40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi.\nHaiglast sain välja paberiga, et ei tohi teha kolme kuu jooksul rasket füüsilist tööd. Kui seni olin saanud gorbušasuppi, kus olid ainult pead ja sabad, siis siin trehvas mitmel korral kala keskosa. Grusiin oli õnnelik, et asi nii lihtsalt lahenes. Montgomery\nAlguses võttis jalad nõrgaks ja pea hakkas pööritama, aga varsti harjusin ära. Nüüd võisin ka rahulikult istuda. Mahorkat ja maisipaberit sai osta sõjaväelaste poest. Seal leidus alati ka neid, kes soovisid raha vahetada. Ühe krooni eest sai 10 vene rubla.\nKa sigareid müüdi, neid oli kuus tükki ilusas klaaskaanega karbis. Vene soldatid käänasid mahorkast plotski ajalehepaberi sisse.\nProovisin ka, kuid ei meeldinud. Palka maksti iga nädala lõpul. Teenisin kuus umbes krooni, 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi ajal, kui minu isa, kes oli kõrgharidusega kooliinspektor, sai palka umbes poole võrra vähem.\nOlime ehitanud raudteed umbes kuu aega, kui Maizel teatas, et on vaja kümmekond meest teisele tööle. Tuli Kurkse ja Laoküla vahele ehitada midagi muuli taolist. Meile kamandati appi viis ZIS-5 tüüpi veoautot ajateenijatest sohvritega. Viis meest jäi kruusaauku laadijateks, viis meest sõitis autoga kaasa koormat maha laadima. Kolm-neli kilomeetrit eemal kruusaaugus laeti autole koorem kive ja kruusa.\nAuto sõitis tammile, kus sohver ja kaasasõitja koorma maha ajasid. Siis loputasime end meres higist puhtaks ja sõitsime uue koorma järele. Sohver oli tore noor mees, tahtis minust autojuhti koolitada. Mõni aeg tagasi oli torm ära lõhkunud 16 vesilennukit, millised olnud ankrustatud Laoküla alla paesele merepõhjale.\nTormi ajal andnud ankrud järgi ja laine uhtnud lennukid kaldale, kus nad purunesid. Kaks kõike Kurkse poolsemat lennukit oli jäänud terveks seal oli merepõhi liivane ja ankrud pidasid vastu. Lendurid olid antud kohtu alla ja mõistetud surmaotsus, mis ka täide viidud. Need vesilennukid olid huvitava konstruktsiooniga. Mootor oli nagu tünn lenduri pea kohal, propeller tagapool. Maandus kõhule, tiiva all olid väikesed pontoonid, mis hoidsid lennukit uppi minemast.\nMeie poolt ehitatav muul pidi tulevikus hoidma lennukeid looduslike pahanduste eest. Vahel kamandati meie autokolonn paariks päevaks ehitusele. See tuli Laiendatud valikute strateegia sadama ja Laoküla vahele, Koha asula juurde. Arvan, et juba Eesti valitsuse ajal oli kavas siia ehitada sadam, sest raudteeharu oli rajatud. Minu töökaaslane, soldatist sohver osutas ühele neist, see olevat natšalnik stroitelstva, insener Šaposnikov.\nMeie autokolonn osales ka kahe lennuvälja, Laoküla ja kui ma ei eksi, siis oli see Harmaküla, maandumisradade korrastamisel ja laiendamisel.\nKoorisime ära mätastega pinnase, laadisime autole ja vedasime sadama muulidele. Mingeid lennujuhtimise ehitisi seal ei olnud, lennukid seisid lihtsalt võsa ääres lageda taeva all. Laokülas oli kuus hävituslennukit.\nNeed olid lühikese kehaga, kahe kandepinnaga ja jämeda esiosaga. Kere sõrestik oli tehtud puidust ribidest ja üle löödud, ei saanud aru, kas vineeriga või pahteldatud presendiga. Lennukite juures mingit valvet ei olnud.\nHarmakülas lennukeid ei näinud. Sel ajal, kui meie seal töötasime, lennukid õhku ei tõusnud, küll nägime neid lendamas õhtul pärast tööaega ja varahommikul. Paistis, et olid võimsa mootoriga, treeninglendude ajal ronisid taevasse päris terava nurga all. Augustis hakkas meie brigaad lagunema. Paar meest läksid ehitustele abitöölisteks, seal oli füüsiliselt kergem, aga palk umbes sama. Endine allohvitser Purre sai kontoris arveametniku koha.\nPaar meest jäi nõusse, kedagi vägisi ei saadetud. Kellel jalg või käsi paistes, kellel palavik, mõnel arstidele seni tundmatu haigus. Ka minu asemenaabril Õkval läks käsi paiste, ise arvas, et paranemine võtab aega paar nädalat. Lubas paariks päevaks koju Tartusse sõita. Nurusin Õkvat, et ta mulle ka midagi sellist õpetaks, et saaks paar päeva puhata. Töö oli raske, tööpäev 10 tundi pikk.\nÕkva ütles, et paar vaba päeva võid saada, lõikas oma seebi küljest väikese tüki ja andis mulle. Ütles, et hommikul pool tundi enne arsti vastuvõttu söö see tükk ära ja oledki haige. Ühel neljapäeva hommikul kugistasin seebi alla, jõin vett peale ja läksin linna arsti juurde. Juba teel hakkas halb, külmavärinad tulid peale ja süda kloppis. Kui arst sisse kutsus, läks iiveldus nii suureks, et hakkasin oksendama. Arst mõõtis palavikku, seda oli rohkem kui norm ja kirjutas mulle nädala lõpuni vabaks.\nIse pahandas kõva häälega, et Tartu on saatnud siia ainult sante ja lapsi. Õhtuni põdesin, siis istusin rongile ja sõitsin Tartusse, sain üle anda kogutud luureandmed ja kodus korralikult puhata.\nPühapäeva õhtuks olin Paldiskis tagasi. Kuni Paldiskis oleku aja lõpuni töötasin lennuradade ehitusel autokolonni peale-mahalaadijana. Sõjalise tähtsusega objektid — siia alla kuulusid kõik, mille ehitusel osalesin: raudtee, vesilennukite sadam, uus sadam ja lennurajad.\nVana sadama ala oli piiratud okastraadiga, väravatel seisid relvastatud madrused. Kui olime raudtee ehitusek jõudnud sadama kohale, sinna jäi umbes kilomeeter maad, otsustasime paari noormehega, et käime lõunavaheajal sadamas ära. Võtsime labidad selga, näitasime väravas madrusele propuskit ja ütlesime, et na rabotu.\nSaime sisse. Aega oli meil vähe, vast pool tundi, aga ega seal midagi erilist vaadata ei olnudki. Paar transportlaeva, siis mõned kaatrid ja üks päevinäinud välimusega aurik. See provokatsioon andis venelastele õiguse nõuda Soome lahe suudmes laevu kaitsva sõjaväebaasi rajamist. Välja tulime teisest väravast, madrusele ütlesime, et na obed. Vene sõjalaevad asusid tollal Tallinna reidil, käisin ka neid vaatamas.\nSõjaväe tarbeks oli veel vähe ehitatud, uusi hooneid oli näha Pakri poolsaare otsas, 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi pool kilomeetrit enne tuletorni.\nSeal asus baaside ehituse keskus, ka meie kontor oli seal. Ka Põllkülas oli näha uusi hooneid, seal oli sõjaväelaste telklaager ja hulk kaugelaskekahureid. Need olid haagitud roomikveokite taha. Umbes samasuguse tehnikaga laager oli ka poolel teel, kui minna meie elupaigast otse Paldiski linna. Jalaväelaste laagreid oli mitu, üks nendest oli meie elukoha vahetus läheduses.\nKõik laagrid olid kaitstud neljatoruliste õhutõrjerelvadega. Ka sõdur oli sõjaline objekt. Kuigi Pakri poolsaar oli täielikult muust maailmast eraldatud, olid seal tarvitusele võetud kaitsemeetmed. Liikumas ei näinud kunagi üksikut sõdurit, alati olid nad grupis. Vahel saatis Maizel mind poolsaare otsa kontorisse pabereid viima. Hääletasin auto peale, proovisin rääkida sõduritega, kuid paistis, et neil oli keelatud rääkida eraisikutega.\nKui pakkusin suitsu, siis raputati pead. Vahel käis ka ehitusobjektidel. Seisis, vaatas, kuidas töö käib. Üks meestest väitis, et Oppermann olevat Nüüd teeskleb vaatamist, aga ise kuulab, mida räägitakse. Augusti lõpupoole toodi Harmaküla lennurajale moodsamaid lennukeid, need olid sama tüüpi, mis Laokülas, aga ühe kandepinnaga.\nElasime küünis, meid oli seal paarkümmend inimest.\nKüüni uksed olid lahti, muidu oli pime. Tuld ei lubatud kasutada, ka petrooleumilampi. Ka küünis ei tohtinud suitsetada, sellepärast oli palju pahandust. Majandusmees ähvardas suitsetajatelt propuski ära võtta ja mehi koju saata. Asjade jaoks mingeid kappe ega hoiukohti ei olnud. Riided rippusid seinal naelte otsas, muu oli küüni põrandal. Mingit valvet ei olnud. Vargusi oli vähe, enne Paldiskist lahkumist varastati minult padjapüür.\nLõpparve tegemisel arvestati selle väärtus minu palgast maha. Sauna ei olnud, selle aset täitis meri. Ilmad olid juulis ja poole augustini soojad. Enne merre minekut pesime riided ära ja panime kuivama, siis poolkuivad riided selga ja kodu poole minek. Igaühel oli oma väliköök, kogu õu oli neid täis.\nVõeti paar tellist, asetati nad väikese vahega üksteise peale ja pliit oligi valmis. Kuivi puid tuli ise varuda, võserikus oli neid piisavalt.\nHommikuti käisin söömas sõjaväelaagris. Kui töötasime linna ligiduses, käisime seal sööklas söömas. Õhtusöögi valmistasin ise, praadisin kartuleid ja tegin pulbrist jõhvikakisselli. Kõiki toiduaineid sai Paldiski poodidest, millestki puudus ei olnud, ostsime kroonide eest.\nRublade eest ostsin sõjaväelaste poest lühikeste käistega futbolka, mille kaelus oli nööritav nagu saabas. Küünis, minu kõrval, magas üks abielupaar — mees oli kõhetu kuju, vanust natuke üle ne, naine aastat 15 noorem. Magama heitsid nad vastakuti, ümber kaela kinni. Mees varsti norises ja siis hiilis mõni noormeestest neile teki alla, naise selja taha. Tegi tagant oma töö vaikselt ära, mees ei teadnud midagi sellest, millega tema kallis kaasa tegeles.\nKa raha eest võis seksi saada. Üks naistest, Paula oli end väiksesse aita sisse seadnud ja võttis seal mehi vastu, 2 krooni lugu. Oli kena brünett, pruunide silmadega, pikkade lokkis juustega, parasjagu ümmargune naine. Igal hommikul viis Paula läbi meeste peibutamise seansi. Kui mehed keetsid hommikusööki ja valmistusid tööle minema, siis Paula istus särgiväel aida trepile ja hakkas oma lokke kammima.\nKummardas pea nii alla, et rinnad ronisid välja särgi peale, raputas need tagasi ja hakkas jälle otsast peale. Mõni mees 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi saanudki pärast sellist vaatepilti tööle minna ja jäi päevaks Paula juurde end maha jahutama. Mehed ristisid ta Paugu Paulaks, võib-olla oli ta juba enne selle nime all tuntud.\nNädalavahetused veetsin enamasti Nõmmel. Sõitsin ära laupäeva õhtul oma ema kooliõe, Lea Raua poole. Ta oli kirjanik Mart Raua lahutatud abikaasa ja elas seal oma poja Enoga. Käisin koos Enoga saunas, uurisin läbi nädala ajalehed, pühapäeval lõime aega surnuks Tallinnas.\nVahel sõitsin pühapäeval koos nooremate meestega Tatari tänava kanti, ühte nõndanimetatud punase laternaga asutusse. Edasi liikusime mõnda restorani. Enne sisenemist andsid mehed osa raha minu kätte ja hoiatasid, et kui nad purju jäävad ja minu käest raha küsivad, siis ma mitte mingil juhul ei tohi neile raha anda. Kui läks raha pärast tüliks, läksin välja ja ootasin neid seal. Järgmisel päeval, kui pead olid välja magatud, sain kõvasti kiita.\nPaldiskis mingit meelelahutust ei olnud peale sõdurite vabaõhukino. Mõned olid hästi igavad filmid, suures plaanis mõtlikud näod. Ka sellest pikast venekeelsest jutust, mis seal räägiti, jäi palju arusaamatuks. Näidati ainult vene filme.\nKuni augusti lõpuni kiideti uut korda. Siin oli tööl vaesem, professionaalse väljaõppeta nn mustatööliste seltskond. Said oma töö eest kõva palga ja kunagi varem ei olnud nad materiaalselt nii kindlustatud olnud. Rahulolematus tekkis siis, kui ilmad läksid külmemaks ja vihmaseks. Küüni all, kus elasime, oli jahe, vihmast märjad riided ei kuivanud ära.\nEnnast pesta ei saanud, sest sauna ei olnud. Merevesi oli jahe. Eriti ebamugav oli vihma ajal õues söögi tegemine. Ka pliidipuud, mis tuli väljast korjata, olid märjad. Küünis oli pime, petroolilampe ei lubatud kasutada, üksainus tormilatern oli kogu küüni peale. Raudtee-ehitajatel tuli jala järjest kaugemale tööle marssida.\nPoliitikast jäime eemale. Ajalehti ei loetud, raadiot ei olnud, poliitiliste päevaprobleemide vastu huvi ei tuntud. Juulis toimusid Riigikogu valimised, kuid meie rahvas jäi sellest kõigest eemale.\nMingit valimiskampaaniat siin läbi ei viidud, sest keegi ei saanudki valida. Valimised toimusid elukohajärgselt, meie rahvas pidanuks valima Tartus. Selle puhul, et Eesti viid 6. Siin, Paldiskis, meie elus ja töös midagi ei muutunud. Nii, nagu praegugi, saabus ka tollal kuu aja pärast sügis kõigi oma pahedega ootamatult. Baaside 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi ei olnud selleks ett valmistunud. Töölised hakkasid lahkuma, ka mina tulin ära.\nKõik, mida meenutasin ja kirja panin, juhtus ammu, ligi 63 aastat tagasi. Sellepärast võivad esineda mõned ebatäpsused ja puudused. Siiski saab ülevaate, kuidas ja millistes oludes ehitati baase.\nSügiseks kosusin ja mind mobiliseeriti tööle sõjatööstusse. Esialgu töötasime Novosibirskis, sealt saadeti meid edasi Kemerovo oblasti Prokopjevski linna.\nElu muutus tsipa paremaks, sest võeti riigi toidule, anti riided selga ja ei pidanud enam käima paljajalu. Prokopjevskis uuriti, milline on eriala. Maa alla minna ei tahtnud, ütlesin, et olen lukksepp. Meie pundis oli kaks juuti. Üks ütles, et on juuksur, teine — kokk. Said tööle vastavalt öeldus ametitele. Mind saadeti mehaanikatsehhi, põhiliselt tuli keermestada polte ja mutreid ja viimastele lõigata või viilida kandid. Seda tööd jätkus paariks kuuks, siis hakati rajama kaevanduse uut osakonda ja sinna oli vaja läbijaid.\nTöötasime meetri sügavuses ja rajasime kaevanduse käiku laiusega umbes kolm ja kõrgusega kaks meetrit. Kivimisse tuli puurida poolteise meetri sügavused augud, mille põhja pandi lõhkelaeng, tambiti saviga kinni ja lõhati.\nKivipuru tuli laadida vagonettidesse ja saata üles maa peale. Käik tuli kindlustada, et ei tekiks varingut.\nPuurimishaamer töötas suruõhuga ja puurimise ajal oli käik paksult tolmu täis. Ette oli nähtud puurimishaamer ühendada veevoolikuga. Puuri keskel olevat kanalit mööda pidi vesi minema puurimise ajal augu põhja ja ära hoidma tolmu tekkimise. Seda luksust meil ei olnud ja 12 tundi kestnud vahetuse lõpuks oli kops tolmu täis ja seljal paks tolmukiht. Puhkepäevi ei olnud. Ainuke võimalus sealt kasvõi ajutiselt pääseda oli jääda haigeks.\nÜks meie poistest oli töölt vabastatud haige käe tõttu ja ta oli käinud ümbrust uurimas. Viie-kuue kilomeetri kaugusel oli ta avastanud kartulikuhjad. Läksime ühel kuuvalgel ööl soomust tegema.\nValvur tulistas meid eeslaetavast püssist, aga see meid ei häirinud. Sain ka paar haavlit selga. Tagasiteel tegime väikese puhkuse. Olin higine ja võtsin ülakeha paljaks, lootes et saan kerge külmetushaiguse. Keha jäi kangeks ja tulid külmavärinad. Hommikuks olin omadega täiesti läbi ja mind viidi haiglasse, kus diagnoositi kopsupõletik.\nPalju ei puudunud, et oleksin läinud teise ilma. Põdesin mitu nädalat ja tuli jälle tööle minna. Enesetunne oli veel sant ja otsustasin haigust pikendada. Panin kuuma keedetud kartuli kaenla alla ja läksin õhtul esmaabipunkti. Palavikku mõõdeti ligi 40 kraadi, järgmisel päeval sain arstilt veel paar vaba päeva. Turg asus keset linna, pindalalt suurem kui Tartu raekojaesine väljak. Pinnas oli küngaste ja lohkudega. Kust süsi oli välja kaevatud, seal oli maapind sisse langenud.\nTubakamüüjaid oli palju, erinevaid tubakasorte kottide viisi. Klaasitäis maksis 10 rubla. Võrdluseks teistest hindadest: pangetäis kartuleid rubla, kahekilone leivapäts rubla, pudel Moskva erilist viina rubla. Küsisin ühel müüjalt tubakat proovida. Käänasin sõrmejämeduse pläru, tõmbasin paar mahvi, raputasin pead ja kõndisin edasi. Kustutasin pläru ära, raputasin tubaka taskusse ja läksin järgmisest kotist proovi võtma.\nSamas vaimus nii kaua, kuni vajalik kogus tubakat oli taskus. Nüüd oli aeg turul ringi vaadata. Müüdi igasugust kaupa alates lehmadest ja lõpetades nööpnõeltega. Võis proovida õnne täringut visates, sõrmkübara- või siis sinise-punase mängus. Viimane käis nii, et mehel oli Eric Thompsoni maakleri voimalused liistukest, ühel keskel sinine, teisel punane ruut.\nNeid ta liigutas edasi-tagasi, pani tagurpidi lauale ja tuli ära arvata, kumb neist on punane, kumb sinine. Kui arvasid õigesti, said nii palju raha, kui palju peale olid panuse teinud.\nKui eksisid, olid rahast ilma. Vahel harva mõni võitis. Üks mees teenis kenasid summasid mängukaartidega. Segas kaardipaki ära ja laskis siis pakist kolmandiku kõrvale tõsta. Siis laskis selle peale panna ühe kuninga, sellele kolmandiku pakki, selle peale teise kuninga ja seejärel ülejäänud kaardid.\nKüsis, kas kuningad on pakis lahus või kõrvuti? Kõik arvasid, et lahus ja tegid panuse. Hakkas kaarte altpoolt tõmbama ja tuli välja, et kuningad olid kõrvuti. Panustajad olid rahast ilma. Taipasin ära selle triki olemuse ja see aitas mind alati, kui raha oli otsas. Nägin turul karmi omakohut. Üks kleenuke taskuvaras oli Hiina investeerib kriprovaliut mehele käe taskusse ajanud.\nSee võttis poisi käe ja lõi selle vastu laua serva, nii et käeluu pooleks, Lohutas poissi öeldes, et tal läks veel hästi, vanasti oleks käsi maha raiutud.\nPanid tahi kivi kõrvale, lõid rauaga ja taht hakkas hõõguma. Nii sai suitsu peale tuld. Vaatan, üks müüb kraadiklaasi, saime kaubale ja ostsin ära. Seadsin palaviku 37,7 peale ja läksin arsti vastuvõtule.\nÕde andis 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi, lasksin selle särgi vahele ja andsin enda oma. Arst mulle enam vabastust anda ei saanud, saatis komisjoni. Rääkisin seal, et olen haige sellepärast, et töötan tolmuses keskkonnas.\nKomisjon andis veel paar vaba päeva ja kirjutas mind tööle, andes paberi, et võin tööd teha ainult tolmuvabas keskkonnas. Mind määrati teise brigaadi. Pidime läbima vertikaalse meetri pikkuse käigu, mis oli planeeritud söevagonettide maa peale tõstmiseks. Sinna pidi paigaldatama kaks lifti.\nÜks viib täis vagoneti üles, teine toob tühja alla. Käik oli ümmargune, läbimõõt meetrit. Allasõiduks ronis neli meest suurde metallist tünni, mida kutsuti badjaa. Sama tünniga vinnati ka kivipuru üles, töö tehnoloogia oli sama, mis horisontaalkäigus. Tuli puurida, õhata ja kivipuru badjaaga üles saata. Veesoontest tuli pidevalt vett kaela. Töökoht tuli hoida kallakuga, siis kogunes vesi ühte serva, kust ta maa peale pumbati. Pumbaga oli jama — iga õhkimise eel tuli lahti monteerida ja üles tõsta, pärast alla lasta ja torustik kokku monteerida, Kui olime läbinud umbes kolmandiku, puuriti 5 cm läbimõõduga kanal alumise horisondini ja vett enam ei olnud.\nAga mitte kauaks, kivipuru ummistas kanali ja jälle segas vesi töötamist. Kanal puhastati, sealt tõmmati tross läbi alumise horisondini, üles ja alla seati vintsid. Ummistuse korral tõmbasid vintsid trossi edasi-tagasi ja vesi pääses minema. Meile anti kummeeritud riided, kuid need pidasid vett poole vahetuseni. Tööpäev oli 12 tundi ja ilma puhkepäevadeta. Aeg läks, oli Tervis oli korras, jõudu oli. Ka söögil polnud viga. Kaevuri leivaports oli 1 kilogramm.\nHakkasin plaani pidama, kuidas saaks vabu päevi. Töö ajal oli läinud kivitükk saapasse ja labajalg punetas. Üks meie poistest õpetas, et võta pael, tõmba jalg altpoolt põlve kinni ja hommikuks on jalg nii paistes, et saad kindlasti kolm vaba päeva.\nNii tegingi. Jalg paistetas ja punetas, lonkasin karguga kirurgi vastuvõtule. Too jaatas jalga, tõstis mu püksisääre üles ja nähtavale tuli paela jälg. Nüüd kukkus sõimama. Kutsus kohale komandandi ja teatas, et olen töölt vabastatud kolmeks päevaks ning need kolm päeva tuleb mul istuda kartseris. Kartserisse tuli minna pügatud peaga. Kartser oli laudadest kokkulöödud putka, palaval päeval nagu saunas.\nÖösel oli jahe ja lutikaid tuli igast kandist. Nari tõsteti päevaks üles ja pandi lukku, asjaajamiseks nurgas parask. Esimesel päeval süüa ei antud, järgmisel sain vett ja leiba. Kui vabaks sain, jätsin tööle minemata, võtsin oma kraadiklaasi ja läksin sisehaiguste arsti juurde.\nÕde andis mulle kraadiklaasi ja näen, et sellel on ots katkine. Minutaolised simulandid olid lasknud otsa peale nippi, mis tõstis elavhõbedasammast.\nMinu kraadiklaas oli terve. Kui vabastust ei saa, on kirjas tööluus ja kohtu alla minek. See ehmatus lõi südame kõvasti põksuma ja naha kuumaks.\nHoidsin hinge kinni ja pingutasin lihaseid, süda hakkas veel kõvemini taguma. Kui palju kraadiklaas näitas, mulle ei öeldud, igatahes tunnistati mind haigeks ja kästi paari päeva pärast tagasi tulla.\nKaks päeva tegin hoolega trenni, tulemused paranesid. Arsti juures rääkisin ikka sama juttu — halb on olla, nõrkus, pea valutab ja käib ringi. Arst üle nädala ei saanud vabastust anda, saatis komisjoni ette. Ka seal tulin oma osaga toime. Komisjon võis anda, kui mälu ei peta, kuni kaks nädalat vabastust.\nHaigus oli, aga diagnoosi ei mõistetud panna. Komisjon saatis mind haiglasse uuringutele. Seal oli päris mõnus olla, ainult igavavõitu.\nHaiglas mind uuriti, tehti igasuguseid proove. Palavik oli, aga seda tekitavat põhjust ei leitud. Õde istus mu voodi kõrval ja valvas, et ma midagi palavikku tekitavat sisse ei võtaks ja kõik mulle määratud rohud alla neelaks. Pidin jälle tööle minema, mind määrati brigadiriks ühte horisontaalkäiku.\nMitte sellepärast, nagu oleksin olnud kõva töömees, vaid puudu oli kirjaoskajatest. Brigadir pidi mõistma välja kirjutada nõudelehti vagonettidele, kindlustusmaterjalidele ja tsemendile.\nTa pidi kulutatud materjalid maha kandma.\nLapsepõlv ja noorus[ muuda muuda lähteteksti ] Raha ja kaubanduse asjus, Law sündis Fife 'ist pärit pankurite ja kullasseppade suguvõsas.\nBrigaadi liikmed olid venelased, oma maa patrioodid. Pidevalt arutasid, et mida teha selleks, et pääseda rindele. Olid käinud sõjakomissariaadis, kuid seal oli neile öeldud, et siin on ka rinne, töörinne. Vehkisid kõvasti tööd teha, et normi täita. Vahetuse lõpedes andsin tööd üle mäemeistrile.\nSee mõõtis ära tehtud tööde mahu ja teatas, milline on plaani täitmise protsent. Kui plaan oli täidetud, anti igale mehele talong, mille eest sai sööklas lisaks põhitoidule grammi viina, tüki leiba, pekki ja suhkrut. Võis ka nii teha, et andsid ära viis talongi ja viin kallati pudelisse. Turul sai selle eest rubla. Üks meie poistest oli nii teinud. Teel turule oli kiusatud peale tulnud ja õige mitu korda pudelist rüübanud. Laskis turul kraanist pudeli täis ja pani müüki. Ostja oli korgi maha võtnud, nuusutanud ja siis maitsnud.\nPudel puruks ja poisil pikk lõikehaav otsa ees, riided verised. Kaevandusse rajati uusi käike ja suurendati suruõhuhaamrite arvu, kuid kompressori võimsus jäi samaks. Augu puurimiseks kulus kaks korda rohkem aega. Mehed sõimasid kaevanduse juhtkonda, kuna neist mitteolenevaid põhjusil jäi norm täitmata.\nOli vaja raha teenida, sest juba ammu olime üle viidud isemajandamisele. Tasuta söögi aeg oli läbi. Anti söögitalongid ja kõik tuli oma raha eest välja osta. Brigaadi anti juurde üks mees, kes rääkis teistele Eestist imelugusid. Oli Seal oli ta tegevteenistusest maha kantud ja saadetud siia tööle.\nRääkis, et Eestis ei teatud, mis on nälg, kuid samal ajal nälgis pool Venemaad. Imestas, et talude juures teeotsas seisid täis piimanõud ja keegi neid ära ei varastanud. Ka eestlaste riietus olnud hoopis teistmoodi, vatijopesid ei kantud. Eestlaste ridu kaunistas nüüd üks stahhaanovlane. Pärnumaa poiss E. Praegu on ta Tallinnas Memento aktivist, sai omandada kõrghariduse ja pääses Minu töössesuhtumist näitab iseloomustus, mis on antud julgeolekuorganitele Molotovi-nimelise kaevanduse ehitusvalitsuse mäeosakonna nr 2 tööline Ago Ainelo töötab osakonnas alates Selle aja jooksul ta näitas ennast kui distsiplineerimatut töölist.\nKaks korda rikkus töödistsipliini. Olles brigadir, lahkus töölt enne vahetuse lõppu, innustades kaasa tulema brigaadi liikmeid, sellega laostades kogu brigaadi. Mai Jalasäär oli paistes ja punetas, palavik üle 38 kraadi.\nKirurg uuris jalga ja veendus, et seekord ei simuleeri. Pidavat olema roos ja paranemine nõuab aega. Et režiim oli vaba, lonkasin turule. Seal kuulsin, kuidas kaks noormeest omavahel eesti keeles vestlesid. Selgus, et olid teeninud Saksa sõjaväes ja Olid siia tööle saadetud ja praegu vabakäiguvangi staatuses. Üks neist oli minust poole pea jagu pikem, nimi Samarüütel. Nägin teda umbes 30 aastat tagasi Pärnus.\nAjasime juttu ja ta tundis huvi, kust ma teda tunnen. Valetasin, et olime Prokopjevskis koos sõjavangis. Ütles, et ta on küll Samarüütel, aga ta ei ole Saksa sõjaväes ega sõjavangis olnud. Ei tea, mida ta kartis? Turul juhtus alati midagi sellist, millest sobiks Õhtulehes kirjutada. Naine läks, padjapüür kaenla all ja sellest kukkusid välja rahatähed. Taga kõndisid poisikesed, kes raha tähed üles korjasid.\nNaine vist tundis, et padjapüür jäi õhemaks, vaatas taha ja pani karjuma. Poisikesed kadusid rahva hulka. Naine oli müünud lehma ja saanud selle eest padjapüüritäie raha. Sageli piirasid siseväelased turu ümber ja iga väljuja pidi esitama isikut tõendava dokumendi. Kahtlased anti üle miilitsale. Paari nädala pärast kirjutati mind tööle. Nii lollilt, et tuli minna pühapäeval õhtusesse vahetusse.\nKraadiklaas oli välja laenatud ja hakkasin seda otsima. Selgus, et kraadiklaas oli ära lõhutud. Palavikku välja pingutama ei riskinud minna, sest ei olnud ammu sellega tegelenud. Sain kirja tööluusi. Kaevanduse administratsioon tegutses kiiresti.\nEsmaspäeva hommikul teatas usbekist tabelipidaja komandandile, et olen luuser. Too viis mind kohtu ette. Seletasin, et olin haige, kuid see ei aidanud. Leivakaart, mis anti välja kümneks päevaks, nägi välja selline: kuupäev — — — Karistus vähendas kolme kuu jooksul minu leivanormi grammi võrra päevas.\nKeskmised lõigati kaardilt välja ja alles jäid ja grammi ribad, mis moodustasid nagu püksisääred. Ühel hommikul saabusid meie komandandi juurde kaks mundris meest järelvalvekomandatuurist. Kõik järelvalve all olevad eestlased, lätlased, leedulased ja moldaavlased, kokku ligi 50 inimest, võeti rivvi ja koostati nimekiri, et keegi ära hüpata ei saaks.\nMarssisime komandantuuri, kus igale anti allkirja vastu lumelabidas ja meid saadeti raudteele lund rookima. Töötasime söömata pimedani. Kuna pidime öisesse vahetusse tööle minema, nõudsime paberit, et oleme oma tänase töö juba ära teinud.\nMundrimees ütles, et rindel sõditakse elu kaalule pannes ilma vahetusteta. Teie töötate ainult kaheksa tundi ja ülejäänud aja magate. Kas teil häbi ei ole?. Kõigil tuleb öisesse vahetusse tööle minna. Kevadel jäin päris haigeks. Silmavalged olid kollased, kui astusin sammu, siis oli rinnakorvi all valu. Läksin arsti juurde, kes diagnoosis kollatõve ja mind viidi kiirabiautoga haiglasse.\nSeal oli spetsiaalne kollatõvehaigete palat kaheksa voodikohaga. Lesisin mitu nädalat. Välja ei julgenud arstid mind kirjutada, sest kollatõbi on ohtlik haigus. Minu haiglas oleku ajal suri kolm haiget. Palatisse tuli delegatsioon eesotsas peaarstiga, kes tervitas kõiki võidu puhul. Lõunaks oli pidusöök, välja arvatud kollatõbistele, sest meile anti ainult mannaputru 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi suhkrut.\nHaiglast sain välja paberiga, et ei tohi teha kolme kuu jooksul rasket füüsilist tööd. Minu uus amet oli kaevurite lampide akude vahetamine. Vanemad akud ei pidanud vahetuse lõpuni vastu. Sain akulaadimise töökojast kuus akut ja sõitsin nendega alla. Kõndisin mulle ettenähtud piirkonnas ja neil, kel lamp nõrgalt põles, vahetasin aku.\nNii vahetuse jooksul kolm korda. Töö ei olnud kerge, sest akud kaalusid kokku paarkümmend kilo. Rääkisin arstile, et olen määratud kerge füüsilise töö peale, aga pean tegema rasket tööd, sellepärast haige olengi. Kaevuritele anti kaardiga kuu jooksul lisaks 3 kg liha. Liha asemel võis võtta Ameerika abina saadetud sealihakonserve. Ühe kaardiga sai kolm purki ja g jäi üle.\nNelja mehe kaartide jääkidega sai veel kolm purki. Otsustasime need konservid turul maha müüa ja raha omavahel ära jagada. Et mina tööl ei käinud, läksin turule konserve müüma.\nVõtsin kolm purki kotiga selga. Teel tuli vastu miilits ja uuris, mis mul kotis on. Making raha online kodus tasuta, et on kamba peale konservid ja lähen neid müüma. Viis mind miilitsajaoskonda ja küsis, mis on ülejäänud kolme nimed. Paari tunni pärast olid ka nemad miilitsasse toodud. Rohkem meiega ei tegeldud ja öö magasime nari peal.\nHommikul hakkas ülem uurima, mille eest istume. Meie ei teadnud. Korrapidaja raamatust selgus, et olime murdnud sisse söökla lattu ja varastanud mitu kasti konserve. Samas raamatus oli kirjas, et kaks päeva varem oli ühte sööklasse sisse murtud. Tuli välja, et ainult ühte.\nMind ja sõpru kinni nabinud miilits oli oma püüdlikkusega üle pakkunud ja meid lasti tulema. Marssides tagastatud konservidega turule, tuli pähe, et võiks tõepoolest mõnda lattu sisse murda.\nLeidsin sobiva väikese lao, kus hoiti Ameerika abina saadetud varustust. Et sügis oli tulemas, võtsime kumbki kolm paari pühvlinahast sõdurisaapaid ja kummeeritud jopesid. Kaup tuli 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi realiseerida. Prokopjevski turule ei julgenud müüma minna, sõitsin lähedal asuvasse Kisseljovskisse.\nLinnalähedastele rongidele sai pileti osta ilma miilitsa loata ja neid ronge kontrolliti harva. Saabastest sain lõunaks lahti, jopesid osteti kehvalt. Käisin väljakäigus ja igaks juhuks peitsin saabaste eest saadud raha jalarättide vahele.\nJätkasin kauplemist ja olin just ühe jope maha müünud, kui minu juurde ilmusid kaks meest ja uurisid, kui palju joped maksavad. Nimetasin hinna. Ütlesid, et hind on normaalne, kuid nad tahavad teada, kust ma joped olen saanud. Üks neist näitas mulle miilitsa töötõendit ja nõudis minult isikut tõendavad dokumenti. Et mul neile midagi näidata ei olnud, viidi mind miilitsajaoskonda.\nValetasin neile, et olen lätlane ja töötan Stalini-nimelises kaevanduses. Mind otsiti läbi.\nVõtsid ära jope eest saadud raha ja müümata joped. Magasin arestikambris. Hommikul teatati, et mind viiakse Prokopjevskisse, kus tehakse kindlaks minu isik ja jopede päritolu. Läksime rongile, kaks miilitsat ja mina. M eile eraldati kupee.\nIstusin pingil kahe miilitsa vahel, kott müümata jopedega süles. Poolel teel hakka suks miilitsatest suitsetama, läks akna juurde ja tõmbas selle lahti. Ise seisis seljaga minu poole. Kargasin püsti ja hüppasin pea ees aknast välja, maandusin kukerpalliga raudteetammi kallakule. Käed-jalad jäid terveks ja panin jooksu päästvasse võssa. Olin mitu aastat noorkotkana võimelnud Tartus Leonhard Kuke rühmas, nii et selline hüpe ei olnud mulle uudis.\nKui olin jooksund vast veerand tundi, jõudsin maanteele, tee oli auklik ja autod sõitsid aeglaselt. Nii sain üle tagaluugi ronida ühe veoauto kasti.\nVõtsin pudeli ja jõin paar suutäit. Tuju paranes, närvipinge langes. Autos oli kaste ja kotte mitmesuguste toiduainetega. Oli ka Ameerika abina saadud kandilisi viineripurke, neid oli hea avada, nuga ei olnud vaja, võtsid plekiriba otsast kinni ja tõmbasid purgi pooleks. Panin nahka purgitäie vorste, sest olin terve päeva söömata, rüüpasin peale veel suutäie viina ja enne Prokopjevskit hüppasin autolt maha. Olin järjekordselt lootusetust olukorrast terve nahaga pääsenud. Käisin linnapargis aega surnuks löömas.\nTuli sõita trammide lõpp-peatusse ja minna paremale, kus paiknesid kino ja tantsupõrand. Vasakul asus neljakorruseline hall sünge maja — piirkondliku julgeoleku residents. Sellest tuleb veel juttu. Kinos näidati lõunani vanu filme, hilisematel seanssidel uusi.\nÕhtuti mängiti tantsuplatsil plaadimuusikat. Tantsisid põhiliselt tüdrukud, poisid istusid ja rüüpasid vaadiõlut. Istusin eemal, õllekruus nina all. Tantsima minna ei saanud, sest ei olnud vastavat riietust ja jalanõusid.\nSõjaväest naasnute moeriietus oli ilma paguniteta sõjaväevorm, rinnas paar medalit ja kaardiväemärk. Otsustasin hakata kokkuhoidlikult elama ja ülikonna ostmiseks raha koguma.\nLaost varastatud kraami eest saadud raha oli juba peaaegu läbi löödud, õigemini öeldes maha joodud. Turul müüdi trükikojast kümnepäevaku leivakaarte hinnaga 30 rubla leivakilo. Turul oli leiva hind rubla kilo. Selle kaardiga leiba poest osta ei saanud, sest kaardi tagaküljel ei olnud kaupluse templit. Õhtuhämaruses võtsin kartseri aknast välja ühe ruudu, turult ostsin tindipliiatsi ja tihedamat paberit.\nBaraki taga võsas panin oma leivakaardi aknaklaasile, hoidsin seda vastu päikest ja kopeerisin templi paberile. Nüüd tegin paberi niiskeks ja vajutasin kopeeritud templi leivakaardi tagaküljele. Sain korraliku templijäljendi ja selle kaardiga leiva ostmisel ei olnud mingeid probleeme. Põlve otsas templi kopeerimine ei olnud lihtne töö, kogu aeg tuli valvel olla, et keegi peale ei satuks.\nÜhte templijäljendit sai kasutada ainult üks kord. Ühe templi tegemiseks kulus pea terve päev. Tutvusin ühe korraliku vanapaariga, kes elas individuaalmajas. Aitasin neid aiatöödel ja maja remontimisel.\nKonstrueerisin laua, mille plaadi sisse tegin ava ja sinna paigaldasin elektripirni. Peale panin klaasi ja nüüd sain rahulikult templeid kopeerida. Ostsin laifilmi trofeefotoaparaadi ja see tuba sai mulle pimikuks.\nKord lifti juurde minnes nägin haruteel vagonette. Vagonettidel olevad lipikud teatasid, et kahes neist on tolm ja kahes tsement. Tolm oli samasugune hall pulber nagu tsement ja seda kasutati kaevandusgaasi metaani neutraliseerimiseks. Naistebrigaad kõndis kõik käigud läbi ja seda tolmu raputati igale poole, eriti kohtadesse, kus ei olnud tuuletõmmet. Tõstsin tsemendivagonettidelt lipikud tolmuvagonettidele ja sealsed lipikud tsemendile.\nKaevanduses oli spetsiaalne majandustööde brigaad, kelle ülesanne oli laiali vedada ja ladustada alla tulnud materjalid. Hakkasime betoneerima käigu lõppu. Laes olid suured tühimikud ja need täitsime kivimitükkidega. Nii läks vähem betoonisegu ja töö sai kiiremini valmis. Kui töö oli tehtud, siis nädala pärast lammutasime šaalungid ja toimus käigu pidulik avamine.\nPeeti kõnesid, kiideti suurt Stalinit ja innustati andma rohkem toodangut sõjajärgseks taastamistööks.\nMiitingulised astusid kõrvale ja urjää-hüüete saatel sõitis vastavatud käigust välja söerong. Miiting jätkus ja kõnelejad tulid tagasi käigu keskele, rongi tekitatud vibratsiooni tõttu tuli neile pähe kogu lae betoneering. Kaks meest sai surma, kümmekond vigastada, nende seas ka mina. Seisin küll seljaga vastu seina, aga üks kamakas kukkus mulle jala peale. Olin haiguslehel mitu nädalat. Ekspertiis tegi kindlaks, et käik oli betoneeritud tsemendi ja tolmu seguga. Uurijad käisid kohal betoneerijaid üle kuulamas, Ka minul kui brigadiril tuli aru anda.\nEi jõutudki selgusele, miks nii juhtus. Minu brigaad saadeti laiali ja meid anti kaevanduse ehituskontori alt üle söetootmise osakonnale. Mind saadeti tööle laavasse, võtsin paari meheks sõbra Marguse. Laava oli kõige ratsionaalsem ja odavam tootmistehnoloogia. Söekiht oli umbes kaks meetrit paks ja kraadise kallakuga. Raiuma hakati altpoolt paarikümne meetri laiuselt ülespoole, paarisaja meetri ulatuses.\nKindlustamiseks tuli panna iga paari meetri järel vastu lage üks post. Laes ei olnud pragusid ja varingut ei olnud vaja karta, sest töö käis ilma õhkimiseta. See töö oli vabatahtlik ja enne võeti allkiri, et oled tuttav ohutusnõuetega ja vastutad tagajärgede eest täielikult. Tasu oli korralik, rahasummat ei mäleta. Lisaks kummalegi pudel viina, pekki ja leiba. Tööriistaks oli meetripikkuse varrega poolepuudane vasar.\nTuli hakata keskelt pihta ning altpoolt ülespoole eemaldama kindlustusposte. Andsin vasaraga hea matsu posti alumise otsa pihta ja post lendas alla. Mina võtsin ette ühe rea, Margus teise. Mida kaugemale keskelt jõudsime, seda raskemaks posti väljalöömine muutus.\nKui jäi eemaldada veel rida või paar poste, hakkas lagi ragisema ja allapoole vajuma. Nüüd pidid valvel olema, et lae varisemise korral jõuaks ohutusse kohta kõrvale põigelda. Vahel oli mitu valehäiret ja postide väljalöömist tuli jätkata. Lõpuks vajus lagi kogu laava ulatuses suure raginaga alla. Tolmu 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi nii palju, et tuli hingata läbi taskurätiku.\nSamal ajal oma naiivsuses ei osanud me arvata, et mõned meie seast on nii alatud, et kannavad julgeolekuorganitele meie mõttevahetuse ette.\nMargus suri laagris. Hillarit kohtasin, kui Eesti oli vaba ja üritasin teada saada, milles neid süüdistati ja kes olid pealekaebajad. Law' nimi troonis direktorite nimekirja tipus.\nVastab tõele, et algul esines "Law' süsteemile" ka vastuseisu. Hertsog de Saint-Simon märkis teraval pilgul: "Selline asutus võib iseenesest ju hea olla, kuid seda vaid vabariigis või Inglismaa-suguses monarhias, kus finantse kontrollivad need, kes neid ise tekitavad, ja need, kes tekitavad neid vaid niipalju, kui suvatsevad.\nEnt riigis, mis on nõrk, muutlik ja absolutistlik, nagu Prantsusmaa, jääb puudu hädavajalikust stabiilsusest, sest kuningas võib Võistlev kompanii, mille olid rajanud vennad Pâris'd, oli sedaaegu investorite ligitõmbamisel edukam kui Law' Läänekompanii. Paraku pani asevalitseja Law' rõõmuks — ja kasuks — tõeliselt absolutistlikul viisil taas maksma kroonu eelisõigused.\nVähe sellest, alates Augustis sai kompanii õiguse koguda tubakale kehtestatud maksu. Detsembris sai kompanii eesõigusi Senegali kompaniis. Et Law' positsiooni veelgi enam turvata, võeti Banque Générale kuningliku eestkoste alla ja 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi Banque Royale'i pangatähtede ligitõmbavuse suurendamiseks seati sisse kord, et neid saab nüüdsest vahetada kas écus de banque'ide mis tähistasid kindlat hõbedakogust või sagedamini kasutatavate livres tournois'de vastu arvestusühik, mille kurss kulla ja hõbeda suhtes võis kõikuda.\nJuulis lõpetati écu'de väljastamine ja need kõrvaldati käibelt, Prantsusmaa üleminek metallrahalt paberrahale oli alanud. Juulis garanteeris Law üheksaks aastaks kuningliku rahapaja kasumi. Augustis kahmas ta võistleva finantsühenduse käest ära kaudsete maksude rentniku õigused, mis aasta varem olid lubatud võistlejale. Septembris lubas Läänekompanii valitsusele 1,2 Investeerimata aktsiate kingitus suuruse laenuet valitsus võiks kinni maksta kogu riigivõla.\nVeel kuu aega hiljem saavutas Law kontrolli otseste maksude kogumise üle. Ta kirjutas, et see, mis eksisteeris varem, ei olnud palju rohkem kui "kviitungite ja väljamaksete meetod". Seevastu nüüd "on terve ahel ideid, mis toetavad teineteist ja avavad üha selgemalt oma lähteprintsiibi". Moodsates terminites ütleksime, et Law üritas läbi viia reflatsiooni. Prantsusmaa majandus oli Ühtlasi üritas ta üldsegi mitte ebamõistlikult halvasti hallatud ja koormava riigivõla konverteerida tohutu suure, maksukogumise õiguste ja monopoolsete kaubandusprivileegidega varustatud kompanii aktsiateks.\nKui see oleks tal õnnestunud, oleksid Prantsuse monarhia finantsmured olnud murtud. Ent Law'l ei olnud selget ettekujutust, millal tuleks pidurit tõmmata. Otse vastupidi, nüüd juba üüratuks kasvanud kompanii suuraktsionärina oli tal monetaarse ekspansiooni jätkamise vastu tugev isiklik huvi. Ekspansioon, mida võis 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi tema enda pank, hakkas tekitama mulli, millest ta ise kõige rohkem kasu lõikas. See oli umbes nii, nagu oleks üks ja sama inimene juhtinud korraga viitsadat Ameerika suurfirmat FortuneUSA riigikassat ja Föderaalreservi.\nKas selline inimene seaks ohtu oma massiivse aktsiaportfelli väärtuse, tõstes ettevõtete makse või intressimäärasid? Pealegi, Law' süsteem pidigi kas mulli tekitama või läbi kukkuma. Mitmesuguste teiste kompaniide ja Jaga valiku raha omandamist finantseeriti mitte kompanii kasumist, vaid lihtsalt aktsiate juurdetrükkimise teel.\nEmissiooni edukuse tagamiseks kirjutas Law ise sellele alla, mis oli talle iseloomulik õnnemängija käik, kuid nagu ta ise tunnistas, maksis see tallegi magamata öö. Et vältida süüdistusi, nagu lõikaks tema üksinda kasu aktsiate hinnatõusu pealt, andis ta Läänekompanii vanadele aktsionäridele eesõiguse neid uusi osakuid mida hakati nimetama "tütreiks", vanu "emadeks" omandada. Loogiliselt võttes pidanuks aktsionäride arvu selline suurendamine tooma kaasa üksikaktsiate hinna languse.\nKuidas suutis Law õigustada väljalaskehinna kahekordseks tõstmist? Näiliselt õigustas kahekordset hinda lubadus saada suurt kasumit Louisianast. Just sel põhjusel kulutas Law nii palju jõudu, et esile manada roosilisi kujutluspilte, mis kujutasid kolooniat tõelise Eedeni aianakus sõbralikud pärismaalased innukalt kõige eksootilisemat kaupa kokku kannavad, et lasta see Prantsusmaale saata. Selleks rajati Mississippi suudmesse uhke linn nimega La Nouvelle-Orléans, New Orleanset meelitada edevat asevalitsejat.\nEi saa öelda, et need visioonid oleksid täiesti alusetud olnud, kuid nende tõekssaamine oli alles kauge tulevikumuusika. Et asi kindel oleks, värvati ReinimaaltŠveitsist ja Elsassist kolonistideks mitu tuhat vaesunud Saksa talupoega. Paraku leidsid õnnetud immigrandid Louisianasse saabudes eest lämmatava, putukatest kihava soo. Selle pakkus paberraha. Alates Nagu võiski arvata, tõusid aktsiahinnad lakke. Selle mõjul lasi Law välja veel aktsiat ja pani need uue turuhinnaga müüki. Sama suured emissioonid järgnesid Mitteametlikul futuuride turul arvestati, et aktsiate hind tõuseb Eufooriast oli kiiresti saamas maania.\nLaw' karjäär, irvitas ta, illustreerib uutmoodi edustrateegiat: "Tuleb võtta mõõk, tappa paar kavaleri, sattuda Newgate'i vanglasse, lasta end poomissurma mõista, siis võimaluse korral vanglast põgeneda — jätke see muide meelde —, sõita kusagile võõrale maale, hakata börsimaakleriks, asutada Mississippi aktsiaselts, hullutada tervet rahvast — ja te oletegi tähtis mees. Muidugi juhul, kui teil kõvasti veab Sularahakraani valdajana võis ta maksta välja kõik võlgu jäädud riiklikud toetused ja neid isegi ette maksta, mis oli kindel viis endale kõrgemates klassides toetajaid leida.\nÜhe Briti saatkonna ametniku kirjelduse järgi oli tänav "varahommikust kuni hilisõhtuni täis printse ja printsesse, hertsogeid ja peere ja hertsoginnasid jne, ühesõnaga kogu Prantsusmaa hiilgust. Nad müüvad mõisu ja pandivad oma ehteid, et osta Mississippi aktsiaid. Niisiis leiutati Prantsusmaal nii sõna "antrepenöör" kui ka sõna "miljonär". Law'l oli põhjust Loojat päris mitme asja eest tänada.\nKui ta järgmisel kuul kõigiti kombe- ja korrakohaselt Prantsusmaa finantside peakontrolöriks kinnitati, oli tema triumf täielik. Law' kontrolli all olid sellega kõigi Prantsusmaa kaudsete maksude kogumine; kõik Prantsusmaa 26 rahapaja, kus vermiti Prantsuse kuld- ja hõbemünte; Louisiana koloonia; Mississippi kompanii, millel oli monopol tubaka impordile ja müügile; Prantsusmaa karusnahakaubandus Kanadaga; kogu Prantsusmaa kaubandus Aafrika, Aasia ja Ida-Indiaga. Näiteks Ta kaotas. Teine kord pani ta välja 10 ühe vastu, et sõber ei viska kuue täringuga kokkulepitud punktisummat.\nVõib-olla kaotas ta seegi kord, sest võimalikke tulemusi on kõigest Tõenäosus saada 21 punkti on umbes üks kümne vastu. Kuid suurim kihlvedu oli ikkagi tema süsteem. Nagu kirjutas keegi murelik Briti diplomaat Kihlveo ajal, Juba enne tema määramist finantside peakontrolöriks olid hakanud ilmnema esimesed märgid mullitsükli neljanda faasi — ängi — peatsest saabumisest.\nKui Mississippi aktsia Aktsiaoptsioonid ja lihtaktsiad Otsekui asjade lihtsustamiseks tuli Law oli lasknud välja ka liivrised optsioonid primesmis andsid omanikule õiguse järgneva kuue kuu jooksul 10 liivri eest osta ühe aktsia see tegi kokku 11 liivrit — liivrit rohkem kui oli 8.\nNeed meetmed võimaldasid hoida aktsia hinda ülalpool liivri piiri kuni jaanuari keskpaigani tõsi, kindlaksmääratud hind muutis optsioonid väärtusetuks; seepeale lubas suuremeelne Law optsiooniomanikel need vahetada aktsiateks kursiga kümme optsiooni ühe aktsia eest. Väljaspool aktsiaturgu kogus inflatsioon hirmuäratavalt jõudu. Oma tipphetkel See oli Law' ringlusse paisatud lisaraha mõju.\nVeidi enam kui aastaga oli ta ringleva paberraha massi kahekordistanud. Pole üllatav, et paberraha devalveerimist kartes hakkas nii mõnigi taas eelistama kuld- ja hõberaha. Üdini absolutistina reageeris Law esmalt keeldude ja käskudega. Pangatähed kuulutati ainsaks maksevahendiks, kulla ja hõbeda väljavedu keelati, nagu ka kullast ja hõbedast esemete tootmine ning müük. Võimudel oli voli selle keelu jõustamise eesmärgil otsida läbi inimeste kodusid.\nVoltaire nimetas seda "kõige ebaõiglasemaks ediktiks, mis iial välja antud" ja "türanliku absurdi viimseks piiriks". Nende sageli omavahel vastuolus olevate määruste voog aga ajas inimesed ainult segadusse ja tõestas reeglit, et absolutistlikul võimul on kalduvus üritada muuta majandusseadusi nii, et nad võimule sobiksid.\nÜhel päeval trükiti paberraha, nii et trükipress tuline, järgmisel päeval seadis Law eesmärgiks piirata paberraha hulka 1,2 miljardiga. Ühel päeval oli Mississippi aktsia kindlaksmääratud hind liivrit, järgmisel päeval enam mitte.\nKui garanteeritud hind Kuu lõpuks oli see langenud liivrile. See tähendas, et rahamassi kasvult oli taas piirang maha võetud, hoolimata sellesama dekreedi kinnitusest, et "pangatäht on raha, mille väärtust ei tohi alandada", ning hoolimata varasemast eesmärgist piirduda 1,2 miljardi liivriga.\nNüüdseks olid väikeinvestorid juba vägagi rõõmsad, et võisid aktsiad vahetada paberrahaks kursiga liivrit tükk. Näis vältimatu, et üsna varsti müüakse kõik aktsiad maha, mis põhjustab võimsa sularaha juurdevoolu ja inflatsiooni tõusu. Ühtlasi devalveeriti paberraha, millega hüljati varasem lubadus seda mitte teha. Nüüd tuli äkki ilmsiks, et isegi absolutism, see Law' süsteemi alustugi, ei ole kõikvõimas. Rahva üldine pahameel sundis valitsust need meetmed vaid kuus päeva hiljem ära muutma, kuid usaldus süsteemi vastu oli kadunud ja seda asjaolu ei saanud enam miski muuta.\nPärast põgusat tuulevaikust kukkus aktsia hind algselt liivrilt Vihane rahvahulk kogunes panga ette ja pangal oli raskusi, et 40- 100 taringut paevas kauplemise susteemi inimeste nõudlust paberraha järele. Lendasid kivid, purunesid aknad. Pole võimalik kirjeldada, kui suur ja üldine on olnud nende jahmatus ning masendus toimunu üle; kõik siniverelised printsid ja muud tähtsad isikud avaldavad häälekalt oma vastuseisu.\nAsevalitseja andis järele, tühistades Law pakkus vabatahtlikku tagasiastumist, kuid seda ei lubatud, vaid ta vallandati


