Uidumõtteid ja Juhtumisi: May 2010\nNagu enne sai mainitud muretsesime uue läpaka. Põhjuseid oli mitu, esiteks lapsel on järgmine aasta vaja koolis läpakat, teiseks oleks mõnus omada ühte sellist, mis mugav kaasas tassida ja kolmandaks pole paha omada taolist, mis hästi mugav õue viia, et aias istudes netis surfata. Kaasa oma on veidi suur ja tema tahab ise ka selle peal istuda.\nTaolised nõuded panid suht kitsad piirid sellele, mida osta (pisike ja võimalikult kerge kuid mitte eriliselt võimas). Valisime välja MSI X340 seoses piisavalt suure ekraani, eriti väikese kaalu ja korraliku patarei eluea tõttu. Protsessor, mälu ja op süsteem olid ka piisavalt head tavapäraseks tegevuseks ning $500-ne hind soodne.\nPõhiandmed on järgnevad:\nMSI X340-218US 9S7-135212-218 Notebook PC - Intel Core 2 Solo ULV SU3500 1.4GHz, 2GB RAM, 320GB HDD, 13.4" WXGA, Windows 7 Home Premium, Bluetooth, 8-Cell Lithium-ion Black\nEkraani suuruse üle otsustamiseks käisime paaris arvutipoes erinevaid võrdlemas ja leidsime, et sobivaim ongi selline veidi üle 13 tolline. Läpaka tellisime Tigerdirectist, kust olen enamuse oma arvuti ja elektroonikakraamist muretsenud. Saime ta paari päevaga kätte ja sättisin kiirelt kodus üles. Selle käigus hakkas nii meeldima, et olengi seni suurim kasutaja olnud.\nKõigepealt tuli ports programme ja services startupist maha lülitada, et sellised installida, mis mulle meeldivad. Teatavasti tulevad tänapäeval arvutid terve portsu lisaprogrammidega, mida tegelikult vaja pole aga üritatakse paarikuuse tasuta kasutusajaga pähe määrida. Enamust neist saab asendada parema ja samas tasuta tarkvaraga. Seega esiteks AVG, Chrome ja Skype peale.\nAvastasin, et Windows 7 puhul on Eesti tähestiku kõige mugavamaks kasutamiseks klaviatuuri vahetus panna kiirklahvi peale. Alt+Shift pendeldab Inglisekeelse ja Eestikeelse klaviatuuri vahel, mulle on see üüratult mugavam kui kasutada Alt+numbrikoodi täpitähtedele. Preagugi seda blogi toksides istun "lapse" uue läpakaga mõnusalt kohviga tagaaias.\nTäna, laupäeval, sai kaks nädalat töölkäimist täis. Täitsa harjumatu ikka kui oled üle poole aasta kodus lahedalt looderdanud. Õnneks ei saa kurta, et töö ise oleks eriti väsitav, aga niisama oli nagu mugavam:)\nNeljapäeval tuli mulle postis töölkäimise fakti meeldiva meeldetuletusena palgatshekk. Suurus oli nagu kokkulepitud, kahjuks polnud nad kogemata nulli juurde lisanud:) Samas pidin kahetsusega tunnistama, et sutsu üle kolmandiku läheb nominaaltasust maksudeks. Noh mis ma ikka kurdan, eks järgi jäi ka natuke.\nPere muidugi on juba mõnda aega leidnud, et minu töölesaamist peab väärikalt tähistama, mis seisnes selles, et enamus esimese kahe nädala palgast on läbi lastud. Algatuseks käisime juba enne esimest tööpäeva Hiina restos tähistamas. Siis selgus, et suuremal lapsel on vaja uut läpakat (millel ma praegu toksingi), kaasa avastas, et köögikombain on hädavajalik, pisemal tekkis soov garderoobi täiendada ja mina pidin enda rahustamiseks tshehhi õlut ostma, jne ...\nTööga seoses paistab, et mida edasi seda parem kogu asi paistab. Eile selgus, et kuna kolleeg läheb koolitusele siis usaldatakse masin järgmiseks kaheks kuuks minu hoolde. Natsa üllatav tundus, kuna olen vaid paar päeva sellega tegelenud lisaks omal käel juhendi lugemisele. Täna aga oli mind määratud koos ühe teise kolleegiga kahekesi kogu osakonna peale kõigi masinate valvesse.\nKui kohale sain ei andnud kolleeg end näole. Ma eriti ei muretsenud, noh mis siis ikka, mis vahet seal on kas üks või viis masinat kui niikuinii neid ei tunne. Viimasel momendil saabus tehase ülemus, vaatas mulle muiates otsa ja küsis kuidas läheb. Vastasin "Very well, how are you" nagu kombeks. Ja kui ma ei hakanudki kurtma, et olen üksi ja ei oska midagi anti peale lühikest pausi teada, et mulle on määratud üks teine mees kaaslaseks appi. Vist selline põhjamaine külma kõhuga suhtumine oli veidi ootamatu.\nIgatahes selgus, et too uus mees oli kõrgema kategooria tegelane. Päeva algus oli rahulik ja lobisesime niisama. Kui ta kuulis, et olen alles teist nädalat, siis oli väga üllatunud, et juba laupäevasesse vahetusse määratud, sest siin tuleb aegajalt kriisidega tegeleda. Kuuldes, et olen järgmisest nädalast üksi masina peale määratud jäi ta momendiks üllatusest sõnatuks ja mainis lõpuks, et vanasti ikka lasti algajatel kolm kuud niisama kruvisid kruttida.\nKurat, ei saa mina aru ja paistab, et paljud teised ka mitte, mis toimumas. Kas see tähendab, et olen heast küljest silma paistnud ja usaldatakse ootamatult vara suurem vastutus või tahavad nad mind paika panna. Igatahes lõuna ajal läks kiireks ja kui olime koos veidi aega ringi sebinud, kusjuures püüdsin jõudumööda abiks olla, kutsus ta mind elektroonika laborisse ja tegi juttu, et varsti vabaneb siin mõni koht kuna vanad olijad lähevad pensionile. Mulle kostis justkui vihjena, ja otsustasin kohe kuuma rauda taguda küsides, mis peab selleks tegema, et nende punti saada.\nVastuse peale oli mul raskusi tõsiseks jääda, kõige tähtsam on ametiühingu soovitus, justkui oleks ajas kolmkümmend aastat tagasi kukkunud. Noh eks siis peab ametiühingule meeldima hakkama:) Aga tegelt muidugi on ajaskaala puhul tegu ikka aastate mitte kuudega. Ei hakka oma lootusi üles kruvima, praeguselgi kohal pole ju viga, ainult igav võib hakata. Pidin peaaegu unustama, et teine vanadele olijatele ootamatu vastutulek oli ülemuse poolt lubatud tööaja varasemaks muutmine, et saaksin enne liiklusummikuid tööle ja koju - seegi olevat suur privileeg.\nTäna on meie riigipea kuninganna Victoria sünnipäev, ja selle tähistamiseks korraldasin suurema lööktöö nädalalõpu. Meil on nimelt garaazhis juba rohkem kui aasta istunud üks aken, mis sai tellitud kui kaotasin töö ja arvasime, et peaks seda vaba aega kasulikult kasutama ning ka esiakna vahetama. Mõte oli tore aga pidevalt tuli miskit vahele nagu Eesti sõit ja kolm aastaaega:) Enamasti oli venitamise põhjuseks siiski laiskus ja see, et tegu polnud just hädapärase tööga.\nPühapäeval pilku peale visates paistis, et nii mõnedki loomakesed nagu hiired, ämblikud ja herilased olid akna taga pesa sisse seadnud. Sorry vennikesed aga teie aeg sai läbi, aitab küll läbi võõra akna maailma imetlemisest. Pühapäev kulus vana akna maha võtmise peale ja tekkinud augu parajaks uuristamisele. Ilmselt olid aknaasjatundjad veendunud, et elu tuleb huvitavaks teha, sest aken oli sutsu suurem kui eelmine vaatamata nendepoolsele kohapealsele mõõtmisele.\nVanad raamid veel ees ............................................ Mõtisklemas\nNii laiuse kui kõrguse osas pidin parasjagu vaeva nägema. Mootorsae ja peitliga nüsisin ettevaatlikult kandevkonstruktsioonide kallal, et neid mitte liiga õhukeseks teha. Kui kella kuueks olin augu enam-vähem parajaks saanud ja kaasa arvas, et võiks ehk akna ette tõsta jahutasin ta entusiasmi meenutades oma eelnevaid akna kogemusi. Võtame rahulikult ja teeme seda homme hommikul, mul on kuri kahtlus, et kui õhtuks ühele poole seeme on hästi läinud.\nTuleb tunnistada, et pere aitas jõudumööda kaasa ja sellise moraalse ning asise toetusega läheb töö palju kiiremini ja lõbusamalt. Ilm ka soosis olles päikesepaisteline ja normaalselt soe 20 kraadiga. Õhtul lasin paar õlut ja mõtlesin läbi kuidas järgmisel päeval akent ette saada. Kuna see oli igavesti suur ja raske, pidin planeerima nii akna garaazhist maja ette vedamise kui ka ette tõstmise hoolikalt läbi. Selle peale ei olnudki tahtnud enne mõelda, sest siis oleks ilmselt kogu ettevõtmine pooleli jäänud. Nüüd aga oli tänavapoolses seinas nii suur auk, et sealt oleks saanud autoga sisse sõita - tagasiteed polnud.\nRaamid maas, auk parajaks ....................... Lõdvestumine õhtul õllega\nÖöseks tõmbasime lihtsalt kardinad ette. Inimesed loodetavasti petab see ära aga kassid said kohe aru, et nüüd on tore väljas käia millal ise tahavad ja vupsasid peale lühikest uudistamist õue. Koer oli veidi heitunud suurest muutusest, sest nüüd kostsid tänava helid kõik selgelt tuppa. Lõpuks leidis loom, et päris tore on aknalaua najal õue küünitada ja kõigi möödujate peale uriseda ning haukuda. Tänu Kokole polnud muret, et öösel pätid märkamatult majja roniksid.\nHommikul vara ajas isa mu üles helistades ja uurides kuidas aknaga läheb. Olin eelmine päev temaga ühendust võtnud, et diplomeeritud ehitusmehelt näpunäiteid küsida. Tema oli nimelt üksi suutnud suurema ja raskema akna üles panna. Üheks kavalaks trikiks mitme teise näpunäite kõrval oli sissepoole püstise laua panemine, et selle külge aken siduda, kui ta juba ava alusele toetub vältimaks akna tagasi kukkumist.\nPeale hommikukohvi mõõtsin augu üle ja leides, et see kõrguse osas veidi liiga täpne on kulutasin tunnikese ja võtsin sendi jagu veel maha. Eelmiste akendega olin tahtnud liiga täpne olla ja sellega endale hirmsasti lisavaeva teinud, sest pidin mitu raksu aknaid peale ja maha tõstma. Selle aknaga tahtsin, et kui üldse ta üles saan, siis peab ka auku sobima.\nNüüd kulus hulk aega vanade tellingu konstruktsioonide tugevdamiseks ja uute lisamiseks. Nagu pildilt võib näha kasutasin igasugu käepäraseid materjale. Loosi läks IKEA aialaud (mille jalgade vahele kruvisin diagonaalid vältimaks kõikumist ja lisatugevdused) eestrepp ja selle käsipuu, kahekordne alumiinium redel tellingualusena (pulkadele ladusin vineerplaadid) ja paar jämedat prussi madalama tellinguna.\nOligi aeg kaasa appi kutsuda, et alustada akna transportimist. Seoses akna raskusega kasutasime sama meetodit, mis vanad egiptlased püramiidide kivide lohistamisel. Nimelt läksid loosi puust rullikud, küttepuude virnast õnnestus leida kaks ilusat ümargust ja kolmandaks sai vana tainarull. Meie kaasaga sikutasime ja hoidsime tasakaalu, vanem laps vahetas rullikuid ja pisem jagas näpunäiteid kuni mul varvas vahele jäi. Valus oli aga hullu polnud, sest see oli sama mis juba karates kannatada saanud, must küüs läks veel veidi mustemaks:)\nKas klaas on ikka veel ees ........................... Aken esimesel alusel\nKui olime akna maja ette saanud algas kriitiline osa. Olin enne kõik käigud läbi mõelnud ja jagasin juhendid kätte kuidas tegutseda. Kõigepealt üks ots üles, siis teine ja nii jupikaupa otsi vaheldumisi kõrgemale tõstes me teda kõrgemale vinnasime. Kaasa hoidis tasakaalu, mina tõstsin ja laps suskas prussijuppe alla. Kostab lihtne aga pea sada kilo kaaluva aknaga redelil õiendamine polegi nii kerge. Lõpuks siiski olime aknaga aknaaluse kõrgusel. Nüüd sidusin köiega akna toas asuva vertikaalse laua külge, et aknal poleks enam kuhugi kukkuda.\nKaasa väga kontsentreerunud .................... Lapsel mõtted kusagil kaugel:)\nEdasi libistasime ta jupphaaval tellisservale ja tõstsime lauajupikesi alla pannes avaga samale tasemele. Ava oli hirmuäratavalt täpne kuid suureks kergenduseks paistis siiski piisavalt suur. Külgedelt jäi kummaltki poolt paar millimeetrit puudu, ülal oli pool senti ruumi. Aga veidi ootamatult osutus akna auku sissesokutamine parajaks mustkunstiks, sest seoses sellise täpsusega oli vaja kogu kupatust ühtlaselt libistada. Niipea kui pisike kalle tekkis kiilus sindrinahk kinni. Pooletunnise punnimise peale õnnestus lõpuks täpselt õige asend leida ja kaasaga kahekesi korraga lükates samal ajal kui laps seest vastu toetas libises aken äkki päris lihtsalt ühe pauguga paika.\nKaasa jätsin hoidma ja kobisin siva sisse, et kruvidega aken prusside külge kinni kerida. Aga majavaimul oli meile veel viimane trikk varuks, nimelt oskas drellpuur peale teist auku maha põleda. Ragisev ja suitsu välja ajav puurmasin oli sooritanud oma kahekümneaastase tööperioodi viimase etteaste minnes äärmiselt ebasobival ajal teispoolsusse. Seoses kuninganna sünnipäevaga on kogu Kanada suletud ja uut puurmasinat pole kusagilt võtta. Tuttavad kah kõik suvilates või muidu sõidus. Ei jäänudki muud üle kui kaks kruvi üleval ääres käsitsi jõuga sisse punnida, küll hoiavad homseni kuni ma uue puuri ostan.\nNii see käis, mina juhendan naised tõstavad:) Kohe kohe saame akna üles, pilt justkui vana egiptuse seinamaalilt, eriti kui kallist kaasat tema "pisikeses mustas kleidis" vaadata:)\nNüüd jääb üle "vaid" viimistlusosa, mis tavaliselt kaks korda kauem võtab. Lõpetuseks tänud perele abi ja heade nõuannete eest, isegi lapsed (kaasast rääkimata) käisid välja paar ideed, mis olid originaalsed ja väga asjalikud.\nTshehhid voitsid kulla vaga ponevas mangus Venemaa vastu. Ise kahjuks seda ei nainud otseulekandes aga jallegi tuli appi internet. Kiire googeldamisega sai nii varavaid kui ka super ponevat mangu lopuosa naha. Tekkis tunne nagu oleks eestis, sest kuulasin soome YLE2 vahendusel naljaka soome aktsendiga rootsikeelset kommentaatorit.\nPidasin ikka vastu esimese nädala uuel kohal:) Viimasel kahel päeval sain veel paari apsuga hakkama, aga anti armulikult andeks - no mis sa ikka lolliga teed.\nNeljapäeval avastasin parkimisplatsil, et olin suure hommikuse rabistamisega "terasninadega" kingad maha jätnud ja hoopis lapse toidukoti kaasa haaranud, aga tagasi koju polnud mõtet sõita. Sandalette paraku varjata ei õnnestunud ja nii kandsin ülemusele Šveikilikult lollaka naeratuse saatel kõik ausalt ette. Olles aga tuttav sellistes situatsioonides soovitava käitumismalliga pakkusin kohe välja võimaliku lahenduse: "Kuna ma tehnikaosakonnas nii ei või olla siis kasutaksin hea meelega seda aega tehnoloogiaga teoreetiliseks tutvumiseks ja uuriks masina hooldusjuhendit".\nÜlemus oli ilmselgelt rahul sellega, et ei pidanud ise asuma probleemi lahendamise kallale ja võttis sahtlist tollipaksuse "Sorteerimismasinate põhikursuse" ning lisas sinna armulikult juurde hinnanguliselt saja suures formaadis lehe jagu elektrilisi ja pneumaatilisi skeeme. Sõnadega "Mine leia mõnus koht kohvikus ja uuri veidi seda kursust" saadeti mind koos kaenlatäie paberitega minema. Leidsingi mõnusa nurgakese kohvikus ja asusin ennast tehnilisest kirjandusest läbi närima. Esialgu kulus aega, et kõik endale loogilisse järjekorda saada aga siis hakkas minema. Pinksi ja piljardimängijad käisid minust küll kaarega mööda, sellist frukti kes tööasju kohvikusse võtaks nägid ilmselt esimest korda:)\nLõunaks oli peale õige mitut tassi kohvi masina üldine tööpõhimõte enam-vähem selge ja sain asuda eri moodulite üksikasjalikuma uurimise kallale. Päeva lõpuks kippus aju susisema aga olin jõudnud poole peale ja enamasti asjast ka aru saanud. Materjale tagasi viies küsis ülemus kuidas läks ja tegi minu vastuse peale õige suured silmad. Raputas siis pead ja mainis, et see kursus on koos praktilise harjutamisega ette nähtud nelja aasta peale. Kurat, no ikka ei õpi, olin vist jälle liiga usin. Aga igatahes nüüd saan aru millest töökaaslased räägivad.\nJärgmisel päeval olin koos ühega neist masina hoolduse juures abiks ja jutu käigus selgus, et tavaline asjade käik on hoopis imelik. Nimelt lastakse uutel inimestel kolm-neli kuud kõige lihtsamaid asju nagu tolmuvõtmist ja mutrikeeramist teha enne kui hakatakse seletama mis kus toimub. Minu arust lausa kuritegelik ajaraiskamine, enne võiks ju vähemalt lühiajalise kursuse anda, et ikka saaks aru millega tegu. Alles siis saadetakse jupi kaupa kursustele, mõni ime et nii võtab neli aastat aega materjali omandamine, millest normaalne inimene nädalaga suudaks jagu saada. Aga ilmselt on suur osa tehniliste jooniste lugemise oskusel, ega minagi kõike mäletanud aga paljudest asjadest saad ju loogiliselt aru.\nReedene prohmakas oli samas õige naljakas. Tööle saabudes märkasin, et üks mees oma firma kaarti miskist krediitkaardi lugeja tüüpi aparaadist läbi libistas. Oi kurat mul tekkis kahtlus ja küsisin, et kas hoonesse läbi turvauste sisenedes siis ei lähegi minu saabumine kirja. Selgus, et mitte, kaart tuleb ta tehnikaosakonnas läbi masina tõmmata. Pergel küll, olen seega ametlikult esimesed neli päeva tööluusi pidanud:) Manasin juba tuttava Šveikiliku naeratuse näole ja marssisin oma murega kontorisse kõige kõrgema ülemuse jutule. Paraku sekretärineiust kaugemale ei jõudnud aga see rahustas, et küll saab asjad joonde. Hiljem mainiti, et ongi korras ja pealinna on ette kantud, et ma olen siiski kõik selle aja tööl olnud. No eks palgapäeval näeb:)\nSõbralikud kolleegid näitasid kuidas ennast sisse moldida ja lisasid, et ka lõunaajal on vaja end sisse-välja kirjutada, ehkki tegu olevat rohkem formaalsusega. Lõuna ajal kogusin jälle veidi infot ja sain teada, et sellele töökohale, mille sain oli tegelikult veel rohkem kandideerijaid kui enne arvasin. Nimelt olevat aasta algusest pea iga nädal soovijatel lastud teste kirjutada aga kokkuvõttes olid firmasiseselt vaid kaks inimest testist edukalt läbi saanud. See oligi põhjuseks, miks üldse võeti inimesi väljastpoolt tööle.\nTäna, ehk viiendal päeval, sain kätte niinimetatud "Teretulemast pakendi" mis oleks pidanud mind esimeseks tööpäevaks ette valmistama. Sisaldas see suuremas osas tüüpilist tuutu-luutut aga kübeke ka asjalikku infi. Positiivne, et puhkust saab soovi korral juurde võtta ja igasugu soodustusi jagatakse kamaluga kuni poole hinnaga mäesuusapiletiteni välja. Negatiivse külje pealt seda, et kui kõik muud kindlustused ja plaanid hakkavad kohe pihta siis hambaarsti värk - just see ainus, mida mul vaja oleks - ei kehti enne 6 kuud töötamist. No kurat küll, peab vist oma taskust selle kinni taguma, sest ega hambaarstil käimata saa ka olla.\nNoh ja siis veel seda ka, et seoses "raske" esimese nädalaga anti mulle nelja päevane nädalalõpp töölesaamise šokist taastumiseks:)\nNagu Science ajakirja artiklis kirjutatakse saidki lõpuks tehiselu valmis, vähemalt selle definitsiooni järgi, mis nad ise andsid: "orgaanilistest molekulidest laboris kokku pandud organism, mis pole kunagi varem eksisteerinud." Üksikasjadesse laskudes - samasugune eluvorm küll eksisteeris kuid mitte see konkreetne bakter mis kokku pandi. Kirjutasin samal teemal märtsikuus "Tehis Elu", kui nad ennustasid, et peagi tuleb sellekohane teade.\nKuidas teadlased siis siiamaani "vanajumala" valdkonda kuuluva saavutusega hakkama said. Esiteks dekodeerisid olemasoleva bakteri DNA. Teiseks kopeerisid geneetilise koodi ja konstrueerisid keemiliselt uue kromosoomi eelneva info alusel. Viimaks suskasid selle kromosoomi bakterirakku, mis suutis edukalt paljuneda. Kokkuvõttes muidugi kasutasid nad olemasolevat elusaine infot aga tehniliselt tõepoolest panid kokku kaks "eluta" osa (sest kromosoomita bakterirakk pole elus) ja tekitasid nii "uue" elu.\nKui seni on õnnestunud vaid geneetiliselt muundada elusorganisme (DNA juppide lisamisega) siis nüüd saavutati uus tase tõestades, et täielikult tehislike organismide loomine on võimalik. Taolisel tehnoloogial on tohutu lai võimalik kasutusala alates ülemaailmse saastatuse likvideerimisest ja lõpetades enneolematult võimsate bioterrorirelvadega. Nagu ajaloost teada, et kui miskit on avastatud (tuumaenergia) ei saa seda olematuks teha, lihtsalt peame õppima uute teadmiste ja tehnoloogiaga elama ja lootma, et seda enamasti kasutataks "õilsatel" eesmärkidel.\nHehee, mu esimese päeva kirjeldus langes tsensori karmi käe alla ja seda paraku avalikult enam näha pole. Tekkis pisike mure, et liigne otsekohesus võib vahel pahandusi tekitada kui puhtjuhuslikult lugema sattuvad inimesed, kes "naljast" aru ei saa. Ühesõnaga, kes luges see teab millest juttu oli ja kes hiljaks jäi peab edaspidi leppima nuditud poliitiliselt korreksete variantidega:)\nNo igatahes olin täna kolmandat päeva tööl ja ega olukord pole suurt muutunud aga infot olen jupikaupa juurde kogunud. Täna sain ka oma ametliku nimekaardi, mis avab elektroonilise valve all olevaid uksi. Alles nähes oma nime ja pilti firma logoga kaardil jõudis pärale, et ilmselt ikka pole tegu naljaga ja olen tõesti seal tööl.\nTöö on endiselt äärmiselt pingevaba ja on kadunud mure, et kutseoskused võiks olla vananenud. Sellest andis tunnistust kummalise numbrikombinatsiooni logoga arvuti, mis juhib süsteemi. Kes teab millal protsessoreid numbriga tähistati saab aru, igatahes oli see eelmisel sajandil. Mõnes mõttes on mul ilmselt eelis nooremate ees, kes pole kunagi sellist riista näinud, ei tea mis on floppy ja kellel pole ka aimu DOS'i käsklustest. Ainsaks lohutuseks on kava süsteem uuema vastu välja vahetada kuna tagavara osasid pole enam võimalik saada.\nTõeliselt huvitavad faktid selgusid aga niisama lobisemise käigus. Nimelt on meie osakonnas minu grupis enamus tehnikuid ülikooli haridusega: arhidekt, elektri insener, disainer, ... Muidugi tekkis küsimus miks. Tüüpiliseks põhjuseks osutus, et peale koolide lõpetamist ei saanud nad oma erialal tööd. Sellesse firmasse saades aga ei tahtnud enam lahkuda, hakkas meeldima.\nJa seda võin ka rahulikult kirjutada, et ülemused, nii otsene kui ka üleüldine on asjalikud ja lahedad tüübid, kellega juttu ajades jäi mulje, et meie mõtteviisid on üsna sarnased. Töökaaslastega suheldes oli kohe aru saada, et tegu pole tavaliste mutrivõtmega vehkivate mühakatega. Kokkuvõttes pole ühegi ebasümpaatse inimesega veel kokku puutunud või vähemalt pole keegi end veel sellest küljest näidanud. Pigem vastupidi, kõik on lausa kahtlaselt vastutulelikud. Peab tunnistama, et ainsaks stressi allikaks on tihe liiklus tööle sõites, mis aga töökohal kiirelt kaob. Praegu on küll tunne, et olen õnnega koos, sest tänapäeval normaalse sissetulekuga stressivaba töö leidmine on ikka väga haruldane.\nNoh vaatame, mis järgmised päevad toovad.\nLapsed mäekolli koopas -->\nPühapäeval sai jälle kord pere ja noorema lapse sõbrannaga kohalikus looduses matkal käidud. Seekord valisime Bruce Traili\npealt suhteliselt Toronto lähedase "Silver Creeki" nimelise rajajupi. 40 minutit kiiret sõitu ja olimegi kohal. Rada kulges mööda küllaltki erodeerunud klindi äärt, mis päris tiheda vana metsaga kaetud.\nEsialgu kimbutasid veidi putukad aga meeldiva üllatusena kadusid nad peagi ära. Kohe alguses oli raja ääres hulgaliselt sügavaid pragusid ja koopaid, mida lastega uurimas käisime. Pidime koeral silma peal hoidma, et see kuhugi sisse ei kukuks, kust teda enam kätte ei saa. Pilte sai hulgaliselt tehtud, seekord õige mitmed pikad ja kitsad. Ise pean põnevaimaks puhkama jäänud metsavaimu, kes selili metsavahel lesides suu lahti norskab.\n1. Trillium & Canadian\n2. Koko jäljed peale mudas müttamist\n3. Metsiku viinamarja väädid\n4. Ka oksast kasvab puu\n5. Harmooniline abielu\nJalutasime seni kui jõudsime järveäärsele kruusateele, kust edasi rada enam nii huvitav polnud. Tagasiteel panime käigupealt nahka võileivad rüübates veekotiga kaasasolevat vett peale. Kuna kohati oli ojakesi ja märjemaid kohti siis koer sai mudaseks nagu tont, küll oli hea, et enne olime ta karvkatet vähendanud.\nKalda äärel jäid silma aeglaselt tiirutavad haukad või kotkad, paar korda lendasid nad väga lähedalt meist üle aga ei jõudnud küllalt kiiresti fotokaga jaole, muidu oleks vägevaid pilte saanud.\nTagasiteel tegin üksi kiirelt veel ühe lühikese veidi üle kilomeetrise ekstra tiiru, teised enam ei viitsinud kaasa tulla. Paraku polnud selle raja ääres midagi erilist, mida me enne polnud näinud. Kokkuvõttes kulus koos autosõiduga kõigest viis tundi. Kodus viskasime kaks pizzat ahju, mis kiirelt nahka pandi. Jäi veel aega et tolmuimeja juhe, minu rattakumm ja pisema lapse ratta pedaalid parandada. Päev sai lõpetatud mõnusa lõdvestusega libistades paar purki tšehhi õlut päikese käes lesides ja raamatut lugedes. Homme ootab ees tööpäev:( :)\nNädalavahetuse otsustasime tegusalt mööda saata, need mu viimased lauspriid päevad, esmaspäevast algab töömehe põli. Laupäeval polnud kõige parem ilm ja seega askeldasime koduseid tegemisi, millest tähtsaimaks koera pügamine.\nSuure rabelemise (koerapoolse), vandumise (minupoolse) ja meie mõlema rahustamise (kaasapoolse) tulemusel said looma jalad ja kõht karvkattest olulisemalt puhtamaks. Selja ja küljed peame teine kord ette võtma. Vähe katkutud välimusega teine on, aga ega me looma näitusele vii.\nPiltidel olen küll mina masinaga koera kallal aga tegelikkuses tegi kaasa suurema töö, mul kippus kannatlikkust nappima:) Ei kujuta ette kuidas küll need Austraalia lambapügajad nii kiirelt ja osavalt palju suuremal loomal kasuka maha võtavad. Koerale asi suurt ei istunud millest andis tunnistust kiire toast lahkumine kui vaatasime video pealt tema pügamist ja karvalõikaja surin kostma hakkas:)\nTäna andsin oma allkirja dokumendile, millega müüsin end koos naha ja karvadega maha Kanada valitsusele. Kui seni olen vaid kodanik siis nüüdsest lisaks veel riigiameti töötaja. Allkirja andmisel käsi küll ei värisenud, sest inimese kurss on momendil siin suhteliselt soodne. Samas oli kuidagi kahju vahetada küllaltki tulutoov ja mitte mingit pingutust nõudev austusväärne töötuseisus näruse riigitöölise ameti vastu, mis küll tulusam kuid eeldab kardetavasti mingit tööpanust:)\nNii mõnus oleks ju olnud veel vähemalt aastake loodrielu elada, ehkki tekkis pisike hirm, et harjun nii ära, et ei oskagi enam muud teha kui talvel suusatada ja suvel matkata või aias päikese käes lesides raamatut lugeda ning õllekest niristada. Kogu töösaamise lugu oli nii sürr, et ikka ei taha veel hästi uskuda. Eks sellest pean panema kokku ühe pikema postituse. Aga kokkuvõttes kahtlustan, et olulisemaks minu kutseoskustest osutus aastake Tartus Ülikooli psühholoogia õpinguid, millest küll pool aega sai "Humalas" veedetud:)\nSaatuse irooniana on amet ise minu 30 aastat tagasi TPI's omandatud põhierialaga tihemini seotud kui ükski eelmine. Niisiis olen ringiga tagasi automaatika, elektri ja mehhaanikaga seotud tegevuse juures. Paraku ei mäleta tollest ajast oma erialast suurt midagi, palju eredamad mälestused on igasugu pidudest, malevast ja ühikaelust.\nAga kui nad mind tööle võtsid siis õpetagu välja ka:))) Õnneks on piisavalt näiteid, kus oskusteta inimesed töötavad rahulikult oma kohtadel kuna töölevõtnud ülemus ei julge oma viga tunnistada:)\nTegelikult oli torm eelmisel laupäeval, aga alles nüüd sai mahti või õieti viitsimist sellest kirjutada. Ilm oli selline vihmasevõitu, välja ei kippunud. Istusin allkorrusel arvuti taga ja kuulsin isegi sinna kuidas tuul ulus ja ventilatsiooniavade katteid logistas. Lõuna paiku kostis miskit raginat väljas ja kui aknast uurisin avastasin maja eest suure käsivarrejämeduse ja nelja meetri pikkuse oksa, mis oli napilt naabri autost mööda kukkunud.\nAstusime plikadega õue, et olukorda lähemalt uurida aga jääkülm tuulehoog oleks peaaegu ukse käest kiskunud. Temperatuur oli langenud veidi ajaga +15-lt nulli ligi. Joped selga saanud ja uuesti välja läinud hüüatas pisem plika äkki: "Issi vaata" ja osutas üle tänava. Seal oli päris pirakas vahtra tüvejupp keset sõiduteed maha tulnud. Tuul aga räsis nii tugevasti puid, et pisemaid oksi kukkus iga natukese aja tagant, ohutuse mõttes kamandasin lapsed tuppa tagasi.\nAlles järgmisel päeval vedasin majaesise oksa tahaaeda olles selle enne paariks jupiks saaginud. Selline tasuta küttepuu kulub meie välikaminas hädasti ära. Ja kui läksime pärast lastega tänaval vedelevat suurt puud uurima astus üks naaber ligi ning tegi nalja, et võid selle endale võtta kui tahad. Hei, hea mõte, siin on mul aasta kaminapuude varu. Tõin käsisae ja poole tunniga oli puu jõukohasteks juppideks saetud ning sobivad oksad aeda lohistatud.\nTüve poolitamise ajal sõitis ligi üks mees oma puuoksi täis järelkäruga ja küsis kas võtan kõik endale. Tema äri seisneski selles, et tormi poolt murtud suuremad oksad kokku korjata, ära lõhkuda ja siis küttepuudena maha müüa. Pidin teda kurvastama, et minust jäävad maha vaid lehed ja näpujämedused oksad. Esmaspäeva hommikul uudistas seda hunnikut mõningase üllatusega metsaveomasina ja harvesteriga varustatud linna poolt kohalesaadetud koristusbrigaad:)\nNii minu emale kodumaal kui meie laste emmele, kes seljataga mõnusalt voodis lesib ja raamatut loeb samal ajal kui lapsed kutsa kaasabil pannkooke küpsetavad.\nLillevalikuga otsustasime eile Madakaskari Jasmiini kasuks, sest mingil imelikul põhjusel polnud lillepoodides kõige tavalisemaid nartsisse - meie emme lemmiklilli saada. Viimases suures lilleäris olid ka nartsissid aga kassa poole jalutades lõi ninna imeline lõhn. Selle allikaks osutus eksootiline jasmiinikorv ja nii rändasidki nartsissid tagasi riiulile. Korraks küll kahtlesin, kas see lõhn ikka meeldib emmele, aga vanem laps arvas, et ta niikuinii kiidab kui meie lille viime ja lubas vastasel juhul vastutuse enda kanda võtta:)\nLabels: emadepäev, Ene, lapsed\nNeandertaallased polegi välja surnud!!! Sellise sensatsioonilise väitega tulevad välja teadlased "Science" hiljuti avaldatud artiklis. Siiski pole põhjust metsa minnes hirmu tunda, neid pole leitud Siberi metsades ringi hulkumas:) Aga nende geenid elavad edasi tänapäeva inimestes, mis tähendab et meie esivanemad hullasid vahetevahel koobastes Neandertaallastega. Nende "jälg" meie DNA's on küll pisike 1 - 4% kuid väga oluline.\nVägagi huvitavaks faktiks on see, et Neandertaallaste geene esineb Eurooplastel ja Asiaatidel kuid mitte Aafriklastel. Seletus on iseenesest lihtne, vaid need moodsate inimeste eellased, kes Aafrikast välja tulid puutusid kokku tolleaegse tugevama inimliigiga. Seega on vaid mustad Aafriklased "puhtad" inimesed samas kui kõik teised rassid inimeste ja neandertaallaste ristsugutised. Selline avastus annab teaduslikku alust rassismi teooriale kuid paraku teistpidi:) Teisest küljest on koertestki teada, et ristsugutised on tihtipeale elujõulisemad ja tervemad kui puhtatõulised. Sellega ma ei taha väita, et ühed teistest paremad on, lihtsalt rassid on mitte ainult väljanägemiselt vaid ka sügavamalt geneetilisel tasemel erinevad - see pole muidugi mingi uudis.\nMõningaid kaasaegseid inimesi nähes ei teki küll kahtlust, et nendes on pikalt rohkem kui 4% Neandertaallaste geene säilinud, heaks kuid mitte ainsaks näiteks üks tuntud poksija, kellest ka korra varem kirjutasin:)\nSee kuulutus vihjab ehk veidi ülepaisutatult millised on praeguses olukorras tööandja ootused - "Pead olema 18 aastane 20 aastase kogemusega" :)\nAga eile sain Canada ühelt suuremalt firmalt tööpakkumise ja ausalt öeldes on emotsioonid segased. Ühelt poolt ju väga tore, et sind tahetakse sellise firma poolt kuhu sissesaamiseks ollakse tihtipeale valmis oma vanaema maha müüma. Teiselt poolt aga polnud sellega arvestanud ja seega olid suvise Eestisõidu piletid broneeritud. Kurat, et nad ka ei võinud enne otsustada.\nMuidugi ei tule töökoha vastuvõtmisel kuu aja pärast plaanitud Eesti sõit kõne alla. Sisuliselt on valik pohhuistliku\nelunautimise ja majandusliku kindlustunde vahel. Kuna olen liiga realistlike maailmavaadetega inimene siis paraku kisub asi mõistusega otsustamise kasuks. Veider fakt, et pakkumise sain esimese intervjuu peale vihjab kas tööturu olukorra olulisele paranemisele (ametlik tööpuudus siiski canadalaste jaoks harjumatult kõrge 10%) või rängale vedamisele või sellele, et ma lihtsalt "meeldisin intervjueerijatele" nagu vanem laps arvas:)\nSelline töökuulutus pole just julgustav:) Tööpakkumise all on mõrvauudis!\nViimase võimaluse võib ilmselt kõrvale jätta, sest põhi intervjueerija oli minuealine meessoost tehnikaosakonna ülem:) Seetõttu kahtlustan, et tegu on siiski vedamisega, sest nii mõnigi tuttav on juba pikemat aega tööd otsinud. Ja sellisel juhul oleks ju lausa vastutustundetu taolist võimalust käest lasta. Homme juba pean oma vastuse sisse saatma. Aga tegelikult ju vahet pole kui teadlasi uskuda. Mõlemad võimalused juhtuvad objektiivselt, lihtsalt huvitav kumba paralleelsesse reaalsusse ma sattun:)\nSain jälle palgakõrgendust ja võitsin jälle loteriiga.\nJälle lasti mind lahti ja mul oleks vaja jälle dollarit, et lotot mängida.


