The St. Regis San Francisco, San Francisco, CA, Ameerika Ühendriigid – võrdle pakkumisi\n125 3rd Street, San Francisco, CA, Ameerika Ühendriigid\nParimad pakkumised: The St. Regis San Francisco\nThe St. Regis San Francisco: arvustused\nHotelli The St. Regis San Francisco kohta\nThe St. Regis San Francisco: mugavused\nThe St. Regis San Francisco fotodel\nKus The St. Regis San Francisco asub\nThe St. Regis San Francisco – broneerimise KKK\nKas The St. Regis San Francisco rakendab turvareegleid seoses viirusega COVID-19?\nThe St. Regis San Francisco desinfitseerib pindu, et viirusega COVID-19 nakatumise tõenäosust vähendada. Lisaks kehtivad sinu turvalisuse tagamiseks uued sotsiaalse distantseerimise reeglid. Viirust COVID-19 puudutavate turvareeglite osas täpsema teabe saamiseks pöördu otse meie partneri Global Cleanliness Council poole.\nKui kaugel on The St. Regis San Francisco lähimast lennujaamast (San Francisco)?\nHotellile The St. Regis San Francisco lähim lennujaam on 18,4 km kaugusel asuv San Francisco. Keskmine eeldatav sõiduaeg hotellist The St. Regis San Francisco lennujaama San Francisco on 22min. Oleks hea, kui uuriksid oma hotelli ja lennujaama vahelise liikluse kohta täpsemalt.\nMis on külastajate jaoks parim viis lennujaamast San Francisco hotelli The St. Regis San Francisco minemiseks?\nLähimast lennujaamast (San Francisco) oma hotelli minekuks on sageli soodsaim variant takso või sõidujagamisteenuse kasutamine.\nKas The St. Regis San Francisco on lemmikloomasõbralik?\nThe St. Regis San Francisco võtab meeleldi vastu enamikku oma külastajate lemmikloomadest nagu kassid ja koerad. Kui sul on mõni muu lemmikloom, siis on soovitatav vastuvõtulaua poole pöörduda.\nKas hotellis The St. Regis San Francisco on bassein?\nJah, hotellis The St. Regis San Francisco on klientidele kasutamiseks bassein. Tavaliselt on hotellibasseinidel kindlad lahtiolekuajad, nii et räägi enne basseini kasutamist kindlasti vastuvõtulaua töötajaga.\nMis on hotelli The St. Regis San Francisco telefoninumber?\nKui sul on küsimusi seoses hotelliga The St. Regis San Francisco ja oma broneeringuga, pöördu otse vastuvõtulaua poole numbril +1 415 284 4000.\nKas hotellis The St. Regis San Francisco on WiFi?\nJah, The St. Regis San Francisco pakub oma külastajatele WiFit.\nKas The St. Regis San Francisco pakub külastajatele kohapeal jõusaali või fitness-keskust?\nHotellis The St. Regis San Francisco on kohapeal jõusaal. Jõusaaliala on avatud vaid hotellikülastajatele ning lahtiolekuajad ja reeglid võivad erinevates hotellides oluliselt erineda. Küsimuste korral on soovitatav vastuvõtulaua töötajate poole pöörduda.\nKui kaugel on The St. Regis San Francisco linna San Francisco keskusest?\nPiirkonna Union Square Area (San Francisco) keskus on vaid 0,5 km kaugusel hotellist The St. Regis San Francisco. Paljud teised turistid külastavad paiku nagu Fisherman's Wharf, kuhu pääseb hotellist The St. Regis San Francisco ükskõik millise transpordiviisiga.\nThe St. Regis San Francisco: sarnased hotellid\nParimad hotellid: San Francisco\nThe St. Regis San Francisco: lähimad hotellid


põletik | Uroloogia | Arsti nõuanded | Küsi nõu Eesti tipparstidelt! - Kliinik.ee\nSISUTURUNDUS Pierre Fabre tuntud koolitaja: täiskasvanute akneprobleen on üha levinum Ortopeed Kaspar Rõivassepp: põlveliigese trauma vajab kohe arsti tähelepanu Kas konserveeritud kaunviljad on tervisele kasulikud? (1) Puhkamine massidesse: las IT-mees kaevab peenart ja ehitaja mängib arvutiga SISUTURUNDUS Mida teha, kui pea valutab? Mida on ühist kartulikrõpsudel ja WC-poti puhastusvahendil? (1) Uuring: infarktist taastunud patsiendid tuleb liikuma ajada Venemaalt Soome smugeldatud koerad tõid kaasa eluohtliku taudi (2)\npõletik 08.07.07 / Uroloogia\nolen 19 aastane tüdruk. juba üle aasta vaevab mind põiepõletikutaoline tunne. arst kirjutas põletikuravi ja driptane ravimit, 1 tablett 2 korda päevas. olen võtnud seda varsti juba 2 kuud aga ma ei tähelda mitte mingisugustki muutust. kas ma peaksin rahulikult seda edasi võtma või tagasi arsti juurde minema, äkki võib põletik ikkagi sees olla?\ndriptaani toime tekib mõne päeva jooksul. Kui 2 kuu vältel paranemist pole olnud, siis järelikult ravim ei toimi ja edasi võtta pole mõtet.\nMeesterahval vanuses 68 tekkisid tasakaaluhäired ja jalad ei kandnud. Kutsuti kiirabi ning haige viidi vastuvõtuosakinda, kus teda ööpäev jälgiti, diagnoositi neeruvaagna põletik. Haiglasse ...\nneeruvaagna põletik küll tasakaaluhäireid ei põhjusta. Mõte liigub kas mingi närvihaiguse või aju verevarustuse häire suunas. Antibiootikumid kahjuks tasakaaluhäireid ei ravi.\nMul diagnoositi tsüstoskoopia käigus proovitüki võtmisega krooniline kusepõie põletik, mis oli ägedas staadiumis. Kas on võimalik kroonilist põletikku täielikult välja ravida? Olen 43 aastane ...\nkahjuks ei ole. Krooniline põletik on morfoloogiline diagnoos, kus mikroskoobis nähakse ägeda põletiku tagajärjel nn. "armistunud" põie limaskesta. Reeglina midagi hullu sellest ei sünni. Tuleb ...


Zygmunt I – Vikipeedia\n(Ümber suunatud leheküljelt Žygimantas Senasis)\nZygmunt I Vana (1. jaanuar 1467 – 1. aprill 1548) oli Leedu suurvürstiriigi suurvürst 1506–1544 ja Poola kuningriigi kuningas alates 1506. aastast kuni surmani. Ta pärines Leedu Jagelloonide dünastiast.\n1. jaanuar 1467\n1. aprill 1548 (vanus 81)\nBarbara Zápolya, Bona Sforza\nAnna Jagiellon, Isabella Jagiellon\nElizabeth Jagellon, Elisabeth Jagiellon\nZygmunt I Vana\nZygmunt I valitsejatiitel oli\n„Kõrgeauline Valitseja, Poola kuningas ja Leedu, Vene ja Preisi suurvürst, Žemaitija ja teiste valitseja“\nTa pärines Leedu Jagelloonide dünastiast.\n3 Zygmunt valitsejana\n4 Zygmunt suurvürstina\nZygmunt oli Kazimierz IV ja Austria Elisabethi poeg. Zygmunt ema oli Böömimaa ja Ungari lastetuna surnud kuninga Ladislaus Postumuse õde ja Zygmunt taotles seetõttu endale neid kaht trooni. Elisabethi vanim poeg (Ulászló II), Zygmunti vanim vend valitigi mõlema riigi kuningaks.\nZygmuntil oli 12 õde-venda, kellest neli venda ja kolm õde olid vanemad ning üks vend ja neli õde nooremad. Tema vanim vend Ulászló II valiti algul Böömimaa ja siis Ungari kuningaks ning 1526 suri tema sugu meesliinis välja. Vanuselt järgmine vend Püha Kasimir suri vallalisena 1484. Kolmas vend Jan I valitses Poolat 1492–1501 ja suri järglasteta. Neljas vend Aleksander valitses Poolat 1501–1506 ja suri lasteta. Vanim õde Jadwiga oli abiellunud Baieri hertsogi Georgiga, kuid 1506. aastaks olid nad mõlemad surnud, jättes endist maha kaks tütart, kel polnud õigust hertsogiriiki pärida. Vanuselt teine õde Zofia oli abielus Brandenburgi markkrahvi Friedrichiga ja sellest abielust sündis 17 last, kellest 1506. aastaks oli 13 elus. Noorem vend Fryderyk Jagiellon oli Gniezno peapiiskop ja kardinal. Noorem õde Anna oli Pommeri hertsogi Bogislaw X abikaasa, noorem õde Barbara oli abielus Saksimaa hertsogi Georgiga ja noorem õde Elżbieta oli abielus Legnica hertsogi Fryderyk II-ga. Üks vanem ja üks noorem õde surid lapseeas.\n1499–1506 valitses ta Głogówi hertsogkonda, aga pärast tema kuningaks saamist läks see maa-ala Böömimaa koosseisu, algul sisuliselt ja 1544 ka formaalselt. Viimane Głogówi hertsog (sisuliselt mitte enam iseseisev) oli 1540–1544 Zygmunti noorima õe Elżbieta mees Fryderyk II.\nZygmunt I oli mures Habsburgide ja Venemaa tihedate sidemete pärast, sest need kaks suurriiki võisid teda kahelt poolt korraga rünnata. Selle takistamiseks sõlmis ta Prantsusmaa kuninga François I-ga 1524 liidu, aga see liit lõppes juba järgmisel aastal, kui François Pavia lahingus Saksa-Rooma keisri Karl V kätte vangi langes.\n1525 lõppes Poola sajanditepikkune vaen Saksa orduga, kui ordumeister Albrecht von Hohenzollern võttis vastu luteri usu, sekulariseeris ordu ja kuulutas selle Krakówi lepinguga ilmalikuks hertsogiriigiks Poola ülemvõimu all. Ühtlasi läänistas Zygmunt Preisimaa Albrechtile ja tema vendadele.\n1526 suri Masoovia hertsog Janusz III järglasteta. Tema lähim sugulane oli tema õde Anna, keda kohalikud aadlikud tahtsid Masoovia hertsoginnaks kuulutada, aga Zygmunt annekteeris Masoovia. Konflikt lahenes 1537, kui Zygmunt sundis Anna ja tema abikaasa vanduma, et nad loobuvad kõigist õigustest Masooviale.\nZygmunt pooldas rahumeelset kooseksisteerimist Krimmi khaaniriigiga, aga ta ei suutnud piiritülisid täielikult lõpetada.\nZygmunt ja tema teine abikaasa Bona Sforza olid renessansikultuuri patroonid ja nende võimu ajal lõi see stiil nii Poolas kui Leedus õitsele.\nZygmunt abiellus esimest korda Ungari aadliku Barbara Zápolyaga, kes ema poolt oli poolakas, Barbara vanem vend sai hiljem Ungari kuningaks. Sellest abielust sündis kaks tütart, enne kui Barbara 1515 20-aastaselt suri. Üks tütar Anna suri 5-aastaselt, teine, Jadwiga, abiellus Brandenburgi kuurvürsti Joachim II-ga. Jadwigat kosis ka Rootsi kuningas Gustav I, aga Zygmunt keeldus, sest Gustav sai katoliku kirikuga halvasti läbi.\nTeiseks abiellus Zygmunt 1518 Milano hertsogi Gian Galeazzo Sforza tütre Bona Sforzaga. Bona õed-vennad olid noorelt surnud, surnud oli ka tema isa. 1524 päris Bona oma ema surma järel Bari hertsoginna ja Rossano vürstinna tiitli, ühtlasi pretendeeris ta Jeruusalemma kuninga tiitlile. Siiski pole teada, et ta oleks iseend Jeruusalemma kuningannaks nimetanud, küll aga kutsusid kõik Poola kuningad tema järel kuni Jan II Kazimierz Wazani end Jeruusalemma kuningateks.\nZygmunti ja Bona abielust sündis kuus last, kellest noorim suri oma esimesel elupäeval, aga ülejäänutest (poeg ja neli tütart) said kaks kuningaks ja kaks kuningannaks. Vanim tütar Isabella abiellus Zygmunti esimese naise Barbara vanema venna János Zápolyaga ja sai Ungari kuningannaks. Poeg Zygmunt II August päris isalt Poola kuningatrooni, aga tal ei olnud lapsi. Tütar Zofia abiellus Brunswick-Lüneburgi hertsogi Heinrich V-ga, kuid lapsi ta ei saanud. Pärast Zygmunt II surma valiti Poola kuningaks Zygmunt I kolmas tütar Anna, aga temagi ei saanud lapsi. Noorim tütar Katarzyna abiellus Rootsi kuninga Johan III-ga ja temast põlvnesid nii Poola kui Rootsi kuningad.\nZygmunt I-l oli oma armukese Katarzyna Telniczenkaga samuti kolm väljaspool abielu sündinud last, poeg ja kaks tütart, kes kõik said täiskasvanuks. Lapsed sündisid enne esimest abielu.\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Zygmunt I\nAleksander Leedu suurvürst\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Zygmunt_I&oldid=5866366"\nLehekülje viimane muutmine: 3. aprill 2021, 08:20\nSelle lehekülje viimane muutmine: 08:20, 3. aprill 2021.