Igor Gräzin seadusemuudatusest: ükskõik, kas Viiol ei maksa pennigi 10 või 30 aastat! - Kroonika\nTäna valgustas reformierakondlasest riigikogu liige Igor Gräzin ETV saates "Ringvaade" seadusemuudatuse tagamaid, mis hiigelvõlgnik Avo Viiolu õlult võlakoorma 20 aastat varem kergitab.\n"See on suhteliselt ükskõik, kas ta ei maksa mitte pennigi 10 või mitte pennigi 30 aastat!" arvab Gräzin ja toonitab, et see polegi probleemikoht. "Viiolil on sissetulek ja Eesti seadustele vastavalt oleks nõuet pöörata väga keeruline. Pankrotti läks ta ju kui füüsilisne isik," põhjendab Gräzin.\nEt veelgi õli tulle valada, võrdleb Gräzin Viioli juhtumit laenu andmisega Kreekale. "Me anname hunniku raha Kreekale. Mis te arvate, et neil pole sissetulekut, et see tagasi maksta või?" muigab ta intervjuus Marko Reikopiga. "Või võtame USA näite! Kui Bernard Madoff 5 triljoni dollariga NASDAQi alt tõmbas, kas siis Ameerika Ühendriigid on rumalad, et seda raha temalt kätte ei saa?"\nKõik pole siiski aga veel kadunud, nendib poliitik. "Kui Viioli karistus aegub, siis on ta tõesti seaduse ees puhas poiss, aga meil on õigus nõuda kompensatsioon selles ulatuses, milles ta riigile kahju tekitas," vihjab ta.\nMis Sina arvad, kallis Publiku lugeja? Kas selline olukord ajab Sind vihale?