juuni | 2011 | Lied mets\nLeedolaupäeval sõitsin Pärnu ja laulupeo ajaks lähen Tallinna. Igatahes oli too neljapäev hariv, sest bussis oli selline “chich“, kes polnud selgelt alati chick´ilik olnud. Transseksuaal. Ma istusin notsuga (ma vist panen talle nimetks Ao) eest kolmandas reas ja tema istus üle vahekäigu ja tundus (ka mehe kohta) kahtlaselt suur Pocahontas. Juuksed oli mustaks värvitud, mis näeb üliharva ilus välja; ma kahtlen tegelikult, kas ma ise olen mõnd ilusat varianti näinud. Poleks üllatav, kui ma ka jalavõru mäletaks. Ta kandis mingisugust rannainimese riietust, seelikuga. Ta oli lasknud endale pikad kaardus küünised panna. Need olid roosad. Ripsmetega oli ta kah kindlasti salongis käinud, ehkki need polnud vähemalt kaugelt hirmpikad. Tal oli punnkõht (sinise pluusi all). Ehk on see hormoonide mõju? Tema kaaslast, kes ilmselt oli päriselt naine, ma rääkimas ei kuulnud, sest tema oli ikka vaikne. Lõppkokkuvõttes nägi see ikka välja nagu mees, kes käitub ebaõnnestunult nagu naine. Ülepingutatult koketselt. Ta oli endale väga tüütu “mhm”=mida-sa-ütlesid?-sound´i leiutanud. Ma kuulasin veel, kuidas ta kõnele vastas… Kõik oli liiga bling-bling ja ebaloomulik. Säärast sõnavalikut naine küll ei tee.\nVarem leidsin Jõutuubist channel´i, kus tüdrukuna sündinud (üsna tiinekad) poisid räägivad oma kogemusest. The Transbrothers Collab. Tõtt-öelda rääkisid nad nagu tüdrukud. Kogu nende tähelepanufookus teemale lähenedes ja sõnavalik (mingi variant parasiitsõnadest?) oli võrdlemisi naiselik. Soorollist vist nõnda kergelt välja ei saa. Selle kanali järel on eriti huvitav, et ma sellise tegelasega ühte bussi sattusin. Ta läks Viljandis maha ja tegi korralikult suitsetajate tsoonis suitsu. Kaguelt ta nii mees ei tundunudki, aga ehk on mul lihtsalt halb nägemine. Ega ta ilus ei olnud, mingi tahumatu Pocahontas. Riides oli kah (kartliku) meheliku suhtumisega. Kõik mis on moes (?), popp ja noortepärane (?), õiges osakonnas müügil (?).\nIgatahes ma ehk õpin siin, pole veel alustanud. Laupäeval käisime enne Maru Tartusse sõitu mere ääres. Peale venna ja Loo oli väike Kallu kah. Päris jahe oli ja merevesi kah kõigest 17-18 kandis. Me ei ujunud; tegime kindlaks, kuidas Triin vetelpäästes töötab, käisime mänguväljakutel ja jooksime purskkaevul. Sellel, mis “üllatuspritsimisi” teeb. Kantseldasin Marut ja Karli. Pühapäeval käisime Annil. Kaur viis minu ja Loo jõe peale ja koer käis end minu sisse kuivatamas. Igatahes: kui me jälle tsentrumi kanti uudistama läheme, tulevad ehk Karl ja Jaakob ka.\nFiled in Uncategorized ·Sildid: Jõutuup, Maru, Muusad, Reportaaž\nJätkuks eelmise aasta… …aprillile? Jms\nAnni meespobleem seisneb selles, et ainsad inimesed, kes ja suhted kellega, talle äärmuslikult mõjuvad, kiropraktiku (tegeleb eelkõige KONTIDE paikaväänamisega) kõnepruugis on nemad põhjuseks luustiku väärastumisele, on… Raske, kui omal keset pole. (Lähed iga energiatuulega kaasa ja lased end teistest kergelt mõjustada.)\nNeed mehed on minu isa ja vend ja enne kui mul on suhted nendega endas klaaritud, pole mingit lootustki! Minul. Või siis teistel. Lõpetasin just nutmise.\nAlloškast nii palju, et – loomulikult mul pole ikka keset, et endale kindlaks jääda, lähen ka teiste versioonidega kergelt kaasa – vähemalt minu poolt (vahest ka Loo-Maru poolt), tuleb kogu jama tegelikult sellest, et me mäletame neid algusaastaid, mil “Alla oli hea”, minu sõnadega: tundus, et on meie sõber. Konflikt on selles, et ma ei suuda minevikupilti praeguse versiooniga kuidagi lepitada. Ma tean, et ta oskaks end kokku võtta. Ja siis on Alla poolt minu ema seal vahel, kes tema pilti hägustab (ühe versiooni järgi); tema seda, muidugi, ei teadvusta ja ega minagi oska seda talle serveerida. Peaks tõesti psühholoogiat õppima, sest siis tekiksid vähemalt mõnedki efektiivsed kasutuskõlblikud struktuurid, sest ma ise pole piisavalt loov või kiire, et neid koha peal leiutada. Lõppkokkuvõttes tahan ma keset.\nOtsustasin kordki elus õppimise osas subjektiivselt (ja ratsionaalselt ja realistlikult) mõelda. Nimelt on kaks 3 EAP ainet, millest ma jõua(ksi)n edukalt sooritada (järgmine nädal) ainult ühe. Üks on neist suunamooduli aine JL&TMK ning teiseks (vist valikaine) iidsed tsivilisatsioonid. Esimene neist on selgelt alahinnatud: ainepunkte peaks rohkem saama. Seega, kuna ma nagunii tahan kas teaduskonda või vähemalt osakonda vahetada, pole mul mõtet sellega möllata ja tegelen pigem ainega, mida on lihtsam läbida. (Objektiivselt mõelda oleks, et kunas ma muidu veel TMKga tegeleks.)\nFiled in Uncategorized ·Sildid: Meta, Mustus, Reportaaž\nKuidas mulle abieluettepanek tehti…\nSeoses kurjade võõrasemade ja vähevõimekate isade, kummaliste suhtlustiilide ja muuga, mis edukalt sessiooni segab, on ka midagi, mis seda jama leevenab. Nimelt minu India kirjasõber, koodnimega Surematu. See kutt väidab, et ta on fluent in many languages, including English… Vähemalt on ta hämmastavalt haritud. Peaks olema 24. Viimane vestlus, kellega iganes ma ka rääkisin, läks täielikuks enesenautlemiseks. Väga ilus, tark ja osav on olla.\nPanen selle siia docx-failina, sest paiguti on see nii nõme, et sure või ära.\nGood part algab umbes pärast keskosa, aga ega algustki saa päris mööda lasta. Siiski, kui teil oma elus s***le lisaruumi pole, vaadake faili esimene pool võimalikult põgusalt üle. (Siiski annab ka see osa väga asendamatut infot.) Palun andestage mulle kõik naljakad väljendused, sest ma ei käsi endal official sõnavara teada. Vahetult enne lõppu on ka elu parim kirjaviga, näpukas või midagi sellist. Ilmselt selles kohas, kus mõistmisega korraks lühiseväärseid raskusi tekib. Seda see raha ju teeb, aga mina mõtlesin ikka romaanilikumaid mõtteid. Vahest leiate. Vestlus toimus üleeile. Tõenäoliselt ühendus jampsis ja fraasid jõudsid temani teises järjekorras, kui seal näeb. Ma vähemalt oletan. Ma loodan, et see jura aastatesse ei veni.\nPalun lisakorra vabandust, kui see on ainult minu aega väärt. Igatahes, kui ma korraga kuhugi kadunud olen, on mind röövitud.\nPS Ainuke jama on see, et mulle nii meeldib Pratchetti “Mort” (vb ka Mort). Äkki on see märk?\nFiled in Uncategorized ·Sildid: Estonglish, Kergem, Loovel, Mustus, Muusad, Sõnum\nEesti Laul 2020 | Häda ja viletsus enne eelvoore\nSanremo ja draama\nEesti Laul 2019 | II poolfinaal ja Sanremo\nEesti Laul 2019 | I poolfinaal ja minu paha klaviatuuriga


