Ministerstvo vnitra ČR - PDF\n1 Ministerstvo vnitra ČR Odbor bezpečnostní politiky Analýza možného zefektivnění systému ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni a vzájemného vztahu Policie ČR a místní samosprávy\n2 OBSAH 1 Úvod Provedené zjišťování postojů samospráv a Policie ČR k problematice veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni (dotazníkové šetření) Ochrana veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni Community policing Problematické aspekty realizace přístupu community policing Spolupráce místní samosprávy a Policie ČR Koordinační dohody Možnosti posílení spolupráce samospráv a Policie ČR Bezpečnostní výbory a možnost samosprávy ukládat ve vymezených případech úkoly Policii ČR Místo obecní policie v systému ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti Specifika ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti v obcích, které nezřídily obecní policii Problematika metropolitní policie Varianty koncepce metropolitní policie a legislativní možnosti jejich zakotvení Vyhodnocení realizovatelnosti institutu metropolitní policie Některé ekonomické aspekty činnosti obecní policie a zjišťování statistických údajů Adekvátnost právního rámce a možné legislativní změny Zákon o obecní policii Problematika přestupků proti BESIP Závěr Příloha vybrané statistické ukazatele o obecních policiích (za rok 2010)\n3 1 Úvod Tato analýza vychází z programového prohlášení vlády ČR schváleného dne 4. srpna 2010, ve kterém je deklarováno: Vláda po provedené analýze předloží návrh na zefektivnění systému ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni ve velkých městech s cílem posílit spolupráci mezi Policií ČR a místní samosprávou a posílit vliv místní samosprávy na výkon zajišťování ochrany veřejného pořádku. (str. 19). Částečně dále též reaguje na cíl obsažený v uveřejněné Koaliční smlouvě ze dne 12. července 2010, který stanovuje, že: Vzhledem k neefektivnímu souběžnému výkonu některých kompetencí v oblasti veřejného pořádku mezi Policií ČR a obecními (městskými) policiemi zpracujeme podrobnou právní, ekonomickou (rozpočtovou), procesní a bezpečnostní analýzu možnosti úpravy jejich vzájemného vztahu a zřízení institutu tzv. Metropolitní policie. (str. 18). Hlavními cíli předkládaného materiálu je tudíž analýza problematiky zajišťování veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni, a to především z hlediska existujících mechanismů, které k tomuto účelu právní řád poskytuje obcím. Jde pak v první řadě o roli obecních policií jakožto speciálních orgánů obcí, určených zákonem č. 553/1991 Sb., o obecní policii, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o obecní policii ), explicitně právě k zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku v rámci působnosti obce, popřípadě k plnění dalších úkolů stanovených jiným zákonem. Cílem této analýzy je nejen vyhodnotit dosavadní a současné fungování obecních policií, ale též naznačit možné směry a perspektivy budoucího vývoje tohoto institutu. Tato analýza se dále zabývá též specifickými formami možné spolupráce v oblasti zajišťování veřejného pořádku a bezpečnosti, které nejsou vyhrazeny pouze obcím, jež zřídily obecní policii. O těchto formách spolupráce je souhrnně pojednáno v kapitole Community policing a samostatně je věnována pozornost především institutu koordinačních dohod dle zákona o Policii ČR. Institutu tzv. metropolitní policie a možnosti jeho zavedení v podmínkách České republiky se dotýká samostatná kapitola, v jejímž rámci jsou zhodnocena právní a ekonomická hlediska, jsou však též prezentovány a rozvedeny různé varianty tohoto institutu, jakož i postoje obcí a Policie ČR k jeho případné implementaci. V závěru analýzy je zařazena kapitola hodnotící vybraná ekonomická hlediska zajišťování záležitostí veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni a kapitola shrnující témata a náměty pro možné budoucí legislativní změny. Je třeba upozornit, že prvořadým cílem a předmětem této analýzy není hodnotit činnost Policie ČR na daném úseku; tato problematika je Ministerstvem vnitra detailněji rozebrána v Analýze reformy Policie ČR. Ministerstvo vnitra vycházelo při zpracovávání této analýzy nejen z poznatků získaných při své dlouhodobé průběžné činnosti v dané oblasti (jde především o výkon působnosti v oblasti obecní policie, zvláště pak o periodické ověřování kvalifikačních předpokladů strážníků obecní policie formou zkoušky odborných předpokladů, výkon dozoru ve vymezených případech, projednávání určitých správních deliktů obcí ve vztahu k jimi zřízeným obecním policiím, jakož i o průběžnou analytickou činnost), ale především z odpovědí na dotazník zaslaný 3\n4 formou dopisu ministra vnitra obcím a Svazu měst a obcí ČR (dále jen Dotazník ) a z odpovědí na obdobný dotazník zaslaný tehdejšímu policejnímu prezidentovi. Dále byly pro zhodnocení činnosti obecních policií a ekonomickou část analýzy v rozhodující míře použity též statistické údaje o obecních policiích za rok 2010, které Ministerstvo vnitra na počátku tohoto roku shromáždilo na základě zmocnění v 2 písm. i) zákona o obecní policii od jednotlivých obcí. Konečně byla jako jeden z podkladů při zpracování této Analýzy použita též nezávislá studie Praktické aspekty zajištění vnitřní bezpečnosti ve vybraných městech ČR, kterou pro Ministerstvo vnitra zpracovala v prosinci 2010 Mgr. Kateřina Pospíšilová z občanského sdružení Společně k bezpečí. 4\n5 2 Provedené zjišťování postojů samospráv a Policie ČR k problematice veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni (dotazníkové šetření) Jak bylo řečeno v úvodu, tato analýza si klade za cíl vyhodnotit určité oblasti vzájemného vztahu, součinnosti a spolupráce obce, obecní policie a Policie ČR při zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku. Jako jedno z východisek vypracování analýzy byla proto nevyhnutelně zvolena spolupráce s orgány samosprávy. Z těchto důvodů byli kontaktováni starostové a primátoři obcí, které mají zřízenou obecní policii, a dopisem ministra vnitra ze dne 13. prosince 2010 byli požádáni, aby se k vybraným problematikám do 14. ledna 2011 formou odpovědí na jim zaslaný Dotazník písemně vyjádřili. Zároveň byl osloven Svaz měst a obcí České republiky, který do určité míry zastřešuje činnost těchto subjektů. Své odpovědi na Dotazník zaslalo celkem 195 z 353 oslovených obcí. Vedle těchto obcí se k otázkám zahrnutým do dotazníku vyjádřily též Svaz měst a obcí a Kolegium ředitelů městských policií statutárních měst a hl. m. Prahy. Dotazník obsahoval tyto otázky (rekapitulovány ve zkrácené podobě): Otázka č. 1 Považujete stávající právní režim ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti z pohledu Vaší obce za dostačující? Otázka č. 2 Jakým způsobem spolupracujete při zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku s Policií ČR? Otázka č. 3 Máte s Policií ČR uzavřenu koordinační dohodu? V čem případně spatřujete přínos koordinační dohody, resp. v čem spatřujete důvody její nefunkčnosti. Otázka č. 4 Považujete existující mechanismy součinnosti obce/obecní policie s Policií ČR za efektivní? Otázka č. 5 Jaký je Váš názor na řešení místních záležitostí veřejného pořádku prostřednictvím povinně zřizované bezpečnostní rady obce 1, kterou by tvořili zástupci obce, Policie ČR, popřípadě další členové např. z nevládních organizací. Otázka č. 6 Je podle Vás současná právní úprava problematiky obecní policie dostačující? Otázka č. 7 Chybí obecní policii nějaké oprávnění, které by mohlo významně přispět k plnění úkolů obce při zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku? Otázka č. 8 Jaký máte názor na zřízení tzv. metropolitní policie, která by ve vybraných obcích spojila materiálně, technicky i personálně výkon činnosti některých složek/služeb Policie ČR s působností obce/obecní policie na daném úseku? Otázka č. 9 Je ve stávajícím systému vnitřní bezpečnosti místo pro vznik metropolitní policie? 1 Z terminologických důvodů je v dalším textu pro tento institut používán pojem bezpečnostní výbor. 5\n6 U následujících čtyř otázek byli o odpověď požádáni pouze ti respondenti, kteří na otázku č. 9 odpověděli kladně. Někteří z odpovídajících tyto otázky zodpověděli i přes negativní postoj k možnosti vzniku metropolitní policie, a to pro případ prosazení alternativního přístupu: Otázka č. 10 Měl by být zřizovatelem metropolitní policie stát nebo obec a komu z těchto subjektů by měla být metropolitní policie podřízena? Otázka č. 11 Jakým zákonem by se měly řídit vzájemné vztahy pracovníků metropolitní policie a zaměstnavatele (státu/obce)? Otázka č. 12 Jakým způsobem by měly být stanoveny působnost a pravomoc metropolitní policie ve srovnání s působností a pravomocemi současné obecní policie a vybraných služeb Policie ČR? Otázka č. 13 Pokud by zřizovatelem metropolitní policie byla obec, jste připraveni platit náklady spojené se vznikem a provozem metropolitní policie? Celkově lze říci, že více než 40% zaslaných odpovědí v určité míře vychází ze stanoviska zaslaného Kolegiem ředitelů městských policií statutárních měst a hl. m. Prahy (dále též jen KŘMP ). Míra, ve které jsou odpovědi jednotlivých obcí obdobné odpovědím obsaženým ve stanovisku je velmi rozdílná a to od převzetí pouze některých obecnějších formulací stanoviska KŘMP (například v pasážích celkově hodnotících společenský vývoj posledních dvou dekád a významu změn, které tento vývoj přinesl, pro adekvátnost stávající právní úpravy zajišťování veřejného pořádku), přes použití základní struktury a tezí tohoto stanoviska a jejich doplnění o vlastní názory a zkušenosti vztahující se ke specifickým podmínkám dané obce, až po v podstatě doslovné ztotožnění se se stanoviskem KŘMP, popřípadě jen odkázání na něj. Je tedy zřejmé, že jsou to právě jednotlivé obecní policie a jejich vedení, které se k dané problematice v rozhodující míře vyjadřovaly, a že obecní policie pociťují při své činnosti v zásadě velmi obdobné problémy a nedostatky. Lze konečně též doplnit, že též odpovědi, které zřejmě ze stanoviska KŘMP nevycházejí, vyjadřují často velmi podobné postoje a upozorňují na v zásadě analogické problémy. Kromě oslovení samospráv se již v září loňského roku s podobným dotazníkem Ministerstvo vnitra obrátilo na tehdejšího policejního prezidenta. Zaslaný dotazník obsahoval otázky zaměřené především na oblast vzájemného vztahu státní a obecní policie a funkčnost právních nástrojů jejich vzájemné součinnosti. Těžiště dotazníku pak spočívalo v otázkách zaměřených na zjištění postoje Policie ČR k perspektivě zřízení nové instituce integrující realizaci některých úkolů v současnosti plněných odděleně státní a obecní policií (metropolitní policie). V reakci na tento dotazník poskytlo Policejní prezidium České republiky poměrně detailní odpovědi zhodnocující uvedené problematiky, především pak ale kriticky se vymezující vůči možnosti zřídit metropolitní policii. Celkově lze shrnout, že odpovědi poskytnuté policejním prezidentem nestály v nijak výrazném kontrastu k většinovému tónu odpovědí zaslaných jednotlivými obcemi. Policie ČR především podporuje další rozvoj nástrojů vzájemné součinnosti s obcemi a obecními policiemi (mimo jiné například v podobě zřizování služeben Policie ČR a obecní policie ve stejných budovách, společné plánování nasazení sil a prostředků, další podporu projektů community policing atd.), obdobný názor má Policie ČR v zásadě též na institut koordinačních dohod dle 16 zákona o Policii ČR. 6\n7 3 Ochrana veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni Přístup k problematice ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni se bude vždy značně lišit podle toho, zda v konkrétní obci je, nebo není zřízena obecní policie. Možnost zřízení obecní policie je třeba na straně obcí považovat za nejvýznamnější oprávnění v oblasti zajišťování veřejného pořádku, a proto je většina této kapitoly věnována v prvé řadě právě otázkám spojeným s působením obecních policií. Problematika spojená s obcemi, které obecní policii nezřídily, je pak zařazena na konec této kapitoly. Obce disponují vedle samotné možnosti zřídit obecní policii též řadou dalších možností, jak úroveň zabezpečování veřejného pořádku a bezpečnosti v obci zintenzivňovat a zkvalitňovat. Jde o různé vesměs staronové metody jako například komplexní přístup community policing, činnost v rámci komisí a výborů zřizovaných orgány obce, méně formální pravidelné schůzky a vzájemná informovanost představitelů obcí, obecních policií, Policie ČR a případně dalších zástupců veřejné správy, spolupráce s občanským sektorem a neziskovými organizacemi a v neposlední řadě možnost upravit tyto vztahy, pokud je jednou ze stran Policie ČR formou koordinační dohody dle 16 zákona č. 273/2008 Sb., o Policii České republiky, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o Policii ČR ). Je třeba upozornit, že všechny možnosti dále uvedené závisí ze značné části na vesměs neformální spolupráci jednotlivých aktérů, přičemž v současnosti se od úrovně této spolupráce a často přímo od kvality vzájemných vztahů představitelů obcí, obecních policií a Policie ČR, jakož i jednotlivých strážníků a policistů, bezprostředně odvíjí úroveň, na které je veřejný pořádek v místě zajišťován. Přitom přílišná formalizace postupů této spolupráce v praxi často vede k vyprázdnění a přímo popření smyslu samotné spolupráce. Jako typický příklad zde mohou sloužit koordinační dohody, které jsou dle názorů většiny obcí i Policie ČR uzavírány v zásadě pouze formálně a nijak výrazněji vzájemnou spolupráci v obcích nezlepšují. Na roli koordinačních dohod se přesto ozývají též kladné názory, přičemž nejčastěji je v jejich prospěch uváděno, že bez nich by nebylo v současné době (především po zrušení nařízení vlády č. 397/1992, kterým se stanoví podrobnější úprava vztahů Policie České republiky k orgánům obcí a obecní policii) možné postavit spolupráci s Policií ČR na žádný důkladnější (právní) základ. Jako ostatně při veškeré činnosti (nejen) v oblasti zajišťování veřejného pořádku je častým problémem nedostatečná aplikace již existujících právních nástrojů a v některých případech též nízká vymahatelnost práva. V prvém případě se jedná o problém, který je relativně snadno řešitelný dostatečnou osvětou a informovaností jednotlivých aktérů v oblasti zabezpečování veřejného pořádku na úrovni obce, k čemuž v případě obecních policií slouží mimo jiné též systém zkoušek k získání osvědčení o splnění stanovených odborných předpokladů ( 4d a 4e zákona o obecní policii). Zvyšování povědomí o možnostech jak lépe zajišťovat veřejný pořádek a zvláště pak zajištění důkladné znalosti příslušných právních předpisů (ovšem s přihlédnutím ke specifickým i mimoprávním nástrojům typu community policing nesmí zůstat toliko u znalosti předpisů) mezi odpovědnými zástupci obcí, obecních policií a státní policie je proto 7\n8 zcela klíčovým prvkem při úvahách o možném zlepšování úrovně zabezpečování veřejného pořádku. Dalším řešením může být změna taktiky přesun od represe k prevenci a od pachatelů deliktní činnosti k místům, kde k ní dochází preventivní zásah proti místům má řadu výhod, mezi jinými zejména fakt, že jeho dopad je trvalý, je společensky přijatelnější a procesně méně náročný než stíhání jednotlivých pachatelů 2. Naopak vymahatelnost práva je problémem, který je v rámci nástrojů zajišťování veřejného pořádku řešitelný jen z menší části, a naopak z valné většiny závisí na povaze právního řádu a společenských institucí, jakožto i na charakteristikách společnosti jako takové. V rámci předkládaného materiálu a výhledově stran případných návrhů legislativních změn lze nepochybně uvažovat např. o posílení vymahatelnosti v oblasti přestupkového práva a v určité formě též v případě koordinačních dohod. Naopak některými obcemi požadované určité formy posílení vymahatelnosti práva spočívající v návrzích legislativních změn zavádějících například obecně prospěšné práce pro ty přestupce, kteří dlouhodobě nemají prostředky na úhradu pokut, nebo zavedení deliktní odpovědnosti mladistvých za požívání alkoholických nápojů a kouření je třeba v současné společenské, právní a ústavně-právní realitě považovat za excesivní a neakceptovatelné. Zásadní otázkou obsaženou v rozeslaném Dotazníku pak bylo, zda-li právní úprava zabezpečování záležitostí veřejného pořádku a bezpečnosti na místní úrovni jako celek dostačuje soudobým potřebám. Odpovědi poskytnuté obcemi na Dotazník (otázky č. 1 a 6) jsou v tomto ohledu v podstatě vyvážené, přičemž mírnou převahu mají odpovědi záporné (záporné je v tomto směru i stanovisko KŘMP). Krom obecnějších proklamací však jakožto zásadní námitka zůstává jen požadavek rozšíření pravomocí (a v některých případech též působnosti) obecních policií, a to až na úroveň Policie ČR. Tato maximalistická varianta by však zcela evidentně šla zcela mimo koncepci Policie ČR a obecních policií jakožto dvou svébytných institucí, z nichž každá je v systému zabezpečování veřejného pořádku a bezpečnosti určena k plnění vesměs odlišných úkolů a především pak v odlišné struktuře výkonu vrchnostenské moci (stát vs. územní samospráva). Naopak lze v mnoha případech jednoznačně reflektovat konkrétní návrhy na změnu určitých ustanovení současné legislativy (celá řada těchto návrhů byla obsažena též v odpovědích na otázku č. 7 Dotazníku). Shrnutí stěžejních námětů ke změně právního rámce je uvedeno v příslušné kapitole v závěru tohoto materiálu a na jejich základě a po proběhnutí detailní odborné veřejné diskuze budou moci být v tomto směru v dohledné době zpracovány též adekvátní legislativní návrhy. Lze však celkem s jistotou tvrdit, že půjde ve své většině o dílčí novelizace řešící konkrétní zmiňované problémy, nikoli ale (alespoň v nejbližších obdobích) o komplexní rekodifikaci zákona o obecní policii či například přestupkového práva. Zvláště v případě zákona o obecní policii nebyly doposud prezentované zásadnější výhrady proti němu buď vůbec nebo pouze velmi mlhavě odůvodněny, a zároveň jeho možné změny (zvažované v tomto materiálu) rozhodně nevyžadují vzhledem k rozsahu, ani z hlediska koncepce vydání zcela nového zákona. 2 Srov. Weisburd, D. Place Based Policing. Police Foundation. Washington D.C. 2008; dostupné na ; české shrnutí viz. Tošovský, M. Kriminalita ve městech. Jak na ni? in Čtení o community policing. Soubor textů. Praha. Otevřená společnost, o.p.s. 2010; dostupné na 8\n9 3.1 Community policing Community policing bývá nejčastěji označován za filozofii či specifickou formu zabezpečování veřejného pořádku a bezpečnosti v konkrétním místě v úzké spolupráci se zde žijící komunitou. Jinými slovy community policing je způsob ochrany místní komunity (obyvatel obce, města, městské čtvrti apod.), na kterém se aktivně podílejí všichni, kdo v místě žijí, pracují a spravují ho 3. Zároveň se však zdá nezbytným dodat, že tato filosofie nemůže být uplatněna také bez odpovídajících změn v organizaci a fungování Policie ČR (viz Analýza reformy Policie ČR). Jak vyplynulo z odpovědí zaslaných Ministerstvu vnitra na Dotazník, community policing je v zásadě představiteli obcí a obecní policie ztotožňován s následujícími postupy: (1) Rozčleňování obvodu obce na okrsky či rajóny ( rajonizace ), ve kterých následně stabilně působí konkrétní strážníci (a/nebo policisté), kteří jednak získávají důkladnější místní znalost svého okrsku a jeho obyvatel, a jednak naopak zde žijící občané poznávají svého okrskáře. Součástí této formy intenzivnější práce obecní policie v místní komunitě bývají též veřejné kampaně typu poznejte svého strážníka, distribuce vizitek strážníků v jim přidělených okrscích, prezentace okrskářů na webových stránkách obce, někdy též např. včetně interaktivní mapy, ve které může každý dohledat různé informace vztahující se k zajišťování veřejného pořádku a bezpečnosti v konkrétním místě (okrsku) 4. Přidanou hodnotou těchto nástrojů by mělo být zejména zlepšení stavu bezpečnosti v dané oblasti, zmírnění dopadu přetrvávajících problémů ovlivňujících bezpečnost a pocit bezpečí občanů a zvýšení důvěry občanů v konkrétní osoby odpovědné za záležitosti veřejného pořádku v místě, a v neposlední řadě též jasnější definování odpovědnosti těchto osob za přesně vymezený prostor a komunitu a prohloubení osobní a místní znalosti u strážníků (resp. policistů). Z hlediska rozšířenosti lze říci, že z obcí, které odpovídaly na Dotazník, využívá podobné systémy práce spíše menšina a vesměs jde o některá větší města. (2) Smíšené nebo společné hlídky strážníků obecní policie s policisty, přičemž policistu, strážníka či smíšenou hlídku mohou při jejich hlídkové činnosti svou účastí doprovodit též další zástupci veřejné správy (zastupitelé, manažer prevence kriminality). Z hlediska rozšířenosti se ukazuje, že smíšené hlídky jsou vzhledem k souvisejícím právním nejasnostem (viz níže) využívány obcemi spíše sporadicky. Naopak relativně hojné používání společných hlídek při organizaci větších kulturních či sportovních akcí na území obce či smíšených hlídek při kontrole dodržování zákazu podávání alkoholických nápojů a prodeje tabákových výrobků osobám mladším 18 let. (3) Provázání mechanismů zabezpečování veřejného pořádku a bezpečnosti na úrovni vedení obce, obecní policie a (například) obvodního oddělení Policie ČR. Přitom se může jednat třeba o různé formy schůzek majících 3 Pospíšilová, K., Veselá M. Strážník v okrsku. Praha. Společně k bezpečí o.s Str. 43. Srov. též Community policing: Manuál pro uniformovanou policii. Praha. Společně k bezpečí o.s Str. 58: Community policing je filozofie policejní práce, která klade důraz na místní znalost a ukotvenost policisty v lokalitě, ve které slouží. Obě publikace jsou dostupné na 4 Viz např. webové stránky projektu Plzeň Bezpečné město, 9\n10 čistě informativní charakter, případně využívaných ke společnému plánování pochůzkové služby, až po pravidelné schůzky, na kterých je komplexně plánována činnost obecní policie a Policie ČR a ve vzájemné dohodě jsou rozdělovány konkrétní úkoly. (4) Určité aktivity v oblasti prevence, a to jak prevence situační tak sociální. Jedná se o širokou škálu aktivit od klasických besed s občany (seniory, s dětmi ve školách), přes zajišťování a distribuci různých technických prostředků zvyšujících bezpečnost seniorů (různé bezpečnostní balíčky obsahující informační materiály a např. řetízkové závlačky na bytové dveře, nebo bezdrátové elektronické prostředky umožňující rychlé přivolání hlídky obecní policie), až po někdy značně extenzivní instalaci městských kamerových systémů. Zvláště besedy ve školách či zařízeních pro seniory jsou velmi rozšířenou formou prevence, zároveň je jejich konání častým předmětem úpravy v koordinačních dohodách. Naopak ostatní (proaktivní, situační) modely prevence jsou vesměs spíše spojeny s některou z předcházejících forem přístupu community policing (projekt bezpečné město atd.). Jiné aktivity jsou v rámci community policing zmiňovány spíše sporadicky, což je patrně způsobeno též tím, že při většině činností se jedná spíše o specifický přístup k prováděné (běžné) činnosti (obecní) policie, nikoli o konkrétní typ či formu činnosti. Zároveň je však třeba zdůraznit, že skrze řešení konkrétních problémů nabízí community policing postup, jak tento jiný přístup převést právě do konkrétní činnosti. Většina obcí dále považuje metody community policing (zdaleka nejčastěji pak ztotožněné s ustanovováním okrskářů) za efektivní a přínosné, vyskytly se však též názory, že celý tento přístup je jen honosný název pro dávno známou dobrou praxi hlídkové činnosti strážníků či policistů, kteří jednoduše jen nejsou k místním občanům a jejich problémům laxní a snaží se je aktivně řešit. Ani s takovým názorem však nejspíš není třeba zásadně polemizovat. Obecní policie mají v oblasti navazování vazeb a v komunikaci s komunitou (občany) mnohde často nezastupitelnou roli. Místní znalost strážníků je totiž nezřídka vyšší a důkladnější a zároveň vztah občanů ke strážníkovi, kterého znají a běžně jej potkávají a hovoří s ním nejen při úkonech či zákrocích, ale při výkonu jeho běžné pochůzkové činnosti, je bližší a silněji založený na důvěře než na autoritě uniformy. To pak může zcela evidentně častokrát přispět i k odhalování a objasňování trestné činnosti, a proto v poslední době začala místní znalost obecní policie a její zakotvení v místě oceňovat při činnosti v rámci trestního řízení též Policie ČR. Přitom do budoucna lze v každém případě používání metod community policing jednoznačně podporovat s tím, že jde nikoli o název či formu (není třeba ani hovořit community policing ), nýbrž o obsah a faktickou činnost. Většinou lze ovšem za správný krok jistě považovat již i to, že se obec (či obecní policie) k určitému explicitně formulovanému postupu community policing nebo schématu dobré praxe veřejně přihlásí, díky čemuž nejen vedení obce a obecní policie, ale i samotní strážníci nutně v určité míře pociťují jako svou povinnost tento deklarovaný závazek k veřejnosti naplňovat. Přitom je však nezbytné zdůraznit, že uvedené platí pouze tehdy, pokud mezi strážníky (či policisty), kteří mají filosofii community policing naplňovat, obecně nepřevládá názor, že se jedná výhradně o již existující metody policejní práce opatřené novým názvem, a současně pokud mají jednotliví aktéři alespoň základní představu, jak se jejich činnost s touto novou filosofií změní. 10\n11 3.1.1 Problematické aspekty realizace přístupu community policing Výše uvedené činnosti a nástroje představující v tuzemských podmínkách přístup community policing s sebou však nesou některá rizika či úskalí, kterých by se měli jejich realizátoři pokud možno vyvarovat. Obecným, již dříve zmiňovaným, nebezpečím při provádění těchto činností je jejich pouze formální zavedení bez následného skutečného uvedení do praxe. V tomto ohledu je někdy zmiňován méně aktivní přístup příslušníků Policie ČR, kteří kvůli svým značným administrativním povinnostem, jakož i s ohledem na většinou rozdílně vymezenou územní působnost (oproti obecním policiím) nejsou schopni spolupráci v rámci aktivit community policing plně dostát. V tomto směru je třeba v rámci pokud možno jak policie obecní, tak státní usilovat o to policisty a strážníky dostat na ulici a tomu přizpůsobit především jiné podpůrné činnosti (administrativa, výkaznictví atd.). Specifickým problémem spojeným s vytvářením okrsků [ad (1)] je zásadně vhodná volba okrsku, jakož i okrskáře, tak aby okrskář byl schopen vyvinout při řešení problémů v lokalitě požadovaný proaktivní přístup. Zároveň je nutností vyvinout poměrně značnou mediální popularizační aktivitu, tak aby si občané žijící v místě byli daného stavu vědomi a v případě potřeby se dokázali na okrskáře skutečně obrátit. To může být problémem zvláště ve velkých městech, která jsou z podstaty spíše anonymní, projevuje se zde výraznější fluktuace obyvatelstva a skutečnost, že obyvatelé určité čtvrti často pracují v naprosto jiných částech obce (města či aglomerace) a jejich vztah k místu bydliště (a tam existujícím podmínkám veřejného pořádku a bezpečnosti) není zdaleka tak silný jako je tomu u obyvatel menších sídel. V takových případech nemusí být mnohde například rozdávání vizitek či letákové kampaně dostatečně účinné (dopad takovýchto dílčích nástrojů může být pak omezen například jen na seniory). Informační kampaně je proto vhodné vést v co nejširším měřítku s využitím prostředků komunikace s co možná nejuniverzálnějším dopadem (místní noviny, rozhlas, Internet, lokální televize). Problematické aspekty plošně prováděných smíšených (termín společná hlídka je naopak používán v souvislosti se situací, kdy jsou na jednom místě přítomni jak strážníci obecní policie tak policisté, ale nedochází k postupu v rámci jedné jednotně koordinované hlídky) hlídek policistů a strážníků [ad (2)] Ministerstvo vnitra v minulosti již detailně popsalo 5. Jde především o otázku, kdo v rámci smíšené hlídky by měl konat, pokud hlídka zjistí určité protiprávní jednání (jak strážníci tak policisté musejí konat z úřední povinnosti; zde jde pak především o problematiku přestupků, které může jak obecní policie, tak Policie ČR řešit v blokovém řízení), dále pak otázka, kdo velí smíšené hlídce, neboť státní policista může strážníka coby civilní osobu nanejvýše požádat o pomoc jako jakoukoli jinou osobu, o problém odpovědnosti za škodu způsobenou při činnosti smíšené hlídky (ať již způsobenou třetí osobě nebo navzájem mezi členy smíšené hlídky), či o problém většinou rozdílné místní působnosti strážníků a příslušníků Policie ČR. Problematické jsou též procesní aspekty výkonu oprávnění policistů a strážníků (otázka zásady jednotnosti správního řízení, diametrálně odlišných postavení obecních policií a Policie ČR v oblasti trestního řízení, nebo například otázka, kdo by řešil případné stížnosti na postup smíšené hlídky) a dále je také potenciálním problémem kontrola činnosti smíšených hlídek (kdo by k ní byl oprávněn?) či evidentně citlivá otázka, který rozpočet (zda obecní nebo státní) by byl příjemcem pokut uložených v rámci činnosti smíšené hlídky. 