Arvo Sirendi (koostaja) Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised, Väetismajanduse korraldamine Mineraalväetised Koostanud Arvo Sirendi 160-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites raamat Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus 1992 | vanaraamat.ee\nArvo Sirendi (koostaja), Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised, 1992 Väetismajanduse korraldamine Mineraalväetised Koostanud Arvo Sirendi 160-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites raamat Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus\nKäesolev väljaanne on põhjalikult ümbertöötatud ja täiendatud trükk 1984. a. ilmunud brošüüridest «Väetismajanduse korraldamine. Mineraalväetised» ja «Väetismajanduse korraldamine. Orgaanilised väetised». Sisu: Tahkete mineraalväetiste säilitamise üldnõuded Tahkete mineraalväetiste omadused ning väetiste säilitamine Vedelate lämmastikväetiste omadused ning hoidmise nõuded Väetiste segamine Tuletõrje ja ohutustehnika eeskirjad mineraalväetiste säilitamisel ja kasutamisel Mineraalväetiste arvestus Mineraalväetiste kaod Väetiste efektiivsuse hindamine ja toimeaine kasutuskoefitsent Mineraalväetiste koguse ja kvaliteedi kontrollimine Väetistarve Mineraalväetiste kasutamise agroökoloogilised kriteeriumid Mineraalväetiste külvi tehnoloogia\nRaamatu autoriks on Arvo Sirendi (koostaja) kasutatud raamatud pealkirjaga Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised on raamat kirjastuselt Väetismajanduse korraldamine Mineraalväetised Koostanud Arvo Sirendi 160-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites raamat Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus aastast 1992\nmille on kirjutanud Arvo Sirendi (koostaja) antud 1992 aasta raamat Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised on Arvo Sirendi (koostaja) oluline teos, kasutatud raamatute hulgas. Siin saad osta uusi ja kasutatud raamatuid veebipoest vanaraamat.ee vaata ka uute ja vanade raamatute nimistut Arvo Sirendi (koostaja), Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised vanaraamat.ee raamatupood Arvo Sirendi (koostaja), Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised\nRaamat "Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised",\nPealkiri: Väetisemajanduse korraldamine. Mineraalväetised\nAutor(id): Arvo Sirendi (koostaja)\nKirjastus: Väetismajanduse korraldamine Mineraalväetised Koostanud Arvo Sirendi 160-leheküljeline tavaformaadis ja pehmes köites raamat Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus\nMõõdud: 148 × 197 mm\nKäesolev väljaanne on põhjalikult ümbertöötatud ja täiendatud trükk 1984. a. ilmunud brošüüridest «Väetismajanduse korraldamine. Mineraalväetised» ja «Väetismajanduse korraldamine. Orgaanilised väetised».\nTahkete mineraalväetiste säilitamise üldnõuded\nTahkete mineraalväetiste omadused ning väetiste säilitamine\nVedelate lämmastikväetiste omadused ning hoidmise nõuded\nTuletõrje ja ohutustehnika eeskirjad mineraalväetiste säilitamisel ja kasutamisel\nVäetiste efektiivsuse hindamine ja toimeaine kasutuskoefitsent\nMineraalväetiste koguse ja kvaliteedi kontrollimine\nMineraalväetiste kasutamise agroökoloogilised kriteeriumid\nMineraalväetiste külvi tehnoloogia\nkoostanud: Arvo Sirendi, Väetismajanduse korraldamine. Mineraalväetised. Juhendmaterjalid, Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus, 1984, hind: 6,00 eurot\nEino Laas, Metsauuendamine ja metsastamine, Atlex, 2001, hind: 8,00 eurot\nEduard Schabak, Taksaatori märkmed. I raamat [90 aastat rahvusliku metsakorralduse sünnist (1919-2009)], Metsakorralduse Büroo, 2010, hind: 15,00 eurot\nA. Oole; Eesti NSV Agrotööstuskoondis, õppe-metoodika kabinet, Metsaseemnemajandus ja istutusmaterjalide kasvatamine : õppe-vahend, Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus, 1983, hind: 5,00 eurot\nAugust Muuga, Eesti NSV söötade keemiline koostis ja toiteväärtus. Tabelid, Eesti Riiklik Kirjastus, 1954, hind: 5,00 eurot\nEndel Tori, Alliku sovhoosis. Kuidas luua teotahtelist kollektiivi, Valgus, 1984, hind: 3,00 eurot\nOsvald Hallik, Agrokeemia, Eesti Riiklik Kirjastus, 1963, hind: 7,00 eurot\nHeino Untera, Puidurikked. Õppevahend, Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus, 1984, hind: 8,00 eurot\nTeema Põllumajandus all on 284 raamatut, vaata täielikku loendit lähemalt selle lingi kaudu!