Selgusid Kontaveidi ja Kanepi avaringi kohtumiste algusajad - Tennis - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nSelgusid Kontaveidi ja Kanepi avaringi kohtumiste algusajad\n2. juuli 2018, 18:53\nTennis - WTA Premier 5 - Italian Open - Foro Italico, Rome, Italy - May 18, 2018 Estonia's Anett Kontaveit in action during her quarter final match against Denmark's Caroline Wozniacki REUTERS/Max Rossi\nHomme alustavad Anett Kontaveit ja Kaia Kanepi Wimbledoni suure slämmi tenniseturniiri. Täna selgusid eestlannade esimeste mängude kellaajad. Mõlemad kohtumised on nähtavad otsepildis Kanal 12s ja Postimehes.\nKontaveit kohtub Tšehhi tennisisti Denisa Allertovaga 17. väljakul, kus nende kohtumine on selle väljakul mängupäeva teine. Kanepi mängib 8. väljakul hispaanlanna Sara Sorribes Tormo vastu. Nende kohtumine on antud väljaku neljas kohtumine.\nMõlemal väljakul algavad mängud Eesti aja järgi kell 13.30. Kontaveidi kohtumise eeldatava algusaeg on umbes kell 16.00, Kanepi mängu prognoositav algusaeg 20.00.\n17. väljaku ajakava (algus Eesti aja järgi 13.30):\nBernard Tomic (AUS) vs Hubert Hurkacz (POL)\nDenisa Allertova (CZE) vs Anett Kontaveit (EST) \nMarco Cecchinato (ITA)  vs Alex De Minaur (AUS)\nDanielle Collins (USA) vs Elise Mertens (BEL) \n8. väljaku ajakava (algus Eesti aja järgi 13.30)\nDiego Schwartzman (ARG)  vs Mirza Basic (BIH)\nDavid Ferrer (ESP) vs Karen Hatšanov (RUS)\nSara Sorribes Tormo (ESP) vs Kaia Kanepi (EST)