Puitmajad: eelised ja hinnad - TEEMAD - 2022\nPuitmajad, mis on alati põnev olnud inimkonna ajaloos ja meie isiklikus ajaloos, ilmselt juba lapsest saati. Kodud nagu varjupaigad, vastutulelikud ja intiimse, loodusliku ja eheda atmosfääriga. Seda lapsepõlveunistust rikkumata tuleb öelda, et puitmajad on nüüdsest täiskasvanute jaoks ka reaalsus. Peter Pani sündroom või mitte, need on ehitised, mida saab tegelikult kasutada telliskivimajade asemel ja mitte ilma majanduslike, energeetiliste ja keskkonnaalaste aspektide arvukate eelisteta. Lisaks sageli ka esteetilisele.\nMetsad annavad palju puitu ja tõusuteel, sest põllumaad on hüljatud, kuna inimesed jätavad selle linna elama. Tooraine puitmajad nii et sellest pole puudust ja seda tüüpi hooned võivad kiidelda suurepärane energia ja jätkusuutlikkus.\nKorraga seostati puumaja idee automaatselt kuuri või ajutise erakorralise majutuskoha ideega. Õnneks on pärast arvukaid suurepäraseid näiteid inimesed ja mitte ainult sektori esindajad aru saanud, et sellest materjalist majad jõuavad kõrge mugavus, tehnoloogia ja kaasaegsus.\nSoovimata liialt peatuda valusas punktis, millest ei saa mainimata jätta, tuleb siiski öelda, et seismilises riigis nagu Itaalia pole telliskivimajad värinatele kõige paremini vastu pidama. Kui võrrelda neid puidust, kergetest ja elastsetest, siis pole võrdlust ja kohtades, kus toimub maavärinajärgne rekonstrueerimine, mõtlevad nad nendes tingimustes.\nPuitmajad ja tellistest majad\nKui meil on maa, millele on võimalik ehitada, ei muutu midagi, kui kavatseme jätkata puidu või tellistega, protseduurid ja kulud on samad. Kui hakkame juhtimisprojektist rääkima, ilmnevad aga erinevused ja hakkame mõistma, kummal poolel on mugavam olla. Kui otsustate puitmajade kasuks, võite usaldada ettevõttele ülesande valmistada kokkupandavad osad vastavalt meie projektinäidetele, lähtudes juba kõige väiksematest detailidest ja kindlaksmääratud hindadega. Juba tükkide valmistamise hetkel luuakse sektsioonid ja augud juhtmete ja torude läbimiseks, nii et pole vaja erinevate detailide kokkupanekut, ootamatuste jaoks on vähe varu, võrreldes tellisega maja saab meile reserveerida.\nIlma tehnilistele asjadele liiga tegemata on nende puukoerte ehitamiseks kaks peamist tehnikat, üks on raamiga, seetõttu kasutatakse puittaladest ja -ribadest valmistatud raame, mille õõnsustesse on sisestatud isoleermaterjal ja mis katavad kõik paneelidega. Teine levinum tehnika on Xlam: see hõlmab ristuvate ja liimitud kirveste kasutamist. See on massiivsem ja vastupidavam konstruktsioon, kuid seejärel tuleb paigaldada täiendav isolatsioonikiht, tegelikult valitakse see teine meetod ainult siis, kui ehitatakse mitmekorruselisi ja keerukaid hooneid.\nOleme juba maininud puitmajade eeliseid võrreldes muudest materjalidest, kuid keskkonnaga on mõned eelised, mida on õige siin süvendada. Puit on looduslik isoleermaterjal, seda nii soojuse kui ka müra osas, nii et kujutage ette, millist mugavust need kodud võivad lubada. Seda tüüpi maja sobib hästi kui mitte väga hästi taastuvenergia, soojuspumpade ja põrandaaluse kliimaseadmega ning see tähendab keskkonnamõjude piiramist ning kütte ja jahutuse kokkuhoidu.\nTasakaalus puitmajad on keskkonnasäästlikumad, sest puit ei vaja energia valmistamist ja imab isegi õhust CO2. Kui keegi muretseb ja on õigustatud puude pärast, mille ehitamiseks saab maha raiuda, on Itaalias hea metsa taassünni tsükkel, on ka muid probleeme, mitte puitmajade ehitamine.\nEt mõista, millised on puitmajade hinnad Itaalias ja ennekõike selleks, et teha kindlaks kõige mugavam ilma liiga palju aega raiskamata, võime pöörduda reaalsuse poole nagu Immobilgreen.it.\nSelle saidil saate avastada parimaid mudeleid kokkupandavad puitmajad võimalus võrrelda erinevaid mudeleid, sealhulgas villasid, et saada kohe ülevaade kuludest, millega turg meid silmitsi seisab.\nSeal on jaotis võimaluste kataloogiga ja kui meil on juba mõni ettekujutus sellest, mida me tahame, võime kitsendada otsingut majade, aiamajade, korterelamute, majutusasutuste ja hotellide järgi, mis on puidust või mis iganes. Samuti on olemas majade mudelid, mida saab luua ja ehitada, et saada konkreetne ja autentne ettekujutus meie tulemusest.\nNeid võib leida ka samalt saidilt Immobilgreen.it kogu Itaalias tegutsevad ehitajad selleks, et sõltuvalt alast, kus viibime, mõista, kelle poole saame pöörduda, ilma põhja raiskamata aardejahti tegemata, aega raiskamata.\nOrgaaniline arhitektuur: määratlus ja näited\nVideo: Ajaloolise puitmaja soojapidavuse tõstmine (Mai 2022).\nJuhitav mehaaniline ventilatsioonisüsteem\nOrhideede haigused, mis need on ja mida saate teha\nKuidas pesta kangaid pesumasinas või käsitsi\nKardioaspiriin: millal seda võtta ja milleks see on mõeldud\nArgentina: Vaca Muerta, äri vähestele, probleemid paljudele\nNisurohi: omadused ja eelised\nOrhideed majas: hooldus ja nõuanded\nCopyright 2022 \_ Puitmajad: eelised ja hinnad...


Tõnu Ploompuu: maamaks – kas linnakodanikke koheldakse võrdselt? - Prindivaade - Postimees - Maksumaksja portaal\nTõnu Ploompuu: maamaks – kas linnakodanikke koheldakse võrdselt?\nKuupäev 13.12.2007 9:37:16 | Rubriik: Postimees\nTranspordimaa ja sotsiaalmaa ülesanne on tagada mingi piirkonnaga vaid piiratult seotud suurema inimrühma huvid, aga sellisest maa kasutamise võimalusest ilmajäämine halvendab inimeste eluolu palju.\nTranspordi- ja ärimaa järgnevalt käsitlemist ei leia – nende maade korraldus linnades on piisavalt selge. Üllatusi tuleb aga transpordi-, elamumaa ja sotsiaalmaa korraldusest. Sedagi eelkõige Tallinnas, vähem Tartus ning peaaegu üldse mitte teistes Eesti linnades.\nMaa-ala, mis on vajalik elamu jaoks ja sealsete elanike normaalseks eluks, moodustab elamumaa krundi. Selline krunt peab tagama seal elavate inimeste esmaste vajaduste rahuldamise – seal asub eluhoone, ehitiste teenindamise ala, aga ka elanike autode parkimisplats, eluaseme ümbruse haljastus, laste mängukohad.\nTranspordimaa mõte on ühene – see on tänavate ja teede ala. Nii sõiduteed kui ka seda vahetult palistav puiestee, kõnniteed ja raudteed.\nSotsiaalmaa piiritlemine peaks olema üsna hästi mõistetav. Selleks on nii ühiskondlike hoonete (nt kirikute, rahvamajade, muuseumite), kogukonda teenindavate hoonete – koolide, lasteaedade ja haiglate – kui ka kogukonna ühiselt kasutatav maa – pargid.\nVaadates Tallinna maakasutuse struktuuri (see on avaliku teenusena nähtav maa-ameti koduleheküljel: www.maaamet.ee) eri elamukvartalites, jõuab üllatava tulemuseni. Ühtedes elamupiirkondades moodustab enamiku piirkonna maast elamumaa, teistes aga vähemuse.\nElamumaa on valdav (pool või rohkem kogu pinnast) vanades linnaosades, aga ka kõige uuemates elamupiirkondades, vähemusse jääb elamumaa enamikus suurpaneelelamute piirkondade elamukvartalites (ainult umbes 15%).\nEri maakasutuse kategooriad on maksustatud erinevalt. Kõrgema maksumääraga on elamu-, tootmis- ja ärimaa, oluliselt madalamaga transpordi- ja sotsiaalmaa. On iseenesestmõistetav, et linna munitsipaalmaaks oleva transpordi- ja sotsiaalmaa eest keegi maksu ei maksa ega saa. Need maad on tasuta kõigi linnaelanike kasutuses.\nLinna maaüksuste struktuurist tuleb välja, et mõnes linnaosas sobib igapäevaseks parklakohaks linnale kuuluv sotsiaalmaa, teises peab elanik ise maksma auto parkimiskoha eest elamumaa hinnaga maamaksu.\nMõnes linnaosas saab elanik kasutada maja hooldustöödeks oma krunti, teisal krundivälist sotsiaalmaad. Ühtedes linnaosades paikneb elamut väärtustav lähihaljastus koos laste mängukohtade ja puhkepaikadega elamukrundil ja on maksualune, teistes aga on seesama maakasutus kuulutatud sotsiaalseks.\nVeelgi enam – ka nende maade hooldustööd teeb ühel juhul majaomanik, teisel juhul aga maksavad selle kinni kõik linna maksumaksjad. Maamaksu laekub Lasnamäe elamukvartalist poole väiksemalt pinnalt kui Kalamajas, Nõmmel või Pelgurannas.\nSiit tekib küsimus, kas maareform nendes linnaosades on tehtud ikka maareformi seaduse eesmärke silmas pidades. Siin on ilmselt uurimiseks materjali riigikontrollile. Lisaks on tegemist kodanike põhjendamatu ebavõrdse kohtlemisega, aga ka ohuga sealsete elanike heaolule.\nLinn võib ju soovi korral selle maa kellelegi maha müüa ja uus omanik seda omatahtsi kasutama hakata. Ebavõrdne kohtlemine aga ei väljendu mitte ainult linnaosade vahel, vaid ka nimetatud linnaosade siseselt – osa majade krundid hõlmavad sealgi kogu selleks vajaliku ja võimaliku maa-ala, teistel mitte.\nKui aga suurpaneelelamute piirkondade seni korraldamata maa mõistuspäraselt jaotada transpordimaaks, suuremad ja laiemat inimrühma teenindavad alad parkidena sotsiaalmaaks ning maju ümbritsev maa kruntida seniste omanditega liitmissobilikuks, oleks ka Lasnamäe ja teiste sarnaste piirkondade hoonetealune pind ainult 20% elamumaast.\nSobiv oleks pakkuda võimalust erastada ka majadevaheline ala ümbritsevate hoonete ühisvalduseks. Selliste maade erastamine peaks toimuma eelisostuõigusega külgnevatele kinnistutele, mõistlik oleks ka hinnasoodustuse rakendamine kunagi tehtud vigade heastamiseks.\nLoe täpsemalt: http://www.postimees.ee/131207/esileht/arvamus/301158.php


Omaloomingukonkruss – Luuletaja Ernst Enno\nLuuletaja Ernst Enno mälestuseks toimuvad Läänemaa koolinoortele pika traditsiooniga Ernst Enno nimeline omaloominguvõistlus luule- ja proosatöödele ning Ernst Enno nimeline etluskonkurss luulelugemises.\nKirjandusõpetaja Ülle Ehala oli idee algataja. Peale ülikooli lõpetamist õpetajana tööle asudes mõtles ta, et miks ei ole Läänemaal oma kirjanduslikku konkurssi, mis innustaks ja edendaks laste ja noorte loomingulist tegevust. Läänemaa võib pidada luuletaja Ernst Ennot oma luuletajaks. Koolinõunik Enno oli hea lastega suhtleja ja tema lastelaulud armastatud.\nNii saigi 1992.aastal teoks Ülle Ehala eestvedamisel ja Haapsalu raamatukoguga koostöös Ernst Enno nimeline laste omaloomingu võistlus, kus oli 94 osalejat ning žüriil tuli hinnata 32 luule- ja 62 proosatööd.\nAastate jooksul lisandus veel Ernst Enno nimeline etluskonkurss, et edeneksid ka luule lugemise oskused.\nKonkursside sisulist poolt toimetas (teema, ülesandepüstitus) emakeeleõpetajate ainesektsioon ja korraldusliku poolega tegeles kuni 2018.aasta lõpuni Lääne Maavalitsuse haridus- ja kultuuriosakond (teavitamine, kokku kogumine, auhindamine jne). Tänases päevas tuleb suur tänu öelda kirjandusõpetajale Tiina Brockile konkursside korraldamise eest.\n1993.aastal valmis kunstiõpetaja Vaike Õlekõrre juhendamisel Kerstin Halliku eksliibris Läänemaa noorte E. Enno nimelisele kirjandusliku loomingu võistlusele.\nKogumik „Lumenimeline“ on Läänemaa koolinoorte Ernst Enno nimelise omaloominguvõistluse valikluulekogumik 1992 – 2000 töödest. Kogumikku valis raamatukoguhoidja Mati Puhm parimad luuletused.\n2010.aasta lõpul ilmus Läänemaa õpilaste omaloomingu kogumik 2001 – 2010 töödest „Kaela panin punase salli“.\nSelle raamatuga jõudsid teist korda lugejate ette parimad palad Ernst Enno nimelisele omaloomingukonkursile saadetud luuletustest ja proosalugudest.\nArtiklid Ernst Enno omaloomingukonkursi kajastustest ajakirjanduses:\nPühendatud Ernst Ennole\nKoolinõunik jääks rahule\nKrista Kumberg “Selgusid Ernst Enno nimelise omaloominguvõistluse parimad”: Lääne Elu, 2020, 11.juuni