5 Srov. stanovisko uveřejněné na 11\n12 Přestože se v odpovědích na Dotazník objevilo několik požadavků na jednoznačnější vymezení právního postavení smíšených hlídek, což by v některých ohledech bylo jistě možné a přínosné, lze poznamenat, že soustavné a plošné provádění smíšených hlídek patrně vždy zůstane vzhledem k zásadním koncepčním odlišnostem mezi obecní policií a Policií ČR spíše problematické. Naopak za přínosné a účelné lze považovat činnost smíšených hlídek při plnění přesně (též časově a místně) vymezených úkolů, například při zabezpečování veřejného pořádku v obci při větší sportovní či společenské akci (v takovém případě však půjde často spíše pouze o hlídku společnou, viz výše). Při zajišťování větší koordinace a informovanosti [ad (3)] mezi samosprávou a jejími orgány (obecní policií) a Policií ČR lze opět poukázat na nenahraditelnou roli neformálních vazeb a kontaktů mezi konkrétními zástupci těchto stran a základní nutnost jejich ochoty k dialogu. Tyto vazby a kontakty je účelné v určité míře institucionalizovat (zákon o Policii ČR ostatně povinnost Policie ČR spolupracovat s dalšími aktér na úseku vnitřní bezpečnosti a veřejného pořádku výslovně v obecné rovině upravuje ve svém 14), popřípadě přímo právně (a obligatorně) upravit určitý základní rámec pro realizaci těchto vazeb a kontaktů. K tomu viz dále u problematiky koordinačních dohod a bezpečnostních výborů. V případě preventivních aktivit [ad (4)] samospráv a Policie ČR je třeba se soustředit především na prevenci situační, nikoli pouze například na preventivní besedy, z nichž velkou většinu mohou ve stejné kvalitě a bez dodatečných nákladů zastat například také neziskové organizace či sama cílová skupina (jako je tomu například v projektu Senioři sobě). Z několika odpovědí na Dotazník totiž například vyplynulo, že tyto besedy, které mají často jen omezený dopad, do určité míry odvádějí pozornost nadřízených i personální kapacity od řešení často palčivějších problémů, především pak od základní potřeby zajistit pravidelnou a co nejčastější hlídkovou činnost. O různých možnostech dalšího komunitního působení obecních policií je třeba vždy uvažovat v kontextu specifických podmínek (sociálních, ekonomických, geografických, etnických atp.) určité obce. Za jedno ze zdánlivě až banálně jednoduchých, zároveň ovšem efektivních a dostatečně již odzkoušených řešení lze považovat např. používání strážníků-cyklistů; hlídky na kolech mají oproti pěší hlídce mnohonásobně větší pokrytí území okrsku, lze je organicky použít též v parcích, lesoparcích, sídlištích i historických centrech měst. Strážník na kole je též blíže (fyzicky i pocitově) občanům a stává se aktivní součástí veřejného prostoru obce ve větší míře než při provádění motorizované hlídky. Metody community policing je třeba do budoucna obcemi, obecními policiemi a Policií ČR rozvíjet a od dalších orgánů státní správy je třeba vyžadovat v tomto ohledu co možná nejvyšší podporu. Přitom je třeba sledovat materiální smysl přístupu community policing a nezůstat toliko u přístupu pasivního nebo jen formálně pojímaného, který nezvyšuje úroveň bezpečnosti a pocitu bezpečí občanů, nezmírňuje přetrvávající chronické problémy ovlivňující stav bezpečnosti a neposiluje ani vazby na komunitu v místě, ani úroveň komunikace s občany a stupeň jejich důvěry ve veřejnou moc obecně a obecní policii a Policii ČR zvláště. 12\n13 3.2 Spolupráce místní samosprávy a Policie ČR Jak bylo uvedeno, community policing (jako prostředek i jako svého druhu cíl) spočívá v rozhodující míře jednak na přizpůsobení způsobu zabezpečování záležitostí veřejného pořádku místním podmínkám a potřebám a specifikům místní komunity, a jednak v osobní aktivitě a přístupu jednotlivých aktérů (jak na straně orgánů veřejné moci, tak na straně občanů) a vztazích mezi nimi. Jde tedy ve valné většině o právně těžko institucionalizovatelný celkový přístup a koncepční práci. Výjimkou je možnost vytváření a případné právní úpravy specifických orgánů a institutů, které mohou uvedené spolupráci, rozvoji vztahů a komunikace a vytváření společné koncepce (především v oblasti prevence) napomoci. Jak ovšem naznačují některé poznatky o stávající podobě modelů spolupráce v různých obcích (městech), propracované institucionální zakotvení nemusí ještě zdaleka nutně vést k efektivnější spolupráci Mezi nástroje formalizované (nikoli však nezbytně pouze formální) spolupráce lze zahrnout především koordinační dohody dle 16 zákona o Policii ČR, zavedení určitého koordinačního orgánu na úrovni obce dle obecné úpravy orgánů zastupitelstva obce a rady obce [výbory a komise dle ustanovení 117 a následujících zákona č. 128/2000 Sb., o obcích, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o obcích )], zřizování společných řídících operačních center Policie ČR a obecní policie (případně též dalších složek Integrovaného záchranného systému), zřizování služeben státní a obecní policie ve stejných budovách a vytváření různých ad hoc pracovních skupin, týmů pro mládež, skupin ke komunitnímu plánování atd. Vedle institutu koordinačních dohod, které by měly z hlediska spolupráce obcí s Policií ČR plnit do značné míry zastřešující funkci a o kterých je blíže pojednáno dále, je nejvýraznější možností obce, jak s nástroji, které jí v současnosti právní řád svěřuje, koordinovat svou činnost s Policií ČR, zřizovat pro tento účel specializované orgány (ve formě výborů či komisí) obdobné existujícímu institutu tzv. bezpečnostní rady obce zaměřené na oblast krizového řízení. Na vhodnost zřizování takovéhoto institutu, o němž je dále pojednáno jako o bezpečnostním výboru obce, byly obce dotazovány v rámci Dotazníku (otázka č. 5), přičemž dotaz směřoval k možnosti legislativně zakotvit zřizování takového orgánu obcí jednak povinně ze zákona a jednak v personálně a profesně co nejširším obsazení (vedle zástupců obce, obecní policie, Policie ČR by se činnosti tohoto bezpečnostního výboru mohli účastnit též zástupci neziskových organizací, soudů či státního zastupitelství). Názory na případné zřízení této instituce byly poměrně různorodé, zvláště pod vlivem stanoviska KŘMP se však k myšlence tohoto institutu obce stavěly vesměs kladně, zároveň však doporučovaly nestanovovat zřízení tohoto orgánu obcím jako povinnost a ponechat jej na jejich úvaze. Podle nezávislého průzkumu zpracovaného pro Ministerstvo vnitra koncem loňského roku občanským sdružením Společně k bezpečí jsou již v současnosti komise zřizované obcemi (zvláště pak komise prevence kriminality) v podstatě hlavní platformou spolupráce mezi obcemi (od určité velikosti) a Policií ČR. Zároveň je tento systém případně doplňován více či méně pravidelnými schůzkami mezi Policií ČR, představiteli samosprávy a případně obecní policií. Funkčnosti takovéhoto uspořádání ostatně napovídají též některé z odpovědí na Dotazník. 13\n14 Pozitivní roli koordinačního orgánu na úrovni obce, který by koordinoval činnost v oblasti veřejného pořádku a bezpečnosti, zmiňuje ve svých odpovědích na otázky zaslané policejnímu prezidentovi též Policie ČR Koordinační dohody Koordinační dohody uzavírané dle 16 zákona o Policii ČR by měly představovat základní formu úpravy vzájemné spolupráce a vymezení odpovědnosti a úkolů mezi obcemi a Policií ČR. Jejich funkčnost je ovšem v současné době v kritické míře podlamována formálností jejich naplňování. Též v odpovědích na Dotazník mají zcela jasnou převahu negativní názory, a to buď směřující přímo na samotný institut (zbytečnost či nadbytečnost vzhledem k tomu, že působnost a povinnost ke spolupráci je beztak stanovena právními předpisy), nebo alespoň na způsob jeho realizace v praxi (nekonkrétnost, jedná se pouze o formální deklaraci, jde o právně nepříliš určitý institut, neboť se nejedná o veřejnoprávní smlouvu dle správního řádu). Většina obcí uvedla, že spolupráce s Policií ČR je na dobré úrovni bez ohledu na uzavřenou koordinační dohodu. Ty obce, které spolupráci s Policií ČR hodnotily pozitivně a zároveň dosud koordinační dohodu uzavřenu nemají, vesměs odpovídaly v tom smyslu, že uzavření koordinační dohody s ohledem na dobrou úroveň spolupráce ani neplánují, neboť by byla zbytečná. Naopak obce, které spolupráci s Policií ČR ohodnotily jako slabou či špatnou, vesměs koordinační dohody uzavřené mají. Z dostupných statistických údajů poskytnutých Ministerstvu vnitra Policejním prezidiem ČR vyplývá, že v současnosti je v České republice uzavřeno celkem 2080 koordinačních dohod. Z tohoto počtu jich bylo 1778 uzavřeno v roce 2009, tedy již v prvním roce po nabytí účinnosti nového zákona o Policii ČR, a v roce 2010 již lze jejich počet považovat za v podstatě ustálený, neboť bylo uzavřeno pouze 302 nových koordinačních dohod. Koordinační dohodu s Policií ČR má tedy uzavřenu přibližně jedna třetina obcí v České republice. Převážnou většinu dohod mají zjevně uzavřeny obce, které zároveň nedisponují obecní policií. Policie ČR v současnosti považuje koordinační dohody pouze za částečně funkční institut a mimo jiné navrhuje diferencovat obsah dohod uzavíraných s obcemi, které mají zřízenou obecní policii a dohod s těmi obcemi, které obecní policii nemají. Zároveň též Policie ČR upozorňuje na neochotu některých obcí koordinační dohody uzavřít (obdobně poukazuje na občasný nezájem o uzavření koordinační dohody na straně Policie ČR též nemalý počet obcí). Koordinační dohody by měly být v prvé řadě nástrojem zlepšení a posílení spolupráce tam, kde je součinnost a koordinace samosprávy a státní policie na nikoli zcela optimální úrovni. V současnosti tomu tak není a koordinační dohody slouží nanejvýš jako deklarace již naplňovaných společných cílů a završení existující kvalitní spolupráce. Cílem by proto mělo být jednak uzavírat koordinační dohody v konkrétnější podobě a zahrnovat do nich jednotlivé konkrétní cíle a úkoly, zvýšit jejich závaznost a vymahatelnost, a zajistit jejich pravidelné (každoroční) vyhodnocování a aktualizaci v reakci na úspěšnost plnění vytyčených cílů a úkolů. Je však opětně nutno zdůraznit, že základem každé spolupráce je vůle ke spolupráci a oboustranně kvalitní komunikace stran; v případě že tyto základní podmínky splněny nejsou, je i při existenci právně vynutitelných 14\n15 mechanismů úroveň spolupráce nutně nízká a v mnohých ohledech ztrácí smysl Možnosti posílení spolupráce samospráv a Policie ČR Jak již bylo uvedeno, v této oblasti je třeba uvažovat především o posílení postavení a zajištění určité míry vymahatelnosti koordinačních dohod. Již dnes však existuje možnost obce obrátit se (přirozeně poté, co jsou neúspěšná jednání s tím, s kým je daná koordinační dohoda uzavřena) při neplnění koordinační dohody ze strany příslušného základního útvaru na jeho nadřízené. V tomto ohledu je však nutné vycházet také ze závěrů Analýzy reformy policie. Mezi možnostmi, jak posílit samotný institut a podpořit konkrétnost a naplňování koordinačních dohod, lze uvést například následující doplnění a zpřesnění stávají právní úpravy v zákoně o Policii ČR (nutno však zdůraznit, že se ve většině nejedná o nova, pouze o upřesnění a explicitní formulaci možností, které existují již za současných podmínek): - stanovení, že koordinační dohody lze uzavírat pouze na dobu určitou; tato doba by měla být kratší než volební období volených orgánů obce (např. 1 či 2 roky). Každá koordinační dohoda by měla obsahovat konkrétní úkoly a závazky obou stran v takové podobě, aby při jednání o nové (na tuto koordinační dohodu navazující) koordinační dohodě bylo možné provést objektivní vyhodnocení jejího plnění a tomu následně přizpůsobit obsah obnovované koordinační dohody. Tato úprava by zajistila mimo jiné též to, že obě strany by byly výrazněji nuceny o vzájemné spolupráci jednat a zároveň, že obnovované koordinační dohody by byly výrazněji nástrojem skutečné spolupráce, nikoli pouze nominálního naplnění určitých požadavků shora ; - jednoznačná úprava institutu odstoupení od koordinační dohody v době její platnosti. Je třeba upozornit, že přestože koordinační dohody představují ve své stávající podobě v zásadě nevynutitelná a spíše jen organizační ujednání, je na jejich základě, byť většinou prostřednictvím navazujících standardních smluv, často poskytováno nezanedbatelné materiální plnění (poskytnutí budov či jiných prostředků Policii ČR obcemi, nebo naopak konkrétní činnosti poskytované Policií ČR). Pokud tedy jedna strana své úkoly z koordinační dohody neplní, lze považovat za vhodné, aby zákon formalizoval možnost druhé strany od dohody odstoupit a zastavit plnění své části koordinační dohody. Tato možnost by tak mohla představovat relativně silný prostředek tlaku na stranu neplnící cíle a úkoly v koordinační dohodě vytyčené; - výslovné zařazení pravomoci schvalovat znění a uzavření koordinační dohody mezi pravomoci vyhrazené zastupitelstvu obce podle 84 odst. 2 zákona o obcích; - zajištění možnosti, že pokud by nebyl ze strany základního útvaru Policie ČR dlouhodoběji zájem na uzavření koordinační dohody, nebo by nebyla koordinační dohoda dlouhodobě ze strany tohoto útvaru plněna, mohla by obec koordinační dohodu uzavřít s nadřízeným územním odborem či krajským ředitelstvím Policie ČR, které by následně základnímu útvaru Policie ČR splnění v koordinační dohodě vymezených úkolů mohly uložit v rámci vztahu nadřízenosti a podřízenosti; 15\n16 - vymezení oblastí a úkolů v rámci spolupráce, o kterých by koordinační dohoda musela (pokud již by byla uzavřena) obsahovat příslušná ujednání, odděleně pro případy, kdy by byla uzavírána s obcemi, které zřídily obecní policii, a samostatně pro případ uzavírání koordinačních dohod s obcemi, které obecní policii nezřídily Bezpečnostní výbory a možnost samosprávy ukládat ve vymezených případech úkoly Policii ČR Jako další možnost, jak spolupráci samospráv s Policií ČR usnadnit a jednotlivé aktéry ke spolupráci jako takové či případně ke zvýšení její úrovně institucionalizovaným způsobem vést, si bližší pozornost zasluhuje případná úprava v zákoně o obcích (a zákoně o hlavním městě Praze) zakotvující možnost či povinnost obce zřizovat určité orgány typu bezpečnostního výboru či komise pro prevenci kriminality. Opět by se jednalo spíše o doplnění výslovné a detailnější úpravy k již mnohde existujícím a fungujícím orgánům obcí (typicky komise prevence kriminality). S ohledem na názory velké většiny obcí, které odpověděly na Dotazník, by však zřízení takovýchto orgánů mělo být (s výhradou alternativního modelu zmíněného níže) ponecháno na uvážení obce samotné. Zároveň je však možné uvažovat také o tom, svěřit případně těmto orgánům (bezpečnostním výborům) určité výraznější pravomoci v oblasti veřejného pořádku nad rámec jejich stávající spíše jen odborné a poradní role. Často zmiňovaná byla v odpovědích na Dotazník totiž též problematika možnosti obcí úkolovat v určitých oblastech veřejného pořádku a dopravy Policii ČR. Tato myšlenka se v zásadě objevovala ve dvou variantách. První varianta vycházející ze stanoviska KŘMP považuje toto oprávnění obcí za svého druhu alternativu ke zřizování metropolitní policie, avšak blíže nespecifikuje, jakým způsobem (mechanismem) by měly tyto úkoly být ukládány. V druhé variantě pak byla možnost obce ukládat úkoly Policii ČR v daných oblastech označována právě za jedno z možných opodstatnění zavedení obligatorně zřizovaných bezpečnostních výborů obce. Varianta druhá, tedy alespoň částečně autoritativní působení (povinně ze zákona zřizovaného) bezpečnostního výboru obce vůči pořádkové a dopravní složce Policie ČR v daném místě, a to především pokud by šlo primárně o koordinaci úkolů obecní policie a Policie ČR (či koordinované ukládání těchto úkolů), lze do budoucna zvážit. Zásadním problémem se však v této souvislosti zdá být právně-legislativní vyřešení situace, kdy do územní působnosti jednoho základního útvaru Policie ČR spadá vícero obcí, z nichž každá by měla přirozenou ambici Policii ČR ukládat úkoly bez ohledu na ostatní obce v daném policejním obvodu. Vyloučit však nelze ani realizaci obrácené varianty, ve které by se zástupci obcí (či jejich příslušných bezpečnostních výborů) společně scházeli na úrovni základního útvaru policie, do jehož obvodu by tyto obce náležely. Podle tohoto modelu by bylo možné patrně lépe koordinovat zájmy jednotlivých obcí. Zároveň však nelze nepoznamenat, že úroveň negociační pozice jednotlivé obce vůči příslušnému základnímu útvaru Policie ČR by se poněkud snížila. Mimo oblast případného ukládání úkolů Policii ČR (v určité míře) by bylo jistě možné provázat činnost těchto bezpečnostních výborů s uzavíráním, plněním a vyhodnocováním koordinačních dohod podle návrhů uvedených výše. Je totiž zřejmé, že k těmto úkolům by vedle schvalovací pravomoci zastupitelstva obce bylo zapotřebí činnosti odborněji zaměřeného orgánu, kterým by mohl být právě 16\n17 bezpečnostní výbor obce. Koordinační dohody by se též díky takovémuto orgánu mohly stát znatelně širší a využívanější platformou spolupráce mezi samosprávami a Policií ČR. Konečně pak je třeba doporučit nastavení personálního obsazení bezpečnostních výborů spíše s ohledem na odbornou rovinu (politická legitimita zabezpečování veřejného pořádku v obci by byla zajišťována především rolí zastupitelstva při schvalování koordinačních dohod). Pokud by totiž měla mít na běžnou činnost bezpečnostních rad vliv spíše místní politická reprezentace, lze očekávat možné problémy spočívající především v opakovaném naddimenzování požadavků směřujících na Policii ČR, sledování úžeji vymezeného zájmu jednotlivé obce a následně ztížení komunikace a možnosti dosažení konstruktivního konsensu s představiteli Policie ČR ohledně plnění stanovených úkolů. Koordinační dohody nabízejí již v současnosti celou řadu možností, jak upevnit, zkoordinovat a případně rozšířit spolupráci mezi obcemi a Policií ČR. Bohužel ne vždy jsou dostatečně využívány možnosti, které tento institut i ve stávající podobě představuje. Zároveň však koordinační dohody zřetelně postrádají vyšší úroveň závaznosti. Proto bude zřejmě vhodné přijmout takové změny příslušné právní úpravy, které by jednoznačněji a v explicitní podobě stanovily možnosti realizace účelu koordinačních dohod, a jednak zvýšily jejich závaznost. Toho bude dosaženo jednak posílením vyjednávacích pozic stran koordinační dohody a jednak zřízením institutu bezpečnostního výboru obce, který bude v rámci obce představovat zastřešující platformu realizace spolupráce vytyčené v koordinační dohodě. 3.3 Místo obecní policie v systému ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti Obecní policie představují v oblasti veřejného pořádku klíčového aktéra. V mnoha obcích, ve kterých je obecní policie zřízena, pak významem při zajišťování záležitostí veřejného pořádku na místní úrovni převyšují pořádkovou službu Policie ČR, a to často i přes omezenější personální obsazení. Obecní policie se v současnosti zdají být již poměrně stabilizované a jejich počet se pohybuje kolem 350 (353 v roce 2010, na počátku roku 2011 pak 351, neboť ve 2 obcích byla obecní policie zrušena, v dalších 2 až 3 obecních policiích buď není aktuálně zaměstnán žádný strážník, nebo například je jediný strážník dlouhodobě nemocen). Průměrná obecní policie dnes působí v obci s přibližně 12 tisíci obyvateli a čítá 15 strážníků (tyto průměry byly vypočítány z dat nezahrnujících údaje pro počtem obyvatel i strážníků se vymykající Prahu, Brno a Ostravu, při započítání údajů z těchto měst by průměrný počet strážníků vzrostl celorepublikově na 25). Přestože je tedy obecní policie zřízena jen ve zlomku z více něž 6 tisíc obcí v ČR, lze odhadovat, že její služby jsou dostupné značné části obyvatel ČR (včetně hlavního města by se mohlo jednat o pokrytí až 5 milionů občanů ČR). Celodenní provoz je zatím zajištěn pouze u menšiny (necelých 46 %) obecních policií (údaj o zajištění nepřetržitého provozu úřadovny obecní policie však není Ministerstvu vnitra sdělován povinně, takže skutečný počet obecních policií s nepřetržitým provozem se může lišit přibližně o 3 procentní body v obou směrech). Typický současný strážník se nachází ve věkové kategorii let a má střední vzdělání zakončené maturitou (detailněji viz příloha). Je tedy evidentní, že se jedná 17\n18 vesměs o zaměstnance, u kterého již lze předpokládat nižší frekvenci změny zaměstnání (lze očekávat jeho dlouhodobější setrvání na stávajícím pracovním místě) a zároveň jde o zaměstnance, který je teprve v první polovině svého profesního života a bude ještě významně dlouhou dobu pracovat. To dává naději také na relativně vysokou personální stabilitu obecních policií. Z hlediska perspektiv vývoje právního zakotvení obecních policií lze jednak odkázat na následující kapitoly této analýzy a jednak lze uvést, že z celkového pohledu je vhodné rozvíjet stávající model obecních policií coby orgánů obcí k zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku v rámci působnosti obce (popřípadě k plnění dalších úkolů na základě zákona). Zároveň bude ovšem zřejmě namístě posílení některých oprávnění strážníků, neboť praktický význam obecních policií alespoň v některých ohledech (například v oblasti zajišťování plynulosti a bezpečnosti dopravy, viz dále) již přesáhl současné legislativní aranžmá tohoto institutu. 3.4 Specifika ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti v obcích, které nezřídily obecní policii Obce, které obecní policii nezřídily mají přesto řadu možností, jak efektivnost zajišťování záležitostí veřejného pořádku na svém území zvýšit. Z těchto možností jsou nejvýznamnější dvě a to jednak možnost uzavřít veřejnoprávní smlouvu dle 3a zákona o obecní policii s obcí ve stejném vyšším územně samosprávném celku, která vlastní obecní policií disponuje, jednak možnost uzavřít koordinační dohodu s Policií ČR dle 16 zákona o Policii ČR. V ohledu na veřejnoprávní smlouvy dle 3a zákona o obecní policii lze uvést, že za rok 2010 je Ministerstvu vnitra známo 360 obcí 6, které nezřídily vlastní obecní policii a naopak uzavřely uvedenou veřejnoprávní smlouvu s obcemi, které vlastní obecní policii zřízenu mají (takovýchto obcí, jejichž strážníci vykonávají na základě zmocnění z veřejnoprávní smlouvy dle 3a zákona o obecní policii úkoly obecní policie též na území jiných obcí, bylo v roce 2010 celkem 120; jedna obec tedy v průměru zapůjčovala své strážníky celkem 3 jiným obcím). Je třeba zdůraznit, že institut veřejnoprávní smlouvy dle 3a zákona o obecní policii tak jednoznačně prokazuje svoji užitečnost, neboť obcí, které tímto způsobem využívají cizí strážníky, je v současné době již přibližně o desítku více než všech obcí se zřízenou vlastní obecní policií. Koordinační dohody jakožto specifická a ve své podstatě toliko organizační ujednání mohou být uzavírány s obcemi bez ohledu na skutečnost, zda daná obec zřídila obecní policii či nikoli (jak mimo jiné uvádí formou citace důvodové zprávy k zákonu o Policii ČR též stanovisko KŘMP). Součinnost obce s Policií ČR pak může spočívat v široké škále aktivit například z oblasti community policing a situační prevence, neboť tyto aktivity nejsou bezpodmínečně vázány na existenci obecní policie v daném místě (ačkoli při součinnosti pouze s Policií ČR budou tyto činnosti vyžadovat vyšší míru koordinovanosti s ohledem na rozsáhlejší okruh úkolů a působnosti Policie ČR). 6 Je třeba poznamenat, že údaj o obcích, se kterými byla uzavřena veřejnoprávní smlouva dle 3a zákona o obecní policii, byl v tabulce-dotazníku, který obce obdržely k vyplnění, zařazen mezi nepovinně vyplňované údaje. Zároveň s faktem, že v době vzniku této analýzy stále ještě 11 obcí statistické údaje za rok 2010 Ministerstvu vnitra nedodalo, lze tedy předpokládat, že počet obcí, které takto využívají služeb cizích strážníků je ještě o něco vyšší. 18\n19 Z dalších možností, které má obec bez vlastní obecní policie k dispozici, lze jmenovat například aktivitu zastupitelů obce (též vzhledem k tomu, že půjde z velké části o velikostí spíše menší až střední obce, bude role volených zástupců dané komunity oproti větším městům přirozeně významnější), a to v rozsahu jejich oprávnění dle 82 zákona o obcích, přičemž takovéto aktivity jsou zcela v duchu přístupu community policing; lze též uvažovat o společném pohybu zastupitelů a hlídkujících policistů a jejich společné komunikaci s občany, přičemž lze dokonce za výhodu oproti smíšeným hlídkám strážníků obecní policie a příslušníků Policie ČR považovat to, že takovéto hlídky nebudou omezeny mnohými obdobnými právními překážkami a nejasnostmi, jako tomu je v případě smíšených hlídek obecní policie a Policie ČR, neboť zastupitel nevykonává vůči třetím osobám bezprostředně žádné pravomoci a nemůže tedy docházet k jejich případným kolizím s pravomocemi (státního) policisty. 19\n20 4 Problematika metropolitní policie Základní myšlenka konceptu metropolitní policie spočívá jednak v názoru, že určité činnosti jsou ve stávajícím systému zabezpečování ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti prováděny zbytečně duplicitně vícero složkami (především obecní policií a Policií ČR) a jednak v předpokladu, že při spojení určitých činností v jeden organizační celek s komplexnějšími pravomocemi bude výkon daných činností zabezpečen efektivněji než v případě jejich (stávajícího) oddělení a svěření daných kompetencí různým složkám. Tento pohled obecně vychází ze současného stavu, kdy veřejný pořádek a zvláště pak některé s ním související úkoly (konkrétně jde především o zajišťování bezpečnosti a plynulosti provozu na pozemních komunikacích) jsou souběžně zabezpečovány obecní policií a Policií ČR. Je třeba říci, že i přes vesměs dobrou koordinaci činností policie obecní a státní může docházet k případům, kdy v určitém místě je v určitý čas hlídkujících strážníků i policistů příliš a naopak v jiné části daného obvodu není žádný, nebo případně též k obdobným případům, kdy lze pozorovat další zbytečně podvojné aktivity. Někdy je upozorňováno též na to, že jedna složka (obecní policie) není i přes svou výraznou aktivitu vybavena dostatečnými kompetencemi k prevenci a postihování protiprávních jednání a naopak druhá složka (Policie ČR) není i přes dostatečnou vybavenost příslušnými pravomocemi v oblasti zabezpečování veřejného pořádku a bezpečnosti v dopravě významněji aktivní. Odpověď na otázku, zda-li by bylo vhodné tento problém řešit právě sloučením obou složek, je ovšem značně nejistá. Z tohoto obecně vyplývá námitka ohledně přílišné omezenosti oprávnění strážníků obecní policie, kteří jsou v mnoha případech odkázání na součinnost a vlastní aktivitu příslušníků Policie ČR. Zvláště v ohledu na zabezpečování místních záležitostí veřejného pořádku strážníci a zástupci samospráv vesměs jednotně poukazují na to, že personální obsazení místních oddělení Policie ČR není vždy zcela dostatečné k tomu, aby tato součinnost a aktivita mohla být Policií ČR poskytována v optimální míře, jakož i na to, že občas chybí k této součinnosti ochota příslušných územních útvarů Policie ČR (argument lze však nepochybně aplikovat a vice versa na samosprávy). Varianta spojení obecních policií s některými službami Policie ČR do jediné metropolitní policie (k variantám metropolitní policie viz dále) je dále relativně často podporována argumentem odbourání určité části administrativní činnosti spojené s výkonem služby policisty, resp. práce strážníka a naopak posílení činnosti v terénu a synergické propojení technických a materiálních prostředků obou policií. Dále má údajně jít též o způsob, jakým uniformovanou policii vnímá občan, přičemž při sloučení hlavních uniformovaných složek státní policie a obecní policie by situace mohla pro občana být přehlednější a jednodušší v tom smyslu, že by již nemusel při řešení konkrétních situací rozlišovat mezi policistou a strážníkem. Na postoje k problematice metropolitní policie se Ministerstvo vnitra ve značné míře dotazovalo v rozeslaném Dotazníku (celkem 6 otázek z celkově 13)a v dotazech vznesených na policejního prezidenta (celkem 10 až 11 otázek z celkově 15 zaslaných). 20