Eriti tugeva konstruktsiooniga 4 inimese telk ekstreemsetesse tingimustesse, aastaringseks kasutamiseks.\nVärv filtreerimiseks: Roheline\nKuumakse al. 80.43€\nVastupidavus ja stabiilsus on selle telgi märksõnad. Nelja kaare konstruktsioon (lisaks ka vestibüüli kaar) tagab telgi autonoomse püstiseisvuse ja vastupidavuse ka kõige tugevamate tuulte puhul. Hilleberg'i Black labelsari, millesse ka Saitaris kuulub, on tehtud kõige nõudlikumatele matkajatele.\nIdeaalne kasutusala oleks baaslaagrid lumepiirist ülalpool, kuid Saitaris sobib ka karmidesse tundratesse ja muidu rasketes tingimustes matkamiseks.\nSaitaris on samas ka ruumikas ja mugav telk.\nSaitirise innovaatilisus seisneb selle materjalides ja konstruktsioonis. Välistelgi materjal on Kerlon 1800, mis on kõrge rebenemiskindlusega Ripstop nailon, kaetud mõlemalt poolt silikooniga ja on vastupidav UV kiirgusele. Sisetelgi materjal on vetthülgav 30D Ripstop nailon. Konstruktsioonile annab tugevuse neli üksteisega risti asetsevat alumiiniumkaart telgi osas ja üks alumiiniumkaar vestibüülis. Kõik kaared on pingutatavad spetsiaalse pingutussüsteemiga, mis säästab telki liigse jõu rakendamisest ülespanekul.\nTelk on püstitatav ka ühe inimese poolt isegi halva ilmaga. (Vt. viidetes soovitatud videot!)\nTelgi ruumikas ees-vestibüül annab võimlause seal hoida kotte ja varustust, halva ilmaga teha süüa või varjuda päikese eest. Samuti aitab vestibüül kaasa ventilatsioonile. Telgil on ka väike vestibüül, kuhu saab samuti varustust hoiule panna.\nVentilatsiooniavad paiknevad kahes kohas katusel ja vestibüülis.\nArvukad pingutusnöörid ventilatsiooniavade küljes ja kaarte küljes (mõned neist disainitud, nii et need fikseerivad kaarte ristumiskohad) annavad Saitaris telgile stabiilsust ja vastupidavust tugevas tormituuleski.\nSaitaris telgis on koguni 12 sisetaskut, kus hoida vajalikku - näiteks sokke või esmaabi kotikest.\nUksel on ka täissuuruses sääsevõrk.\nNii sise- kui ka välistelki saab püstitada iseseisvalt vastavalt vajadusele.\nSoovitame SAITARIS telki:\nBaaslaagri telgiks alpinistidele.\nEkspeditsioonitelgiks ettenägematutesse tingimustesse.\nSuusa- ja veematkajatele on lisaväärtuseks ruumikus ja võimalus hoiustada telgi vestibüülis varustust.\nKõik ülalpool äratoodud matkajad leiavad ka, et Saitaris sobib suurepäraselt ka mitte nii ekstreemsetesse tingimustesse, näiteks perematkaks nädalavahetusel.\nParemaks niiskusepeletamiseks soovitame Saitaris footprinti, mis käib püstitatava telgi alla.\nKauplusest ja laost puuduvate Hilleberg'i telkide tarneaeg on tavaliselt 1-2 nädalat pärast tasumist.\nPetra Hillebergi juhised Saitaris telgi kasutamiseks\nTegevusalad: Alpinism, Ekspeditsioonid, Suusamatk, Talvematk, Veematkamine\nKaared: 5 x duralumiinium\nMinimaalkaal: 5,6 kg\nVäliskate: Kerlon 1800\nSisetelgi mõõdud: 245 x 220 cm\nSisetelgi kõrgus: 125 cm\nSisetelgi pindala: 5 m²\nPõhja mõõdud: 525 x 220 cm\nEeskoja pindala: 2,8 m² + 1,4 m²\nKaal: 6.60 kg\nHilleberg Saitaris lisapõrand\nLisapõrand ehk footprint Saitaris telgile\nRoheline Beež Punane\nTugev 3 inimese telk, millega saab vastu väga karmile ilmale, aastaringseks kasutamiseks.\nPajak Sport RADICAL 16H\n-31/-43/-73°C; 1500g; väga soe magamiskott madalate temperatuuride juures


Näitleja Olav Ehala läks küll kaduma, aga Eesti rahvas sai endale helilooja, kelle kohta Viive Ernesaks on öelnud: „Ta lihtsalt on imelaps, wunderkind.“ | Elu\nPÄEV NAGU IGA TEINE: 70aastaseks saava Olav Ehala päev algab igahommikuse suplusega kodubasseinis ja siis võib eluga edasi minna. Nii ka homsel sünnipäevahommikul. Suuremat sorti sünnipäeva tähistamine jääb alles sügisesse. Foto: Hannes Dreimanis\nOlav Ehala hüppab igal hommikul oma koduaia basseini (hetkest, kui vesi on kaheksa kraadi) ja siis võib päev alata. Ka juubelihommik reedel ei alga teisiti. „Kindlasti ei erine see teistest hommikutest. Esimese asjana hüppan ma basseini. Ja eks pärast tuleb väike istumine pere ringis.“\nNoor Olav Ehala õppis koos sõbra Lauri Nebeliga muusikakoolis. Nad pidasid aeg-ajalt tulevikuplaane, kuhu mahtusid muu hulgas pildikesed lavakoolist, sest noored muusikud vaatasid miskipärast lavakatele alt üles ning Panso kool tuli kahe sõbra vahel korduvalt tõsiselt jutuks. Sedavõrd tõsiselt, et Lauri tegi jutu teoks. Olav ehk Olku, nagu teda sõprade hulgas teatakse, lasi aga ennast muusikakoolis sõbrunenud Uno Naissool ära rääkida, et ta peaks minema ikkagi konservatooriumisse kompositsiooni õppima. „Nii et korraks too näitlemise teema vilksatas, aga õnneks läks tuhin kiiresti üle,“ ütleb Ehala.\nNii läks kaduma näitleja Olav Ehala, aga Eesti rahvas sai endale helilooja, kelle kohta Viive Ernesaks on öelnud: „Ta lihtsalt on imelaps, wunderkind.“


Vitamiinid meeste potentsi tugevdamiseks\nStatistika kohaselt on umbes 80% planeedi meessoost elanikkonnast seksuaalelus probleeme. See kehtib mitte ainult küpsete meeste, vaid ka noorte poiste kohta. Ebasoodne ökoloogia, krooniline stress ja muud tegurid jätavad tervisele negatiivse jälje. Probleemiga aitavad võidelda potentsi parandavad vitamiinid, mida ravimiturg pakub laias valikus.\nPotentsi languse põhjused meestel\nErektsioonihäired tekivad meestel füsioloogilistel või psühholoogilistel põhjustel. Sagedased skandaalid perekonnas, probleemid tööl põhjustavad potentsi halvenemist. Ülepinge blokeerib närviimpulsside ülekandmist, mistõttu ei võimalda mehe reproduktiivsüsteem täielikku erektsiooni. Peamised potentsi mõjutavad põhjused:\nendokriinsed (hormonaalsed) häired;\nhalvad harjumused (alkohol, narkootikumid, nikotiin);\neesnäärme haigused, urogenitaalsüsteem;\nMeeste tervise jaoks olulised mikroelemendid\nÕige toitumine on meeste tervise säilitamise üks olulisemaid tegureid. Toitumist aitab korrigeerida tabel, kus on ära toodud peamised potentsi parandamiseks vajalikud vitamiinid ja mikroelemendid:\nC-vitamiin (askorbiinhape) Osaleb steroidhormoonide (testosterooni) sünteesis, soodustab toksiliste ainete väljutamist organismist. Tsitrusviljad, rohelised, kapsas, paprika, kibuvitsamarjad.\nD-vitamiin See parandab kaltsiumi ja fosfori imendumist soolestikku, mis aitab vabastada testosterooni luukoe tööst. Kalaõli, tursamaks, heeringas, kilud, lõhe, munakollane.\nTsink Soodustab östrogeeni muundumist testosterooniks. Austrid, mereannid, seemned, pähklid, soja, juustud.\nSeleen Neutraliseerib vabade radikaalide mõju (takistab vähirakkude teket), suurendab immuunsüsteemi kaitsevõimet. Sealiha neerud, kalmaar, makrell, heeringas, elundiliha.\nPolüküllastumata rasvhapped Omega-3 ja Omega-6 Stimuleerida testosterooni sünteesi, vähendada söögiisu, suurendada vastupidavust. Kreeka pähklid, linaseemned, makrell, lest, mereannid.\nKui pole aega ega võimalust oma toitumist mitmekesistada, siis on usaldusväärseteks abimeesteks farmaatsiavõrgustiku pakutavad spetsiaalsed meeste potentsi tugevdavad vitamiinid. Ravi edukus sõltub erektsioonihäirete põhjusest ja organismi individuaalsetest omadustest. Potentsi parandamiseks meestele vitamiinide valimisel on parem konsulteerida oma arstiga, kuna universaalseid pille pole olemas.\nIgal juhul aitavad erinevad ravimid. Mõned potentsi suurendavad vitamiinid keskenduvad erektsioonifunktsiooni taastamisele, teised aga sperma tootmise suurendamisele. Meeste tugevus sõltub otseselt keha tööst. Kui valite õige vitamiinikompleksi, saate lahendada muid terviseprobleeme:\ntagada veresoonte elastsus;\nvähendada vere tihedust, parandada vereringet;\nsuurendada närviimpulsside voolu kiirust aju ja peenise vahel;\nLooduslikud vitamiinid meeste potentsi tugevdamiseks\nMeeste keha jaoks vajalike vitamiinide ja mikroelementide saamiseks on parem eelistada toidu tarbimist. Seega imenduvad kasulikud ained palju tõhusamalt kui kunstlikult toodetud vitamiinid, mistõttu potentsi parandamiseks peab dieet sisaldama:\ntailiha kana, küüliku;


Jüri Vipsi konkurendiks on kerkinud 18-aastane Norra imelaps - Autosport - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\n19. november 2021, 20:25\nDennis Hauger on pika ja tõhusa töö tulemuse aina valjemini koputamas vormel 1 sarja uksele. FOTO: Dutch Photo Agency/Red Bull Content Pool\nSarnaselt Jüri Vipsile Red Bulli juuniortiimi kuuluv talendikas Norra võidusõitja Dennis Hauger tuhiseb raketina läbi noorteklasside F1 suunas. 18-aastases võidukihutajas nähakse kõige rohkem ühiseid jooni F1 superstaari Max Verstappeniga ning julgemad ennustavad, et 2023. aastal saavad neist Red Bullis meeskonnakaaslased.\nRed Bull on otsustanud, et 2022. aastal ei tee nad oma F1 tiimides sõitjate seas vangerdusi ning noorsõitjad eesotsas Vipsiga peavad veel oma järge ootama. Iga hooaeg tähendab aga, et peale kasvab terve plejaad sõitjaid, kes ootavad sama kärsitult kutset tippseltskonda.\nRed Bulli programmis särab üks täht teistest eredamalt – selleks on Oslo lähistelt Aurskogist pärit Dennis Hauger, kelle huvi mootorispordi vastu algas sarnaselt paljudele teistele tipptegijatele verinoorelt.