Mida näitab mööblikanga Martindale test? - Disain Digesto\nMida näitab mööblikanga Martindale test?\nKasulikku > Mida näitab mööblikanga Martindale test?\nMööblikanga vastupidavus hõõrdumisele on üks esimesi kvaliteedi näitajaid, mis aktiivsema kasutusega mööblile kanga valimisel huviorbiiti satub. Vastupidavust on võimalik subjektiivselt hinnata kangast katsudes, kuid seda vaid juhul, kui kangaste valimine on valija igapäevane töö. Olukorra lihtsustamiseks on loodud Martindale test. Viimane töötati välja selleks, et oleks võimalik kangaid ühtse kvaliteedi standardi järgi valida ja võrrelda.\nKuidas toimib Martindale test?\nAntud test hindab kanga vastupidavust hõõrdumisele. Kanga tükk asetatakse Martindale masinasse, kus seda hõõrutakse ringjate liigutustega. Kangatükk vaadatakse kindlate intervallide tagant üle, et tuvastada kiudude purunemist või välimuse muutumist. Test lõpetatakse, kui kangatükil esineb lubatust rohkem purunenud kiudusid või kui kanga välimus on oluliselt muutunud\nMida on oluline arvesse võtta?\nTegemist on spetsiifiliste ettekirjutustega testiga, millel esinevad omad vead. Eriti tasub siinkohal tähelepanu juhtida samet kangastele, mis võivad omada 100+ tuhat pöördega testi tulemust. See on küll ilus number, kuid reaalsuses võib antud kangas kaotada oma välimuse kordades kiiremini kui testi tulemus seda väidab. Põhjuseks on nimelt sameti ja teiste karusega kangaste ülesehitus. Nimelt enne kui sameti aluspinna kiud purunema hakkavad peab kogu pealmine “pehme” osa ära kuluma. Seetõttu tasub kindlasti ka mööblitootjalt või kanga müüjalt nõu küsida. See ei tähenda, et mööblikangaste tootjad tahtlikult valetaksid. See on lihtsalt teatud kangaste omapära, millega tasub arvestada.