Paralelní životopis Evy Koťátkové vystavují v Českých Budějovicích\nEva Koťátková byla v roce 2007 nejmladší držitelkou ceny Jindřicha Chalupeckého. Bylo jí v té době pouhých 25 let. Od té doby zaujala výtvarnou veřejnost několika dalšími projekty a naposledy na sebe upozornila výstavou Paralelní životopis v Českých Budějovicích.\nUnikátní výstava v Ostravě ukazuje části zlatého pokladu tří zemí\nVíce než tři roky pracoval historik Ostravského muzea David Majer na výstavě o své oblíbené historické postavě - králi Janu Lucemburském. Na jedno místo dostal hned pět historicky nevyčíslitelně cenných korun, které zdobily české panovníky či jejich příbuzné. "Troufnu si říct, že takovouto výstavu v nejbližších desetiletích neuspořádá nikdo další," řekl Majer ČTK. Do jedné místnosti Ostravského muzea se mu podařilo dostat části zlatých pokladů hned tří států - Německa, Česka a Polska.\nMezi nejzajímavější exponáty výstavy 'Jan Lucemburský, král, který létal' patří část pokladu ze slezské Středy, kolekce pohřebních královských insignií Přemysla Otakara II. a pohřební koruna krále Rudolfa I. zvaného Kaše. Vystaveno je i několik předmětů z pokladu dómské pokladnice v Cáchách. "Jedná se o relikviář svatého Simeona nebo knižní vazbu zlacené tepané desky evangelia svatého Marka z Benátek. Některé z těchto předmětů vůbec poprvé opustily své místo uložení," vysvětlil Majer.\nMusaion v letohrádku Kinských představí folklorní regiony\nDruhý ročník cyklu Folklorní regiony Čech, Moravy a Slezska bude v sobotu 12. února zahájen v Musaionu letohrádku Kinských v Praze, kde je vystavena národopisná expozice Národního muzea. Dalším celoročním projektem jsou řemeslné dílny, které se tu konají každý druhý víkend v měsíci. "Muzeum se také věnuje lidové kultuře současnosti, nyní například na výstavě Nové pověsti české s podtitulem Folklor atomového věku," oznámila ČTK Markéta Fingerová z oddělení vnějších vztahů Národního muzea.\nProgram Folklorní regiony Čech, Moravy a Slezska představí jednotlivé národopisné regiony. Jeho součástí jsou hudební a taneční vystoupení folklorních souborů, přednášky, prezentace unikátních a nevystavených předmětů ze sbírek Národního muzea, ochutnávky regionálních specialit i zábava s lidovou muzikou. Tuto sobotu se představí oblast Podkrkonoší, mimo jiné i vystoupením souboru Hořeňák z Lázní Bělohrad.\nSochař Pravoslav Rada je jedním z nejvýznamnějších českých keramiků. Jeho rozsáhlé a různorodé dílo řadí teoretici umění k takzvané české grotesce; nese v sobě vtip, nadsázku, drobnou ironii, nadhled i moudré zamyšlení. Retrospektivní výstava v Uměleckoprůmyslovém muzeu se jmenuje P. Rada! Paráda!\nPražské Muzeum Kampa je na seznamu světových muzeí a galerií Googlu\nPalác ve Versailles, londýnská Národní galerie, Metropolitní muzeum v New Yorku nebo petrohradská Ermitáž. - Sedmnáct nejlepších muzeí a galerií světa zařadil vyhledavač Google do svého nového projektu Google Art. Ve vlastním počítači si tak lidé mohou prohlédnout slavná díla světového malířství a sochařství, za kterými by jinak museli cestovat kolem světa. Jediným muzeem ve střední Evropě, které Google dal na tento prestižní seznam, je Muzeum Kampa Medy Mládkové v Praze.\nV lidickém památníku začne výstava o předválečném životě Romů\nPamátník Lidice ve středu zahájí putovní výstavu Lety - život za plotem, která popisuje předválečný život Romů v českých zemích. Návštěvníci se zároveň seznámí s historií tábora v Letech na Písecku od jeho počátku, kdy sloužil jako Domov pracovního útvaru, až po jeho konečnou podobu, kdy se stal vězením pro romské rodiny. Výstava potrvá do 29. března. ČTK o tom informoval ředitel lidického památníku Milouš Červencl.\nČervencl uvedl, že je osud českých a moravských Romů ojedinělý. "Po osvobození se vrátili do míst, která stejně jako před válkou považovali za svou vlast, jen jednotlivci," vysvětlil. Z celkového počtu 6500 Romů evidovaných v Čechách a na Moravě v roce 1940 se jich po válce podle ředitele památníku zpět na toto území vrátilo asi jen 500 až 800. V osvětimském nacistickém koncentračním táboře během druhé světové války zemřelo 20.000 Romů z celé Evropy. Celkový počet romských obětí se odhaduje kolem půl milionu osob. Tábor v Letech byl otevřen v srpnu 1940 jako kárný pracovní. Byl určen pro muže, kteří nemohli prokázat zdroj obživy. Měli v něm končit i kočovníci. Stejné zařízení existovalo v Hodoníně u Kunštátu. V lednu 1942 se oba tábory změnily na sběrné, v srpnu pak byly v obou místech zřízeny cikánské tábory. Od té doby do května 1943 letským táborem prošlo 1308 Romů, mužů, žen i dětí, 327 z nich v něm zahynulo a přes 500 bylo převezeno do Osvětimi. Podle odhadů bylo nacisty zavražděno 90 procent českých Romů.\nNa unikátní výstavě hodin se představí i nejmenší hodinky na světě\nHodinky s nejmenším mechanickým strojkem nebo třeba první hodinky, které byly na měsíci. To vše je k vidění na první světové výstavě hodin v České republice, která právě začala.\nSlavná venuše z Předmostí u Přerova má patrně "sestru" v Americe\nZnámá a z historického hlediska velmi cenná venuše z Předmostí u Přerova, která patří k nejstarším uměleckým artefaktům v Evropě, existuje patrně v ještě jednom provedení. Původní rytinu ženy na mamutím klu z paleolitu nalezl už před více než sto lety archeolog Martin Kříž a je ve sbírkách brněnského Moravského zemského muzea. Její pravděpodobnou "sestru" vlastní americký sběratel umění Duncan Caldwell. Podobnost obou rytin je více než zřejmá. Ani odborníci z Moravského zemského muzea (MZM) však nejsou přesvědčeni o stoprocentní pravosti Caldwellova artefaktu. K tomu by bylo nutné podrobné zkoumání, k němu zatím ale nedal souhlas. O nálezu venušiny "sestry" bude v březnu informovat prestižní světový archeologický časopis Journal of Archaeological Science. Odborníci doufají, že to sběratele přiměje, aby povolil další zkoumání jeho historického artefaktu.