Kersti Simon: igale naisele meeldib ju pilke püüda, riided on selleks toredad abivahendid - Ajakiri Golf\nAsud siin:Avaleht»Uudised»Intervjuu»Kersti Simon: igale naisele meeldib ju pilke püüda, riided on selleks toredad abivahendid\nKersti Simon Foto: Kersti Niglas\nKersti Simon: igale naisele meeldib ju pilke püüda, riided on selleks toredad abivahendid\n15.12.2015 Intervjuu, Uudised\nElus juhtub ikka nii, et kui kuidagi ei saa, siis kuidagi ikka saab. Just nii tekkis ka Kersti Simonil idee valmistada endale ise heast materjalist, funktsionaalne ja mugav golfiseelik. Sobilikku golfimängija riietust naine omale kauplustest ei leidnud, kuid kuna Kersti näol on tegemist oskustega disaineriga, siis sündis otsus luua tänaseks palju tähelepanu äratanud golfiseelik.\nSeda, kas plaanist teha enda elu kergemaks ja kaunimaks kujuneb ka midagi suuremat ning varsti leiab Kersti ukse tagant golfidaamidest ootejärjekorra, näitab tulevik, kuid üks on kõigile selge: just nii sünnivad head ideed–parimad lahendused tekivad vajadusest.\nJagasite sotsiaalmeedias pilte põnevast isetehtud golfiseelikust, mis esmapilgul näib daamidele lausa hädavajalik. Millest tekkis vajadus ise seelik valmistada?\nOli vaja võistlustele minna. Poodidest ei ole ma golfiks sobivat seelikut leidnud ja nii sai see ruttu ise valmis lõigatud. Ideed hakkasid jooksma … Nendeks võistlusteks ma seelikut küll päris valmis ei jõudnud, kuid juba järgmistel katsetasin seda väljakul, et vajadusel mõtet edasi arendada. Golfifotograafilt tuli ruttu soovitus lisada riietusse värve. Nii sai särk maalitud erksates toonides ja sündiski tore komplekt.\nKuidas tulevad golfimängijad kaasa ideega ise golfiriideid teha?\nTähelepanu on need asjad äratanud, aga isetegemise üle ollakse ikka üllatunud. 🙂\nOlete kauplustest otsinud sobivaid golfiseelikuid. Kas valik on teie arvates väike?\nTuntud spordipoodides pole üldse golfiriiete valikut. Golfipoodides ehk leiab ka seelikuid, kuid piisavalt praktilisi ei ole ma kahjuks leidnud. Eriti hull lugu on vist suuremate numbritega.\nKas teie kui oskustega disaineri meelest on keeruline golfiseelik ise valmisteha?\nKuna ma olen juba lapsest peale õmmelnud igasuguseid riideid endale ja perele ning nüüd ka oma lapsele, siis minu jaoks see keeruline ei ole.\nMilline peab üks soliidne ja mugav golfiseelik olema?\nHeast materjalist, funktsionaalne ja universaalne, et seda saaks sobitada erinevate särkidega. Ja eks igale naisele meeldib ju pilke püüda ning riided on selleks toredad abivahendid.\nKas soovi korral saab ka lugeja teie käest endale golfiriideid tellida?\nArvan, et saab. Mõned särgid on juba valmis maalitud, need on ainueksemplarid ja autori autogrammiga. Seelikute osas käib hetkel töö materjali otsimisega. Ehk jõuab veel mõne golfitari õnnelikuks teha.\nEelmine uudisLEGENDAARSE SPORDIARSTI RAAMAT! Ilmumas on tuntud spordiarsti ja kümnevõistleja Kaidu Meiterni elulooraamat\nJärgmine uudis VEEL JÕUAD! JÕULUKINGID SOODSALT! Exit Golf võtab kingimurel tuure maha\nVIDEO I Tigeri, Rory, DJ ja teiste esimene pilk SIM2-le 27.01.2021


Konverents „Kultuur piirideta maailmas“: Tulevik algab kultuurist | Loov Euroopa\nKonverents „Kultuur piirideta maailmas“: Tulevik algab kultuurist\nTsiteerides Euroopa Komisjoni Presidenti Jean-Claude Junckerit tuleb Euroopa tulevikku kirja pannes alustada just kultuurist. Selleks ei ole aga paremat aega ega kohta kui käesolev hetk.\nMerilin Laager Loov Euroopa kultuuri kontaktpunktist ja Anu Ernits MEDIA kontaktpunktist andsid ülevaate, millised on Loov Euroopa plaanid järgmiseks rahastusperioodiks . Pikemalt kirjutasid Merilin ja Anu programmist Loov Eesti lehes.\nPaolo Montemurro: Kunstnikele tundub oma tegevuse planeerimine raisatud ajana\n„Kunstnikele tundub oma tegevuse planeerimine raisatud ajana, aga kas see on nii?“ tõstatas küsimuse\nPaolo Montemurro, MateraHUBist tutvustas rahvusvahelise projekti Break-in the- desk raames välja töötatud, just loomeinimestele suunatud tegevusmudelit, millega saab lähemalt tutvuda aadressil Creativeprojectcanvas.com.\nTema sõnul ei saanud kunsti ärimudeli loomisel kasutada traditsioonilist startupidele mõeldud mudelit, sest kuigi loogika on sarnane, ei sobinud kunstnikele kasutatav sõnavara. „Välja töötatud mudel on lihtne ja selgitab su plaane nii sulle endale kui ka võimalikele partneritele ja rahastajatele. Kui tahad teha tööd, millel on reaalsed tulemused, siis tasub võtta aega ja mõelda oma plaanid enne läbi. On tähtis, et kaalud, kas kõik tegevused, millele oled mõelnud, on ikka vajalikud. Aeg, mille kulutad oma tööle, on võetud sinu oma isikliku aja arvelt – seega, kui teed õigeid valikuid, siis saad hoida oma elu parmini tasakaalus,“ viitas Paolo\nProjekti break-in the- desk raames välja töötatud mudel on ülevaatlik ja visuaalselt haaratav. Projektis kasutati traditsioonilise ärimudeliga võrreldes sama tähendusega, kuid kunstnikele omasemaid sõnu.\nPaolo tutvustas loomeinimestele sobivat mudelit ka detailsemalt.\nMudeli kesksel kohal on väärtus, mida pakud.\nVäärtus: Kuidas kirjeldad oma projekti endale, perekonnale, teistele? Milliseid emotsionaalseid, intellektuaalseid, materiaalseid, vaimseid, sotsiaalseid jne väärtusi see kannab?\nVasakul on Sinu projekti praktiline osa, konkreetsed tegevused.\nVõrgustikke kuulumine: Kuidas su võrgustikud saaksid su projekti toetada? Õppimine, ettevalmistus, reisimine, loomine, tootmine, jagamine, koordineerimine, ülevaatus , värskendus enne järgmist projekti.\nTegevused: mida täpselt on teha vaja, kes teeb, kes veel võiks teha, mis teeb need tegevused võimalikuks? Milline on nende tegevuste mõju\nVahendid: milliseid vahendeid on vaja? Kust neid saab? Kellel veel neid on?Mis võimaldab teistel neid teha? Kui palju aega on vaja? On sul aega ka puhata enne järgmist projekti?\nParemal on see, kuidas Sinu projekti nähakse, kas sellel on tegelikult ka mõju, tagasiside kogumine. Kas see sihtrühmale korda ka läheb?\nTsempionid ja kriitikud – mõlemad on tähtsad\nKes on tšempion ja sinu projekti toetaja –inimesed, keda sa tõesti usaldad ja kes on sulle olulised. Mõtle läbi, milline on nende mõju sulle, su perele, teistele.\nKes on kriitik ja kes takistab su loomeprojekti – õigest kriitikust on kasu. Milline on kriitikute mõju? „Siinkohal soovitan juba ennetavalt läbi mõelda, kuidas võimendada kommenteerijate positiivset ja vähendada negatiivset mõju,“ soovitas Paolo.\nMitte vähem tähtis pole ka see, kuidas su projekt teisteni jõuab?\nKes saab osa su projektist, kus, millal, kui tihti, kuidas teised selleni jõuaksid, kuidas nad saaksid sellest osa, kuidas seda neile lihtsamaks teha?\nKes annab sulle tagasisidet, kuidas seda kasutada, mida oń tähtis teada? Kui sageli peaks tagasisidet küsima? Kuidas teised saavad sulle tagasisidet anda?\nAll on tulevikuplaanid: mida saavutada, tulevikuideed, millega kohe ei olnud mõttekas tegeleda.\nLühiajalised võidud ja kaotused\nMilline on projekti kasu Sulle: raha, kontaktid, usaldusväärsus, võimalused? Muu?\nMida kaotad, kui selle projektiga tegeled? Raha, aeg, kaotatud võimalused?\nMillised on projekti pikaajalised mõjud ja kuidas need edendavad edaspidist tegevust ja jätkusuutlikkust. Kui projekti raha on läbi, mis siis saab?\nSelliselt läbimõeldud projekt on Paolo Montemurro sõnul kindlasti edukam ,kui „hakkame-lihtsalt-tegema“ projekt. Tegevusmudeli ja selle kasutamisjuhendi saab tasuta alla laadida Creativeprojectcanvas.com.\nRagnar Siil: Kui projektid on võimalus katta puudujääke mujal, siis kaob ka rõõm\nProjektid loovad väga häid võimalusi, aga kui kõik läheks nii nagu peab, oleks kõik hästi. Reaalsus on sageli teine – meil on krooniline ressursipuudus ja me peame lihtsalt leidma projektiraha, et midagigi teha. Kui projektid on võimalus katta puudujääke mujal, siis kaob ka rõõm, rääkis pikaajalise projektikirjutamise kogemusega Ragnar Siil CreativityLabist.\nTema sõnul juhtub sageli, et idee tekib siis, kui taotlusvoor on välja kuulutatud. „See on probleem,“ nentis ta. „Parem on lugu siis, kui idee on välja töötatud, partneritega läbi räägitud ja ootab sobivat taotlusvooru.“\nProjekt on hea siis, kui see ka hästi ellu viiakse. Toetuse saamiseks on tarvis oma idee hästi selgelt väljendada. „Kui meil on idee, siis kes veel, kui mitte meie ise, oleme parimad visualiseerima seda, mida teha tahame. Kui me ei suuda selgelt öelda, mida ja milleks teha tahame, siis on seal juba viga sees,“ rõhutas ta. „Pole mõtet kirjutada projekti sadu lehekülgi kõigest, mida teha oskad. Peaasi on, et projektil oleks selge eesmärk ning projekti erinevad osad toetavad selle eesmärgi elluviimist. Pole mõtet panna oma tavapäraseid põhitegevusi projekti sisse, projekti idee peab olema eristuv ja innovaatiline. Ning projekt peab alates esimesest leheküljest hoidma hindajat oma kütkes,“ avas ta hea projekti tagamaid.\nEraldi tähelepanu soovitas Ragnar pöörata projektitaotlustes kasutatavale keelele. „Sageli tahetakse oma head mõtted lihtlausetega ruttu ära öelda – teksti atraktiivsusel on edus oma osa. On olemas terve rida sõnu, mida Euroopa ootab. Nt audience development – teemad, mis Euroopas on praegu olulised,“ viitas Ragnar projektikirjutamise spetsiifilisusele. „Pead näitama, et oled kursis, mis Sinu valdkonnas toimub,“ lisas ta.\nRagnari sõnul on suureks probleemiks koostöö partnerite vahel. „Sageli pole töö rahvusvaheliste projektidega kellegi vastutusvaldkonnas, süstemaatilist tööd ei tehta. Ideaalis peaks olema idee, mida tahad teha, seejärel otsid partnerid, kes seda ideed jagavad. Tead, et need on inimesed, keda sa usaldad. Küll ühel hetkel tuleb taotlusvoor. Siis jääb ülesandeks kujundada projekt vastavaks selle taotlusvooru eripäradele,“ kirjeldas Ragnar hea projekti koostamise alustõdesid.\nHeili Jõe: Oluline on luua uusi võimalusi\nKultuuriministeeriumi välissuhete osakonna juhataja Heili Jõe tutvustas ministeeriumi võimalusi.\n„Rahvusvahelistumine on kahesuunaline protsess. Oluline on luua uusi võimalusi Eesti loojatele ja loomesektori professionaalidele. Kultuur mõjutab ju riigi mainet ja identiteeti. Olulised on ka kohaliku kultuuritarbija kasvatamine ning kultuurisektori ja teiste sektorite eksporditulu,“ rääkis Heili Jõe.\nKultuuriministeeriumil on üle 50 kahepoolse kultuurikoostööleppe või ühisprogrammi, osaletakse 15 rahvusvahelises organisatsioonis. Eesti esindustes Berliinis, Brüsselis, Helsingis, Londonis, Pekingis, Moskvas, Pariisis ja New Yorgis töötavad Eesti kultuurinõunikud.\nKultuuri rahvusvahelistumise toetamiseks on Kultuuriministeeriumis programm „Eesti kultuur maailmas“, lisaks on võimalik taotleda Loov Euroopa programmist toetust saanud projektidele kaasrahastamist. Uudisena tõi Heili Jõe välja, et 1. jaanuaril 2019 alustab Balti Kultuurifond, mille eesmärgiks on Balti riikide ühisprojektide viimine väljapoole oma riikide piire\nProgramm „Eesti kultuur maailmas“ haarab kõiki kultuurivaldkondi. Eesmärk Eesti kultuuri tutvustamine. Toetatakse suurüritustel osalemist, etenduste ja näituste produktsiooni, kultuuripäevade korraldamist ning mobiilsust ja residentuure.\nTaotlusvoorust eraldatakse toetusi projektitoetustena kaks korda aastas. Toetuste alampiir on 4000 ülempiir 60 000 eurot. Programmi infopäev on 20. novembril Kultuuriministeeriumis.\nSten-Kristjan Saluveer: Üritame oma praeguse hetke muresid lahendada 100 aasta taguste vahenditega\n„Filmitööstus toimib tööstusrevolutsiooni põhimõttel, kus toodetakse füüsiline toode. Meie ülejäänud elu ja tarbimisharjumused on aga digitaalmajanduse põhised. Oleme olukorras, kus vana ei toimi aga uus ei lahenda kõiki probleeme. Innovatsioon võib tulla igalt poolt,“ analüüsis filmitööstuse probleeme Storyteki juht Sten-Kristjan Saluveer. Kogu sektor otsib uusi ärimudeleid.\nTa andis ülevaate Eesti filmi hetkeseisust. „Eesti filmil läheb suurepäraselt ja seda just tänu EV 100 rahasüstidele. Eestlased on hakanud rohkem kinos käima ja Eestis tehtud filmide vaatamine on tõusuteel. Meie tehniline tase on muu maailmaga võrreldav, oma panuse on siis andnud kindlasti Pöff,“ tõi ta esile positiivsed trendid.\nSamas viitas ta ka probleemidele: „Meie filmide peamine rahastaja on riik. Raha võiks olla alati rohkem, kuid riigil on ka muid prioriteete, vähe on erasponsoreid, turg on väga väike ja digilevi pole end käima tõmmanud. Filmid võivad olla kunstiliselt väga head, kuid suurte partneritega koostöös oleme veel algusjärgus. Meil pole platvormi, kust oma filme järelvaadata. Meil on seriaal „Pank“, aga kuhu jõuab muu teletootmine, arhiivid pole avalikus kasutuses.“\n„Maailmas on raha küll, näiteks Netflixi eelarve oli selleks aastaks 13 miljardit. Publik on samuti olemas, aga teistel platvormidel. Klassikaline filmitööstus toimib lineaarselt, võibolla peaks filmitootmises lähtuma hoopis klassikalisest startupi mudelist – testime ideed, räägime publikuga, analüüsime tagasisidet jne. Teeme mõned konnahüpped. Vaatame, mida publik tahab,“ viitas ta võimalikele arengutele.\nVirgo Sillamaa: Muusikaeksporti veavad Eestis artistid ise\n„Volüüm on programm, mille eesmärk on arendada Eesti muusikaettevõtlust, iseäranis ekspordivõimekust,“ rääkis Music Estonia juht Virgo Sillamaa. Arendada on vaja muusikute teadmisi muusikatööstuse töötamisest, elementaarset ettevõtluspädevust, rahvusvahelist professionaalset võrgustikku, investeerimisvõimekust.\n„Muusikavaldkonnas on palju inimesi, kes toimetavad üksi ja teadmised võivad olla piiratud ja kogemuspõhised. Kui tahad levitada oma muusikat, siis ei saa lihtsalt googeldada, et kes on levitaja Saksamaal, nii need asjad ei käi,“ rääkis ta.\nMusic Estonia ei paku koolitusi, et saada paremaks muusikuks. See süsteem on Eestis paigas.\n„Kui palju on artiste Eestis, kes teadlikult ekspordivad, mitte et neil on juhuslik kontsert Helsingis. See tähendab teatud partnereid, selle ülesehitamine võtab aastaid. Meil on ca 10 artisti, üksikud muusikamanagerid, üksikud ekspordile suunatud ettevõtted. Muusikaeksporti veavad Eesti artistid ise. On vaid paar näidet, kellel on palgalised assistendid,“ tõi Virgo valdkonna probleeme välja.\nVolüümi fookuses ongi need isetegijad. Neil on vaja äri ja ekspordistrateegiat, võrgustikku, artisti profiili arendust – kes ta tegelikult on? Kas teised näevad teda samamoodi?\nIgale artisti-manageri tiimile toob Volüüm välismanageri mentoriks. Mentorluse edukus sõltub sellest, kuidas nad omavahel klapivad. Kogu programmi jooksul on paar füüsilist kohtumist, Skype foorumid, mida aitab läbi viia Volüüm projektijuht Marili ja millest jääb jälg. Kaks seminari, kus saab omavahel kohtuda ka teiste programmis osalevate muusikutega.\n„Mentori valimine on suur vastutus ja põhineb partnerite omavahelisel usaldusel. Mentorist peab muusiku probleemide lahendamisel tõepoolest abi olema,“ rõhutas Virgo ja lisas, et hea koostöö puhul kestavad suhted mentoriga edasi ka pärast programmi.\nNäiteid elust enesest ehk siis edukatest projektidest tõid Eesti Disainerite Liidu tegevjuht Ilona Gurjanova, kes tutvustas projekti“Human Cities“ ja Eesti kooriühingu juht Kaie Tanner, kes rääkis oma kogemustest projekti „Europa Cantat“ juhtimisel. Nendest projektidest saab lugeda Loov Eesti lehest.