CV Keskus tööpakkumine Välisabivahendite ekspert, Tallinn\nTööpakkumise number #168827\nasutuse välisabi ja struktuurifondide alase tegevuse juhtimine, planeerimine, korraldamine ja koordineerimine;\nvälisabiprogrammide ja struktuurifondide vahendite taotlemine ja vormistamine;\nprotseduurireeglite ja juhendmaterjalide väljatöötamine ning täitmise tagamine;\nasutuse välisabiprogrammide ja struktuurifondide raames läbiviidavate projektide ettevalmistamise ja elluviimise koordineerimine;\nvajadusel välisabi ja struktuurifondide rakendamiseks loodud komisjonide, töögruppide jms töös osalemine ja asutuse esindamine.\nkõrgharidus (soovitavalt majanduse, õiguse või avaliku halduse erialal);\nteadmised Euroopa Liidu organisatsiooni toimimismehhanismidest ja avaliku sektori tööpõhimõtetest;\neelnev töökogemus ja/või teadmised välisabi ja struktuuritoetuste valdkonnas;\ninglise keel oskus nii kõnes kui kirjas vähemalt kesktasemel;\nhea analüüsi- ja üldistusvõime, koostöövalmidus, tulemustele orienteeritus ja hea suhtlemisoskus.\nhuvitavat ja mitmekesist tööd arenevas organisatsioonis;\nmotiveerivat ja innustavat meeskonda;\nriigiameti tavapäraseid soodustusi (õppelaenu kustutamist, 35-päevast puhkust, vajadusel õppepuhkust);\nsuuri eesmärke ja väärikaid väljakutseid;\nLisainfo tööalaste küsimuste kohta telefonil 612 6310 (Henry Pihl, tugidivisjoni juhataja) ning konkursi korralduslike küsimuste kohta telefonil 612 6320 (Karina Makarova, personali ekspert).\nSiseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus on Siseministeeriumi hallatav riigiasutus, mille tegevusvaldkonnaks on ministeeriumi haldusalas infokommunikatsioonitehnoloogia alaste arendus- ja haldusprotsesside efektiivne tagamine.