Monitorování sítě a výsledky\nPovinnost přijmout opatření k ochraně ovzduší\nPřípad začal v roce 2011 správní žalobou dvou obyvatel Ostravy, kteří žijí v městském obvodě Radvanice a Bartovice, kde vysoké koncentrace škodlivých látek v ovzduší trvale překračují imisní limity. Právní podporu jim poskytli experti z Frank Bold. Žalobci namítali, že došlo k nezákonnému zásahu do jejich práv, když krajský úřad nevydal akční plán opatření pro oblasti se zhoršenou kvalitou ovzduší. Krajský soud v Ostravě žalobcům vyhověl a rozhodl, že Moravskoslezský kraj pochybil, když nezavedl účinná krátkodobá opatření k ochraně ovzduší pro nadměrně znečištěné městské části. Povinnost krajského úřadu zavést tato opatření prostřednictvím akčního plánu vyplývala ze zákona o ochraně ovzduší a ze Směrnice Rady 96/62/ES o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší. Rozhodnutí krajského soudu bylo později potvrzeno Nejvyšším správním soudem.\nRozsudek Krajského soudu je dostupný zde „KS Ostrava_anonymizovano“\nRozsudek Nejvyššího správního soudu je dostupný zde „NSS_anonymizovano“\nNemajetková újma způsobená znečištěním ovzduší\nŽalobci se civilní žalobou domáhají přiměřeného zadostiučinění za nemajetkovou újmu způsobenou nezákonným postupem krajského úřadu. Orgány státu (Do 31.8.2012 krajský úřad, poté Ministerstvo životního prostředí) postupovaly nezákonně, když od vstupu ČR do EU až do podání žaloby nepřijaly efektivní opatření pro ochranu ovzduší v oblasti, kde jsou dlouhodobě překračované imisní limity pro zdraví nebezpečných částic PM2,5, PM10 a benzo(a)pyrenu, který je mutagenní a karcinogenní. Žalobci, kteří jsou obyvateli takto znečištěných oblastí, tvrdí, že v důsledku nezákonného postupu úřadů a nadlimitního znečištění ovzduší jim vznikla nemajetková újma na zdraví. Řízení v tomto případu ještě neskončilo a spor je v současnosti před Nejvyšším soudem.\nNapadení Programu zlepšování kvality ovzduší pro Brno\nDva z místních občanů spolu s lokálním spolkem, s podporou právních expertů z Frank Bold, napadli v roce 2016 správní žalobou Program zlepšování kvality ovzduší pro aglomeraci Brno. Program, který připravilo Ministerstvo životního prostředí, je podle žalobců nedostatečný, protože nezaručuje dosažení zákonné úrovně znečištění „v co nejkratším čase“, jak požaduje zákon i evropská směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu.\nAby se tak stalo, musela by být opatření obsažená v Programu konkrétnější, s jasnými prioritami pro danou oblast a s realisticky stanoveným časovým rámcem pro jejich realizaci. V Brně jsou přitom překročeny imisní limity pro NO2 a částice PM10 a cílová hodnota pro benzo(a)pyren. Řízení ještě není skončeno, po zamítnutí žaloby soudem první instance je nyní spor před Nejvyšším správním soudem.\nNapadení Programu zlepšování kvality ovzduší pro Prahu\nLokální spolek společně s jedním z místních obyvatel, s podporou právních expertů z Frank Bold, napadl v roce 2016 správní žalobou Program zlepšování kvality ovzduší pro aglomeraci Praha. Program, který připravilo Ministerstvo životního prostředí, je podle žalobců nedostatečný, protože nezaručuje dosažení zákonné úrovně znečištění „v co nejkratším čase“, jak požaduje zákon i evropská směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu. Aby se tak stalo, musela by být opatření obsažená v Programu konkrétnější, s jasnými prioritami pro danou oblast a s realisticky stanoveným časovým rámcem pro jejich realizaci. V Praze jsou přitom překročeny imisní limity pro NO2 a částice PM10 a cílová hodnota pro benzo(a)pyren. Řízení ještě není skončeno, v současnosti je spor před správním soudem první instance.\nNapadení Programu zlepšování kvality ovzduší pro Ostravu\nMístní občané a jeden z lokálních spolků spolu s Frank Bold Society napadli v roce 2016 správní žalobou Program zlepšování kvality ovzduší pro aglomeraci Ostrava/Karviná/Frýdek Místek, kde jsou dlouhodobě překračovány imisní limity pro kvalitu ovzduší. Program, který připravilo Ministerstvo životního prostředí, je podle žalobců nedostatečný, protože nezaručuje dosažení zákonné úrovně znečištění „v co nejkratším čase“, jak požaduje zákon i evropská směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu. Aby se tak stalo, musela by být opatření obsažená v Programu konkrétnější, s jasnými prioritami pro danou oblast a s realisticky stanoveným časovým rámcem pro jejich realizaci. V Ostravě jsou přitom dlouhodobě překročeny imisní limity pro částice PM10, NO2 a cílová hodnota pro benzo(a)pyren. Řízení ještě není skončeno, po zamítnutí žaloby soudem první instance je nyní spor před Nejvyšším správním soudem.\nNapadení Programu zlepšování kvality ovzduší pro zónu Severozápad\nLokální spolek společně s jedním z místních obyvatel, s podporou právních expertů z Frank Bold, napadl v roce 2016 správní žalobou Program zlepšování kvality ovzduší pro zónu Severozápad, tedy převážně Ústecký kraj. Program, který připravilo Ministerstvo životního prostředí, je podle žalobců nedostatečný, protože nezaručuje dosažení zákonné úrovně znečištění „v co nejkratším čase“, jak požaduje zákon. Aby se tak stalo, musela by být opatření obsažená v Programu konkrétnější, s jasnými prioritami pro danou oblast a s realisticky stanoveným časovým rámcem pro jejich realizaci. V Ústeckém kraji jsou přitom překročeny imisní limity pro částice PM10, NO2 a cílová hodnota pro benzo(a)pyren. Řízení ještě není skončeno, po zamítnutí žaloby soudem první instance je nyní spor před Nejvyšším správním soudem.