Panin tähele, et kui rahuolekus on pulss saja löögi juures minutis, siis pärast kerget koormust langeb pulss. Selleks on need tabelid mõeldud kardiomasinatele.. Seetõttu võite ühe minuti jalutada, isegi kohapeal.. Aja jooksul hakkab tulevane sportlane selliste koormustega harjuma, hakkab ilma probleemideta tegema harjutuste komplekti, tundmata pulsisageduse tõusu. Pärast seda peate andma kehale puhkuse, kuid ärge laske pulsil täielikult puhkeolekusse langeda.\nHingake sügavalt, nina kaudu sisse hingates ja suu kaudu välja hingates. Pärast liikumise peatamist tehke paar sügavat hingamistsüklit ja lihtsaid venitusharjutusi. Järeldus Olles saanud normi ülemise ja alumise piiri, ärge ületage teatud piire, kuna te ei pruugi soovitud tulemusi saada, ja mis veelgi hullem, kahjustage ennast. Selleks on oluline teada, millised on pulsisageduse tsoonid ja mida need mõjutavad.\nSee põletab säilitatud veresuhkru ja glükogeeni energiat lihastes. Jätkake jalgsi rasvapõletustsoonis minutit või Sudame loogisageduse tsoonid vanuse rasva poletamise teel. Lõpetage viis kuni 10 minutit lihtsamal tempos jahtumiseks. Fat Burning Walking Workout : Vaadake rohkem näpunäiteid ja tehnikaid rasva põletamise jalutuskäigu nautimiseks.\nSuure intensiivsusega treening ei sütti nii palju rasva energia kui mõõduka intensiivsusega treeningut, kuid kogu treeningu käigus põletatud kalorid võivad aidata kaalulangus. Walking on suurepärane kardiovaskulaarne aeroobne harjutus, mida enamik tervislikke täiskasvanud saavad ilma seadmeteta või spetsiaalse väljaõppega Sudame loogisageduse tsoonid vanuse rasva poletamise teel, kuid see pole ainus.


Kulutatud närvirakud, raha ja inimeste tööaeg. Neli aastat kestnud uurimine populaarse vautšeriportaali osas tõi null tulemust - Ärileht\nKulutatud närvirakud, raha ja inimeste tööaeg. Neli aastat kestnud uurimine populaarse vautšeriportaali osas tõi null tulemust\nVautšeriportaal Cherry, mis kunagi nautis suurt populaarsust, on tänaseks täielikult unustusehõlma vajunud.\nKriminaalmenetlus kunagise menuka vautšeriportaali Cherry pankroti asjaolude ümber on neli aastat pärast asja algatamist leidnud vaikse lõpu. Prokuratuur leidis pärast pikka menetlust, et mitte ükski aspekt, milles Cherry endisi juhte pärast selle pankrotti minekut kahtlustati, ei leidnud kinnitust.\n„Nelja-aastane protsessimine on alati koormav ning selles osas on hea meel, et see on läbi. Prokurör nõustus mistahes kuriteokoosseisu puudumisega Cherry Media OÜ juhatuse liikmete tegevuses ning kriminaalmenetlus lõpetati lõplikult. Terve mõistus võitis ja olematu nõiajaht sai läbi,” märkis pika menetluse järel Cherry Media endine juhatuse liige Andres Susi, kelle tegevust kriminaalpolitsei uuris.\n„Kõige masendavam on see, et kannatanud pole oma raha tagasi saanud, kuna nende esindaja poolt valitud tee minna Cherry – mitte reisid ära jätnud Saksa äriühingu WOW Traveli – vastu oli juba algselt vigane, mida oleme algusest peale ka kommunikeerinud. Kokkuvõtvalt oli tegu neli aastat ja kümneid tuhandeid eurosid maksma läinud protsessiga, mille tulemuseks on hulk halli värvi juustes ja ei enamat,” lausus Susi.


Kui lugesin ingliskeelses maailmas tunnustatud kolumnisti ja mitme tuntust kogunud raamatu autori David Brooksi teost „Tee iseloomuni” - alustasin originaaliga ja jätkasin pisut hiljem hea eestikeelse tõlkega -, siis ma rõõmustasin ja üllatusin korraga.\nRõõmustasin, sest paljud raamatus esitatud mõtted kõlasid minu elukogemuse tõttu veenvalt, ja üllatusin, sest ei oodanud, et seni minu silmis enamjaolt muudele teemadele pühendatud Äripäeva raamatute hulka oli nüüd sattunud pisut teistsugune, inimese sisemist mina analüüsiv teos. See raamat kutsub tänapäevases kuulsuse- ja saavutusekeskses maailmas omaenese rolli mõtestama ning jääma raskustest hoolimata alati kindlaks tulemuslikule pühendumisele.\nKaks Aadamat. Autor rõhutab, et igaühes meis on kaks „Aadamat”. Esimene on lihtsustatud, saavutusvajaduse põhine ja teine püüdleb väärika, kuid empaatilise, oma nõrkusi ületava tervikliku isiksuse poole. Just sellele teisele Aadamale kuulub autori poolehoid. Kuigi ameerikaliku traditsiooni kohaselt on tekstis palju kristlikule raamistikule viitavat, siis sisuliselt on tegu üldinimliku eetilis-moraalse imperatiivi leidmisele pühendatud rännakuga, mis lausa otsesõnu tõukub Emmanuel Kanti filosoofilisest kõvera puu kujundist. Kõvera puu kujund sümboliseerib autori jaoks inimese mina arengukäiku.\nSee on raamat tõelistest edulugudest - nii inimese enda kui ka maailma jaoks.\nVaata raamatu "Tee iseloomuni" kohta lähemalt SIIT.\nDavid Brooks keskendub oma raamatus sügavamatele väärtustele, millele meie elu peaks toetuma. Brooks kutsub meid astuma välist edu rõhutava kultuuri vastu ning seadma uuesti tasakaalu need kaalukausid, millest ühel on nn CV-voorused - rikkus, kuulsus ja staatus -, teisel nn ürgsed voorused, need, mis moodustavad inimolemuse tuuma - lahkus, julgus, ausus ja truudus.\nAutor: Raivo Vare, endine tippjuht, avaliku elu tegelane ja ettevõtja\nEduluguEestiEttevõtjaIsikudKogemusKultuurMäluRaamatudRaivo VareÄP raamatud\nAlo Vallikivi: Seppo Saario 60aastane investeerimiskogemus on kulda väärt


21. november 2016 kell 14:00\nKes sai mullu väljakutsetega paremini hakkama? Parimad ehitajad on üles leidnud oma tugevused ja keskenduvad neile. Samas on kunst mitte sukelduda liiga kitsasse nišši. Ülioluline on kliente kuulata ja võimalikult täpselt nende soovid täita. Millised ettevõtted said sellega kõige paremini hakkama, vaata allolevast Ehitusfirmade TOPist.\nMetoodika: 2016. aasta sügisel ilmuvad Äripäeva TOPid on koostatud 2015. aasta majandusnäitajate põhjal. Koondedetabeli koostamise aluseks on kuus majandusnäitajat: käive 2015, ärikasum 2015, käibe ja kasumi kasv 2015. aastal, rentaablus ning varade tootlikkus.