Punaste vereliblede arvu suurenemine lapsel - Leukeemia 2021\nPunaste vereliblede suurenemine lapse ja täiskasvanu veres - põhjused ja lahendused\nPunased verelibled on punased verelibled. Need moodustuvad luuüdis (täpselt nagu valged verelibled ja trombotsüüdid), ringlevad veres ja vastutavad selle punase värvi eest. Nende pinnal on spetsiaalsed märgid, mille järgi määratakse veregrupp. Inimese kehas on umbes 25 miljardit punaseid vereliblesid. Neid uuendatakse pidevalt, vanad hukkuvad, luuakse uusi. Nende elutsükkel on 120 päeva. Pärast sündi moodustuvad nad kõigis luudes, kuid vanusega muutub aktiivne punane luuüdi passiivseks rasvaineks, mis ei tooda midagi, ja täiskasvanueas moodustavad vererakud ainult rinnaku ja selgroolülid. Mõnikord diagnoositakse vereanalüüsi käigus lapse (aga ka täiskasvanu) veres punaste vereliblede suurenemine. Miks see juhtub? Kas see on tõsine seisund?\nErütrotsüütide sisalduse norm lapse ja täiskasvanu veres\nSuurenenud skoor - mida see tähendab? See määratakse normväärtuste põhjal ja see tähendab nii ebaolulist füsioloogilist kõrvalekallet kui ka haiguse esinemist.\nVereanalüüsiga tuvastatud lapse vere punaliblede väärtuste suurenemine ei ole tingimata haiguse kuulutaja.\nMõelge normaalsetele näitajatele.\nErütrotsüüdid (erütrotsüüdid, 1012 / l):\nvastsündinud 1-7 päeva: 3,9-5,90;\nvastsündinud 1–2 nädalat: 3,60–6,20;\nvastsündinud 2-4 nädalat: 3,20-5,80;\nimikud 1-6 kuud: 2,90-4,90;\n0,5-2-aastased imikud: 3,70-5,30;\n2-6-aastased lapsed: 3,90-5,30;\n6-12-aastased lapsed: 4,0-5,20;\n12-15-aastased lapsed: 4.10-5.30;\n15-18-aastased mehed: 4,19-5,75;\n15–18-aastased naised: 3,54–5,18;\nmehed vanuses 18-110 aastat: 4,19-5,75;\nnaised vanuses 18–110 aastat: 3,54–5,18.\nKeskmine erütrotsüütide maht (MCV, fl):\n4-10-aastased lapsed: 75,0-87,0;\n10-18-aastased lapsed: 77,0-95,0;\nmehed vanuses 18–110 aastat: 82,6–98,4;\nnaised vanuses 18–110 aastat: 82,3–100,6.\nHemoglobiini keskmine kontsentratsioon erütrotsüütides (MCHC, g / l):\nvastsündinud 1-7 päeva: 290-370;\nvastsündinu 1-2 nädalat: 280-380;\nvastsündinud 2-4 nädalat: 280-370;\n1–2-aastased beebid: 300–360;\n2-18-aastased lapsed: 310-370;\n18–110-aastased isased: 329–364;\nnaised 18-110: 330-363.\nKui punaseid vereliblesid peetakse kõrgenenud vererakkudeks\nNormi ületamise kindlakstegemiseks kasutatakse piirinäitajaid. Kui lapsel on punaste vereliblede arv suurenenud, on pärast kõrvalekallete diagnoosimist oluline kindlaks teha nende põhjus. Vastavalt sellele viiakse ravi läbi (vajadusel).\nPiirväärtused (RBC, 10 12 / l):\nvastsündinud 5 päeva: 6;\nvastsündinud 10 päeva: 5,5;\nvastsündinud 1 kuu: 5;\nlapsed alates 1. eluaastast: 4,5;\nnoorukid 15+: 5.5.\nKui punased verelibled on kergelt tõusnud, ei viita see enamikul juhtudel tõsisele haigusele, kuid soovitatav on teha täiendavaid uuringuid.\nMida võib näidata punaste vereliblede arvu suurenemine??\nKõrge punaliblede arv võib viidata mitmetele häiretele. Sel juhul on oluline RBC ja MCV ühine määratlus..\nKui lapse punased verelibled (RBC) on kõrgenenud, võib see viidata järgmiste tegurite ja seisundite olemasolule:\npunaliblede suurenemine, suurendades samal ajal nende tootmist luuüdis;\nsekundaarne väärtuste suurenemine, mis on tingitud nende toodangu suurenemisest luuüdis organismi hapnikupuuduse tõttu; südamehaigus või kopsuhaigus, kõrgel viibimine, suitsetamine - sh. passiivne (neerudes suureneb erütropoetiini tootmine, mis suurendab luuüdis vererakkude tootmist);\nerütropoetiini (neeruvähk) tootvad kasvajad;\nvere paksenemine koos vedelikukaotusega (kõhulahtisus imikutel, dehüdratsioon ja põletused).\nÜle keskmise MCV väärtused võivad viidata järgmistele probleemidele:\naneemia B12-vitamiini, foolhappe puudumise tõttu;\nmaksahaigus, täiskasvanutel - alkoholism;\nretikulotsütoos - retikulotsüütide arvu suurenemine - erütrotsüütide noored vormid.\nErütrotsütoos on punaste vereliblede arvu suurenemise termin, mis on polütsüteemia või polüglobulia nimi.\nNäitajate suurenemine ilmneb vastusena vere hapnikupuudusele. Hapniku taset kontrollivad neerud, mis hakkavad moodustama rohkem hormooni erütropoetiini, mis stimuleerib luuüdis punaste vereliblede tootmist. Seega vabaneb vereringesse suur hulk punaseid vereliblesid. Eeltoodust järeldub, et nende toodangu suurenemine võib toimuda füsioloogiliselt, näiteks suurtel kõrgustel, kus õhus on vähem hapnikku. Sellisel juhul suurenevad erütrotsüüdid keha lihtsa adaptiivse reaktsiooni tõttu. Kuid nende arvu kasvu põhjus võib olla seotud verehaigusega, nn. primaarne polütsüteemia, kui määrad on üle hinnatud punaste vereliblede liigse paljunemise tõttu luuüdis.\nErütrotsütoosi on 2 tüüpi - suurenenud punaste vereliblede arv lapse ja täiskasvanu veres: esmane ja sekundaarne. Need omakorda jagunevad omakorda 2 alamrühma.\nHaiguse esmane vorm on iseseisev vorm, mida nimetatakse ka Vakezi haiguseks. Sellel on krooniline vorm, seda esineb väga harva. Esmane erütrotsütoosi vorm esineb sõltuvalt luuüdi suuruse suurenemisest, mis viib vererakkude ja hemoglobiini tootmise suurenemiseni.\nSekundaarne vorm ei ole iseseisev haigus, vaid teiste haiguste sümptom.\nErütrotsütoosi väljuvad alarühmad:\nabsoluutne - areneb erütrotsüütide tootmise suurenemise tagajärjel;\nsugulane - seda iseloomustab suurenenud vere hüübimine.\nHaiguse põhjused ja riskitegurid määratakse sõltuvalt selle vormist (esmane või sekundaarne). Vaatleme kõige tavalisemat.\nSee on haiguste rühm, mis areneb luuüdi häirete tagajärjel. Nendel patsientidel toodab luuüdi liiga palju punaseid vereliblesid, mis vabanevad verre. Haigust kontrollivad peamiselt hematoloogid, sest on oht selle muundumiseks ägedaks leukeemiaks.\nSellesse rühma kuuluvad häired, mis põhjustavad hormooni erütropoetiini suurenenud tootmist. See stimuleerib luuüdi punaste vereliblede tootmise suurendamiseks. Põhjusi võib olla palju. Põhimõtteliselt räägime seisunditest ja haigustest, mis kahjustavad kudede hapnikuvarustust, mis nõuab rohkem punaseid vereliblesid. Seega on haiguse sekundaarne vorm inimestel, kes elavad kõrgel, uneapnoe sündroomiga inimestel, tõsiselt kahjustatud kopsufunktsiooniga patsientidel (KOK, kaugelearenenud kopsufibroosijuhtumid jne). Punaste vereliblede arvu suurenemine võib olla mõnede kasvajate (feokromotsütoom, neeruvähk) sekundaarne leid..\nSee on laste kõige levinum põhjus. Kui vere punaliblede säilinud arvuga väheneb vedeliku kogus veres, võib nende kontsentratsioon veres olla suurem. See pole siiski absoluutne polütsüteemia, kuna absoluutarv ei suurene. See leid on tüüpiline dehüdratsioonile, vedelike kadumisele suurte põletuste korral. Vererakkude arv väheneb pärast vedeliku lisamist kiiresti.\nKui verre siseneb liiga palju punaseid vereliblesid, on häiritud kudede ja elundite kooskõlastatud "koostöö".\nLaste ja täiskasvanute vereanalüüsi suurenemise korral muutub veri liiga paksuks, mis mõjutab negatiivselt hingamisprotsessi, verevarustust ja võib põhjustada ajurakkude düsfunktsiooni. Maksa, põrna, neerude suurus suureneb. Kui seisundit ei kontrollita, võib see lõppeda surmaga.\nErütrotsütoosi iseloomustavad järgmised sümptomid:\nkerge, kuid väga ebameeldiv sügelus kogu kehas;\nsagedane pearinglus ja peavalu.\nRavi sõltub sellest, kas punaste vereliblede taseme tõus põhjustab mis tahes haiguse esinemist. Kui jah, siis langeb näitaja proportsionaalselt põhihaiguse eduka raviga. Esmase polütsüteemia korral on peamine ravimeetod venoosse vereproovi võtmine (venipunktuur), mis vähendab punaste vereliblede arvu järk-järgult.\nKui lapsel (nagu täiskasvanul) on krooniline erütrotsütoos, ei põhjusta see olulisi kõrvalekaldeid. Keha suudab toime tulla selle protsessi kahjulike mõjudega. Kuid kuna selle reservid ei ole piiramatud, tuleb kindlaks teha punaste vereliblede arvu suurenemise põhjused ja määrata sobiv ravi..\nMida teha lapse vere punaliblede suurenenud tasemega\nPunaste vereliblede suurenemine lapse veres ei ole eraldi haigus. See on seotud teatud kehas esinevate haigusprotsesside tulemusega. Õige ravi määramiseks, mis aitab kaasa vere koostise normaliseerimisele, mängib olulist rolli diagnostika.\nSamuti on vaja ennetamist:\närge kasutage kraanivett - isegi pärast keetmist sisaldab see palju kahjulikke aineid, sealhulgas kloori, mis suurendab lapse punaste vereliblede arvu (sama kehtib ka täiskasvanute kohta);\nnormaliseerida seedetrakti aktiivsust - kui selle töö on häiritud, suureneb punaste vereliblede arv; see on tingitud hapnikku neutraliseerivate toksiliste ainete kogunemisest veres;\nlisage dieedile värskeid vitamiinide ja mineraalaineterikkaid köögivilju ja puuvilju.\nPeamine punaste vereliblede arvu suurendav tegur on hüpoksia, hapniku puudus keha erinevates organites. Oluline on välja selgitada häire põhjus õigeaegselt ja asuda probleemi lahendama..\nLapse veres on suurenenud erütrotsüüdid\nTere pärastlõunal, mu kallid lugejad! Täna õpime analüüsist aru saama. Järsku tuli meelde, kui palju minu verearstid jõid, kui äkki mingid näitajad üles / alla läksid.\nTormasin koos pojaga täiendavatele uuringutele erakliinikutes, kus nad mind rahustasid ja ütlesid, et "kõik on normi piires". Paraku pole vana kooli arstid teadlikud kõigist peensustest ja armastavad väga noori emasid hirmutada.\nNoh, peate selle ise välja mõtlema. Alles hiljuti kirjutas üks lugejatest mulle paanikas, kuna lapse veres on suurenenud punaste vereliblede arv. Lastearst seadis kahtluse alla neerukasvaja ja diabeedi.\nJah, punased verelibled tõusevad sageli nende tõsiste haiguste taustal, kuid sagedamini juhtub see kahjutumatel põhjustel.\nTäna analüüsime, milliseid näitajaid peetakse normiks, mis tähendab nende kõikumist ja suurenemist ning ka seda, kuidas neid saab vähendada.\nMida need erütrotsüüdirakud teevad?\nKui olete bioloogia koolikursuse unustanud, tuletan meelde, mis on erütrotsüüdid ja mille eest nad vastutavad. Need on punased verelibled, mille kuju on paksenenud servadega ketas. Nad tegelevad:\n- hapniku tarnimine keha süsteemidesse ja organitesse;\n- viia süsinikdioksiid kopsudesse;\n- transport seedeelunditest aminohapete kudedesse.\nErütrotsüüdid elavad umbes 4 kuud ja hävivad seejärel põrnas või maksas.\nHuvitav on see, et vastsündinud väikelastel on punaliblede tase graafikutest väljas. See on peaaegu 2 korda kõrgem kui aastase lapse norm. Miks see juhtub?\nFakt on see, et emakas suurenevad erütrotsüüdid lapse ja ema normaalseks elutoeks ning vereringeks. Lisarakud surevad pärast sündi.\nNüüd lõbusa osa juurde. Võtke vereanalüüsi vormid ja võrrelge.\n1) vastsündinu 1 elupäeval 5,4 - 7,2;\n4) 1 aasta - 12 aastat 3,6 - 4,9;\n5) 12-13-aastased 3,6 - 5,6;\n6) 13 ja vanemad poisid 4,3 - 6,2;\nNagu näete, on väga väikeste laste tase kõige kõrgem, alates üheaastastest väheneb see järk-järgult ja alates 12. eluaastast tõuseb see vastupidi..\nKui peaksime joonistama üksiku lapse soorituse, oleks meil paraboolne kõver. Kuid mõnikord hakkab see kole painduma, näidates rakuhüppeid ja võimalikke patoloogiaid.\nSee on tähtis! Mõnikord on punased verelibled tõusnud vaid veidi ja ajutiselt. Füsioloogilised (mitteohtlikud) kasvu põhjused:\n· Liigne füüsiline koormus, välimängud, harjutused;\nKeha ülekuumenemine (päikese käes, saunas jne)\nMiks erütrotsüüdid tõusevad\nKahjuks viitab enamik punaste vereliblede purske ülespoole haigustele. Nende rakkude ülejääk tähendab tõsist dehüdratsiooni ja vere paksenemist..\nMida see tähendab? Tavaliselt pakseneb lapse veri:\n- kesknärvisüsteemi häired.\nTeine punkt, mille tõttu punased verelibled võivad hüpata, on hüpoksia (hapnikupuudus ajus). Kulub kaua aega, kuni aju hakkab piisavalt nälgima, et see veres kajastuks..\nSeega, kui lastearst soovitas teil hüpoksia olla, tähendab see, et ta kahtlustab lapsel järgmisi patoloogiaid:\n· Kroonilised kopsuhaigused;\nViimastel aastatel on registreeritud üha rohkem juhtumeid, kui erütrotsüüte hoitakse vanemate halbade harjumuste tõttu pikka aega kõrgel tasemel. Passiivne suitsetamine on nüüd üks esimesi kohti erütrotsütoosi põhjuste hulgas.\nPüüdes kopse sigaretisuitsuga kaasnenud liigsest süsinikdioksiidist puhastada, toodab puru keha krampides punaseid vereliblesid.\nTeine põhjus, miks arstid arvavad, on erüteemia. See on kasvajaprotsess, mille käigus punased verelibled hakkavad käituma "ebapiisavalt" ja kasvavad patoloogiliselt.\nKaasaegsete hematoloogide (verehaigustega tegelevad arstid) erüteemia on endiselt halvasti mõistetav. Õnneks haigestuvad nad harva: aastas ainult 4 inimest 100 miljonist.\nKuid kasvajaprotsessid neerudes on palju levinumad. Erütrotsüütide pikaajaline suurenemine purus peaks ema hoiatama, kuna see võib rääkida kroonilisest neerupuudulikkusest ja isegi vähist!\nDr Komarovsky hoiatab, et kooliealiste laste järsult suurenenud punalibled võivad mõnikord viidata ajukasvajale.\nErand: hiljuti naasid kõrghoone kuurortidest või sportlased, kes treenivad sageli ja intensiivselt.\nMida teha vere kõrgenenud vere punalibledega\nTa ütleb, et vere analüüsimisel tuleb koos erütrotsüütide arvuga arvestada ka hemoglobiiniga..\nJust selle keskmine sisaldus ühes punaverelibledes näitab, kui hästi erütrotsüüt hapniku kudedesse ja elunditesse toimetulemisega toime tuleb..\nKujutage ette. Pärast ettenähtud 120 päeva nad ei varisenud põrnas, nagu peaks, vaid elasid edasi.\nNeile lisatakse noored rakud. Järk-järgult veri pakseneb ja hakkab anumate kaudu aeglasemalt liikuma. Lapsel on raske hingata, aju on hüpoksia tõttu "halvasti", kesknärvisüsteemi reaktsioonid muutuvad tuhmiks.\nSamal ajal on põrn ja maks oluliselt suurenenud. Need sõna otseses mõttes paisuvad kogunenud erütrotsüütidest. Kui protsessi ei peatata, võivad tagajärjed olla väga kurvad, kuni surmani..\nÕnneks määratakse lastele sageli rutiinsed vereanalüüsid ja me saame selle koostises dünaamiliselt jälgida väikseimaid muutusi.\nPunaste vereliblede pidevalt suurenenud arvu korral määrab lastearst või hematoloog täiendavaid uuringuid:\n· Hemoglobiinitaseme mõõtmine;\n· Veresoonte ja südame ultraheli;\nNeutrofiilide ja monotsüütide analüüs (rakud, mis vastutavad immuunsuse eest ja suurenevad organismis põletikulise protsessi arenguga).\nProtseduurid ja dieet\nHaigla tingimustes vähendavad arstid kriitilise taseme saavutanud erütrotsütoosi järgmistel viisidel:\n- vereülekanne (paksenenud, punalibledega üleküllastunud patsiendi asemel vereülekanne tervislik);\n- hapnikravi (hapnikuga õhu sissehingamine);\n- meditsiiniliste leechide kasutamine (ainult täiskasvanutele ja ainult steriilsetes tingimustes);\n- erütrotsütaferees (osa verest puhastatakse erütrotsüütide liigsest sisaldusest spetsiaalses separaatoris. Tavaliselt piisab näitajate normaliseerimiseks 2 kursusest).\nVere vedeldajaid määrab rangelt hematoloog. Kategooriliselt on võimatu lapsele ise tablette osta ja anda.!\nRaviperioodil tuleks beebi toidust välja jätta rasvane, suitsutatud ja soolane toit. Selline toit võib terve lapse purustada, seega on parem, kui seda pole üldse külmkapis..\nMenüü peab sisaldama toite, millel on verele kasulik mõju:\n· Tangud: tatar, hirss, kaer;\nVedelikke ja eriti puhast vett tuleks beebile anda võimalikult palju juua. Samuti lahjendab see verd ja parandab verevoolu..\nPunaste vereliblede suurenemine lapse veres võib rääkida nii füsioloogilistest protsessidest (stress, šokk, füüsiline ja närviline koormus) kui ka tõsistest patoloogiatest.\nVereanalüüsi muutumisel ei tohiks paanikasse sattuda, kuid lihtsalt on vaja lapse seisundi suhtes tähelepanelikum olla ja pöörduda arsti poole.!\nJärgmistes väljaannetes räägime muudest vereanalüüside näitajatest. Järgmise korrani, mu kallid!


Tänases majanduskeskkonnas on suur nõudlus soodsate korterite järele | Uus Maa Pluss\nTänases majanduskeskkonnas on suur nõudlus soodsate korterite järele\nAlanud rahavahetuse aasta on toonud kinnisvaraturule rahuliku perioodi, ostjad ja müüjad on äraootaval seisukohal, soovitakse rohkem mõelda ja kaaluda. Erinevus 2010. aasta IV kvartaliga on märgatav. Nimelt olid Tallinna korteriturul IV kvartali tulemused 2010. aasta kõrgeimad.\nKeskmine ruutmeetrihind ületas 2010. aasta IV kvartalis Tallinnas 844 EUR/13 200 EEK ja tehingute arv 1600 piiri. Eelmise aastaga võrreldes on kogu aasta lõikes Tallinna korterite tehingute arv kasvanud 4770 tehingult 5820 tehinguni ehk 22%. Täna võib öelda, et keskmise ruutmeetrihinna (844 EUR/m2 ehk 13 400 EEK/m2 ) põhjal vaadeldes on kinnisvaraturg 2004. aasta tasemel.\nJätkuvalt on nõudlus odavate korterite järele. Kui aasta lõpus oli märgata, et ostetakse ka kallimaid eramuid, siis tegemist oli ennekõike euro-eelse otsusega. Äärelinnas on märgata korterite ülepakkumist ja ka liiga kõrgeid hinnaootusi. Magalate korterid hindadega 730-830 EUR/m2 (11 422 – 12 990 EEK/m2) lähevad müügiks üsna kiiresti ning siin võib täheldada isegi suuremat nõudlust, kui pakkumine seda võimaldab. Seega kokkuvõtteks võib öelda, et müügiks lähevad korterid, mis asuvad renoveeritud majades ning mille ruutmeetrihind algab 730 EUR/11 422 EEK.\nHarjumaa ja Tallinna kinnisvaraturu 2010. aastat iseloomustab nii tehingute arvu kui ka tehingute koguväärtuse kasv, mis oli suures osas tingitud euro ootusest. Kinnisvara müügiperiood oleneb asukohast ja küsitud hinnast, kuid turu keskmine müügiperiood on Tallinnas korterite puhul 2-3 kuud ning eramutel 4-8 kuud.\nKruntide ja kinnistute müügiperiood võib aga olla 6 kuust kuni 1,5 aastani. Linnades on müügiperioodid tunduvalt lühemad ja seda üle Eesti ning maapiirkondades venib eramute ja korterite müük kohati paari aastani.\nLumerohke ja pakaseline talv mõjutab mingil määral ka kinnisvara hindu, eelkõige kinnistute omi. Kuna talvine periood on alati kruntide müügi osas tagasihoidlikum, siis kiire müügisoovi korral tuleb teha ka suur hinnalõige. Talv mõjutab kinnisvaraturgu pigem sellega, et vaadatakse energiasäästlikumaid elamispindasid ning sellest lähtuvalt võivad hinnad kas kasvada või kahaneda.\nKõige aktiivsem turg väljaspool Harjumaad on Tartumaal ning Lääne-Virumaal. Nii tehingute arv kui ka hinnad on nendes piirkondades võrreldes 2009. aastaga märkimisväärselt kasvanud. Üle Eesti ei ole veel täna ostuhuvi taastunud, piirkondades, kus tööpuudus kõige suurem, on raske kinnisvara müüa ka väga odavalt.\nKäesoleva aasta esimese kvartali teine pool on kinnisvaraturul elavam odavamate korterite osas. Kevad toob seoses uute projektide turule saabumisega aktiivsust ning ka juba tänased hea asukohaga arendusprojektid müüakse suures osas maha.\nKindlasti sel aastal kinnisvarahinnad tõusevad. Hinnatõus algab eelkõige suurematest linnadest ning liigub edasi mujale. Müümisega ei pea täna kiirustama, kui selleks just pakilist vajadust pole ning olemasolev elukoht on sobilik. Samas peab arvestama, et hinnad kasvavad ka nendel objektidel, mida hiljem osta soovitakse ning mis praegu tunduvad taskukohased.\nPõhjalikum info on Uus Maa Kinnisvarabüroo 2010.aasta IV turuülevaates ehk siin.