LED venkovní panel Lamina vč. pohybové čidlo IP44 hranaté 250x250mm 3000K 14,5W 230V černá umělá hmota - PAULMANN | Aulix\nLED venkovní panel Lamina vč. pohybové čidlo IP44 hranaté 250x250mm 3000K 14,5W 230V černá umělá hmota - PAULMANN\nObjednací číslo: P 94665\nVenkovní světla umístěná v blízkosti pobřeží jsou vystavena tvrdším vlivům prostředí než venkovní světla ve vnitrozemí. Obsah solí ve vzduchu zde silněji napadá kovy a plasty. Vnější panel Lamina o rozměrech 250x250mm je vyroben z kvalitního plastu a nekoroduje v přímořských oblastech. Na stěně i na stropě šíří hranatý panel s černým rámem a bílým vnitřním povrchem teplé bílé světlo. Dodatečné zadní osvětlení vytváří příjemnou atmosféru a staví stěnu / strop do centra pozornosti. Detektor pohybu zajišťuje automatické rozsvícení světla ve tmě, jakmile se někdo přiblíží. Různé funkce detektoru pohybu lze nastavit pomocí spínače na světle.


Telefonní předvolba Geistthal (Kód oblasti)\nMěsto nebo oblast: Geistthal\nTelefonní předvolba / kód oblasti pro Geistthal je 3149. Pro fiktivní telefonní číslo 7896916 a telefonní předvolba oblasti 3149, které je potřeba vytočit, je 3149 7896916. Geistthal se nachází v Rakousko.\nTelefonní předvolba / kód oblasti přiděluje telefonnímu číslu účastníka určitou pozici. Kromě telefonní předvolby oblasti, existují i jiné druhy předvoleb: mezinárodní telefonní předvolby, telefonní předvolby mobilních operátorů a telefonní předvolby různých služeb. Z několika důvodů je lze kombinovat. Při volání z jedné země do druhé, v případě, že volaný má pevnou linku, je mezinárodní telefonní předvolba / kód oblasti kombinována s telefonní předvolbou oblasti a číslem účastníka. Pro fiktivní telefonní číslo 7896916, telefonní předvolba oblasti 3149 (Geistthal) a Mezinárodní telefonní předvolba 0043 číslo, které je potřeba vytočit, je 0043 3149 7896916. Je-li hovor uskutečněn na mobilním zařízení, je Mezinárodní telefonní předvolba kombinována s telefonní předvolbou mobilního operátora a číslem účastníka. Pokud se jedná hovor pro účastníka ve stejné zemi, lze mezinárodní telefonní předvolbu vynechat. V případě vnitrostátního volání z jedné pevné linky na druhou, lze v mnoha zemích vynechat také telefonní předvolbu oblasti, pokud mají oba účastníci stejnou telefonní předvolbu oblasti. Zejména v zemích, kde si účastníci mohou ponechat stejné telefonní číslo i poté, co se přestěhují na jiné místo, nebo do jiného města, musí být samozřejmě vytočena také telefonní předvolba / kód oblasti – v tomto případě 3149.\nPokud se nacházíte mimo území Rakousko a chcete zavolat osobě v Geistthal, kromě národního oblastního kódu potřebujete také znát mezinárodní telefonní předvolbu. Mezinárodní telefonní předvolba Rakousko je +43 (0043), takže pokud se nacházíte v Česká republika a chcete zavolat osobě v Geistthal, musíte nejprve vytočit +43 3149 a poté zadat telefonní číslo. Nula před národní oblastním kódem se v tomto případě neuvádí. Pro fiktivní telefonní číslo 7896916, telefonní předvolba oblasti 3149 (Geistthal) a Mezinárodní telefonní předvolba 0043 číslo, které je potřeba vytočit, je 0043 3149 7896916.


