemaalt esimese kolme kuuga ületab tõenäoliselt 60 miljardit dollarit, mis on samas suurusjärgus kui eelmisel aastal kokku. Kui suur see täpselt on olnud, ei osata hetkel öelda - leidub ka hinnanguid, et see number on veel oluliselt st kordi suurem. Maailmamajanduse aeglustumine tervikuna tooks kaasa ka madalamad nafta ja gaasi hinnad, mis on samuti Venemaa jaoks oluline risk.\nKuidas läheb ülejäänud maailmal – üldiselt majanduskeskkond paraneb\nOECD liikmesriikides tervikuna saab majanduskasv keskmiselt olema sel aastal 2.2% ja järgmisel aastal peaks see kiirenema 2.8%ni. Kogu maailmamajandus kasvab 2014. aastal 3.4% ning järgmisel aastal 2.8 %.\nArenenud riikides taastub majandus kõige kiiremini USA-s, kus selle aasta kasvuprognoos on 2.8% ja järgmise aasta oma 3.5%. Euroala kasvab 2014. aastal 1.2 % ja 2015. aastal 1.7%.\nJaapanis hakkavad sel aastal kasvu pidurdama kaua oodatud kokkuhoiu meetmed ning kasv peaks jääma 1.2% juurde nii sel kui järgmisel aastal.\nBRIICS ( Brasiilia, India, Indoneesia, Venemaa ja LAV) peaksid kokku kasvama sel aastal 5.3% ja järgmisel aastal peaks SKP kasv ulatuma 5.7%ni. Hiina kasv on endiselt kiireim ja peaks olema nii sel kui järgmisel aastal 7.5 %. Ka India kasvab sel aastal jõudsalt - 5 %.\nKokkuvõttes – maailmamajanduses tervikuna jätkuvad üldiselt positiivsed trendid, suurenevad investeeringud ja kaubandus ning tööpuudus on hakanud langema ajaloolisest kõrgpunktist.\nEuroala peaks jääma „kohanduva“ rahanduspoliitika juurde ja intressimäärasid peaks vähendama arvestades langevat inflatsiooni. OECD arvab endiselt, et Euroalal tuleb tegeleda pangandussektori tugevdamisega. Euroopa pankadel on endiselt suur kapitalivajadus, ehkki olukord on mingil määral paranenud. Pangad tuleks vajadusel kiiresti rekapitaliseerida.\nKõik riigid peaksid endiselt tegelema struktuursete reformidega, mille all OECD põhiliselt peab silmas tööturgu liberaliseerivaid reforme.


Saaremaal näeb suvel musta ooperit - Äripäev\nSaaremaal näeb suvel musta ooperit\nLisaks ameeriklaste "Porgy ja Bessi" viiele etendusele saab nädal aega kestvate ooperipäevade raames Vanemuise teatri esituses nautida Jacques Offenbachi ooperit "Hoffmanni lood". Koostöös Kuressaare Linnateatriga valmib lavastusprojekt "Patseba Saaremaal". Aino Kallase näidendi põhjal on soomlane Tauno Pylkkänen kirjutanud lühiooperi, Saaremaa ooperipäevadel mängitakse selle esimene osa draama- ja teine ooperiversioonis.\nOoperipäevade kavva mahub veel mitu kammer- ja koorikontserti, iga päev töötab Arensburgi hotellis ooperikohvik, kus toimuvad kohtumised ja autogrammitunnid esinejatega. Teatrietendusi mängitakse Kuressaare lossi hoovis, kuhu pannakse püsti ajutine ooperimaja.\nSaaremaa ooperipäevade pileteid saab 9. märtsini lunastada Piletimaailma ja Piletipunkti müügikohtades soodushinnaga. Ooperipäevade kava ja hindadega saab tutvuda internetis aadressil www.concert.ee.