Rainer Vakra: teeme koos Toidupangaga suure jõuluime - Sotsiaaldemokraadid\nUudised Rainer Vakra: teeme koos Toidupangaga suure jõuluime\nRainer Vakra: teeme koos Toidupangaga suure jõuluime\nPõline nõmmekas Rainer Vakra võtab vabatahtlikuna osa Toidupanga 7. ja 8. detsembril toimuvast jõulukuu toidukogumiskampaaniast, mille eesmärk on koguda toiduaineid puudust kannatavatele inimestele. Vakra eesmärgiks on koguda kahe päeva jooksul suurim kogus toidukaupu, et jõulude ajal ei peaks keegi puudust kannatama.\nElupõlise spordimehena läheb Rainer Vakra Toidupangale jõulukampaaniaks appi selge eesmärgiga koguda poekülastajatelt abivajajate jõululaulale rohkem toiduaineid, kui seda varasematel aastatel on tehtud. “Toidupank on äärmiselt tänuväärne organisatsioon, kes on kümne aasta jooksul teinud palju ära puudustakannatavate perede toiduga varustamisel. Usun, et koos heade inimestega suudame viia jõulurõõmu tõesti iga inimeseni,” selgitas Vakra.\nEesmärgini jõudmiseks osaleb Vakra Toidupanga kampaanias vabatahtlikuna nii reedel kui laupäeval, kogudes toidukapu Järve Selveris kella 16 kuni 19ni. Eesmärgi täitmist saab jälgida ja sellele kaasa elada ka Vakra Facebooki kontol.\nVakra sõnul seadsid Sotsiaaldemokraadid valitsusvastutust võttes endale selge eesmärgi vähenadada ebavõrdust ühiskonnas: “Viimastel aastatel on oluliselt tõusnud lapsetoetus ja loodud lasterikka pere toetus, millega oleme suutnud absoluutsest vaesusest välja tuua rohkem kui 20 000 last.” Kuni paljudele on ots-otsaga kokkutulemine siiski veel probleem, on Vakra sõnul on Toidupanga tegevus puudustkannatavate inimeste abistamisel äärmiselt oluline: “Pean isiklikult väga oluliseks, et seni peaasjalikult vaid vabatahlike entusiasmil põhinenud Toidupank saaks edaspidi püsivat tuge ka riigilt.”\nToidupanga toidukogumisaktsioonide eesmärk on tõmmata tähelepanu sellele, et jätkuvalt on Eestis veel palju inimesi, kellel napib vahendeid oma igapäevastes kulutustes ots-otsaga kokku tulemiseks. Kaupluste külastajaid kutsutakse üles annetama kauasäilivaid toiduaineid puudust kannatavatele inimestele. Kogutud toiduained toimetatakse poodidest kohalikesse toidupankadesse, mille kaudu need jõuavad abivajajateni.


Lahkuvad eurosaadikud Kelam ja Hanso poliitikas ei jätka, Gräzin ja Tarand aga küll - Poliitika - Postimees.ee\n12. juuni 2019, 17:53\nStrasbourgis asuvasse Euroopa Parlamendi majja Gräzinil, Tarandil, Kelamil ja Hansol sel aastal enam asja ei ole.\nFOTO: Vincent Kessler / Reuters/\n«Mina ei ole see tüüp, kes poliitikast lahkuks. Mina jään poliitikuks surmani,» sõnas Igor Gräzin (ALDE) kommenteerides seda, kas ta kavatseb pärast seda, kui ta mandaat Euroopa Parlamendis lõppeb, poliitikas jätkata. Gräzin on Brüsseli ja Tallinna vahet sõitnud juba pea kolmveerand aastat, alates sellest, kui ta septembri alguses Kaja Kallase (ALDE) asendusliikmeks sai.\nTõsi, päris kohe Gräzin jätkata ei kavatse, vaid teeb enne väikese pausi. Gräzin jätkab õpetamist Tallinna ülikoolis, kus ta on seni andnud «Õigus ja eetika» ning «Õigusfilosoofia», kahasse ühe teise kolleegiga on tal ka kaasaegse maailma suveräniteediprobleemi lahkav uurimistöö vaja lõpetada. Ühtlasi jätkab Gräzin õppimist Eesti Evangeelse Luteri Kiriku usuteaduste instituudis.\nKuigi Gräzin kavatseb poliitikas jätkata, siis Keskerakonnaga ta veel liituma ei kipu. «Mul pole plaanis üldse kuhugi astuda. Kuna ma olen juba kahes parteis olnud, siis enne järgmisesse astumist mõtlen ikka asjale hoolega järele,» sõnas ta.\nKa Indrek Tarand (Roheliste ja Vabaliidu fraktsioon) ei näe ennast poliitikast lahkumas, vaid väidab, et on poliitikaga tegelenud juba lapsest saati. «Esimest korda tekkis mul poliitiliste autoriteetidega kokkupuude 1979. aastal, kes minu poliitilisi vaateid ja tegevusi küll heaks ei kiitnud,» ütles ta.\nSamas midagi selget Tarandi silme ees veel ei terenda. «Ma ei piira enda tegevusvälja. Ma ei ole parteilane, kes ootab nagu, et mida karjajuht käsib teha», ütles Tarand ning lisas, et tegeleb asjadega, mis on talle olulised.\nTarand tõi oma saavutustena europarlamendis 10 aasta jooksul välja näiteks töö kellakeeramise lõpetamise resolutsiooniga ning eelarve raportööriks olemise.\nKelam oli Euroopa parlamendis 15 aastat\nJuba 2004. aastast Euroopa Parlamendis olnud Tunne Kelam (Euroopa Rahvapartei) sõnas, et tema aktiivses poliitikas jätkata ei kavatse. Isamaa auesimehena on tal sellegi poolest kohustused, mis vajavad täitmist, nagu näiteks osaleda erakonna koosolekutel ning anda erakonnale nõu.\nÜhtlasi plaanib Kelam ette võtta ka ringsõite mööda Eestit, kohtuda organisatsioondie ja kohalike omavalitsuste esindajatega ning selgitada Euroopa poliitikat koolides.\nVaadates tagasi 15 aastale Euroopa Parlamendis sõnas Kelam kõige tähtsamate saavutustena Eesti julgeolekuprobleemidega tegelemise. «Selleks on vaja olla kõige suuremas fraktsioonis, et saada kõige tugevamat mõju. See on õnnestunud,» ütles ta.\nKelami sõnul oli oluline 2007. aasta aprilli mäss, kui ta algatas ja saavutas nõusoleku resolutsioonile ja eridebatile Eesti küsimuses Eesti toetuseks. Teise suurema saavutusena nimetas ta 2009. aasta aprillis vastu võetud resolutsiooni, millega Euroopa Parlament võrdsustas suhtumise natsismi ja kommunismi kuritegudesse. «[See - toim.] on praktikas siiamaani veel tegelikult ellu viimata või teostamata,» lisas ta aga.\nHanso toimetab juunis edasi\nKui teised kolm lahkuvat Euroopa Parlamendi saadikut sõnasid, et tõmbavad juunis Brüsselis juba otsasid kokku, siis Hannes Hanso (sotsiaaldemokraat) oli teisel meelel. «Juunis olen endale europarlamendi saadikuna päris palju tööd teinud,» ütles Hanso.\nHanso käis juuni alguses Valgevenes idapartnerlusteemalisel konverentsil esinemas. Homme liigub ta aga Brüsselist Armeeniasse ja Gruusiasse, kus sponsoreerib samuti koostöös idapartnerluskeskusega erinevaid üritusi.\n«Sellesmõttes et kui siin vähegi tahtmist on, siis võimalik ka väiksematel teemadel üritusi organiseerida. Siin annab isegi lühikese aja jooksul teha küll, kui tahtmist on,» ütles Hanso.\nPoliitikas tulevikus Hanso jätkata ei kavatse, samas ei soovinud ta täpsemalt oma tulevikuplaane avaldada.


Mäng Naljakas grill. Play online tasuta\nMäng Naljakas grill Online\nMängu kirjeldus: Sõprade korraldada grill oma aeda ning kutsub teid neid koos on lõbus päikese all.Nüüd tuleb välja noppida riided, mis siis tuleb grill.Pick up, et - et stiilne ja mugav puhata sa ei olnud ebamugav.\nSõprade korraldada grill oma aeda ning kutsub teid neid koos on lõbus päikese all.Nüüd tuleb välja noppida riided, mis siis tuleb grill.Pick up, et - et stiilne ja mugav puhata sa ei olnud ebamugav.\n© playgame24.com - free online mängu Naljakas grill ().\nPlay online flash mäng Naljakas grill tasuta. Ära unusta Hinda seda mängu Naljakas grill ja jagada seda mängu oma parimad sõbrad.


Sony E 16-55mm f/2.8 G objektiiv - Objektiivid - Photopoint\nPealeht » Fotokaubad»Objektiivid»Sony E 16-55mm f/2.8 G objektiiv\nSony esimene 16–55 mm lainurk-suumobjektiiv poolkaader hübriidkaameratele, mis pakub läbivat f/2.8 ava. Objektiiv pakub Sony G-seeriale omast kvaliteeti ja jõudlust. Uus optiline disain tähendab äärest-ääreni teravaid kaadreid ja kaunist bokeh efekti.\nNüüdsest on võimekas Sony XD (extreme dynamic) tervavustamismootor saadaval ka poolkaader kaameratele mõeldud objektiivides. See pakub kõrgeima klassi teravustamise kiirust ja täpsust. Koostöös reaalajas toimiva autofookusega uutel poolkaader hübriidkaameratel on see objektiiv ideaalne valik loodus ja arhitektuuri fotograafidele.\n24 – 82,5 mm


Tartu KHK tunnustatud õpetajad\nKaido Toobal – Tartu linna AASTA ÕPETAJA tiitliga pärjatu.\nKaido Toobal on 2003.aastast alates Tartu Kutsehariduskeskuses ehitusvaldkonna õpilastes õpimotivatsiooni ja õpikeskkonda oskuslikult kujundanud. Õppijatelt saadud tagasiside näitab, et Kaido on õpilaste poolt hinnatud õpetaja, aga samuti hinnatud lektor täiskasvanute koolituses ja kutsealases eelkoolituses.\nAktiivselt osaleb Kaido rahvusvahelises koostöös. Ta on stažeerinud Saksa ja Soome kutsekoolides. Hinnatud ekspert on Kaido rahvusvahelisel tasandil. Ta on olnud EuroSkillsi ja WorldSkillsi võistlustel hindamiskomisjoni liige ja plaatija erialal ekspert.\nTema juhendamisel ettevalmistunud eesti noored plaatijad saavutasid nendel mainekatel kutsevõistlustel meistriklassi taseme tulemused. Kahe viimase aasta vabariiklikelt müürseppade kutsevõistlustelt on „Jõulukellud“ toodud Tartusse.\nHaridus-ja teadusministeeriumi ministri tänukirja laureaadid:\n1. Tiia Leego – matemaatikaõpetaja.\nTiia Leego alustas kutseharidussüsteemis (Tartu Tööstuskoolis) füüsika õpetajana töötamist 1980.aastal.\nAlates 2002.aastast on Tiia Tartu Kutsehariduskeskuse atesteeritud vanemõpetaja. Koos kolleegidega koostas ta kutsekoolide matemaatika õpiku ja töövihiku. Neid kasutatakse praegu Eesti kõikides kutsekoolides matemaatika õppevahenditena.\nTiia oli üks esimesi, kes hakkas aktiivselt kasutama oma ainetundides SMART tahvlit. Õpilaste poolt on Tiia lugupeetud kui hea oma aine tundja ja mõistev õpetaja.\nAinesektsoonis osaleb Tiia aktiivselt ja oma pikaajalistele õpetajakogemustele tuginedes pakub välja häid probleemilahendusi.\n2. Lilia Leiman – huvijuht.\nLilia tööalaseid tegemisi on alati koolis ja ka väljaspool kooli märgata olnud – avaaktused, lõpuaktused, Avatud Uksed, kutsevõistlused, messidest osavõtud ja paljud teised üritused. Kõigi nende loetelu tuleks väga pikk. Lilia poole võib alati abipalvega pöörduda ja kunagi ei ütle ta ära aitamast.\nLilia vedada on ka kooli õpilasesinduse tegevus. Õpilastega on tal usalduslik vahekord ja alati leidub tal häid ideid, kuidas õpilaselu huvitavamaks muuta. Kõige selle kõrvalt leiab Lilia aega ka kooli segakooris laulda.\nLilia on oma tööle väga pühendunud ja oma tegevusega aitab ta kujundada ka kooli mainet.\n3. Liivi Raudsepp – direktori asetäitja õppealal.\nPärast ülikooli lõpetamist 1992.aastal Tartu Teeninduskooli saksa keelt õpetama tulnud õpetajast on aastatega kasvanud Tartu Kutsehariduskeskuse direktori asetäitja õppealal.\nLiivi on kooli põhitegevuse, milleks on õppimine ja õpetamine – võtmeisik.\nLiivi on väga hooliv oma kaaslaste suhtes, ka probleemide korral suudab ta jääda ikka õiglaseks. Ta suudab luua turvatunnet nii töökaaslastes kui õpilastes. Liivi kuulub mitmetete kutseharidust edendavate töörühmade koosseisu. Ta tegutseb aktiivselt EKEÜ-s ja on kutseõpetaja kutsestandardi väljatöötamise töörühma liige.\nOma tööelu on Liivi ainult ja täielikult pühendanud kutsehariduse edendamisele.\n4. Enn Valgma – elektrivaldkonna kutseõpetaja.\nEnn on töötanud kutseharidussüsteemis 1994.aastast alates. Kuuludes elektrotehnika ja energeetika ainenõukogusse osaleb ta elektriala riiklike õppekavade väljatöötamisel ja rakendamisel. Tema eestvedamisel on koolis aastate jooksul arendatud elektriala õppebaasi. Esimesena sai meie õppebaas kutseeksami sooritamise keskuse õigused.\nElektriala õppurid on kutseeksamitel ikka häid tulemusi saavutanud, möödunud aastal võitsid meie õppurid vabariiklikel kutsevõistlustel kaks esimest kohta. Eriala arendamise huvides on Enn loonud head koostöösuhted elektrifirmadega.\nKolleegid hindavad Ennu asjalikkust ja konkreetsust.\nÕnnitleme tunnustuse pälvinud õpetajaid.