Eesti ja Soome kirikuloolaste koostöö - Eesti Kirik\nEesti ja Soome kirikuloolaste koostöö\n08.06.2016 | Kätlin Liimets | Rubriik: Uudised\nKirikuloolaste ühisseminarist osavõtjad. Kätlin Liimets\n30. mail toimus Tartu ülikooli senati saalis Eesti ja Soome kirikuloolaste ühisseminar «Eesti ja Soome koostöö – kirikud ja kirikuloolased».\nÜritus oli pühendatud 1996. aastal Tartus dr Pille Valgu initsiatiivil toimunud Eesti-Soome kirikuloolaste konverentsi «Eesti kirikulugu» 20. aastapäevale.\nÜhisseminari juhatas Eesti Kirikuloo Seltsi (EKLS) esimees prof Riho Altnurme. Ettekandeid pidasid Helisingi ülikoolist Jukka Yrjölä ja Mikko Ketola ning Eestist Kristel Engman ja Toivo Pilli.\nEKLSi aseesimehe prof Priit Rohtmetsa sõnul oli 20 aasta eest toimunud konverents tähtis, sest selle järel toimus kohe algatusgrupi koosolek, et panna alus EKLSile, mis sai teoks 23. mail 1997. Esimene konverents toimus Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo osakonna, usuteaduskonna, usuteaduse instituudi ja Soome Kirikuloo Seltsi koostöös.\n«Pille Valk tundis muret kirikuloo distsipliini pärast, mis oli nõukogude perioodil tagaplaanile jäänud. Oluline tugi tuligi Soomest, kus oli mitu väljapaistvat õpetlast, kes uurisid Eesti kirikulugu. Näiteks professor Eino Murtorinne võttis sellest konverentsist osa. Tänase ühisseminari pooled esinejad olid kohal ka 1996. aastal. Koosolekul ilmnes, et üheltpoolt on säilinud teatud järjepidevus 20 aasta taguse sündmusega just inimeste näol, teisalt on väga selgelt näha, et on peale tulnud uus põlvkond, ja siin on ka EKLS oma panuse andnud,» jagas Rohtmets.\nEKLS on konfessioonideülene selts, mis ühendab uurijaid eri kirikutest. Seltsi peamisteks tegevusteks on konverentside ja ettekandepäevade korraldamine. Regulaarselt kohtutakse kaks korda aastas. Sügisel peetakse ettekandekoosolekut ja kevaditi üldkoosolekut.\nEelmine: Virumaalt Võrumaale peole\nJärgmine: Kursus on teinud avatumaks Jumalale


Intertops Poker vürtsitab NFL-i hooaega | Tasuta Kasiino Mängud\nIntertops Poker vürtsitab NFL-i hooaega\nIntertops Poker on oma populaarse pokkeriturniiride Football Frenzy tagasi toonud, lisades uued iganädalased turniirid, mis ühendavad NFL-i jalgpalli põnevuse pokkeri põnevusega!\nMängijad saavad turniire ära kasutada kolm korda nädalas, alustades Neljapäeva õhtu jalgpall 600 USD, samal ajal kui 400 dollari suurune GTD Bounty Run finaal pühapäeviti annab veel ühe võimaluse teenida natuke raha.\nMis võiks olla parem kui esmaspäevaõhtune jalgpall ja online-pokker ?! Nädal algab a-ga garanteeritud auhinnafond 1200 dollarit, samas kui finaali sisseostud jäävad vahemikku 8 kuni 16 dollarit ja mängupäevade satelliitide hinnad on 1,10 dollarit või vähem.\nNeljapäeviti kell 10 idapoolsed satelliidid TNF finaali 600 dollarit alustage freerolliga. Mängijad teenivad $ 4 iga vastase eest, kelle nad võistluse ajal kõrvaldavad 400 dollarine GTD mängupäev Bounty Run turniirid. Lisaks jagab iga pühapäeva õhtul kolm finaali $ 55 satelliiti piletid finaali.\nEsmaspäev on muidugi jalgpalli jaoks suur õhtu ja Intertops muudab selle a-ga veelgi suuremaks 1200 dollari suurune garanteeritud auhinnafond selle jaoks Esmaspäeva õhtu jalgpalli finaal.\nIntertops Pokeri mänedžer sai selle õigeks, kui ütles …\n“Olenemata sellest, kas tribüünidel on fänne või mitte, oleme põnevil, et NFL-i jalgpall tagasi saab. Aga me tahame ikkagi pokkerit mängida, jah ?! “\n“Soojendage neljapäeviti freerolliga. Pühapäeviti lööge vastased väljakult välja nagu suured poisid ja tehke raha, kui teie meeskond konkurente häirib! Seejärel võida oma tee esmaspäeva õhtul toimuvale suurele mängule ühes odavatest satelliitidest, mida päeva jooksul hoitakse. “\nJalgpallihulluse turniiri ajakava\nTNF – turniiri üksikasjad\nÜks pilet finaali garanteeritud\nNeljapäeviti kell 10.05 idapool (CEST: 16.05)\nHiline reg: 10min\nTNF – Texas Hold’emi satelliidid\nAlustatakse neljapäeviti kell 14.05 ja 17.05 ida pool (CEST: 22.05)\nSissemakse vaid 0,55 dollari eest\nHiline reg: 60min\nTNF – GTD finaal – 600 dollarit GTD\nNeljapäeviti kell 19:00 idaosas (CEST: reedeti kell 1:05)\nSissemakse + tasu: 8 dollarit + 0,80 dollarit\nMängupäev Bounty Run\nPühapäeviti kell 10, 12, 14, idapoolne (CEST: 16, 18, 20)\nSissemakse: 0,55 dollarit\nHiline reg: 60 min.\n4 dollari suurune pearaha + 400 USD GTD\nPühapäeviti kell 16 ida pool (CEST: 22.00)\nSissemakse + tasu: 10 dollarit + 1 dollar\nEsmaspäevaõhtune jalgpall – suur showdown\nMNF – Texas Hold’emi satelliidid\nEsmaspäeviti kell 11.05 / 14.05 / 17.05 Ida\nSissemakse maksimaalselt 1,10 USD ja vähem\nMNF – 1200 dollari GTD finaal\nEsmaspäeviti kell 19:00 Ida (CEST: teisipäeviti kell 1 hommikul)\nSissemakse + tasu: 16 dollarit + 1,60 dollarit\n* Kõik mängud on No Limit Texas Hold’em, stardipakk on 2000 žetooni ja blindid kümme minutit.\nThe Horizoni pokkerivõrgustikPeamine pokkerituba, Intertops Poker, meelitab kohale erinevaid mängijaid üle kogu maailma. Seal teenivad mängijad Gold Chipsi iga jagatud käe eest ja žetoone saab teisendada rahaks. Nad pakuvad ka a 1000 dollari tervitusboonus UUTELE mängijatele, mis sisaldab võrguhasartmängude saidi jaotises Kasiinomängud teenindusaegade täiendavaid keerutusi.


Kristiina: minu tütar sündis samal päeval kui selgus, et tugiisikuid enam sünnitusele ei lubata - Pere ja Kodu - Delfi Lood\nKristiina: minu tütar sündis samal päeval kui selgus, et tugiisikuid enam sünnitusele ei lubata\n„See teade, et tugiisik ei saa sünnituse juures olla, tekitas ärevust küll. Täna on minu tutvusringkonnas olevate rasedate seas seda ärevust päris palju,” tunnistab Kristiina, kelle beebi sündis samal päeval kui selgus, et isa Kristiinaga sünnitusmajja kaasa minna ei saagi.\nMöödunud nädal oma teise lapse Ida-Tallinna Keskhaiglas sünnitanud 33-aastane Kristiina pidi eriolukorra tõttu sünnitama ilma lapse isa juuresolekuta. Siiski läks tema sõnul kokkuvõttes kõik positiivselt.\n„Samal päeval, kui sai teatavaks, et enam ei saa tugiisikuid sünnitusele, sündis minu tütar. Veidi kummaline oli kuulda kõrvaplatites meeste hääli — need olid isad, kes olid enne uue korra kehtestamist haiglasse tulnud.”\nKuigi sünnitegevus oli 23 tundi pikk, läks kõik Kristiina sõnul väga hästi ja oli võrreldes esimese sünnitusega palju paremini. „Esimesel sünnitusel käis sünnitustoast läbi palju väga erinevaid inimesi ja mul oli ka tugiisik kaasas, sain toona sellest üsna traumeeriva kogemuse. Nüüd olin sünnitamas ainult koos ämmaemandaga,” võrdleb Kristiina.\nSamal ajal oli sünnitustubades sünnitamas veel kuus naist, kellega tegelesid teised ämmaemandad. „Ämmaemand Katrin käis ka ühte sünnitajat vaatamas ja lubas, et tuleb kohe tagasi,” meenutab Kristiina. „Ja ta tuligi tagasi! Tuli kohe, kui vajutasin häirenuppu. Sünnitusmaja personal teeb imelist tööd, samuti sünnitusjärgse osakonna töötajad — ei ole hetkel lihtne seal olla, kui paljudel on nakkumishirm. Mina tahan tänada, et inimestel oleks motivatsioon seda vajalikku tööd edasi teha ka sellises olukorras.”\nMis on Kristiina soovitus kõigile peagi sünnitama tulijatele, kelles tekitab ebakindlust tugiisikute sunnitud eemal viibimine? „Sa oled üksi ja sul pole valikut, vanasti tegid seda kõik niimoodi. Kui vähegi võimalik, loo oma ämmaemandaga kontakt — temalt saad kõige vajalikuma abi. Usu enda võimetesse ja sa saad hakkama. Ja veel soovitus — mitte mõelda liiga palju, olla rohkem hetkes, siis läheb kõik hästi.”\n„See ei aita kedagi, kui paanikat juurde külvata, ärevus ei aita. Pigem tuleb nautida hetke, kõik läheb hästi! Tahan tunnustada töötajaid, kes teevad rasket tööd keerulisel ajal ja on emaga koos rõõmsad kui laps kasvab ilusti ja nad saavad koju minna ning kes ei ole oma töö peale tigedad!”\nSünnitusosakonna ämmaemandusjuht Grethel Tarmas:\nÄmmaemandate jaoks pole tugiisikuta naisele abiks olemine uus. Läbi aegade on naised erinevatel põhjustel käinud ja käivad ka edaspidi sünnitamas ilma tugiisikuta.\nNaised on tublid! Nad saavad ilusti hakkama — on häälestatud sünnitusele, lapse sünnile ja temaga toimetamisele. Ämmaemand on abiks ja toeks nii sünnitustoas kui sünnitusjärgselt.\nKõik olulise, mida pead praegu teadma ITK-s raseduse jälgimise ja sünnitamise kohta, leiad SIIT!