Letadla zabila desítky civilistů v Idlibu. Rusko popírá, že by tam bombardovalo — ČT24 — Česká televize\nAktualizováno 31. 5. 2016 Damašek/Bagdád\nPři nočních náletech, které mají nejspíš na svědomí ruské letouny, zahynulo v syrském povstaleckém městě Idlib přes 60 civilistů, uvedla turecká diplomacie. Dalších asi 200 lidí bylo zraněno. Opoziční aktivisté ze Syrské organizace pro lidská práva (SOHR) informovali o 23 obětech ruských leteckých úderů. Podle SOHR se odehrálo nejsilnější bombardování města od konce února, kdy bylo uzavřeno příměří mezi vládou a rebely. Rusko se proti nařčením okamžitě ohradilo s tím, že žádné nálety v Idlibu nepodniklo.\n„Bomby měly dopadnout na místa, kde nejsou vojenské cíle. Dá se hovořit o tom, že byla částečně zasažena nemocnice nebo její areál. A také jedna mešita. Mezi mrtvými má být minimálně sedm dětí, což by ukazovalo na to, že byly zasaženy civilní části města,“ doplnil zpravodaj ČT Jakub Szántó.\n„Ruské letouny nepodnikly žádnou bojovou misi, žádný nálet v provincii Idlib,“ reagoval na obvinění mluvčí ruského ministerstva obrany Igor Konašenkov.\nVIDEO: Moment Russian airstrike hits #Idlib National Hospital last night, and aftermath https://t.co/qJBcaLRHbh pic.twitter.com/9uEq3bKN20\nLavrov: Pozornost Západu si spíše zaslouží turecké aktivity v Iráku\nMoskva zároveň kritizovala Turecko za jeho aktivity v Iráku. Podle ministra zahraničí Sergeje Lavrova by Ankara z Iráku měla stáhnout veškeré vojáky. „To, že tam jsou stále jejich vojáci, je absolutně nepřijatelné,“ uvedl Lavrov.\n„Myslím, že to, co Turci dělají, si zaslouží mnohem větší pozornost našich západních partnerů,“ dodal. Turecká armáda již od loňského léta zasahuje proti kurdským bojovníkům na severu Iráku a na jihovýchodě Turecka.\nSyrská organizace pro lidská práva situaci v zemi monitoruje z Británie a tvrdí, že dostává informace od široké sítě svých zdrojů uvnitř Sýrie. Zda za daným útokem stojí Syřané, Rusové či Američany vedená koalice, SOHR určuje podle místa náletů, typů letadel nebo použité munice.