• Iiri Castle\nIirimaal mu naine ja mul õnnestus jääda mõne päeva vana loss, elada nagu kuningad ja tunne, mida inimesed tunnevad, kes otsustas, et tähistada oma pulm siin. Meie jaoks oli omamoodi mesinädalad ...\nSee loss - vara ja peamine elukoht kinni Euroopa pere. Erinevalt hotellid lossid, see era kinnisvara ei ole vabalt kättesaadav ja 6, 5 ruut. km. ümbritsevate looduslike maade ohutult kaitsta elanikku lossi kangutades silmad:\nLossi renditakse ainult ainult 6 nädalat aastas. Ülejäänud omanikud seal elavad:\nSee tähendab kaldal suurim eraõiguslik järv Euroopas:\nKülalised saavad ühe paadiga järvele ja sõita või minna kalapüük. Paljud väiksemad ojad haugi, ning et kuivatatud proovis, et ma olen näinud köögis lossi, on muljet mulle selle suurus:\nLinnus ehitati 1811 projekti kohta arhitekt John Nash loendis täitmata teosed, mis sisaldavad Buckinghami palee ja Trafalgari väljak ansambel.\nKuulus luuletaja ja näitekirjanik William Butler Yeats ütles pärast külastavad lossi 1927 "Jätke see koht - see tähendab - lahkuda ilu ..."\nÕu koos mitu rida tara ja peavärava on kindlalt kaitstud:\nPärast Tõkkepuu, ilus 2 km tee viib lukk. Tunne, et sa saad maagiline maailm:\nEnamik maandus metsa istutatud 18. sajandil - eriti hoolduse jahilaskmise. Sõltuvalt aastaajast (september veebruar) võivad külalised isiklikult osaleda Hõrgutised faasanid, pardid või hirve:\nloss - see ei ole ainult suur kivi maja keset metsa. Castle - on keeruline hoonete, sealhulgas aed, juurviljaaed, talu, chicken coop, tallid, suvilad külastajatele, majade töötajate ja palju muud rajatised, mille jaoks on vaja pidevalt jälgida.\nKasu - hommikul laual on alati värsked munad ja värskelt korjatud roheline:\nKinnisvara elab paar hobused osalevad sõit:\nPheasants spetsiaalselt aretatud jahi. Alates 750 faasanid avamise hooaja tekib 15-20 tuhat krooni.\nAinult 16 päeva hooajale mõisas toimub jahipidamist pardid ja faasanid. Tee seda värvitud eelseisvaks aastaks. Shot faasanid müüdud liha kauplused ja restoranid:\nEt faasanid ei võidelda üksteisega puuris nad kandma prille. Neid ei näe nad vaenlase ees ja ei saa haiget üksteisele:\nMõned loomad - kolm koera, sealhulgas selle imelise Genf, paljunevad Great Dane - lase ööbida lossi:\ntee lossi suvilad, kus lisakülalisi saab paigutada:\nNii et saame kogeda ise, mida külaliste olek lossi, olime ümbritsetud hoolt ja tähelepanu. Kohe pärast saabumist toas ootab meid pudel Dom Perignon ja karp šokolaadi trühvlid, mis on spetsiaalselt tellitud Šveits:\nMe pandi peamine magamistuba, kus on tavaliselt elavad noorpaar ja aukülaline lossi. Enne meid voodi magamiseks kuningad ja presidendid:\nhommikul algas traditsioonilist Iiri hommikusööki voodis:\nloss on populaarne valik luksus pulmad inimesi, kes ei taha, et reklaamida oma eraelu.\nKahjuks, kui me elasime lossi, pulmi ei olnud, nii et panin paar pilti minust ei muuda:\nSiin korraldada pulmad nagu Hollywoodi filmides:\nSelleks, et korraldada pulmad äratanud rohkem kui 100 spetsialistide ja arengu iga detail tähistamine ja iganädalase puhkeaja võtab üle 1500 tunni tööd:\nNear loss ja kinnisvara on palju kohti ilus pulm fotosessiooni:\nTriumph ulatub Banketisaalis. See mahub umbes 100 inimest:\nKui ilm on hea, terrassil korraldatakse kokteili:\nmeelelahutus külalised lossi kutsuda Iiri tantsijad rühmast Riverdance:\nNendes kohtades minu lemmik telesaateid on külastada iga\nKui Diana on maetud\nDiana buliimia ja lahutus\nÄrimees konverteerida oma lossi UK, et muuta see parim asukoht on riigis\nRikkalikult live ei keela: tundub omanik Playboy Mansion väärt $ 200 miljonit\nTour of lossi templirüütlite Portugal


Ühistranspordi vaenlaseks sai transpordiamet - DELFI\nÜhistranspordi vaenlaseks sai transpordiamet\nTranspordi Ametiühing kuulutas oma aastakoosolekul välja 2009. aasta paremad tööandjad transpordisektoris. Erakorralisena anti välja ühistranspordi vaenlase tiitel.\nBussiveo valdkonnas tunnistati parimaks tööandjaks AS Sebe. Ametiühingu hinnangul on tegu ettevõttega, kus tubli tööinimene on hinnas ja tema eest kantakse head hoolt. Samuti on tegu ainsa ettevõttega bussisektoris, kus masu kiuste bussijuhtide palgad viimase aasta jooksul tõusid, teatas ametiühing.\nAuhinna vastuvõtnud firma juhatuse esimees Hugo Osula ütles, et tema eesmärk on bussijuhi amet samamoodi ausse tõsta nagu see oli 50.-60. Aastatel. „Head töötajad on ettevõtte suurim kapital ning mina olen teinud panuse Eesti parimatele bussijuhtidele,“ kommenteeris Osula oma ärifilosoofiat.\nTee-ettevõtete hulgas tunnistati parimaks tööandjaks AS Tartumaa Teed, mis on näidanud eeskuju kollektiivlepingu sõlmimisel, mis tagab teetöötajatele stabiilse ja hea sissetuleku ning motiveeriva töökeskkonna. Tegu on riigile kuuluva ettevõttega, mille aktsiad on hetkel müügis. „Loodame, et samasugune tööinimest austav suhtumine säilib ka uue omaniku juures,“ ütles Transpordi Ametiühingu esimees.\nKui mullu läks kiirabisektori autasu Tartusse, siis tänavu sai siin aasta parima tööandja tiitli Põhja-Eesti regionaalhaigla kiirabiosakond, mis haldab kiirabibrigaade Harju maakonnas ja reanimobiilibrigaade Tallinnas. „Kui mujalt kostab masuga seotult töötajate kiusamisest, palkade vähendamisest ja näiteks ületundide mittemaksmisest, siis Põhja-Eesti regionaalhaigla kiirabiosakond on neist pattudest prii ja tööõhkkond on igati meeldiv,“ kommenteeris Kalle Kask, kiirabijuhtide esindaja Transpordi Ametiühingu juhatuses.\nLennunduses läks autasu teist aastat järjest lennukite remondi ja hooldusega tegelevale ettevõttele Air Maintenance Estonia. „Selle ettevõtte sisekliima ja töötingimused on teravas kontrastis näiteks Estonian Airis või Tallinna Lennujaama töötingimuste ja tööandjapoolse suhtumisega. Töötajaid hinnatakse, neile pakutakse piisavalt võimalusi enesearendamiseks, ettevõttes valitses siiras sotsiaaldialoog ja respekt,“ kommenteeris Transpordi Ametiühingu esimees Peep Peterson.\nErakorralisena andis Transpordi Ametiühing seekord välja ka Ühistranspordi vaenlase tiitli ja selle sai Tallinna Transpordiamet linna ühistranspordi maine rikkumise eest. Ametiühingu reisijateveo sektsiooni juhataja Veiko Möldri sõnul on pretsedenditu, et viimase aasta jooksul on liinimahtu vähendatud ja graafikuid hõrendatud 13 korda.\n„See kõik rikub seni Eesti parima ühistranspordisüsteemi mainet ja usaldusväärsust. Kel võimalik, eelistavad järjest enam autosõitu,“ luges Mölder linnavalitsuse käitumise kahetsusväärseks.\nTranspordi Ametiühingu juhatus kaalus pikalt ka transpordisektori halvima tööandja tiitli väljaandmist, kus oli jutuks üks üle-eestiline bussifirma, kuid diplomaatilistel kaalutlustel jäeti see siiski välja andmata.\nTallinna päeva tähistatakse poole miljoni eest\nVIDEO: Simulatsioon uuest Ülemiste ristmikust\nNATO kohtumine muudab tänasest parkimist kesklinnas\nTallinnasse jääb kaheksa linnaosa\nTallinna volikogu istungid raiutakse raamatusse\nTallinn ja Moskva jätkavad kommunaalkoostööd\nTallinn maksis Savisaarele mullu pea 700 000 krooni


Välisminister tunnustas välisministeeriumi teeneteristidega mitmeid eestlasi ja välismaalasi – Vilnius\nVälisminister tunnustas välisministeeriumi teeneteristidega mitmeid eestlasi ja välismaalasi\n21. jaanuaril tunnustas välisminister Urmas Reinsalu välisministeeriumi teeneteristidega diplomaate, ajakirjanikke, ettevõtjaid, endisi ja praeguseid välisministreid ning ühiskonnategelasi, kes on silmapaistvalt panustanud Eesti iseseisvuse kindlustamisse ja huvide edendamisse maailmas.\nKokku said tunnustuse 31 isikut Eestist ja välismaalt, nende seas ka endine Leedu välisminister Linas Linkevičius.\nVälisministeeriumi teeneteristi kavalerid 2021\n29. Svjatlana Tsihhanovskaja\nLeetu reisimisest, uuendatud info 23.02\nRiiki sisenemise tingimused: NB! alates 08.02.2021 tuleb kõikidest riikidest, sh Eestist, Leetu reisijatel esitada tõend 48h enne riiki sisenemist tehtud PCR-testi negatiivse tulemuse kohta või teha test kohapeal. Kohapeal testimiseks tuleb registreerida 24h...\nTÄHELEPANU! Seoses Leedus kehtiva üleriigilise karantiiniga on Eesti saatkonna konsulaarteenuste osutamine viiruse leviku tõkestamisele kaasa aitamiseks tavapärases korras peatatud. Palume saatkonda pöörduda konsulaarteenuste saamiseks vaid juhul kui tegemist on eriolukorraga. Samuti jätkame konsulaarabi osutamist Leedus hätta sattunud Eesti kodanikele.


Kartuli-kabatšoki-panniroog | Läbikäigu köök\nTegin enam-vähem sama toitu, mis vahel varemgi, ainult et seekord kukkus välja taimetoitlik (ovo-lakto-vegetaarne), sest ma olin unustanud, et sinna originaalis üldse liha käib.\nSeekord siis nii: tükeldasin 1 suure sibula ja ühe vedelema jäänud sibulaveerandiku pealekauba.\nPanin pannile sortsu toorjuustuga täidetud vürtspaprikate konservist üle jäänud õli ja panni sooja. Kui tundus, et piisavalt kuum, panin hakitud sibula sinna peale. Hakkisin kohe sinna otsa ka 2 küüslauguküünt, segasin ja lasin natuke praadida.\nSibulapraadimise kõrvalt tükeldasin 4 toorest (sedapuhku kooritud, sest koor oli kole) kartulit millekski kuubikute ja kangide vahepealseks (kartul pikuti pooleks, pooled kõhuli lõikelauale ja “ruuduliselt”).\nLugesin retsepti, avastasin, et sinna käib originaalis liha, otsustasin, et panen selle asemel soolaseid põldube (mul oli kapinurgas üks Salvesti õlleubade konserv, see on mu lemmikoakonserv, ei ole tüüpilist konservimaitset). Panin umbes kolmandiku purki pannile, pudistasin veidi kaneeli peale, jahvatasin ka musta pipart, segasin ära ja lisasin kartulitükid.\nTükeldasin 4 väikest õrna suvikõrvitsat umbes samal põhimõttel nagu kartulid (pikuti pooleks, kõhuli lõikelauale ja ruuduliselt). Lisasin need pannile, segasin uuesti. Läksin õuest rohelist otsima. Originaalis oli petersell, mida mul ei kasva, nii et võtsin roheliseks natuke naati ja natuke leeskputke, nende maitsed on minu arust peterselliga nagu suguluses (ja mitte sellepärast, et kah sarikad, sest nt metsharakputk maitseb hoopis teistmoodi, seda kasutan ma pigem nagu koriandrilehti (kinzat) algajatele) ja natuke iisopit tuli ka kaasa. Pesin need lehed ära, jätsin sõelale kuivama, lugesin aja parajaks tegemiseks kriminulli, vahepeal segasin pannil olevat ja kontrollisin, kas kartul hakkab juba pehmeks minema.\nKui kartul oli juba söödava moega, lisasin maitseks veidi värsket oliiviõli ja piparrohtu (mul on kinnisidee, et ubadega peab piparrohtu sööma, sest see pidi aitama neid seedida, närvilise kõhuga inimene haarab igast kõrrest, nt piparrohu omast) ja lõin sinna sekka 3 kanamuna ja ajasin segi (need munad peaks pmst nagu soustiks muutuma, kokkuvõttes tuleb üsna plögane toit).\nKeerasin tule ära, jätsin tahenema, hakkisin rohelise kraami, puistasin pannile kõige otsa.\nTaldrikus riivisin veel kõva juustu ka peale. Imeliselt hea tuli. Klassikaline ugly foodi koolkonna toit. Ma arvan, et lisaks kartuli-suvikõrvitsa loomupäraselt mõnusale kooslusele mõjus hästi ka kaneeli-küüslaugu kombo – vahepeal maitstes lõi see niiviisi eredalt esile.\nSoola polnud vaja lisada, soolaubadest tuli seda niigi.\nürdid, kartul, muna, naat, oad, panniroad, sibul, suvikõrvits, vürtsid\tLisa kommentaar\n« Jälle vürtsine kapsa-porganditoit