Sven Grünberg soovitab kontserdikuulajal olla puhas leht | IDeeJazz 2013\nHome » Soovitus » Sven Grünberg soovitab kontserdikuulajal olla puhas leht\nKohtume Sven Grünbergiga laupäeva hommikul enne õhtul esineva Messi ja selle tribuutbändi heliproovi Raekoja platsis, kus Grünberg paistis juba kaugelt silma oma musta kaabu, punase salli ning punaste karvaste kingadega. Sven Grünberg ütles, et need on sõbra kingitus ja täna on need tal jalas nalja pärast – et me ei arvaks, et ta käibki niimoodi ringi. Fotograaf Sigrid Sitnikov teeb ettepaneku minna hommikust sööma Tartu Jazziklubisse.\nTeel jazziklubisse räägib Grünberg kontserdil esitatavast Messi loost pealkirjaga „Lugu“, kus on kaks poolust – noorus ja vanadus. Noorus on väge täis, aga teadmatu, vanadus aga tark ja elukogenud (eeldusel, et ta on ennast järjepidevalt harinud), aga muutunud nõrgaks. „Nii mõtlesin 17-aastaselt ja nüüd saan võrrelda, kas mõtlesin algselt õigesti,“ sõnas Grünberg. Istume jazziklubis, taustaks mängivad Täistunnijazzi noored.\nKuivõrd tuletab tribuutbänd meelde 30-aastatagust Messi?\nTribuutbänd on suurepärane ja ma olen neist mitmete muusikutega varem koostööd teinud filmimuusika kontsertidel. Mis mul siin ikka… kiidan taevani, et suurepärased muusikud! Muidugi oli siin probleem laulmisega. Algul oli jutt, et Ott Lepland laulab need lood, aga Oti mänedžer ütles, et ta ei jõua kõiki ära õppida ja nii sai pöördutud Erik Meremaa poole, kes on minu arvates üsna teenimatult jäänud kõrvale üldisemast tähelepanust.\nKui me 2009. aastal Vahur Kersnaga tegime saadet „Täna õhtul Sven Grünberg“, siis ma kutsusin ka vana Messi koosseisu korraks kokku, et seda „Lugu“ mängida arvates, et see vana koosseis enam kunagi muidu kokku ei tule. Selle „Loo“ programmilise aluse kõrval oli üks kurioosumeid see, et bassimängija Mati Timmermann polnud käes hoidnud pilli 32 aastat. Isegi kätte polnud võtnud! Tema ütles omal ajal, et Mess oli tema tipp ja kõik – talle küll pakuti mitmeid võimalusi siin ja seal mängida, aga ta loobus üldse igasugusest pillimängust.\nKas ringiga Messi alguse juurde tagasitulek väljendub tribuutbändi esinemises või selles, et vana koosseis saab (sai) laval kokku?\nEks see Messi esinemine on, kuidas öelda, meenutusvõimaluse pakkumine vanakestele, aga tribuutbänd on käe ulatamine noorusele ja noortele. Oleg Pissarenko ütles, et noorte hulgas on suur huvi Messi muusika vastu. Selles suhtes ma olen natukene skeptiline – vast ta natukene valetas, aga mõni kindlasti on endale selle plaadi soetanud ja kuulanud. Ja väga tore, et tribuutbänd ise tahtis seda teha, sest esimene kord, kui Oleg ütles seda, et teeks Messi kontserdi, ma ütlesin ei.\nSellepärast, et ma arvan, et kui inimene suudab midagi muud teha, kui nooruse müramisi lihtsalt taasprodutseerida – sellist kurba pilti me näeme paljude maailma rokisauruste hulgas, kes ei suudagi midagi uut luua –, siis mina täna veel suudan ja olen võimeline tegema uusi asju, enda arvates palju paremaid asju, palju olulisemaid asju. Ja kindlasti ei jõua neid olulisemaidki asju ära teha. Selles mõttes minu jaoks tagasipöördumine minule endale ei anna mitte midagi. Kõlab võib-olla ootamatult karmilt, nii et see on pigem vastutulek kuulajate ja korraldajate soovidele. Aga eks muidugi on selles grammike rõõmu, et nooruspõlves tehtud töö ei ole raisku läinud ja sellest on jäänud tõsine jälg.\nMess oligi esimene bänd, millega suuremat tuntust kogusite. Kui 30 aastat tagasi ei oleks olnud Messi, siis mis oleks olnud selle asemel?\nOleks mõni teine bänd olnud, aga võimalik, et selle sama pealkirjaga ikkagi (naerab). Aga see on üldse huvitav aeg, tol ajal, kui Mess sai loodud, mängisin juba Eesti tippmuusikutega: Andres Põldroo, Ilmar Soots ja ma kutsusin bändi ka Gunnar Grapsi. Sellest bändist sai siis Ornament, aga sellega oli see häda, et kõik need mängijad olid minust oluliselt vanemad. Tol ajal, kui sa oled 16-17, siis on viis aastat ikka mäekõrgune vahe. Ja mul oli selge, et ega see bänd ei hakka ikka ühel päeval mängima ainult minu muusikat. Messi mõte oli see, et teha mitte bändi, vaid esitada minu loomingut.\nMis oli põhjus, miks Mess lahku läks?\nMiks Mess lahku läks, oli see, et bänd kui selline ammendas end minu jaoks. Mul oli selge, mida saab bändiga teha ja kuhu liikuda, tegin juba kantaate ja selliseid asju, Tõnu Kaljuste pani koori kokku ja oli hulgaliselt igasuguseid muid pille. Ja mind hakkas segama bändi koosseis: bänd on liiga väike kooslus selleks, et ainult sellega tegeleda. Mind huvitasid igasugused muud pillid, tulid filmid, teatrietendused. Lihtsalt huvid kaldusid hoopis mujale. Sest bändiga on see mure, et lähed proovi, kidramees ootab „Mis mulle on?“, bassimees tahab mängida, trummimees tahab mängida, aga võib-olla uued ideed ei sobi üldse bassi, trummi ja kidraga. On hoopis harf näiteks, mida ma „Hukkunud alpinisti hotellis“ kasutasin, hoopis mingid muud vahendid. Muidu üleeile oli 37. aastapäev, mil Mess lahku läks. Vaat see kontserdi foto, mis seal kodulehel on, vot see on tehtud 31. oktoobril 1976.\nÜhe küsimusena mõtlesingi, et kuidas erineb bändimuusika tegemine filmimuusika tegemisest.\nFilm on selles mõttes väga keeruline ettevõtmine, et ideaalis peaks filmihelilooja valdama kõiksuguseid pille, kõiksuguseid stiile ja valdama ka dramaturgiat. Peale selle hakkas mind filmimuusika tegemine huvitama, kuna mul on liigne perfektsionismikalduvus, näiteks oma „Milarepa“ plaati salvestasin ma kolm ja pool aastat. Aga filmis sa pead väga kiirelt reageerima, päevadega. Ma olen teinud isegi niimoodi filmi, et laupäeval pidi olema tunniajane film telekas ja neljapäeval nägin seda esimest korda. Ja teine asi on see, et film on teatud mõttes nagu abielu, mida tasub sellepärast elada, et siis sa õpid teisega arvestama. Abielus sa õpid ühe inimesega arvestama, aga filmis on neid komponente palju – pilt, tekst ja veel mingisugused dramaturgilised elemendid, mille jaoks sa pead suutma jätta ruumi, pead suutma ennast tagasi tõmmata. Kui muidu inimene kirjutab muusikat, siis ta kirjutab 100-protsendilist muusikat, see muusika ise peab olema kõik. Aga filmis on väga keeruline see, et ühel hetkel on muusika 90 protsenti, siis ei ole üldsegi oluline, mis seal pildis on, muusika räägib lugu. Teisel hetkel pead loobuma muusikast, mängid ainult ühte nooti. Ja see doseerimine on väga huvitav, nagu meditsiinis peab ravimeid olema alati õige kogus, muidu ei tee ravim head.\nMis Teil on praegusel ajal käsil?\nPraegu on väga mitmeid asju, kõige huvitavam on võib-olla see, et juulikuus oli mul koos Vox Clamantis’ega kontserdid Tallinnas Niguliste kirikus ja paneme siin koos Riho Västrikuga kokku videomaterjali, tahaks selles välja anda DVD. ETV on sellest materjalist huvitatud ja siis näitaks ka seda.\nJa siis Valgusfestivali avamisel tuli filmimuusikat natukene teha. Aga muidugi väga suure tööna on ootamas filmimaterjal dalai laama Eesti visiitidest ja kahjuks on kiireid kohustusi nii palju, et ma ei ole siiamaani jõudnud läbi vaadata dalai-laama viimase visiidi materjali korralikult. Imelikul kombel see materjal hakkas kuidagi minu juurde voolama – siin Tartus keegi tuli minu tuttava inimese juurde ja andis talle DVD dalai-laama esimesest visiidist ning palus selle mulle edasi anda. Me tegime mingit filmi Riho Västrikuga ja ma kurtsin talle, et näe kui kurb, et ei ole nendest esimestest visiitidest materjali, ja tema ütles, et aga mul on teisest. Ma ei teadnudki, et tema oli ka ülesvõtteid teinud teisest visiidist. Ja pärast seda juttu tuligi selle esimese visiidi materjal, see on üles võetud küll VHS kassetile ja kehva pildiga, aga eks ta ju grunge ole siis. Nii viieminutilise lõigu sellest olen ma kokku pannud ja ära helindanud. Eile just vaatasin, et on üks mustvalge foto, kus dalai-laama tuleb Volgast välja, see oli 3. oktoobril 1991. aastal. Ta ongi käinud iga kümne aasta järel, 2001 ja siis 2011 oli kolmas visiit. Seda ma pean väga suureks ja oluliseks tööks.\nKui nüüd tänase (laupäevase) kontserdi juurde tagasi tulla, siis milleks peaksid kuulajad olema ette valmistunud?\nKui nüüd nalja visata, siis peaksid olema valmis halvimaks (naerab), aga ma arvan, et kontserdi kuulamiseks ei pea üldse millekski muuks valmis olema, kui vaatama, et mis pileti oled endale ostnud ja oled võimalikult puhas leht, et vastu võtta seda, mida sulle pakutakse. Kehvadele kontsertidele ei tasu muidugi piletit ostagi, aga kui pilet on ostetud, siis tuleb nautida kogu raha eest. Nautimise all pean ma silmas ikkagi mingisuguseid vaimseid väärtusi, mitte, et keegi tuleb viina kulistama – vaat, seda ei oleks vaja.\nMilleks peaks bänd olema kontserdil ette valmistunud?\nHoidku jumal selle eest, et bänd puhas leht oleks, siis ei tule sealt seda muusikat, millele inimesed on pileti ostnud. Ma arvan, et see ei ole nii eriline kontsert, et enne lavale minekut peaks viis minutit pea peal seisma – kontsert nagu kontsert ikka.\nMa arvan, et kuulajad peavad seda väga eriliseks kontserdiks.\nVäga tore – mis mul muud ikka selle kohta öelda.\nIntervjueeris Kristi Karro / Fotod: Sigrid Sitnikov\nTribute to MESS saundiproovis:


Staatilise elektri määratlus ja nähtus igapäevaelus\nPõhiline » Huvitav » Staatilise elektri määratlus ja nähtus igapäevaelus\nStaatiline elekter on sageli esinev elektriline nähtus, mille käigus laetud osakesed kanduvad või liiguvad ühest kohast teise.\nNäide on see, kui kammime juukseid tundmata, et juuksed tõusevad kammi suunda järgides. See sündmus osutus staatilise elektri nähtuseks.\nKuidas võib tekkida staatiline elekter, kaaluge järgmist selgitust:\nStaatilise elektri määratlus\nEnne staatilise elektri tähenduse uurimist. Peame teadma, et objekt koosneb laetud aatomitest. Positiivne laeng, negatiivne laeng ja neutraalne.\nPositiivset laengut nimetatakse prooton(asub aatomituumas)\nNegatiivset laengut nimetatakse elektron(asub aatomi kestas)\nNeutraalne laeng on teada neutron (asub aatomituumas)\nNeid laenguid nimetatakse elektrilaenguteks. Elektrilaeng on põhilaeng objektil, nii et see võib kogeda jõudu teistele objektidele, millel on samuti lähedal elektrilaeng. Elektrilaengu sümbol on "q" ühikuga C (Coulomb).\nNäiteks kui me hõõrume joonlaua juustesse. Algselt on juuksed laenguneutraalsed. Kui hõõruda vastu juukseid, liiguvad juuste elektronid vardale nii, et lati laeng muutub negatiivseks. Selline elektronide ülekanne põhjustab juuste ja kammi laengu erinevuse, nii et see ei ole tasakaalus.\nStaatilise elektri valem\nSelles kontekstis on staatiline elekter elektrilaengute tasakaalustamatust objektide sees või pinnal.\nSeadust, mis kirjeldab kahe elektriliselt laetud objekti vastastikmõju, nimetatakse Couloumbi seaduseks. See seadus ütleb seda\n"Kui on kaks sama või erinevat tüüpi elektriliselt laetud objekti, mille laengud q1 ja q2 on eraldatud vahemaaga r, tekib külgetõmbe- või tõukejõud."\nKui kahel objektil on sama laeng, tekib tõukejõud. Kui kahel objektil on erinevad laengud, tekib külgetõmbejõud. Siin on valem:\nLoe ka: Lõuna-Sulawesi traditsioonilise rõivastuse lühiselgitus ja pildid\nStaatilise elektri nähtus igapäevaelus\nJärgnevalt on toodud näited staatilise elektri nähtustest, millega võite igapäevaelus kokku puutuda.\n1. Välgu tekkimine vihma ajal.\nKui hakkab sadama, moodustab pilvede kogum suure pilve, nii et ühe pilve ja teise vahel tekib hõõrdumine.\nSee hõõrdumine paneb elektronid vabalt liikuma, moodustades hõõrduva elektrilaengu, mis laskub pilvedest maapinnale, et neutraliseerida.\n2. Hõõru siidlappi klaasiga.\nKlaaspulkadega hõõrutud siidriie. Siis tekib kahe objekti vahel külgetõmbereaktsioon.\nSeda seetõttu, et klaaspulga elektronid liiguvad siidkangale, nii et klaaspulgal on positiivne laeng ja klaaspulgal negatiivne laeng.\n3. Hõõru plastvarda villase lapiga.\nKahel esemel on neutraalne laeng, kuid kui neid kahte eset kokku hõõruda, toimub elektronide ülekanne villasest riidest plastikust joonlauale, mis põhjustab plastikust joonlaua negatiivse ja villase riide positiivse laengu. tasu.\n4. Teleriekraanile lähemale toodud käed.\nKui käsi tuuakse äsja välja lülitatud teleriekraani lähedale. Siis tõusevad peened juuksed, mis käes on.\nKoopiamasinal on keskel asuv seleeniga kaetud metallplaadi komponent ja sees on tooneriga (peen must pulber) laiendusalus.\nKoopiamasina tööpõhimõte seisneb selles, et plaat on positiivselt laetud ja tõmbab toonerist negatiivselt laetud osakesi. Seejärel kantakse toonerimuster tühjale paberile ja küpsetatakse pealt\n6. Sädemed veoauto rehvidel maanteel.\nSõiduauto või veoauto rehvide ja tee vaheline hõõrdumine tekitab negatiivse elektrilaengu, samas kui sõiduauto või veoauto rehviga külgnev metallkere saab induktsiooni tõttu positiivselt laetud.\nLoe ka: Ärivalemid: materjali selgitus, näidisküsimused ja arutelu\nSelle tagajärjeks võivad olla sädemed ja oht, mis võib põletada kergestisüttivat autolast, näiteks bensiin.\nPihustusvärvi meetod on hõõrdumine värvipiiskade vahelaerosoolkoos düüsi otsikuga ja õhuga nii, et tekiks kasulik koormus. Kui värvitavale objektile antakse vastupidine laeng, tõmbavad värviterad objekti keha külge.