Z deníku Víta Bárty.\n21.05.2012 19:10 |\nDiváci si na webu České televize stěžují, že se má rušit pořad AZ-kvíz. Dozvěděli se to prý od zaměstnanců televize. Bylo prozatím zastaveno další natáčení. ČT však něco takového popřela a naopak uvažuje o rozšíření pořadu, není ovšem jasné, zda ve stejném vysílacím čase.\n15.11.2011 13:30 |\nObávaná kritička moderátorů si vzala na paškál národem milovaný AZ kvíz! Neuhodnete, jak to dopadlo\nAZ kvíz patří mezi nejdéle vysílané pořady napříč českými televizemi. Během sedmnácti let si znalostní soutěž vybudovala silnou a věrnou skupinu diváků. Jazyková pedagožka Jana Postlerová (70), která se nebojí ani ostrých slov vůči největším moderátorským esům, se tentokrát zaměřila na moderátory pořadu brněnského studia ČT.\nNa obrazovku se vrací AZ-kvíz Junior\n23.01.2015 21:37 |\nVědomostní soutěž AZ kvíz patří k perlám České televize a vysílá se už mnoho let. Jak budou reagovat diváci na to, když moderátorským esům Evě Machourkové a Aleši Zbořilovi přibude nový a výrazně mladší kolega?\nAni moderátorka nesmrtelné soutěže AZ-kvíz nemládne: Takhle se na ní podepsal čas\nTuhle nenápadnou sympatickou dámu vídáme na obrazovkách už více než dvacet let. Eva Machourková (51), kterou si všichni příznivci legendárních dětských pořadů i nesmrtelné vědomostní soutěže AZ-kvíz pamatují pod jejím dívčím jménem Eva Brettschneiderová, oslavila v červenci jednapadesátiny.\nOsobnosti: Eva Machourková (6 článků)\nAZ kvíz vyráží na turné: Opilí soutěžící nebudou mít šanci!\nNejenom zpěváci pořádají turné. Pořádně se do toho obul i moderátor Aleš Zbořil se svým soutěžním pořadem AZ kvíz. První zastávku bude mít v Brně a procestuje skoro celou republiku.\nOsobnosti: Aleš Zbořil (9 článků) , Eva Machourková (6 článků)


Paco Rabanne - Parfémománie.cz\nDřevitě kořeněná vůně pro muže uvedena na trh v roce 2015 Svůdný, elegantní a okouzlující, pohybuje se vpřed pod závistí a žárlivostí okolních očí. Hraje svůj život, jako by to byla pokerová hra, s vědomím, že hraje své karty, jak potřebuje. Připraven na cokoliv, aby dostal to, co chce, ví, že vsáz\nUšetríte 13.54 EUR (18%)\nUšetríte 9.96 EUR (24%)\nPaco Rabanne 1 Million Intense toaletní voda pro muže 1ml odstřik\nOrientální vůně uvedena na trh v roce 2013 Nová vůně One Million Intense je pokračováním ságy ikonické vůně One Million. Nyní je vůně smyslnější, mužnější a intenzivnější. Je smyslnou hrou mezi mužem One Million a ženou Lady Million. Složení vůně: Hlava: mandarinka Srdce: kardamon, pepř, skořice\nUšetríte 38.15 EUR (39%)\nUšetríte 25.43 EUR (39%)\nUšetríte 42.62 EUR (36%)\nPaco Rabanne Invictus Aqua 2018 toaletní voda pro muže 1 ml odstřik\nUšetríte 39.98 EUR (36%)


Británie zažívá multikulturní babyboom — ČT24 — Česká televize\nBritánie zažívá multikulturní babyboom\nLondýn - Velká Británie zažívá podobně jako Česko babyboom. Ve Spojeném království jde ale o babyboom multikulturní. Ženy v Británii mají nejvíc dětí od 70. let. Více dětí než Britky mají ženy z Indie, Pákistánu či Bangladéše. Vliv na vysokou porodnost měl také příliv mladých lidí ze střední a východní Evropy, především z Polska. Od roku 2004 přišlo do Británie asi 700 tisíc Poláků ve věku 20 a více let.\nU Britek připadá na jedno manželství či partnerství 1,6 - 1,7 dítěte. U indických rodin či partnerských vztahů je to více než 2,4 dítěte. Britským matkám se rodí 56 procent dětí mimo manželský svazek.\nJeden ze zajímavých sociodemografických trendů je, že zatímco ještě před pěti lety Britky odkládaly první porod na dobu kolem svého třicátého roku, v posledních dvou letech rodí ženy podstatně mladší. Bývá jim kolem 24 či 25 let.\nZa tímto omlazením prvorodiček mohou být kroky labouristické vlády, která například prodloužila placenou rodičovskou dovolenou ze 7 na 9 měsíců, zvýšila rodinné přídavky i přídavky na děti. Pozitivní vliv na rostoucí porodnost má také stále úspěšnější léčba neplodnosti.\nZhruba 23 procent dětí se nyní ve Velké Británii rodí imigrantkám. Sociologové předpokládají, že tento trend v budoucnosti dále poroste. Prognózy říkají, že v roce 2030 se nejméně třetina dětí bude rodit matkám, které do Británie přišly ze zahraničí.\nMiminko ve speciální závěsné síti


Napínací potahy - decoDoma - Bordó/Cihlová, Sedačka s otomanem P, 2křeslo s dřev. rukojeťmi, 3křeslo s dřev. rukojeťmi, Relaxační křeslo, Povlaky na polštářky 2ks, FUSTA, GLAMOUR, MEDITERRANEO, POESIA\nNapínací potahy Bordó/Cihlová, Sedačka s otomanem P, 2křeslo s dřev. rukojeťmi, 3křeslo s dřev. rukojeťmi, Relaxační křeslo, Povlaky na polštářky 2ks, FUSTA, GLAMOUR, MEDITERRANEO, POESIA\nZobrazeny výsledky pro: Barva potahu: Bordó/CihlováTyp sedačky: Sedačka s otomanem PTyp sedačky: 2křeslo s dřev. rukojeťmiTyp sedačky: 3křeslo s dřev. rukojeťmiTyp sedačky: Relaxační křesloTyp sedačky: Povlaky na polštářky 2ksKolekce: FUSTAKolekce: GLAMOURKolekce: MEDITERRANEOKolekce: POESIA


Kniha Česká kultura a Edvard Grieg - Ladislav Řezníček | Kniha.cz - slevy až 20 %\nParametryČeská kultura a Edvard Grieg\nRozměry:210 x 200 x 5\nPublikace věnovaná snad nejslavnějšímu norskému komponistovi a vynikajícímu klavíristovi je vydávána u příležitosti 100. výročí jeho úmrtí. Život a dílo Edvarda Griega, jeho vazby na českou kulturu a obdiv k původní české lidové hudbě, stejně jako obsáhlou korespondenci se slavnými komponisty či hudebníky, jakými byli např. „královna houslí“ Wilma Norman-Neruda, nejslavnější houslová virtuoska 19. století, Josef Bohuslav Foerster, český skladatel, hudební pedagog a spisovatel či František Augustin Urbánek, zakladatel jednoho z nejvýznamnějších hudebních nakladatelství v Čechách. V knize je kladen důraz na dosud neznámé dokumenty o učiteli hudby E. Griega, známém dirigentu bergenské filharmonie a prvním komponistovi hudby ke hrám Henryka Ibsena, Ferdinandu Giovanni Schediwém (Janu Šedivém). Z norského originálu přeložil autor.


TP-Link SX3008F switch 8xSFP | AB-COM.cz\nTP-Link SX3008F switch 8xSFP\nAB Kód: 1525520\nčtvrtek 19. 5. na prodejně\npátek 20. 5. u vás\nSwitch se SFP+ porty s rychlostí 10 Gbit/s. Nabízí přepínací kapacitu 160 Gbit/s bez blokování. Integrováno do platformy Omada SDN, podporována je centralizovaná správa přes cloudové rozhraní a aplikaci Omada. Nabízí L2/L3/L4 QoS a funkce …\nSwitch se SFP+ porty s rychlostí 10 Gbit/s. Nabízí přepínací kapacitu 160 Gbit/s bez blokování. Integrováno do platformy Omada SDN, podporována je centralizovaná správa přes cloudové rozhraní a aplikaci Omada. Nabízí L2/L3/L4 QoS a funkce IGMP Snooping. Rozhraní: 8× 10GE SFP+ sloty, 1× RJ45 a 1× microUSB konzolové porty.


balba | Komentáře | ČSFD.cz\nNa ČSFD.cz od: 15.5.2006 21:20\nDům je zničený , ale i nadále věci z domu ovlivňují další životy jedné rodiny.Věci z domu jsou stále prokleté.Tentokrát je to lampa , která přináší zlo do rodiny..O něco slabší než předchozí díly.\nOpět normální vyvražďovačka. Tak trochu se to podobá Pátku třináctému nebo Texaskýmu masakru. Nijak mě film neohromil ani svými brutálními scénami natož hereckým obsazením. Čekala jsem trochu víc od režiséra Dennise Iliadisa.\nFilm, který mě vůbec nezaujal. Jednu hvězdičku si zaslouží pouze herečka Diane Keaton za svůj herecký výkon. Nejlepší scéna je, kdy Jon Heder dostane facku.\nSpiknutí (TV seriál) (2006)\nDocela faj seriál.Při shlédnutí prvního dílu mě mile překvapil a hlavně v táhl do děje.Seriál se mi líbí pro jeho dynamičnost. Jen mě zklamal samotný závěr. Čekala jsem další pokračování a ono nic.\nNezvratný osud měl skončit druhým dílem .Toto pokračování bylo podivné a hlavně nezáživné. Nevím , nevím jak dopadne čtvrtý díl.Možná se jim povede.\nVýborný druhý díl .Některé scény byli opět morbidní , ale i přesto se mi druhý díl líbil více než první.\nDocela slušná teenagerská komedie.Skvělí herecký výkon Evy Holubové a Tomáše Vorla juniora.Musím uznat , že jsem se dosti bavila a hlavně mě to po deseti minutách neodradilo a dokoukala jsem to do konce .To se nedá říci třeba o filmu Ro(c)k podvraťáků nebo Panic je nanic ....atd.\nMůj velký tlustý nezávislý film (2005)\nNevím , ale nějak jsem se u této komedie nebavila.Asi proto , že to nebyla komedie , ale filmová slátanina.\nNejvětší ptákovina co , kdy mohli vydat.Hodnocení odpad je pro tento film velice slušné hodnocení určitě bych to nazvala hůř.Paris Hilton ať radši chodí po večírcích a neplete se hercům do řemesla.\nVýborný film se skvělým P.Richardem v hlavní rolí , který si opravdu tuto roli musel užít.U filmu jsem se velice dobře bavila.Nejlepší scéna byla s vosou v letadle.\nVýborný horor ze žravými rybičkami.Skvělá zábava a hlavně některé scény jsou perfektní.Chudák chlápek , který chytal ryby a přišel o nohy.\nVynikající muzikál s trochou romantiky.Výborné herecké obsazení - hlavně Jan Révai a Zuzana Norisová .\nŠkoda , že ani tento druhý díl nezachránil J.Reno.Děj celého filmu je zamotaný až zmatený.Někdy by si opravdu měli druhé díly odpustit.\nOpět vynikající výkon J. Renoa ve skvělém a napínavém thrilleru.Film má skvělou atmosféru a výborný film. děj.\nPerfektní horor na který se kdykoliv ráda podívám.Velmi zajímavě natočený a hlavně dosti napínavý a tajemný.Výborný konec filmu.\nVelmi kvalitní kriminálka , na kterou se velice ráda podívám.Herecké duo Freeman versus Judd je výborné.\nDinotopie (TV seriál) (2002)\nPerfektně natočená pohádka nejen pro děti.Film obsahuje spoustu skvěle natočených scén , které jsou i vtipné.Závěr filmu je dosti překvapující.\nStaronová poctivá kriminálka , která je perfektní a k tomu jí dopomáhá i herecké osazení Auteuil + Depardieu.\nVcelku zajímavý a místy brutální horor.V poslední době asi nejlepší horůrek , který jsem viděla.\nVýborné a zábavné sci-fi drama.Vynikající počítačové triky , které jsou fantastické.Skvělí film , který mě okamžitě pohltil a výborně jsem se u něho bavila.\nPokračování , které už nemělo ani vzniknout , protože už samotný první díl byl dosti průměrný.Některé vtipné scény byly spíše debilní a herci se taky chovali přitrouble.O dabingu ani nemluvě.Prostě hrůza.\nPrůměrná pohádka o Bondovi pro děti.Skvělé hračičky , které používá na svojí ochranu.Jinak děj celého filmu je nenáročný a nekomplikovaný.Co se týče jeho vztahu k holkám je úplné dřevo.\nVýborný díl Star Treku.Výměna staré posádky za novou byla skvělá a hlavně prospěla.Prostě tento díl je super.\nKrapánek slabší díl , ale i přesto perfektně natočený a s výbornými speciálními efekty.Vynikající setkání obou kapitánu lodi Enterprise.\nSkvělá komedie u které jsem se výborně bavila.Baba na zabití má mnoho skvělých gagů a vtipných scén , ale i herecké obsazení je perfektní.\nKomedie , které chybí vtip a zábava.N.Cage mi do této komedie moc nezapadá .Je to takový průměr.\nDocela slušný animák , který je spíše určený pro děti.Válka zvířátek proti lovcům byla výborná.Nejvíce mě zaujal "milouš" než medvěd Booga.\nNádherný příběh , který je velice zajímaví a nechybí v něm napětí.Krásný a nečekaný konec.\nNádherný příběh pro děti.Velice krásné písničky , které se líbí mé dceři a hlavně jí zaujalo slonisko a prasátko.\nRomantická komedie , která není nijak zajímavá.Lemra lína je spíše producent co to napsal , protože příběhu chybí zábava a pořádná romantika.