Uurimislabor - Uudised\nAvaleht Uudised Seni osalenud Tagasiside Galerii Eksperimendid Kajastused Tiim\nEdukas Keskkonnalabor ja eriline Toidulabor\n13. novembrist 2. detsembrini külastasid Uurimislaborit põhikooli III astme õpilased, et süveneda Keskkonnalabori spetsialistidena reostunud tiigivee uuringutesse. Vaatamata pealtnäha heidutavale sisule teenis Tartu Ülikooli keskkonnatehnoloogia magistrantide Krista Kupitsa ja Hanna Vahteri eestvedamisel valminud programm nii õpilastelt kui ka õpetajatelt väga sooja vastuvõtu.\nKeskkonnalabori missiooniks oli aidata Tartumaa talunikku nimega Jüri. Sellele tublile põllupidajale valmistas muret kohaliku suplustiigi halvenenud seisund – veepinnale oli tekkinud õli, vees vohasid taimed ja tiigipõhi kippus jalatalda torkima. Nii võttiski agar talunik tiigist ise ämbriga proovi ja tõi Uurimislaborisse. Noortel uurijatel tuli rohmakalt võetud segaproov esmalt osadeks jaotada ning seejärel seda keemia ja füüsika meetodite abil analüüsida. Ühiselt tuvastati põhjamudas olevad võõrkehad ning eutrofeerumist põhjustavad ioonid vees, nutika eksperimendi abil sai selgeks ka veepinnal olnud õli päritolu. Kiiremad uurijad said oma teadmisi ja guugeldamisoskust testida keskkonnaviktoriinis. Et kõik katsetulemused sisestati arvutisse, saime seejärel võrdlustabelite, diagrammide ja histogrammide kujul kokku võtta terve klassi tulemused. Nii oli võimalik Jürile pakkuda usaldusväärseid järeldusi ja soovitusi. Noored uurijad said aga juurde teadmisi teadustöö üldpõhimõtetest, keskkonnasõbralikust väetamisest ja jäätmekäitlusest.\nKokku külastas Keskkonnalaborit 11 kooli viiest maakonnast, Muhust Väike-Maarjani. Uurijaks sai kehastuda 213 õpilast (101 neiut ja 112 noormeest).\nÕpilaste tagasiside uuele laborile osutus väga positiivseks: tegevuse üldine huvitavus sai hindeks 4,42 (2. koht meie kõigi laborite seas). Suurimat põnevust pakkus osalejatele veeproovis sisalduvate ioonide määramise värvustesti abil, aga huvitavad olid ka ülejäänud tööd. Eksperimendid hinnati ühtlaselt jõukohasteks. Noorte juhendajate head tööd kinnitab hinne juhendamisele (4,80), samuti oldi väga rahul töökoha ja vahenditega (4,88). Uurimislaboris käik hinnati valdavalt kasulikuks kogemuseks (4,37) ning ülekaalukas osa õpilastest soovitaks seda ka sõbrale (4,54).\nVabavastuste osas kiideti eelkõige huvitavaid eksperimente ja uusi teadmisi, võimalust ise katsetada, abivalmeid ja sõbralikke juhendajaid. Järgnevalt väike valik õpilaste hinnanguid Keskkonnalaborile:\nMulle väga meeldis see üritus. Lõbus oli neid katseid teha. Juhendajad olid väga sõbralikud.\nTööprotsess oli huvitav ning põnev. Probleemile lähenemine oli samuti kaasahaarav.\nVäga huvitav oli teha erinevaid katseid ja midagi uut uurida.\nSai ise midagi teha ja ei pidanud ainult kuulama.\nSuper juhendamine ja lahedad katsed.\nOsa õpilasi pani kirja ka häirivaid asjaolusid, aga need olid valdavalt ühekordsed. Näiteks kurdeti, et pauku ei tehtud, Uurimislaboris ei saa käia iga päev ja Jüri ei ole päriselt olemas.\nTagasisidet saatsid ka õpetajad, kes andsid Keskkonnalaborile keskmiseks hindeks 4,9. Muuhulgas kirjutati nõnda:\nLabor oli igati asjakohase sisuga, elulist olukorda analüüsiv, juhendid hästi koostatud.\nHead rahulikud juhendajad, kes tekitasid ka põhiteemaväliseid arutelusid, praktilised tööd, mida on keeruline ja tülikas koolis läbi viia, laborantide kiire töö, sõbralik ja toetav keskkond.\nIgakülgselt läbimõeldud, eakohane, huvitav, kõik said positiivse kogemuse olenemata võimetest.\n27. novembril võõrustas Uurimislabor erilises Toidulaboris nägemispuudega õpilasi Emajõe Koolist. Tublid ja innukad õpilased said oma õpetajate ja Uurimislabori juhendajate kergel kaasabil suurepäraselt hakkama nii kanamuna koostise kui ka kartuli ja õuna tiheduse väljaselgitamisega. Üks noor uurija kirjutas meile hiljem nii:\nMeeldisid väga juhendajad, kes olid äärmiselt hoolivad ja märkasid alati, kui abi oli vaja. Katsed olid toredad ning laboris veedetud aeg oli meeldiv. Sooviksin tulevikuski keemiaga tegeleda ja seega soovitan seda kõigile sõpradele, kes on keemiast huvitatud, kuna seal saab enda teadmisi praktiliselt proovile panna.\nAlates 13. detsembrist muutub Uurimislabor sädelevaks ja särtsakaks Jõululaboriks.\nFotogaleriidega hiljutistest laboritest saab tutvuda siin.


» Agiilsed metodoloogiad interUX Usability Engineering Studio\nKas kasutajakeskne disain ja paindlik tarkvaraarendus on võimelised ühe katuse all elama?\nMida aeg edasi, seda kindlamini kinnitavad tarkvaraarenduses kanda agiilsed metoodikad. Olgu tegu Scrum-i või Extreme Programming-ga, jagavad nad kõik ühtset eesmärki – saada võimalikult paindlikult ning mõistliku ressursikuluga valmis tarkvarajupp, mis vastaks täpselt kliendi ärinõudmistele. Kui aga klassikalised arendusmetoodikate puhul näeb klient töö lõpptulemust alles mitme kuu möödudes, siis agiilsete metoodikate puhul on esialgne variant valmis juba umbkaudu nädalaga.\nSee aga asetab UX-disainerid pisut kehva olukorda – kuidas leida aega niivõrd kiire arendusprotsessi jooksul kasutatavusloomele, mis on juba iseenesest vägagi aeganõudev protsess? Kas oleks tark tegu eelmainitu kogu arenduskäigust hoopis välja jätta ning loota oma õnnele või tuleks otsida variante, kuidas kasutatavusspetsialiste kaasata ilma liigset ajakulu tekitamata?\nAlustada tuleks eelkõige spekuleerimisest, miks UX-disainerid agiilsete metoodikate puhul üleüldse kiputakse mängust välja jätma. Klientide jaoks on olulised muud prioriteedid: kärpida time-to-market aega võimalikult palju ning korrigeerida rakendust vastavalt turuolukorrale. Seetõttu on üsna keeruline hakkama saada samade tarkvaranõuetega kogu arendusprotsessi käigus.\nHea rakenduse eelduseks on paindlikkus kogu projekti käigu jooksul, mistõttu on sunnitud mitmed prograammeerijad kahtlema kasutatavustestimise vajalikkuses – miks tekitada projektis pudelikaelaefekt kui selle tulemused ei pruugi kestagi?Sestap hakatigi otsima võimalusi, loomaks vähemate ressursside abil etemat tarkvara. Lahendus saabus metoodikate näol, mis keskendusid koleme printsiibile – olla kiire, adaptiivne ning inimkeskne. Agiilsed metoodikad muutusid aja jooksul üha populaarsemaks, kuna tulemus oli kliendi jaoks märksa rahuldavam – vähem ressursse, kiirelt valmiv tulemus ning kliendi pidev kursishoidmine arendusprotsessi käekäiguga.\nNagu mainitud, on üheks agiilsete metoodikate põhiprintsiibiks inimkesksus. Loogiline järeldus oleks, et keskne roll on ka UX-disainil. Paraku on olukord aga vastupidine. Kui jutt on agiilsest tarkvaraarendusest, on üsna tavapärane, et arendusmeeskond koosneb üksiti... arendajatest. Kõrvale on lisaks kasutajaliidesespetsialistidele jäänud ka tarkvaratestijad, seega ei kannata vaid UI pool, vaid kogu tarkvara kvaliteet üldiselt. Tegu on arendusmetoodikatega, milles kannavad keskset ning ainsat rolli arendajad.\nLisaks eelmainitule tulevad siinkohal mängu ka UX-disaini ning agiilsete arendusmetoodikate kui protsesside ajalised kestvused. Kuigi mõlema näol on tegu iteratsioonidest koosnevate protsessidega, on arendusetappide pikkus kardinaalselt erinev. Kui agiilne arendusmeeskond on võimeline iga tööpäeva lõpus tagant esitama kliendile mingi tasemeni töötava rakenduse, jõuab sama ajaperioodiga UX-disainer ehk fookusgrupi paika panna, kellele tuginedes hakata kasutajaliidest looma.\nFakt on aga see, et lõpp-kokkuvõttes on just nimelt positiivne kasutajakogemus see, mis toob loodava rakenduse esile teiste omasuguste seast. Projekti tähtaeg on aga igal juhul fikseeritud ning selle muutmine tähendaks juba kliendi jaoks kahju - kuidas sellisel juhul käituda?\nEelkõige tuleks vaadata UX-disainereid pigem liitlaste kui protsessi aeglustajatest vaenlastena – nende töö eesmärk on siiski rakenduse kvaliteeti tõsta. Mis kasu on ajalisest võidust, kui selle hinnaks on rakendus, mis käivatatakse vaid üks kord ning seejärel hakatakse alternatiive otsima?\nKuidas aga kaasata üsnagi nõudlikud kasutajaliidesespetsialistid agiilsesse arendusprotsessi? Kas selleks on ka võimalusi, mis ei nõua olemasolevate metoodikate kardinaalset ümbertöötamist või protsessi ajalist pärssimist? Üheks alternatiivseks lahenduseks UX-probleemile oleks arendajate koolitamine antud vallas. Agiilsesse projektimeeskonda, kuhu kuuluvad enamasti üksiti back-end ning front-end arendajad, on keeruline juurde tekitada terve hulk eraldiseisvaid spetsialiste. Sestap võiks iga projektiliige end viia võimalikult hästi kurssi erinevate praktikate ja trendidega, tunda tehnoloogilisi võimalusi ning piiranguid, oskama rakendada erinevaid teada-tuntud heuristikaid. See ei pruugi tegelikkuses olla nii keeruline ettevõtmine kui esialgu tundub – alustada võib kasvõi erinevate erialakirjanike teoste lugemisest, olgu nendeks Jakob Nielsen, Steve Krug või Alan Cooper.\nAlternatiivne ettepanek eelmainitule oleks kasutajatestide planeerimine paralleelselt iteratsioonide paikapanemisega. Antud juhul mängiks olulist rolli just nimelt eeltöö – samal ajal kui enne esmaste iteratsioonide algust planeeritakse ette arendusprotsess, oleks võimalik leida juba ettenägelikult hulk inimesi, kelle seast hakata otsima tulevasi testijaid. Sobiva profiiliga inimesi ei tohiks olla keeruline leida, eeldades, et loodav rakendus ei ole suunatud vaid väga kitsale sihtgrupile.\nAbiks on antud juhul sotsiaalmeedia, olemasolev kliendibaas, kuid väga edukalt võib ekspluateerida ka kõrvalkontoris töötavaid inimesi või juhuslike koridoriskõndijaid. Ainus määrav tingimus oleks antud juhul nende eriala - tuleks silma peal hoida, et testgruppi ei satu ühtegi arendajat või veebidisainerit, kes suudavad iga loodava rakenduse kohta midagi kriitilist välja mõelda.\nTestimisprotsessi tuleks agiilse projekti korral aga kaasata võimalikult vähe kasutajaid. UX-disaini eesmärk on tavapäraselt olnud detailse kuvandi loomine. Iga aspekt kasutajaliidesest peab olema paika pandud, mis tähendab, et selleni jõudmiseks tehtav töö võib võtta omajagu aega. Kui tavapäraselt kaasatakse kasutajaliideste testimisse umbkaudu 5-10 inimest, siis agiilsete projektide puhul oleks ehk targem alustada pisut väiksemate eesmärkidega – testida kasutuskeskkonda kolme inimese peal korraga.\nNn. agiilse testimise eesmärk pole kõikide kitsaskohtade avastamine kõikide kasutusstsenaariumite korral, vaid pigem kriitiliste kasutatavusvigade, mis võivad teha tarkvara kasutamise jätkamise võimatuks, kõrvaldamine. UX-spetsialist suudab läbi viia testimissessioonid koos tulemuste analüüsi ning disainiettepanekute tegemisega kolme inimesega juba ühe päeva jooksul, rohkema arvu inimeste puhul suureneb ajahulk juba oluliselt. Lisaks sellele on väärtuslikum testida erinevate inimeste peal erinevaid kasutajaliideseid kui ühte lõplikku kuvandit piiratud hulga inimeste peal.\nPisut uuendusliku meetmena võib proovida ka projektimeeskonda kuuluvaid programmeerijaid kasutatavustestimisel ära kasutada. Ühegi UX-spetsialisti jaoks pole võõras olukord, kus arendusmeeskond näeb teda kui vaenlast, kelle ainueesmärgiks on kogu arendusprotsessi aeglustamine ning senitehtu kritiseerimine. Sellisest mentaliteedist tuleks üle saada – alustades näiteks lihtsalt meeskonda kuuluva koodikirjutaja paigutamine erinevatesse UX-disainiprotsessi käivatesse rollidesse - esmalt vaatlejana, siis moderaatorina. Lisaks faktile, et selline tegevus aitab kaasa eelmainitud projektimeeskonna harimisele UX-disaini valdkonnas, suudavad arendajad peale iseseisvalt läbiviidud sessiooni koheselt sisse viia rakenduses ilmnenud puudujäägid, mida järgmisel stand-up koosolekul juba ülejäänud inimestele esitleda.\nPisut vähem aeganõudvam pääsetee oleks lihtsalt ekspertauditi või järelevalve tellimine.\nUX-disainerite töömeetodeid on palju ning kogu loomeprotsess ei pea keskenduma ainiti kasutatavustestidele. Kui meeskonnas leidub kogenud UX-eksperte, on väga võimalik iga uue väljalaske tagant lasta kõnealusel isikul sellele lihtsalt pilk peale heita ning jagada pisut heureetilisi näpunäiteid. Ekspert ei pea tingimata olema keegi, kes osaleb pidevalt kogu meeskonna töös ning viibib kohapeal. Vastupidi - tegelikkuses ei ole tarvis isegi, et ekspert viibiks meeskonnaga samas riigis.\nPisut nutikas oleks asjatundja just nimelt palgata erinevast ajavööndist - see võimaldaks tal visata tehtud tööle pilk peale samal ajal kui arendusmeeskonna töö seisab ning esitada oma raport juba järgmiseks hommikuks.\nÜks on kindel – agiilsed metoodikad ning kasutajakeskne disain on kaks asja, mis ei ole arendusmaastikult lähiajal kadumas.\nTäpselt sama kindel on tegelikkuses ka asjaolu, et ideaalse lõpptulemuse nimel tuleb mõlemal leida ühiseks koostööks sobivaim viis. Seeläbi on võimalik end rakendada arendus- ning UX-meeskonnal ning projektid lõppevad märksa edukamalt.\nProjekti kulukuse alandamine ei tohi tulla kasutajate kaasamise arvelt – sedasi võidetakse küll ajaliselt, kuid unustatakse, et ilma adekvaatse kasutuskeskkonnata minetab kogu tegevus oma eesmärgi.