> ELEKTRIKERISED>Sawo Phoenix 105NS, 10,5kw, 9-16m³\nKöetav ruumala 9-16m³\nKivide kaal 130kg\nJuhtpaneel Valida tarvikute alt\nJuhtpaneel, Innova Classic S - 270,00 €\nJuhtpaneel, Innova Classic B - 215,00 €\nJuhtpaneel, Innova Touch S - 400,00 €\nSüvistatv juhtpaneel ja eraldi kontaktor kuni 15kw. Võimalik juurde osta seina peale juhtpaneeli puidust paigalduskraed. Saab kerise eelajastada, reguleerida temperatuuri ja töö aega, samuti juhtida valgustust. Juhtpaneel puutetundliku ekraaniga, nädala kellaga\nJuhtpaneel, Innova touch S, roostevaba - 435,00 €\nSAUNA SOOLAKIVI LIIM 1kg\nKahekomponentne liim, 1kg segatakse ca. 250ml veega. Liimi kasutusaeg...\nSAUNA SOOLAKIVI 200x100x25mm, sile\nSaunasoola tellistest saab teha erinevad seinu või seinakaunistusi, nii...\nSAUNA SOOLAKIVI 200x100x50mm, murtud\nSAUNA SOOLAKIVI 200x100x50mm, sile\nSauna dekoratiivkivi GS-042\nNäidatud on 1m2 hind\nMondex Rakka (Total Rock) E 10,5 kw, 12–25 m³, juhtpult kaasas\n1 230,00 € 1 143,90 €


Rödbeta Pablo F1\nRödbeta "Pablo" F1\nRödbeta "Pablo" F1.\nKülvatakse aprilli lõpust kuni poole juunini põllule, reavahedega 35 – 40 cm, taimevahedega reas 4 – 7 cm, koristatakse augustis – septembris. Kõrgesaagiline hübriid, ei õitse, vili ümmargune, tume punane. Liider juurviljade kvaliteedis. Keskmise varajase valmidusega hübriid. Tõusmetest kuni saagini 110 päeva. Lehtede rosett püsti asendis, mitte suur. Juurvili ümar, sile, tumepunane, saba peenike. Diameeter 10-13 cm. Sisu on intensiivselt värvunud, ilma rõngastsoonideta. Ideaalne nii värvilt kui ka vormilt. Suurepäraselt säilib. Vastupidav õitsemisele. 1 g = 40-60 seemet.


Tehisintellekti rakendused on tohutult peaaegu igas sektoris, olgu see siis tervishoid, haridus, ettevõtlus, rahandus, õigus või tootmis. Tervishoiusektoris rakendavad ettevõtted masinõpet, et diagnoosida kiiremini ja paremini kui inimesed. Nagu IBM Watson, mõistab see ka tervishoiusektori tehisintellekti kõige tuntumat näidet, mõistab inimeste keelt ja suudab tõhusalt vastata temalt küsitud küsimustele. Süsteem otsib andmebaasist patsiendi andmeid, et moodustada teooria, mille ta seejärel inimestele esitab. Tehisintellekti jaoks on suurimad panused kulude vähendamisele ja patsiendi tulemuste parandamisele. Chatbots, teine tehisintellekti näide, on arvutiprogramm, mis abistab kliente nende küsimustele vastates, aitab neil arveprotsessis läbi ja aitab planeerida nende järelkontrolli. Haridussektoris asendaks tehisintellekt isegi õpetajaid, muutes õpilaste õppimisviise täielikult, aidates neil õppida ja mõista omas tempos. Automaatne hindamine ja kohesed tulemused on mõned kohad, kus tehisintellekt tõesti aitaks.\nEttevõtetes integreeritakse masinate õppimise algoritme andmete avaldamiseks ettevõtetes, et kliente paremini teenindada. Veebisaitidele on integreeritud vestlusrobotid, et pakkuda kasutajatele kohest abi. Seaduses säästaks automatiseerimine dokumentide sõelumise avastamisprotsessis aega ja energiat, mis muutub inimeste jaoks liiga väsitavaks. Andmebaas oleks hästi varustatud taksonoomia ja ontoloogiaga, mis aitaks alustavatel ettevõtetel luua küsimustele-vastustele mõeldud arvutiassistente ja oleks programmeeritud vastama. Robotid oleksid tootmissektoris esirinnas.\nPaljudes õiguse ja majanduse valdkondades on tehisintellekti mõju olnud kasulik, näiteks kehtivus, kontrollimine, kontroll ja turvalisus. Tehisintellekti süsteem kinnistuks meie ellu sügavalt, olgu see siis südamestimulaatori, auto või automatiseeritud kauplemissüsteemi või teie elektrivõrgu juhtimine. Ja teeks kõike, mida me tahame. Kuid tehisintellekti juurutamisel ja peaaegu kõige automatiseerimisel, mida me kasutame või näeme, on ka ohutuse aspekt. Üks nendest on laastava võidurelvastumise ärahoidmine autonoomsetes relvades ja selle asemel on suur küsimus, mis siis, kui tehisintellekti süsteem muutub kõigi kognitiivsete ülesannete korral inimestest targemaks? See kujutaks inimkonnale suurt ohtu, sest see läbiks rekursiivse enesetäiendamise, vallandades intelligentsuse plahvatuse, jättes inimese intellekti kaugele seljataha. Selline süsteem võib aidata arutada vaesust, haigusi ja sõda, luues uusi tehnoloogiaid, mis oleksid ülimalt intelligentsed. Kuid vähestel ekspertidel on ka selline tunne, et neil võivad tulevikus olla negatiivsed tagajärjed. Tehisintellektisüsteem võib tahtlikult või tahtmatult suurt kahju tekitada, kui me ei õpi tehisintellekti eesmärke enda omadega vastavusse viima.


Rahvuslane: EESTI MEEL: Allkirja andmise hetkest lindpriiks\nHead inimesed! Kuhu läheb mõtlev eestlane, kes hoolib oma esivanematest, lastest ja nende tulevikust, kui ta aastakümneid igal sammul näeb, kuidas rahvale mesimagusalt valetavad riigijuhid tallavad porri põhiseadust ning on võtnud suuna eestluse väljajuurimisele? Vähegi mõtlev eestlane leiab varem või hiljem teeraja pühasse hiide või kangelaste kalmistule. Lohutust saama, tõotusi andma, tulevikku ehitama. Küsin murelikult: miks need teed ja rajad on ammuilma (umb)rohtunud? Rumalus on tänase eestlase NOKIA…\nKuigi patrioodid teavad, et senised riigikogud alates 1992. aastast on valitud põhiseadusvastase valimisseaduse järgi ning on seega olnud ebaseaduslikud, nagu on olnud ebaseaduslikud ka nende poolt valitud, määratud ja nimetatud ametnikud ja ametkonnad, kaasa arvatud välisminister, olen sunnitud seda EV põhiseaduse vastasust kaitsvat toorest jõudu tunnistama de facto. Põhiseaduse §122 sätestab:\nEesti maismaapiir on määratud 1920. aasta 2. veebruari Tartu rahulepinguga ja teiste riikidevaheliste piirilepingutega.\nTartu rahulepingus pole aga maismaapiir määratud ei osaliselt, tingimuslikult, mitmetähenduslikult ega ajas muutuvalt. Järelikult saab Tartu rahulepingus määratletud piirijoont muuta ainult põhiseaduse §122 muutmise järel ehk – kavandatav piirileping on vastuolus põhiseadusega. Veepiir ehk merepiir Venemaaga Soome lahel on võimalik, sest see piiriosa jäi Tartu rahulepingu piirimääratlusest välja ega ole nii ka vastuolus põhiseaduse §122-ga. Lähenev piirilepingu allakirjutamine teeb tõsist muret ehk üksikutele eestlasele. Nemad teavad ja näevad saatuslikke ohte, mis lepinguga kaasnevad. Sadakond patriooti ei suuda aga ära hoida lepingu allakirjutamist. Mis sest, et see leping on EV põhiseaduse vastane. Võim ja vägi koos neid teeniva ajakirjandusega (nagu näiteks varemgi juulilepete sõlmimisel või Eesti Euroopa Liitu astumisel) asuvad kindlasti põhiseaduse rikkujate poolele. Sadakonda põhiseadust järgivat patriooti on lihtne represseerida ja nii eeldatavalt ka toimitakse. Alalhoidlikud eestlased vaatavad pealt, raputavad pead ning mõtlevad: lollikesed, mida nad sellega nüüd saavutasid? Olen veendunud: kõnekoosolekute, pikettide, palvekirjade ja allkirjade kogumise aeg on ammu läbi! Kõige tähtsam on Eesti–Vene piirilepingu sõlmimise ärahoidmine. Kas soovitab keegi õiguse saamiseks kohtu poole pöörduda? Kohtu poole, kes aastakümneid on Eestimaa mahamüümist ja poliitikute põhiseadusvastast käitumist mahitanud ning on ise samuti ebaseaduslik?! Kust leida sada (või rohkem) tuhat eestlast eestluse kaitsele? Seaduskuulekamate patriootide julgustamiseks tuletan meelde, et põhiseaduse §54 näeb ette õiguse igal Eesti kodanikul osutada põhiseadusliku korra vägivaldsele muutmisele omaalgatuslikku vastupanu. Põhiseaduse teadlik rikkumine on põhiseadusliku korra vägivaldne muutmine! Või laseme riigireeturitel endid juhtida mõiste 'vägivaldne' üle arutlemise sohu?\nTahtes natukenegi omakandimehe Julius Kuperjanovi eeskuju järgida kuulutan Eesti–Vene maismaapiiri lepingule allakirjutaja lindpriiks allkirja andmise hetkest alates koos kõikide sellele järgneda võivate saatuslike tagajärgedega. Leian, et see on minu poolt parim, mida saan teha end põhiseaduse vastase valimisseaduse abil võimule valida lasknud riigikogu ning selle õigusliku ringkaitse rahvavaenuliku tegevuse vastu.\nparteitu pensionärist patrioot\nJulius Kuperjanovi haual 11.10.2013 – tema 119. sünnipäeval.


Pelgulinna Rahvamaja | PELGULINNA RAHVAMAJA KULTUURIAASTA 2008.\nPELGULINNA RAHVAMAJA KULTUURIAASTA 2008.\nAastal 2008 oli Pelgulinna Rahvamaja prioriteediks vaba aja teenuse pakkumisel soodsa kultuurikeskkonna loomine.\nRahvamaja missioon on orienteeritud ühiskonnas valitsevatest arengutest, ka kultuurilistest väärtustest, mida on võimalik paikkonnas ärgitada lähtuvalt vajadustest ja võimalustest. Läbi oma tegevuse kasvatada ja soodustada tolerantsi ning lugupidamist eri rahvustest linnakodanike vahel, tõstes esile nii nende kui meie omakultuuri ilminguid.\nEesmärgiks on vaba aja veetmise võimaldamine erineva vanuse ja vajadusega sihtgruppidele, et kõik huvilised saaksid osaleda rahvamaja ringide töös ning erinevatel kultuurisündmustel – ise osaleda kultuuriprotsessis.\nPeame oluliseks jätkata traditsioonilisi kultuurisündmusi ja algatada uusi; toetada seltside ja klubitegevuse loomist, noorte omaalgatust; korraldada täiskasvanutele täiendkoolitust (kursuseid), otsida teid ning vahendeid uute ja huvipakkuvate ideede jõustumiseks.\nAastal 2008 toimus Pelgulinna RM-s või rahvamaja osalemisel 126 kultuurisündmust ligikaudu 5940 osalejaga.\nrahvamajas sündmusi: 95, osavõtjaid: 4782\nneist vahendatud sündmusi: 20, osavõtjaid: 1158\nväljaspool rahvamaja sündmusi: 31\ntabel 1: kultuurisündmuste arv Pelgulinna Rahvamajas\nNB! 2008 aastal ei ole arvestatud väljaspool rahvamaja toimunud üritustel osalejate arvu.\ntabel 2: kultuurisündmustest osavõtjate arv\nJärjepidevalt ja vastavalt võimalustele on toimunud rahvamaja traditsioonilised ettevõtmised:\nrahvakalendri tähtpäevade tähistamised\nlaupäevalaulud ja –lood\nRahvakalendri tähtpäevade tähistamisel etendab keskset rolli rahvamajas tegutsev Pelgulinna Folklooriklubi, kelle etendus „Saja-aastased jõulud” on endiselt nõutud ümbruskonna koolide ja lasteasutuste poolt. Toomapäeva tavade tutvustamiseks tuli folklooriklubi jõuludeks välja uue kavaga „Toomapäeva mängutuba”, mida etendati ümbruskonna lastele ja asutuste jõulupidudel.\nKa pühapäevased lastehommikud said uudsema sisu, sest lastehommikute maskott Pelgulinna Päntu avas sügisel oma kooli, kuhu lapsed on oodatud põnevatesse, naljakatesse ning õpetlikesse tundidesse meelt lahutama.\nTähtpäevakontserditel on üles astunud nii rahvamaja isetegevuslased kui ka professionaalsed esinejad Tallinnast ja kaugemalt.\nÜheks kaunimaks ja emotsionaalsemaks elamuseks kujunes vabariigi 90. aastapäevale pühendatud kontsert „Eesti süda läbi muusika”, esinejaks Silvi Vrait.\nRahvamaja eelarve eesmärkides on kirjas, et anname võimaluse ja loome tingimused seltsidele ja omaalgatuslikele ettevõtmistele. 2008 aastal said eluõiguse kaks uut ja omanäolist ettevõtmist:\nKohtumine iseendaga on ühisprojekt osaühinguga New Flow.\nVabastava hingamise projekt sai tuule tiibadesse UueAjaKlubi tegevusest ning alustas regulaarset tegevust 1x kuus. Üheks hingamistreeningu tuntuimaks läbiviijaks oli Darshan Zenith eksootiliselt Havailt.\nMõlema projekti ellukutsumiseks andis tõuke eelkõige elu ise oma hetkeseisuga, et olla inimestele abiks muredest ning rasketest momentidest ülesaamisel, õpetada neil oma pingetest vabaneda ning uue energiaga kaasa minna.\n2008-l aastal tegutses rahvamajas 29 huviringi 547 osalejaga.\ntabel 3: huviringide arv\ntabel 4: huviringidest osavõtjate arv\nhuviringid lastele-noortele: 6, osavõtjaid: 89\nhuviringid täiskasvanutele: 5, osavõtjaid: 98\nhuviringid eakatele: 4, osavõtjaid: 85\nhuviringid erinevatele vanusegruppidele: 14, osavõtjaid: 275\nKevadhooaja lõpus katkestasid juhendajate lahkumise tõttu oma tegevuse 3 huviringi–kursust: näitestuudio Teatripisik, masinkudumise kursus ning õmblemise kiirkursus.\nUute juhendajate leidmisel on nimetatud ringidega plaanis kindlast jätkata, sest huvi ja huvilisi on.\nTegevust alustas uus huviring – Beebifolk -, mis on ainulaadne teiste beebiringide seas, sest isadel-emadel on seal võimalik koos oma pisipõnnidega teha tutvust vanade Eesti äiutuste ja hällituslauludega, hüpituste ja mängituslauludega, liisulugemiste, ja laulumängudega.\nHuviliste rohkuse tõttu alustas uue juhendaja käe all tööd veel üks grupp kitarriõppureid.\nKitarrikursus on rahvamajas endiselt üks populaarsemaid harrastustegevusi. Hoolimata nelja juhendaja tegutsemisest ei suuda rahvamaja siiski veel kõikidele soovijatele võimalust pakkuda, sest kõige nõutavamatel aegadel ei jätku lihtsalt õpperuume.\nKa kõhutantsutreeningud on endiselt rahvamaja nõutuimate seas. Eelpool mainitud ringidesse pürgivad nii lapsed, noored kui täiskasvanud.\nRõõmsa üllatuse pakkus läinud aastal noorte suur huvi klassikalise suunitlusega vokaalstuudio Bel Canto tegevuse vastu. Ka siin oli kõikide soovijate mahutamisega raskusi.\nBel Canto paistis silma ka kõige aktiivsema kontserttegevusega. Esinemas käidi pea kõikides Tallinna päevakeskustes, hooldekodudes ning ka mõnedes kirikutes.\nRääkides meie rahvakultuuriringidest on rõhuasetus järgmistel sündmustel: 2009. aasta laulu- ja tantsupidu „Üheshingamine” ning Lätis toimuv rahvusvaheline folkloorifestival BALTICA. Pelgulinna Folklooriklubi valiti BALTICA festivalile koduvabariiki esindama ning hetkel käib usin festivalikava harjutamine.\nRahvamaja naisrahvatantsurühm ning 2 segarahvatantsurühma valmistuvad hoolega XVIII tantsupeoks, mis toimub 2009. aasta juulis. Nende juhendaja Erika Põlendik, kes on kõnealuse tantsupeo D-rühmade üldjuht, jõudis novembris käia ka Portlandis, Seattle`s ja Vancouveris sealsete väliseestlaste rahvatantsuoskust lihvimas.\nLasteringidest oli aasta edukas kunstistuudiole ja loovlaulu ringile .\nKunstistuudio õpilane Grete Kõrvel osales väga tublilt Eksliibrise joonistus- ja kujundusvõislusel, jõudes 600 võistleja seast esikümnesse ning Christiin Lehtsaar pälvis tunnustuse Euroopa Parlamendi infobüroo poolt korraldatud joonistusvõistlusel “Aastaajad meie Euroopa kodus”.\nLoovlaulu ringi väike solist Jaan-Kristjan Sõerumäe laulis end laulukarusseli finaalkontserdile, mis toimus ETV-s.\nKOOSTÖÖPROJEKTID JA –PARTNERID\nAlustati ühe uue projektiga, mis oli juba eespool mainitud koostööprojekt Kohtumine iseendaga ja sai teoks osaühingu New Flow eestvedamisel.\nJätkus koostöö Rahvuskultuuride Ühendusega Lüüra. Selle projekti raames toimusid Ukraina Kultuuriseltsi Prosvita rahvuslikud õhtud Pelgulinna Rahvamajas.\nTraditsioonilise koostööna toimusid rahvamaja ruumes ka tantsutrupi Modus rahvusvahelised Lindy hopi võistlused.\nKoostööüritused toimusid ümbruskondsete lasteaedadega, koolidega, Kopli Noortemajaga, Põhja-Tallinna Sotsiaalkeskusega, Tallinna erinevate päevakeskustega, hooldekodudega, Aktsiaseltsiga Tallinna Vesi.\nTänu koostööle Põhja-Tallinna Valitsusega, kes toetas mõningaid meie kultuurisündmusi, suutsime piletihinnad madalal hoida, mis tagas meie üritustest rohke osavõtu.\n2008 aasta kolme viimase kuu jooksul külastas rahvamaja huviringe ja kultuurisündmusi 5695 osalejat.\nomavahendite eelarve: 280 000.-\ntäitmine: 265 376.-\nAasta 2008 kujunes rahvamajale eelkõige rõõmutoovaks. Suurenes kultuurisündmuste (sealhulgas kvaliteetsündmuste) arv ja külastatavus. Ka huviringides oli osalejaid rohkem kui aasta tagasi.\nRõõmutoovaks oli ka asjaolu, et aasta lõpus uuenes rahvamaja helitehniline park, mis on tähtsaks teguriks ürituste kvaliteedi paranemisel.\nRahvamaja kodulehekülg sai uue ja värske kujunduse.\nParaku taandusid nii mõnedki olulised tegemised, sealhulgas ka suhted meediaga, rahvamaja rahalistele võimalustele. Ent see stimuleeris rahvamaja töötajaid leidliku pilguga otsima uusi ja käepärasemaid võimalusi. Nii pöörati läinud aastal rohkem tähelepanu omapoolsele (paberkandjal ning suusõnaliselt tehtud) reklaamile ning tutvustustööle. Otsiti võimalusi töötajate vastavaks koolituseks.\nKõigis oma tegemistes pidasime oluliseks, et Pelgulinna Rahvamaja oleks ikka heade emotsioonide maja nii külastajatele kui ka oma töötajatele.