Vabariigi President ajalehe Postimees korraldatud lõunasöögil 9. jaanuaril 2007\nViimase poole aasta jooksul on Euroopa arvamusliidrid avaldanud terve laviini artikleid, milles kurdetakse, kui viletsad, tagurlikud, saamatud ja ebaeuroopalikud on need riigid, mis ühinesid Euroopa Liiduga 2004. aastal.\nToon suhteliselt leebe näite äsjasest Eesti Päevalehest, kus prantsuse politoloog Jacques Rupnik iseloomustab uusi liikmesriike:\n«Poola parem- ja Slovakkia vasakpopulistid on nüüd valitsuses koos äärmusrahvuslike parteidega. Ungaris korraldab peamine opositsioonipartei Fidesz parlamendihoone ees meeleavaldusi valitsuse erruminekuks, isegi pärast seda, kui valitsus võitis usaldushääletuse.\nKuus kuud kestnud nääklemiste järel pole Tšehhi parempoolset vähemusvalitsust parlamendi poolt ametisse kinnitatud. Bulgaaria astumisele Euroopa Liitu eelnesid presidendivalimised, kus kandideerisid ekskommunist (võitja, kes väitis, et talle EL meeldib) ja protofašist (kes ütleb, et vihkab türklasi, mustlasi ja juute).»\nNagu ütlesin, on see iseloomustus üsna leebe. Enamik artikleist on oluliselt kriitilisemad. Nois viidatakse Ungari peaministrile, kes on omaks võtnud hommikust õhtuni valetamise. Kolmandad autorid naudivad mõnede uute liikmesriikide poliitikute ütlemisi, nagu Slovakkias, kus ühe koalitsioonipartei juhi sõnul on mustlaste probleemi lahendamiseks vaja väikest aeda ja pikka piitsa.\nTagatipuks pealkirjastasid äsja mitmed ajalehed üsna sarnaselt ühe olulise uudise, nimelt: «Uute liikmesriikide Rumeenia ja Bulgaaria esimene kingitus Euroopale – neofašistlik fraktsioon Euroopa Parlamendis». Ilmselt hakkab seda fraktsiooni juhtima inimene, kelle sõnul mustlasprobleemi ei ole – andke 2000 eurot ja ma leian teile noore ilusa 12-aastase mustlanna naiseks.\nKui mõtleme kuluaarivestlustele, mida Eesti diplomaadid on viimastel kuudel kuulanud Euroopa tuleviku ja uute liikmesriikide kohta, on poliitikute jutt tegelikult palju karmim. Üks on selge: sellised meeleolud ühtse Euroopa teket ei soodusta. Ja meil tuleb küsida, mida tähendavad sellised tendentsid Eestile?\nVaadakem veidi laiemat konteksti. Pole saladus, et vanad liikmesriigid suhtusid Euroopa Liidu laienemisse 2004. aastal kõhklusega. Paljudele oli see vastumeelt, kuid sellele vaatamata oldi viisakad.\nMe teame, et kardeti odavat tööjõudu ja uute liikmesriikide maksupoliitikat, mis nende hinnangul viib töökohad «uude» Euroopasse ja ka Hiinasse. Samuti oli erinev uute liikmesriikide suhe paljudesse olulistesse küsimustesse. See tulenes näiteks nende teistsugustest kogemustest seoses Venemaa ja USAga, hoopis liberaalsemalt suhtutakse kaubanduspoliitikasse ja teenuste direktiivi.\nEesti ees on kolm ja üldsegi mitte kerget Euroopa arenguteed. Valutuim neist on põhiseaduse leping, mis lahendaks paljud otsuseprotsessi puutuvad küsimused ning siluks, vähemalt ajutiselt, mitmed vastuolud. Aga kardan, et sel leppel pole suurt tulevikku, sest Prantsusmaa ja Holland vastandavad end just neile arengutele kaubanduses ja maksupoliitikas, mille eest seisab «uus» Euroopa.\nTeine lahendus on verheugenlik «suurte ja väikeste» Euroopa, mis peegeldab sedasama rahulolematust ja igatsust vanade aegade järele. Kui suure ja väikse Euroopa mudel hakkaks «vanas» Euroopas populaarsust koguma, tähendaks see minu arvates Euroopa Liidu lõppu.\nKolmas areng viib meid kahe kiirusega Euroopani, mis hakkaks koosnema tuumikust, enamasti vanadest ja aina tihedamalt lõimuvatest liikmesriikidest, ja perifeersest vabakaubandustsooni tunnustega Euroopa Liidust. Just seda arenguteed pean kõige tõenäolisemaks, sest see rahuldab ühtaegu nii vanemaid kui ka paljusid uusi liikmesriike.\nBelgia peaminister Guy Verhofstadt pakub oma raamatus «United States of Europe» (Euroopa Ühendriigid – toim) loogilise lahenduse, et nn tuumik-Euroopa tuleks üles ehitada eurotsooni baasil. Kui see peaks teoks saama, oleks Eesti jälle «väljas», see tähendab, et mitte selle kõige tähtsama grupi sees.\nAga me võiksime tahta kuuluda sellesse gruppi, mis hakkab kujundama Euroopa majanduspoliitikat, ka juhul kui meil on sellest teistsugune ettekujutus. Kui 27 liikmesriiki ei pruugi hakkama saada ühise energiapoliitikaga, on väiksemas grupis see võimalik jne. Rääkimata ühisest välispoliitikast, mis on praegu tehtav küll näiteks Myanmari suhtes, kuid väga küsitav Euroopa Liidu lähinaabrite suunal. Eesti vist ei tahaks jääda olukorda, kus Saksamaa, Prantsusmaa, Belgia ja Itaalia kujundavad ühist välispoliitikat ning meie ei saaks seda mõjutada.\nOlles lugenud kümneid artikleid pahade, viletsate ja tagurlike uute liikmesriikide kohta, pole ma õnneks kordagi neis näinud mainitavat Eestit. Meie kohta ei öelda halvasti, ja pole ka põhjust. Meil pole protofašiste vaatamata idast kostuvale retoorikale. Meie valitsused toimivad, Eesti pole Euroopa vastu. Vastupidi, Eesti on kõige Euroopa-meelsem liikmesriik.\nEestil tuleks hakata tõsiselt mõtlema, kuhu ta tulevikus soovib kuuluda, kus tahab asuda. Me vajame debatti, kas tahame olla otsustajate Euroopas, või selles teises, kaubandustsooni Euroopas, mis ei saa kaasa rääkida ühispoliitika kujundamisel.\nEsiteks, meile oleks kasulik loobuda Sloveenia eeskujul mõistetest «uus» ja «vana» liikmesriik, peaksime püüdlema tuumiku poole ning distantseerima end nähtustest, mis kahetsusväärselt iseloomustavad paljusid 2004. aastal Euroopa Liitu astunud riike. Kuulumine eurotsooni on Eestile julgeolekupoliitiliselt pea niisama tähtis kui NATO liikmestaatus, mistõttu Eesti peab palju rohkem pingutama.\nTeiseks, peaksime muutma oma senist rehepaplikku suhtumist Euroopa Liitu. Kui räägin inimestega Euroopa Liidu teemadel, siis tihtilugu küsitakse, miks me peame tegema seda või toda, sest see ei too ju meile midagi. Aga mõelgem hetkeks. Ega ka meie ise Euroopa Liidule midagi toonud.\nEuroopalikkus tähendab hoolimist ja positiivset suhet asjadesse, mis sinusse ei puutu. Me peaksime üha enam tegelema asjadega, mis on meist kaugel ega too meile mingit otsest kasu. Oleme olnud õigusega uhked, et tegeleme uute naabritega. Aga teisalt see ainult kinnistab meie rolli «uue» liikmesriigina. On aeg midagi teha ka Euroopa Liidu sees.\nKui läheneda asjale nn eestilikult, ei peaks ju meile olulised teemad Portugali või Kreekat üldse huvitama. Ometi see pole nii. Võib-olla nende arvamused ei ole just päris need, mis me kuulda soovime, aga neil on arvamused olemas.\nAga mida arvab Eesti Lõuna-Euroopat vaevava illegaalsete sisserändajate probleemi kohta?\nKas see ei puutu meisse, sest nad ju ei tule üle mere meie juurde? Kui Eesti tahab, et Euroopa huvituks meie piirilepingust ja piirist, peame huvi tundma Lõuna-Euroopa piiridel toimuva vastu. Illegaalne migratsioon tabab kunagi valusalt ka meid endid.\nEt Eestil on ressursse, meil on piirivalvelaevad, siis võiksime näiteks minna patrullima Kanaari saarte ja Aafrika vahel. Mis sest, et see meid praegu veel otseselt ei puuduta.\nKolmandaks, Eesti vajab ühtset Euroopa Liidu poliitikat ja debatti sel teemal. Olen imestunud ja pettunud, et juba käivitunud valimiskampaanias Euroopa Liidu teemat ei käsitleta. Ükski erakond pole teatanud, millisena ta näeb Eesti tulevikku Euroopa Liidus. Ometigi on see olulisemaid küsimusi üleüldse, eriti kui arvestame, et Eesti avalik arvamus suhtub ELi väga suure poolehoiuga.\nArvestagem, et Eesti saab seitsme aasta jooksul Euroopa Liidult üle 50 miljardi krooni. Seda on vaid veidi vähem kui Eesti ühe aasta maksutulu, mistõttu võiksid erakonnad välja öelda oma kavatsuse, kuidas seda raha kõige paremini kasutada tuleks.\nPärast valimisi ametisse asuvalt valitsuselt ootan visiooni Eesti rolli kohta Euroopa Liidus, meie prioriteetidest ja arengusuunast. Aga veel enne võiksid need teemad kõlada valimiskampaanias, et saaksime otsustada, kelle poolt hääletada.\nEestil tuleb mõelda oma rollile Euroopas. Kas oleme uus või vana liikmesriik, kas tahame kuuluda tuumikusse või perifeeriasse. Kutsun teid kõiki üles arutama seda küsimust järgmistel nädalatel ja kuudel, aga ka pärast valimisi.


vaktsineerida või mitte? – Irma\nOstsin ka selle raamatu enne, kui see müügilt ära korjatakse. Ma sain küll aru, et see korjati igaltpoolt ära, kuid kui ma seda tellisin, siis uurisin, kus ma seda üldse saaks ja nägin, et Apollo näiteks müüb endiselt seda. Noh, ma ostsin ka selle ära ja siiani ma seda laste kõrvalt lugeda pole jõudnud, küll aga sirvida.\nMul jäi silma raamatus lause, mis mulle meeldib: ”Meie arvates on väga imelik suhtumine, et teemakohaste küsimuste esitajad tembeldatakse kohe ,,vaktsiinide vastasteks”.”\nNii on ka meie puhul. Kuna me oma lapsi ei vaktsineeri (tüdrukul jäi poole peale nende vaktsiinidega), siis tembeldatakse meid ka igalpool vastasteks, kui oma suu üldse lahti teeme. Meie arvates siiski on vaktsiinid vajalikud ja nad peavadki olemas olema! Aga miks me ei vaktsineeri? Sest kui tüdruk sai b-hep süsti, siis pärast seda ta terve päev kiljudes röökis ja silmad muutusid udusemaks. Rääkisime sellest arstile ja ta pidas seda õigeks, et me lükkame need edasi.\nOleme täitnud mõlema lapse puhul avalduse, et lükkame edasi.\nTeekond sellele oli muidugi väga raske, kuna mees hakkas üksi uurima neid vaktsiine. Kuna eesti lehed ei paku piisavat infot, siis uuris välismaa lehti. Tema jõudis enne mind otsusele, et me ei vaktsineeri rohkem. Selajal oli meil ka peres päris raske aeg, kuna selle teema pärast läksime me päris tülli. Ma ütlesin abikaasale koguaeg, et mu pärast tee mis tahad, aga ma teen lapsele kasvõi salaja vaktsiinid ära!\nLõpuks see sõda meie vahel lõppes siis, kui ma ise lasin seda infot endale selgitada. Taipasin, et nii ongi õige, kui me ei tee edasi. Õeldakse, et kui ilmneb esimene vaktsiini tüsistus, siis rohkem EI TOHI edasi süstida.\nNäiteks hiljuti sain ma teada, et arstid peavad uurima, kas perekonnas on soodumus ”autoimmuun haigustele” . Meilt seda ei uuritud aga kuna mul on autoimmuun haigus, siis minu lapsi tegelikult ei tohigi süstida.\nOstsingi selle raamatu seepärast, et kuna ma pole sel teemal endiselt väga tark, siis kindlasti leidub infot, mida veel juurde õppida. Kusjuures ma ei teadnudki, et seal on labori pildid ka sees, et mis ained miski vaktsiini sees leidub ja kui palju leidub.\nMulle see raamat sirvides meeldib ja kindlasti proovin lähiajal läbi lugeda.\nKas mu lugejate seas on ka kedagi, kes pole oma lapsele vaktsiini teinud? siis miks?\nBy Irma 1 Comment\n23. veebr. 2019 at 12:50 Vasta\nMul on paari kuune laps ja me ei vaktsineerinud just samustel põhjustel, et vaktsiinid pole 100% ohutu isegi kui lapseemal puudub autoimmuun haigus. Asutused ei tegele vaktsineerimisel uurimisega kui palju võimalikke mürkaineid nagu toksiine ja näiteks raskemetalle pärandab ema lapsele ning kuidas sealjuures vaktsiinides sisalduvad tehislikud võõrained nendega lapse kehas kokku reageerivad. Lisaks see, et iga inimese genotüüp reageerib erinevalt nagu ka igasugune toit erinevale kehatüübile. Soovitan uurida HPV vaktsiini (emakakaela vähi vastu) traagiliste lugude kohta üle maailma, mis võeti vastu meie riigis 2018. aastal. Riigid paraku usuvad pimesi vaktsiinifirmade “ohutuks” tunnistatud teaduseuuringuid vaktsiinide osas. Ma pole vastu aga seni kuniks pole ohutuse garantiid on see massiline vaktsineerimine minu silmis kuritegu, mida tehakse. Seda kõike saab uurida kui piisavalt kaevamisetööd teha. Näiteks uurida postimehe ajaloost, millise korruptiivse tagataustaga on meie riigile müüv vaktsiini korporatsioon Glaxosmithkline. Soovin parimat tervist lastele. Kõike paremat. 🙂