Stiilne ja sportliku välimusega tipptasemel tehnoloogiat kasutav auto – mille loojaks on Euroopa projekteerimismeeskond ja mis köidab pilke kõikjal maailmas? Üllatus! See on uus ja täiustatud Kia cee’d. Veelgi sportlikuma välimuse ihalejatele on mõeldud GT Line, mis annab uuele Kia cee’dile täiesti uue dünaamikataseme. Aga oma silm on kuningas!\nKia tunnuseks saanud tiigri nina meenutav iluvõre, dünaamiline kuju, sportlik vorm. Uue Kia cee’di disain on tõeliselt rabav. See ei tohiks väga üllatav olla, arvestades, et selle loojaks on Kia mitmeid auhindu võitnud Euroopa disainimeeskond. Lisaks annavad GT Line mudeli puhul kasutatud täiendused niigi rabavale välimusele veel pisut musklit ja ulakust juurde.\nMuidugi jälgite te alati hoolega teed. Aga kas te nägite just praegu kolme peaga ahvi rulaga sõitmas? Tõrvikutega žongleerimas? Näete ise, tähelepanu hajumist tuleb ikka sõidu ajal ette. Aga ärge muretsege: Sõidurajalt väljumise hoiatussüsteem aitab teil rajal püsida. See jälgib auto asendit sõiduraja suhtes. Kui teie Kia cee’d ületab sõiduraja eraldusjoone, annab süsteem vastava hoiatuse, kasutades nii visuaalseid kui ka helisignaale. Äkki oleksite nüüd nii kena ja pööraksite jälle teele tähelepanu?"\n"Aeg jätta hüvasti vana sõbraga, keda te kunagi silmast-silma näinud pole: „pimedate nurkadega”. Sest teil on nüüd uus sõber, kes on alati valvel. Blind Spot Detection „pimedate nurkade” tuvastamissüsteem. Radar fikseerib kõik teie järel liikuvad sõidukid. Juhul, kui sõiduk satub teie auto suhtes „pimedasse nurka”, ilmub vastava poole küljepeeglile sümbol, mis juhib tähelepanu ohtlikule olukorrale. Kui üritate sellele vaatamata rida vahetada, hakkab sümbol vilkuma ning lisaks kuulete hoiatussignaali. Kas pole tore, kui koos teiega viibib autos tähelepanelik kaasjuht."\n1,6 CRDi EX Navi Manuaal Diisel 4,0 (3,9) 104 (102) 20 490 16 990\n1,6 CRDi GT-Line Manuaal Diisel 4,0 (3,9) 104 (102) 21 490 17 490\n15 Hankook 195/65R15 C C 71\n16 Continental 205/55R16 C A 72


Linn või piirkond: Röthlein\nRöthlein suunakood on 09723. FFiktiivse telefoninumbri 1107461 ja suunakoodi 09723 jaoks tuleb valida number 09723 1107461. Röthlein asub Saksamaa.\nSuunakoodi prefiks seob abonendi telefoninumbri kindla asukohaga. Lisaks suunakoodile on olemas ka muud tüüpi prefiksid: Rahvusvahelised riikide eesliited, mobiiliteenuse pakkujate eesliited ja mitmesuguste teenuste eesliited. Neid kombineeritakse mitmetel otstarvetel. Kui helistatakse ühest riigist teise ja kõne vastuvõtjal on lauatelefon, siis ühendatakse riigi eesliide suunanumbri ja abonendi numbriga. Fiktiivse telefoninumbri 1107461, suunakoodi 09723 (Röthlein) ja Riigi suunakood 0049 jaoks tuleb valida number 0049 9723 1107461. Kui helistatakse mobiilsideseadmesse, ühendatakse Riigi suunakood mobiiliteenuse pakkuja eesliite ja abonendi numbriga. Kui helistatakse samas riigis asuvale abonendile, saab selle riigi koodi välja jätta. Riigisiseste kõnede korral ühelt lauatelefonilt teisele võib paljudes riikides suunakoodi ära jätta, kui mõlemal abonendil on sama suunanumber. Riikides, kus tellijatel on pärast teise asukohta või linna kolimist võimalik säilitada sama telefoninumber, tuleb loomulikult valida ka suunakood - antud juhul 09723.\nTeenuste eesliidete kaudu juurdepääsetavate teenuste eest võivad tasuda mitte ainult telekommunikatsiooniettevõtted, vaid ka neid teenuseid pakkuvad ettevõtted. Seetõttu pakuvad mitmed kahtlased ettevõtted teenuseid, millest on vähe kasu, kuid millega kaasnevad kõrged tasud. Kasumi edasiseks suurendamiseks üritavad sellised teenused helistajaid võimalikult kaua liinil kinni hoida. Järelevalveasutused võtavad selliste pakkujate vastu korrapäraselt meetmeid, kuid sellele ei saa alati kindel olla. Lisaks erinumbritele, mida saab nende eesliidete abil tuvastada, on ka kiirvalimisnumbreid. Kõige tuntumad on hädaabinumber 112 Euroopas ja 911 Põhja-Ameerikas. Neid numbreid saab kasutada üleriigiliselt ja nad ei vaja eesliiteid, st Riigi suunakood +49 (0049) ega suunakoodi 09723 (Röthlein).\nKui te ei asu Saksamaa ja soovite helistada inimesele Röthlein, peate lisaks suunakoodile lisama ka Riigi suunakood. Saksamaa Riigi suunakood on +49 (0049), seega kui olete Eesti ja soovite helistada inimesele Röthlein, peate selle inimese telefoninumbri ette lisama eesliite +49 9723. Sellisel juhul jäetakse välja suunanumbri ees olev null. Fiktiivse telefoninumbri 1107461, suunakoodi 09723 (Röthlein) ja Riigi suunakood 0049 jaoks tuleb valida number 0049 9723 1107461.


Emmeliina blogi: Pärast Jaani tuleb argipäev\nPea alati, kui kirjutama hakkan, kerib minus mingi teema, mis tahab niikaua veeretamist, kuni küpseks saab. Seekord on teema üpris proosaline. Nimelt suvekoristamine. See tähendab - kas lükata liiv ja puru paljaste varvastega laua alla kokku, puhuda tolmurullid mööda tube rõõmsalt ringlema või pühkida - nühkida nagu korralik naine naistelehtede külgedel. Vähemalt mulle tundub nii. Mingi vahepealne võimalus on ka. Selle kunsti nimi on mulje jätmine, kuid selle tekitavad eelkõige kaasaegsed ja eurostunud kodud. Või siis päris maamajad. Nõuka aegne, pea saja ruudune, rõduga, teise korruse viie toaga elamine, silma ei peta.\nSUVED MAAL EHK KUIDAS VANAEMA KÜLL JAKSAS\nNagu ikka minu puhul, pöördun abi saamiseks mõttes ja tagasivaates vanaema poole. Kuidas meil siis suvel seal elektrita majas asi oli korraldatud? Mäletamiseks võtan aja, mil vanaema poja pere oli juba alevisse kolinud. Suvelapsi oli kaks. Mina, algkooliplika ja seitse aastat noorem vend. Maja asus väikeses ääremaa külas keset põldu, kus mõisa ajal paiknes mõisa rehi. Nii ümbritsesid seda ühest küljest põllukivist müürid. Tüüpiline asunikutalu, ehitatud 1925-ndal, näitas kuuekümnendatel, pärast peremehe surma, lagunemismärke. Saun koos sepipajaga (meil öeldi just sepipada, mitte -koda) ei funktsioneerinud enam. Hobusetall samuti mitte, sest seal polnud juba ammu ühtegi hobust. Laudas elasid sõbralikult koos lehm ja mõned lambad. Ülemisel korrusel ehk õrrel kukk ja kanad. Kusagil pidid sead elama, sest söögikünas tuli neile kõvera rauaga mingit maltsa raiuda. Lakapeal heinad ja küünis näiteks seebi keetmise pada. Igasugu muid kolusid ja riistu ka.\nTähtis koht oli haopinu, kus suured okstevirnad, puupakk ja kirves. Ja muidugi aed. Magusad pisikesed tikrid, suured karvased punased tikrid, mustad ja punased sõstrad. Sekkad õunapuud. Kõik teada - milline valge klaar ja milline hapu viss. Nende all varajane kartul, sibul, till. Kaugemal porgandipeenrad ning keelatud maasikad. Miks keelatud? Aga sellepärast, et sinna lapsed tallama minna ei tohtinud. Sealt toodi jaopärast. Kui praegu tuleks aia plaan joonistada, siis teeksin ära nigu niuhti, mis sest, et 40 aastat möödas sellest kui maja üksi jäi.\nAga tegelikult tahtsin koristamisest....Kuid nagu me Poeg 4 ütleb: sa kirjutad liiiiiga piiiikalt, ei oska ma teistmoodi.\nÜhesõnaga vanaema jäi leseks 62 aastaselt. Poeg kannatas koos perega veel mõne aasta ääremaasovhoosi elu ja siis kolis temagi. Kaks kambritäit selle aegset kena mööblit lahkus koos nendega. Nii oli tagumises ehk suures toas ainult üks raudvoodi, kangasteljed ja kaks suurt tühja kirstu. Ega sest pold miskit. Oligi ruumi maha laotada vanaisa saanikasukas ja selle peal võimlemisharjutusi teha. Nii nagu ajakiri "Maret" , mis laka pealt leitud, õpetas.\nTeised kaks tuba olid magamiseks. Rõhutan : magamiseks ja ainult magamiseks. Uksed kenasti haagis, et kärbsed sisse ei saaks ja lapsed ka muidugi mitte. Vaat nüüd jõuangi peale pikka teed algusse.\nVanaemal lihtsalt oli süsteem. Ja vaesus ning asjade vähesus. See tähendab kõik eluks vajalik. Ja see kõik oli paigutatud nii õigesti oma pesadesse. Kuna asju oli vähe st. parasjagu, siis pandi kõik täpselt tagasi ja leiti samakiiresti üles. Oli see siis plekist nööbikarp, kus leidus eriti ilusaid lillekujulisi või vanaisa nahanuga, mis vestmiseks kõige parem. Kolm rukkililledega taldrikut ja siniste lilledega kruusi tuli kohe puhtaks pesta, sest kuhu muidu järjekordsed praekartulid munaga panna. Või pannkoogid moosiga.\nKas ma ilustan ja idealiseerin? Arvan, et nagu lapsepõlve ikka. Ema, kes kasvas samas talus ja on praegu 85, ei meenuta oma lapsepõlve üldse nii väga roosilisena. Näiteks neid paljukiidetud külajaanikuid pole tal ühtegi ümber jutustada. Ilmselt ei lehvinud igas peres sinimustvalget ja rahvariides pereema ei toonud linasel rätikul leiba lauale. Laulukooris ja kirikus ei käidud. Küll aga omaste haudadel. Küllap oli lapsevanematel kiire, loomad vajasid hoolt, laenud tahtsid maksmist ja lapsed koolitamist.\nMina arvan, et kogu võti on see, et vanaemal oli nüüd lõpuks aega armastada. Kuna mees mullas, siis olimegi meie tema ainus rõõm. Natuke olen seda tunnet juba õppinud. Nii et süsteem, kord ja armastus. Ilmselt tagant ettepoole oleks parem.\nKristiina Ehin kirjutas oma päevaraamatus kuidas ta otsis kirikuraamatutest esiemade nimesid, et need kleidile tikkida. Minu esimene nimi sellel mõttekleidil oleks ANETTE\nKui nüüd keegi võtaks vaevaks mõelda, miks ma jutu just sellise pildiga kaunistasin, siis vastan.\nKas minu vanaema oli erand, kel polnud ühtegi sõbrannat kellega suve algust tähistada? Kuidas ta küll oskas üksinda kõik mõtted ära mõelda ja probleemid lahendada? Minul on sellega suured raskused. Aga äkki polnud neil selle-aja maanaistel lihtsalt aega?\nPostitaja: Emmeliina kell 18:43\nOh mis hea lugu.\nEriti see osa, mis vanaemasse puutub. Loen, ja puha tuttav jutt. Kui poleks neid mõnigaid teistmoodi asju, võiks arvata, et minu vanaema... olin kuidagi eriti palju vanaema laps. Esimesed aastad ja hilisemad suved.\n25. juuni 2013 19:08\nKahjuks ma ei ole selles teemas sinuga ühel lainel. Minu vanaema oli... hoopis teistsugune.\nMinu arust oli tal nii armastusega, kui ka süsteemi ja korraga teatavaid raskusi, kuigi küllap omamoodi tahtis temagi parimat.\nKui käisin sel aastal oma surnuaiatiirul, siis vend palus väga, et ta tahaks ka vanaema haual käia. Käisime ja meenutasime. Mu venda vanaema hoidis ja temal olid lapsepõlvest ja vanaemast vaid head mälestused. Ma naersin, et ma mäletan küll, kuidas vend alati vanaema pärast pensionipäeva rahast lagedaks tegi. Vend ütles, ei olnud asi nii, vast 10 rubla kuus kokku ta saigi vanaema käest. Ma siis meenutasin talle, et mina sain 1 rubla kommirahaks ja 30 rubla see kolhoosniku pension tol ajal oligi :P Asi polnudki erinevas rahasummas, vaid armastuses...\n25. juuni 2013 19:48\nSeda lugedes tekib palju mõtteid. Ma arvan, et tihti, vähemalt mina küll, kipume idealiseerima oma vanaemasid. Bianka toob selles osas meid maa peale - mitte kõik vanaemad polnud ideaalsed, sellised muinasjutu vanaemad. Ega me vist keegi oma vanaemasid päris hästi tundnud. meie mälus on nad lapsepilgu ja -arusaamisega. Ealine distants lapse ja vanavanema vahel on sedavõrd suur, et enamikel juhtudel puudub võimalus õppida täiskasvanuna oma vanavanemaid tundma. Isegi kui selline võimalus tekibki, siis pole nooremal selleks jällegi aega.\nAga minu vanaema oli samuti süsteemne. Ka majapidamise korrashoius. Igal nädalapäeval olid omad kindlad tööd, aastast aastasse.\n26. juuni 2013 05:35\nTegelinski - ka minul oli emapoolse vanaemaga eriline side.\nBianka - ema oli meil ehe vahettegemise musternäide, mul ja vennal :( Isaema hakkasin alles täiskasvanuna tundma õppima ja leidsin ning leian päris palju ühiseid jooni.\nHr. Hunt - kui lugu mõtlema pani, siis tänan! Olen kolme naise elulugusid (vanaema, ema ja mina) võrrelda püüdnud ja üht-teist kirja pannud. Kui arvate, et asi huvi pakub, siis miks mitte :D\n26. juuni 2013 11:06


Itaalia arhitektuur 16 - 718 õppematerjali - Annaabi.ee, lehekülg: 6\nTalvepalee Talvepalee on Peterburi kesklinnas asuv Venemaa keisrite endine palee. Palee on osa Paleeväljakut õnritsevst hoonetekopleksist. 18. sajandi algul lülitus üleeuroopalisse kultuuriringi ka seni kunstis omaette arenenud Venemaa. Tsaar Peeter I kutsus välismaalt arhitekte ja kunstnikke, saatis vene meistreid välismaale õppima. Lühikese ajaga arenes välja omapära...\nVarakristlik kunst. · Ristiusu ehk kristluse levik · Ristiusk ametlikuks Roomas aastal 380 Maalikunst : · Visuaalne kunst kristlastel esialgu lubamatu. Kõige tähtsam oli pühakiri, Jumala sõna · Pühakirja tähtsus tõi kaasa kristliku raamatukunsti sünni · Roomas hakkas levima töödeldud loomanahast pärgament (vastupidav, sobis pühade t...\nsaj, eelkäijad: antiik kreeka amfiteater, rändmuusikute etendused, aadelkonna etendused, vana kreeka tragöödia, ühendab: muusika, tants, kirjandus, arhitektuur , näitekunst, heliloojad: giuseppe verdi  rigoletto ja othello, georges bizet  carmen, eevald aav  vikerlased, eiki sven tüür  wallenberg, richard wagner  lendav hollandlane, ooperid praegu: rigoletto, tosca, padaemand, wa...


Kuidas müüa korduvalt romuks sõidetud auto 8 miljoni eest - AutoNet.ee\nKuidas müüa 1997. aastal 640 000 naelsterlingi eest ostetud ja sellega kaks korda tõsisesse avariisse sattunud autot 8 miljoni naelsterlingi eest? Täpset vastust teab briti näitleja Rowan Atkinson, kes just nii oma McLaren F1 talitas.\nIlmselt paljud teavad, et hr. Atkinson on tõsine autofänn, kes suudab isegi vaid hääle järgi palju mudeleid ära tunda. Perioodiliselt astub ta autoajakirjanduses üles ka eksperdi rollis ning võtab osa võidusõitudest. 2011. aastal püstitas ta Top Geari ringrajal kuulsuste kategoorias Kia Ceed´i roolis rajarekordi.\nMcLaren F1 oli Atkinsoni üks lemmikautosid ning ta sõitis sellega üsna palju. 1997. aastal ostetud masina kerenumber oli 67, 6,1liitrise vabalt hingava V12 mootori võimsuseks 627 hobujõudu. Muide, manuaalkastiga autol polnud elektroonilisi kontrollsüsteeme, mis nõudis juhilt korralikku kogemust.\n1999. aastal tegi Atkinson F1 roolis avarii, kui sõitis tagant sisse Rover Metrole. Kannatada said mõlemad autod, F1 ninaosa oli täiesti katki. 2011. aastal tehtud avarii oli veelgi raskem, märjal teel võssa lennanud auto rammis tagaosaga posti ning süttis seejärel põlema. Näitleja sai autost siiski omal jõul välja ning erilist arstiabi ei vajanud. Küll aga oli autoga lood üsna halvad. Kindlustusfirma plaanis algselt välja maksta auto kogu maksumuse, ehk 640 000, kuid kuna masina hind oli turul selleks ajaks juba kasvanud 3,5 miljonini ning ehk mängis rolli ka kliendi tuntus, otsustati ümber. Sõiduk saadeti McLareni tehasesse ning taastati 910 000 naela eest täielikult. Tööd auto kallal kestsid ligi aasta. Pärast seda ei sõitnud Atkinson aga autoga enam meetritki.\nMasina uus omanik maksis selle eest vähemalt 8 miljonit naela, kusjuures soovis jääda seejuures tundmatuks. Väidetavalt mängis müügi juures suurt rolli ka endise omaniku kuulsus. Koos autoga anti ostjale kaasa McLareni kohvrite komplekt ning üks mudelitest, millega omal ajal tuuletunnelis auto aerodünaamikat testiti.\nTäiesti ajuvabad tegevused


Parimatest reisiprogrammidest ja veebisaitidest, mida peaksite kasutama 2016. aastal, 11 - 🛳 - Travel To You | Väljaanne: 2020\nKui te ei planeeri digitaalset detoksiat, siis kasutate tõenäoliselt internetti kas töölauale või mobiilirakenduse kaudu, et plaanite oma järgmise reisi osa. Siin on 12 veebisaiti ja rakendusi, mida peate oma reisikavade jaoks 2016. aastal kontrollima.\n1. Leidke kusagil Hipcampiga püsti\nMe kõik oleme tuttavad Airbnbi kontseptsiooniga: eramajade rentimine otse omanikult puhkuse või nädalavahetuse eest. Hipcamp teeb midagi sarnast, kuid kodude asemel rendite muruplaati. Veebisaidi, mis esmakordselt sai Californias, kuid nüüd kogu USA-s, on platvorm, mis võimaldab telkijatel ühendust maaomanikega üle kogu riigi ja leida sobivaim pigi. Nende nimekirjas on 2283 parki, 8789 laagrit ja kokku 283 392 kämpingut, nii et teil pole kunagi lugu, et kuskil lõksata.\n2. Naudi kaasaskantavat reisimist võimaldava reisiga\n"Selleks, et kõik saaksid minna kõikjal" on Täiendavate asutajate Martyn ja Srin missioon. Paar kohtus läbi tugirühmade Spinal Muscle Atrophy (SMA) lastele, mis on seotud mõlema ratastooliga. Aastal 2015 käivitasid nad Accomable: veebisaidi, kus on loetletud ligipääsetavad puhkuse üürid kogu maailmas, üksikasjalikud ligipääsuandmed iga vara, paikkonna ja läheduses asuvate teenuste kohta - hindamatu allikas puudega inimestele reisimiseks.\n3. Võtke paremad reisi fotod Snapseediga\nNüüd on nutitelefoni kaamerad, millel on 4K kõrglahutusega võime, teil on vaja mõnda korralikku tarkvara, mis teie reisi-fotode täpsustamiseks. Snapseed (saadaval Androidis ja iOS-is) on ideaalne reisil oleva fotograafi kaaslane: avage pilt ja vali eelseadete valikud (HDR-efekt on üks meie lemmikutest) või täpsustage oma foto üksikasjalike valikute abil. Saate muuta oma fotot Instagram-valmis jaoks ambiance, struktuuri, küllastust, kontrasti ja muud.\nPilt © Lottie Gross\n4. Minge Airbnbist voodikohta\nMe kirjutasime Airbnb'i kohta, mis raputas reisitööstust varem koos oma võrguperenur-majutuseta platvormiga. Nüüd liiguvad nad teise valdkonda: kogemuslikud reisid. Reisijate ühendamine kohalikega, kes saab siseringisi nõuandeid, ekskursioone ja kogemusi, ei ole uus kontseptsioon ja mitmed teised veebisaidid pakuvad sarnast teenust. Kuid Airbnb on juba väga edukas ja usaldusväärne bränd, see on veebisait, kus me usume, et seda kõige paremini teha.\n5. Toetage reisimisalgatusi TravelStarteriga\nSisuliselt Kickstarter reisimiseks, see veebisait on globaalne crowdfunding platvorm, mis annab inimestele võimaluse alustada või toetada kohalikke turismiprojekte. Ükskõik, kas see on sinu kodulinnas või järgmises sihtkohas, ulatuvad algatused Valgevene pealinnas asuvatest noortehotellitest kogu Nepalis asuva küla taastamiseks ja iga pakkumine toob kasu teie rahalise toetuse eest.\n6. Vaadake maailma Periscope'i kaudu\n"Avasta maailm kellegi teise silmis" on see, kuidas Periscope ise müüb. Twitteris arendatud rakendus, mis on saadaval Androidis ja iOS-is, võimaldab teil edastada videot, elada kõikjal maailmas oma jälgijatele. Kui nad ei ole kõik veebis, et nägid teid mõne toimingu korral, saate seda salvestada, et saaksite neid hiljem uuesti esitada.\n7. Arvutamine XE Valuutakonverteriga\nSee pole just uus kontseptsioon, kuid see rakendus peab olema reisija nutitelefonis ja tahvelarvutis. Teisendage valuuta mõne sekundi jooksul mõne nupu vajutusega.\n8. Jäädvustage Northern Lights koos Aurora Alert'iga\nÜks maailma kuulsamatest loodusemõistmistest, põhja tuled (või aurora borealis) ei ole nii halvasti kui nad on ilusad. Aurora Alert on käepärane rakendus, mis näitab teie praeguses asukohas Kp lugemisi, ja pakub teateid, mis annavad teile teada, kui ilmastik on kõige paremini tantsu jaoks taevas.\n9. Reiside planeerimine koos Travellerspointiga\nSee pole ka kõige ilusam ja kõige intuitiivsem reisi planeerija Internetis, kuid me armastame Travellerspointi mõistet. Kõigi oma peatuste kaardistamiseks märkige, kuidas saate iga koha vahel liikuda ja lisada kuupäevadesse - mis tahes kohutava reisija jaoks parim tööriist.\n10. Reisi kohtumised Adventurelyga\nPraegu on see saadaval ainult New Yorgis beetaversioonis, kuid loodame, et Adventurely hakkab varsti rohkem sihtriike kasutama. Rakendus lubab teil sisestada oma reiside kuupäevad, valida turismiobjektid, mida soovite külastada ja seejärel sobib teile teiste reisijatega sama asja tegemiseks, nii et teil on võimalik keegi uurida uut linna.\n11. Värskendage koos 6Hourlyga\nOleme kõik olnud seal: teil on öölennud, kuid peate oma hotelli külastama kell 10 hommikul. Sa lähed lennujaamasse kuumad, higised ja mõnusad päeva vaatamisväärsusi. See pole ideaalne. Õnneks on see koht, kus 6Hourly saabub. Veebileht ja eelseisva tasuta Android-i ja iOS-i rakendus - toimivad ainult Indias (kuigi see on algatus, mida sooviksime näha rohkemates sihtkohtades) - saate broneerida hotelli ruumi nii vähe kui kuus tundi, mis tähendab, et võite haarata dušši ja puhastada, et värskendada enne pikka lendu.\nVaadake rohkem reisi inspiratsiooni 2016. aastaks Rough Guide'iga 2016. aastasse. Võrrelge oma reisiga reiside, reiside, raamatukoguväljade ja hotellide hulka ning ärge unustage reisikindlustust enne reisimist osta.\n30 esimest reisi Kagu-Aasiasse\nKolkata maitse: India toitumiskapital