ROOPE AHOLA | ai-res\nRoope Ahola, Soome\nIntervjuu - Juuni 2017\nT.R Räägi palun oma Futu Muhu festivalile plaanitava töö sisust.\nR.A Kavandan Muhusse helimaastiku loomist. Valin ümbritsevast keskkonnast rea helisalvastisi ning esitan neid festivalil uues kohas ja erineval ajal nii et naturaalne heli ning komponeeritud helimaastikud kohtuvad ning sulanduvad, loon võimaluse publikule siseneda teistsugusesse ja näilisesse aegruumi.\nTegelen looduslike protsesside ja inimese vaatlusega. Teose staatiline taasesitus võiks väljendada eelkõige teatud kinnisideelisuse olemust, teos toimib justkui metafoorina inimmõistuse toimimisest. Inimene on minu hinnangul ainus elav olend maapeal, kes ei juhindu loomulikust asjade käigust ehk looduslike elutsüklite kulgemisest.\nTeosele lisab oma olulise ning etteplaneerimatu aspekti looduse enese reaktsioon minu teosele selle esitamisel.\nT.R Kas võiksid veidi lähemalt selgitada oma teose ning festivali kontseptsiooni vahelisi seoseid? Kuidas peegeldub ajalooline kontekst sinu teoses või paned sa publiku teadlikult abstraktses stiilis mõistatuse ette?\nR.A O jaa, töö räägib rohkem või vähem kaasaegsest inikonna ajaloost tervikuna, eelkõige aga industrialiseerimise-eelsest ajastust, mis üsna konkreetselt peaks heliliselt publiku teadvusesse jõudma.\nT.R Tegutsed ka antud töö juures dokumentalistina, mis sind kõidab dokumentalistika juures? Millised teemad on sulle huvipakkuvaimad ?\nR.A Mind paelub dokumentalistikas praktiliselt kõik, kuid mu peamine huvisuund on kaasaegse kunsikeele ja vaatleva esseistliku dokumentaalsuse ühendamises. Ka igapäevased väikesed lood intrigeerivad mind.\nT.R Kas saaksid kirjeldada kaasaega – milline on keskkond praegu ja milline see võiks olla et inimesed võiksid elada õnnelikult? Milliseks kujundavad inimest nüüdsed ajaloo-ja kultuurikihistused ?\nR.A Vabandust, ma päris hästi ei mõista küsimust..\nKunstitaedlase Helen Merila intervjuust Roope Aholaga. 15.juuli 2017-\nR.A Jutustan publikule sellest et eksisteerib selline akustiline keskkond, mida olen siin lindistanud. Tegin seda peamiselt varahommikuti, kella viie ajal, siis kui ei ole ühtegi segavat lisaheli. Nii et lindile jäävad vaid linnud , loodus, mõned häirivad masinad jne\nFestivali jaoks ehitasin oma heli-installatsiooni tualeti taha nii et inimestel, kes seal viibisid, said teatud meditatiivse elamuse. Heliinstallatsioon ei olnud liiga vali, pigem aimatav ning peaaegu märkamatut lisadimensiooni tekitav. Nii et kõik kohe ei märkagi ja võibolla alles tagantjärgi hakkavad mõtlema et oli vist midagi.\nKuulaja jaoks oli isikliku õnne küsimus, kas helilindistus mis nende kõrvu kostis oli loodushääled või erinevad häirivad masinavärkide helid.\nH.M Nii et sa vahendad oma tööga loodust. Võistled loodushäältega\nR.A Jah, see on kohaspetsiifiline ja manipulatiivne helimaastik. Kõik lindistatud helid on päärit siitsamast ümbrusest.\nH.M Kui see on kohaspetsiifiline siis sa ei kasuta neid helilindistusi hiljem kusagil mujal või on sul juba edasisi plaane\nR.A Ma arvan et see ei töötaks mujal sarnasel kombel nagu siin. See töö on tehtud just siia kuid tegelikult ma muidugi saan neid helisid kasutada edaspidi teistel eesmärkidel. Siin keskendusin tööprotsessile, seda tööd võiks nimetada protsessikunstiks. Hakates lindistama hakkad ka nägema, ettekujutama edasisi käike, nii et tulemust tööprotsessi alguses ette ei tea. Kohaspetsiifilisusest veel seda et otsides kohta teose esitlemiseks festivalil jõudsin sinna, kuhu ilmselt iga külaline suure tõenäosusega võib neil päevil sattuda. Nii kindlustasin omale publiku olemasolu.\nH.M Minuga läks nii et ma isegi ei märganud su tööd, sest see oli nii loomulik. Muidugi ma kuulsin tavalisest suuremat linnulaulu, kuid ma ei teadvustanud et see on nii tänu sinu installatsioonile, tänu sellele et sina manipuleerid minuga...\nR.A Jah, no ma tegelikult mõtlesin sellele et mõned inimesed teadsid mu installatsioonist ning et info ilmselt levib kõigini. Kuid mu publikuplaani põhirõhk oli siiski korduvkülastuste jooksul tekkival arusaamal helitausta olemasolust. Algselt kavatsesin isegi intervjueerida korduvkülastajaid ning uurida nende muljeid, kuigi tegelikult siiski publik ei ole kohustatud aru saama et eksisteerib erinev helitaust jne.\nH.M Ma arvan et see on väga vaimukas ja lahe töö. Aga mida sa siin Muhus veel teed\nR.A Keskkond on siin väga inspireeriv, käin palju ringi ja vaatlen. Siin on rahu ja avarus, linnast midagi niisugust ei leia.\nH.M Festivali teema on Sada Aastat, milline oleks seos selle teema ja sinu töö vahel\nR.A Jah, ma arvan et linnud, kes siin laulavad on need samad kes ka sada aastat tagasi. Tahtsin teha midagi sellist mis erineb praegusest rahvarohkest olukorrast, midagi arhailist. Minu töö toob näiteks siia tagasi need linnud, kes praegusel hetkel on põgenenud mõnda rahulikumasse kohta. Kuid samuti toon siia lindistused muudest juhuslikult tabatud helidest veidi teisest ajahetkest ja situatsioonidest.\nH.M Nii et tegu on põhimõtteliselt helilise mälupildiga\nR.A Jah, ma ise ei ole veel jõudnud nii antropoloogilisele seisukohale kuid jah minu lindistustest võivad saada teatud arheoloogilised artefaktid tulevikus avastamiseks.\nH.M Veel, kui mõelda muutustele siis mida sa arvad kas WWWebi saab pidada üheks suurimaks kaasaja mõjutajaks. Kas digitaliseerumine on suurim muudatus inimkonna ajaloos või kuidas sina sellest mõtled.\nR.A Teadlikkuse plaanis on tegemist kahe otsaga asjaga- kogu informatsioon on kättesaadav, samuti on olemas pidev infovahetus mille rõhud ja valikud on samas manipuleeritavad. Internet näib väga lihtne kuid peab siiski suhtuma ettevaatlikkusega, kui taodelda objektiivsust. Internet on kriitikavaba, kuid mis on hea on see et ma saan sinna panna oma lindude laulu lindistused. Ja internetist saavad kõik neid alati kuulata.


Ragi jahu (India hirss), 1kg - RUDRA jooga ja tervisliku toidu pood\n/ Sarvejahu (India hirss), 1kg\nSarved (India hirss) on põhitoit paljudele inimestele, kes elavad väga kuivades kohtades Indias ja Sri Lankal. Sarved sisaldavad rohkem valku, rasva ja mineraale kui riis või mõni muu tera. Selles on kuus korda rohkem kiudaineid kui pruunis riisis.\nSarve soovitatakse nii tiheda elurütmiga lastele kui ka täiskasvanutele, kellel pole võimalust kvaliteetset ja regulaarset sööki. Soovitatav sportlastele, puuetega inimestele, diabeetikutele, eakatele ja vanuritele.\nSeda India hirssi kasutatakse ka ülekaalulisuse programmides. Gluteenivaba, võib kasutada hommikusöögi asemel vitamiinikokteilina või pudruks segada.\nMaitsev on jook, mida saab valmistada Ragist (India hirss), kaneelist ja kardemonist.\nSoovitatav rasedatele ja imetavatele emadele põhitoidukordade lisandina.\nValmistamine: 2 supilusikatäit Sarved valage kastrulisse ja valage tass piima või vett. Võite kasutada ka sojapiima. Riputage keemiseni ja lülitage seejärel kohe välja. Lisage vajadusel teelusikatäis Gee, rafineerimata roosuhkrut (jaggery, goor) või mett.\nVõite teha Chapati (Naani) leiba.


Kodu uhiuues majas | Kodus.ee\nSisekujundaja Elina Freimuth aitas muuta vastvalminud korteri neljaliikmelisele perele meelepäraseks | Krista Kõiv\nPiret ja Veljo ostsid avara neljatoalise korteri vastvalminud majja, kus ruumiplaneering ja siseviimistlus olid juba paigas. „Soovisime oma uue kodu kiiresti hubasemaks muuta, aga me ei tahtnud väga palju raha kulutada ega ka juba tehtut lõhkuda,” meenutavad väikeste laste vanemad, kellele lihtsus ja mugavus olid väga olulised. „Elina pakkuski meile lahendusi sellest lähtuvalt,” kinnitavad nii Piret kui ka Veljo.\nSee kodu oli meil pererahvaga juba teine ühine projekt, mistõttu anti mulle üsna vabad käed. Arutasime küll alguses läbi, et olemasolevate kardinatega me kujunduse juures arvestama ei pea, kuid mingil määral need ikkagi meid valikute tegemisel suunasid – oli hea alustuseks kusagilt kinni hakata. Lõpuks kujuneski nii, et polnud mingit vajadust neid välja vahetada. Ja arvestades, et aknapinda on korteris palju, osutus see kindlasti ka päris suureks kokkuhoiuks. Seega võib öelda, et kardinad said mõnes mõttes lähtekohaks värvide ja kujunduse valikul. Kõige määravamaks olid aga siiski maja arhitektuurne olemus, mere vahetu lähedus ja akendetagune kasesalu. Üritasin kõnealusesse interjööri tuua seda põhjamaist kargust ja samas ka soojust.\nKöök pidi sulanduma üleüldisesse suhteliselt monkroomsesse tausta, et saaks hiljem lihtsa vaevaga detailide abil värvi lisada. Seetõttu valisime ka köögimööbli materjalid ja köögitehnika mustad ja/või valged. Köögi paigutusega oli võimalik parandada algset planeeringut. Tänu köögisaarele on nüüd köögis toimetajal hea ülevaade ülejäänud ruumis toimuvast, silmside teiste pereliikmete või külalistega ning võimalus nautida akendest avanevat suurepärast vaadet. Köögiplaneeringu kujunemise ja suure söögilaua paigutuse tõttu võtsime ette ka mõned muudatused valgustuse osas. Materjalidest eelistasime värvitud MDF-i ja laminaati. Sellise planeeringuga köögi puhul – nurgalahendus ja saar – on see võrreldes näiteks puidu ja kivi kooslusega rahaliselt palju soodsam. Töötasapinna tagasein sai kaitseks klaasi, mida on väga mugav puhastada, lisaks annab selle läikiv pind lihtsale värvitud seinale hoopis luksuslikuma ilme. Hea lihtne lahendus.