Monika Bagárová přiznala rozchod s Muradovem: Potřebuji se… | Kafe.cz\nMonika Bagárová s Makhmudem Muradovem tvořila pár od roku 2018. Zpěvačka tehdy napsala zápasníkovi MMA na Instagram a jejich vztah se začal rychle rozvíjet. Před rokem přivedla Bagárová na svět dceru Rumii a zprvu to vypadalo, že vztah s Muradovem je zalitý sluncem.\nŠťastná porotkyně Superstar se pravidelně chlubila na Instagramu zamilovanými snímky a nikdo by nehádal, že ve skutečnosti vztah prochází krizí. Pár měsíců po narození dcery ale Muradov od rodiny stále častěji odjížděl do Uzbekistánu, kde začal podnikat.\nDříve zamilované hrdličky navíc přestaly sdílet společné snímky a to vedlo ke spekulacím o rozchodu. Bagárová se snažila rodinné problémy dlouho zastírat, den po Vánocích ale přiznala, že je vztahu s Muradovem definitivní konec.\nUž nejsme rodina\nMonika Bagárová letošní Vánoce trávila pouze s dcerou a rodinou, opět bez Makhmuda Muradova, což budilo dotazy. Proč zápasník nedorazil za malou Rumiou na tak důležitý svátek, se rozhodla o den později zpěvačka vysvětlit na sociální síti.\n"Někdy vám v životě nevyjdou věci tak, jak byste si přáli i přesto, že jste bojovali do poslední chvíle. Myslím, že je fér vám říct, že už nejsme rodina. Hlavně proto, že jste byli u našeho začátku, taky u narození naší Ruminky a vím, že spousta z vás nám drželo palce. S Machem jsme se rozešli z mnoha důvodů. Oba se ale budeme snažit, aby Rumince v životě nechyběl úsměv a radost ze života. Chtěla bych moc poprosit média o respektování našeho soukromí. Je to věc, která bolí a není jednoduché o ní mluvit. Nikdy pro mě nebylo nic víc než láska a rodina," svěřila se hvězda na Instagramu.\nJelikož je pro Bagárovou rozchod velice bolestivou záležitostí, rozhodla se dát si na čas pauzu od sociálních sítí.\nVypařím se z internetového světa\n"Přiznávám otevřeně, že potřebuji čas na to, se dát dohromady a proto jsem se rozhodla, že se teď na chvíli vypařím z internetového světa a budu se plně věnovat sobě a své Rumince, která je smysl mého života. Věřím, že na nás budete myslet a že mi to odpustíte. Vidíme se brzy," napsala zdrcená Bagárová.\nS Makhmudem Muradovem chodila hvězda Superstar přesně tři roky. Vztah oznámili 27.12. 2018, rozchod 26.12. 2021.\nVztah Bagárové a Muradova je u konce\nPokud si myslíte, že celebrity nepečou, mýlíte se. Nejedna zpěvačka, herečka či influencerka plní sociální sítě domácími perníčky, dokonalým lineckým…


Přichází Beckham spasitel | Ostatní sporty | Lidovky.cz\n13. července 2007 11:34 Lidovky.cz > Sport > Ostatní sporty\nPřichází Beckham spasitel\nLOS ANGELES/PRAHA Fotbal v Severní Americe čeká v pátek třináctého den B. Právě dnes dorazil do Los Angeles v roli spasitele hvězdný záložník David Beckham. Hlavní poslání jeho pětiletého angažmá v klubu LA Galaxy je zřejmé: pozvednout dosud opomíjený sport v očích amerických fanoušků na úroveň amerického fotbalu, basketbalu či baseballu.\n„Kdybych nevěřil, že se to může povést, tak bych do něčeho podobného nikdy nešel,“ vyjádřil se dvaatřicetiletý idol před začátkem americké mise.\nO tom, že Beckham je jediný správný muž pro tak náročný úkol, je přesvědčený i prezident LA Galaxy Alexi Lalas. „David je ikona, která překonává všechny hranice,“ prohlásil nadšeně šéf klubu.\nMasivní vlna nadšení propukla hned po lednovém oznámení, že bývalý kapitán anglické reprezentace vymění Real Madrid za působení v zámořské soutěži MLS. Jeho nový klub od té doby stačil prodat 11 tisíc permanentek.\nZnačný vliv bude mít Beckham na americkém trhu především jako výnosná reklamní tvář. Z této činnosti bude pro fotbalovou superstar plynout víc než devadesát procent příjmů z astronomického ročního platu ve výši 100 milionů dolarů.\nKomerční potenciál zvyšuje ještě aura hollywoodského páru snů, který Beckham tvoří s manželkouVictorií. Posh Spice z populární dívčí skupiny Spice Girls se dokonce zúčastní Beckhamova úvodního duelu v MLS proti Torontu v roli roztleskávačky.\nIkona mírní očekávání\nKomisionář soutěže Don Garber však vidí hlavní přínos Beckhama v činnosti, kterou předvede na trávníku. „Neangažovali jsme Davida, aby prodával lístky a dresy, ale protože je to prvotřídní hráč,“ prohlásil.\nV tomto ohledu se snaží vyhlášený exekutor přímých kopů brzdit přehnaná očekávání. „Lidé si možná myslí, že hned první zápas vyhrajeme 10:0. Já ale nejsem typ, který zvládne obejít deset protihráčů a vstřelit tři čtyři branky za zápas,“ mírnil Beckham až příliš optimistické prognózy. Sám sebe pokládá hlavně za týmového hráče. '\nV poslední době to ale vypadá, že jeho noví spoluhráči výraznou pomoc opravdu potřebují. V tabulce Západní konference jim patří až předposlední místo. Na postup do vyřazovacích bojů ztrácejí čtyři body. „Bez pochyb jsme se dostali pod velký tlak. Oči z celého světa se teď dívají na nás a my z toho chceme těžit. Je to šílené, ale krásně šílené,“ neztrácel hlavu prezident LA Galaxy Alexi Lalas.\nVelká premiéra anglické posily se chystá na příští sobotu. Kalifornský klub si k ní pozval soupeře, kterého Beckham dobře zná - londýnskou Chelsea.


Swans míří na Brutal. Hledáme nové způsoby interpretace, řekl Gira Novinkám – Novinky.cz\nSwans míří na Brutal. Hledáme nové způsoby interpretace, řekl Gira Novinkám\nJednou z hvězd, která vystoupí na 22. ročníku festivalu Brutal Assault, jenž se tento týden uskuteční v pevnosti Josefov v Jaroměři, jsou američtí Swans. Zahrají ve čtvrtek. Soubor, který vznikl okolo zpěváka Michaela Giry v roce 1982, svým hypnotickým opakováním valivých riffů a brutálním zvukem inspiroval mnoho vznikajících žánrů, jako byl noise rock, sludge, grind core a industrial. Gira poskytl Novinkám rozhovor.\nMichael Giara, frontman Swans\núterý 8. srpna 2017, 9:12\nCo budete hrát na festivalu Brutal Assault, který se koná pod širým nebem, zatímco loni v Praze jste hráli v divadle?\nHrajeme to, co hrajeme, bez ohledu na to, kde jsme. Ale to, co hrajeme, se mění, protože se hudba neustále mění. Může to být stejný materiál, ale posunutý někam úplně jinam. Jsem přesvědčen, že od té doby, co jsme naposledy hráli v České republice, se pár věcí změnilo. Neustále totiž hledáme způsoby nové interpretace skladeb, které jsme se rozhodli hrát.\nJaké to pro vás je hrát na metalovém festivalu?\nO to se nestarám, vůbec mě nezajímají žánry nebo styly, nikdy mě nezajímaly. Děláme, co děláme. Že nás pozvali, je fajn, ale jsem rád, že mohu hrát pro lidi. Vždycky jsme si užívali vystupování ve vaší republice, máme dlouhou historii vystoupení, která sahá až do komunistických dob. Publikum bylo vždycky skvělé.\nKdyž jste vytvářeli poslední desku The Glowing Man, hledali jste nějakou inspiraci zvenčí?\nNe, inspirace pro poslední desku vycházela z hudby, kterou jsme sami tvořili. Muzika, kterou jsme hráli, v každém okamžiku evokovala, co dalšího bychom mohli dělat. Často se to dělo i naživo, něco jsme hráli, a to nás posunulo do odlišné oblasti, a někdy během celého turné se původní idea odvrhla a měli jsme něco nového.\nTo je také důvod, proč alba ani koncerty nejsou nudné...\nJá se ale na ně nedívám jako na něco navzájem propojeného. Mají spolu jen máloco společného, jsou to zcela odlišná média.\nTou inspirací zvenčí jsem myslel spíše inspiraci z jiných druhů umění, sám jste studoval na výtvarné škole.\nJá se domníval, že máte na mysli jinou hudbu. Nevím, jak moc to působilo na zvuk, ale knihy, které jsem četl, a věci, o nichž jsem přemýšlel, ovlivnily texty. Všechno je propojené. Snažím se vytvářet hudbu tak, aby mě přesahovala. Nechci, aby byla jen otiskem mých myšlenek. Měla by existovat samostatně, mít platnost sama o sobě, bez ohledu na můj příspěvek.\nNa vašem posledním českém koncertu v pražském Divadle Archa jsem měl pocit, jako bych se ocitl v barokním chrámu.\nTento pocit mě rozhodně přitahuje.


Laskonky s kávovou náplní | NejRecept.cz\nPřidal: monicka07, 21.3.2016\nKategorie: Vánoční cukroví, Vánoce, Sváteční pečení, Koláče, cukroví, Velikonoce\n160 g%mleté ořechy\n6 lžicuvařené zrnkové kávy\nBílky vyšleháme s kr. cukrem nad párou do pěny, já jsem šlehané 15 minut.\nOdstavíme a po mírném vychladnutí zamícháme práškový cukr, mleté ořechy a polohrubou mouku. Plech vyložíme pečícím papírem a pomocí formy vytvoříme laskonky tak, že do otvorů pomocí lžíce dáme hromádky sněhu, uhladíme stěrkou a dáme sušit do předem vyhřáté trouby. Nejprve jsem dala na 140 ° C 10 minut, pak jsem sušila 100 ° C, asi 40 minut. Je třeba to sledovat ... Necháme je vychladnout a pak naplníme nádivkou.\nZ mléka, zlatého klasu, vanilkového cukru, žloutek jsem uvařila pudink. Mezitím jsem si vyšlehanou máslo s cukrem. Po vychladnutí pudinku jsem ho postupně přidávala k máslu. Vyšlehala jsem a přidala 6 PL lžic kávy, dala jsem trošku i ze spodu, pokud má někdo rád vůni kávy a kávovou nádivku. Naplnila jsem laskonky a dala ztuhnout....\nChcete si prečítať tento recept v slovenčine? Prezrite si Laskonky s kávovou plnkou.


Hledejte zaměstnání a bydlení na internetu | ČlánkyZdarma.cz\nDům, byt, zahrada > Hledejte zaměstnání a bydlení na internetu\nHledejte zaměstnání a bydlení na internetu\nVe světě internetu dneska naleznete vše. Od luxusní exotické dovolené, programu festivalů, přes vybavení domácnosti či kanceláře, až po nejbližší kavárnu nebo restauraci v blízkosti bydliště. Ale víte o tom, že svět moderních technologií vám výraznou měrou ulehčí také vyhledávání vysněného bydlení případně nové pracovní nabídky? Proč ztrácet čas zdlouhavým obíháním úřadů práce v okolí svého bydliště? Proč se zbytečně zdržovat obcházením nemovitostí určených k prodeji nebo pronájmu? Mnohem efektivnější volbou je vyhledávání na internetu. Jak na to vám prozradíme o pár řádků níže.\nPrvním krokem je výběr vhodného inzertního portálu. Zaměřte se jen na portály, které již nějakou tu dobu bezchybně fungují, jejich nabídka je obsáhlá a orientace na nich velmi jednoduchá i pro takového člověka, který neměl do této doby s hledáním zaměstnání anebo nového bydlení žádné zkušenosti. Drtivá většina nejrůznějších portálů nemovitostí je vybavena jednoduchými nástroji, díky kterým je možno vyhledat takové bydlení, které bude vyhovovat právě vám prostřednictvím několika mála kliknutí.\nJestliže chcete například bydlet ve Vyškově, zadejte konkrétní lokalitu nebo okres, typ nemovitosti (byt, dům), rozměry nemovitosti, popřípadě cenu, kterou jste ochotni nemovitosti obětovat. Navolit si můžete také to, zda bude nabídka nemovitostí zahrnovat jenom reality k prodeji nebo pronájmu. Vyplnění těchto vstupních údajů vám nezabere více, než pár minut. Potom již můžete procházet relevantní výsledky, které budou odpovídat vašim představám.\nTo samé platí i v případě, že hledáte zaměstnání . Stačí si zvolit vhodnou lokalitu, druh pracovního úvazku, profesní zaměření nebo i minimální mzdu a okamžitě před sebou uvidíte celou nabídku. Hledání nové práce nebo nového bydlení na internetových stránkách je otázkou několik minutek. Šetří proto váš drahocenný čas, který můžete věnovat zcela jiným a o to důležitějším činnostem.


Volby v Sýrii jasně vyhrála Asadova stran Baas, hlasovala jen třetina země | E15.cz\nParlamentní volby v Sýrii, které se konaly 13. dubna na územích kontrolovaných režimem prezidenta Bašára Asada, vyhrála podle všeobecného očekávání vládnoucí Socialistická strana arabské obrody (Baas). Syrská opozice i Západ označily volby za nelegitimní, podle Ruska byly v souladu s ústavou země.\nHlasovat přišlo přes polovinu voličů\nVolební komise uvedla, že odevzdat hlasovací lístek přišlo 57,56 procenta voličů, kteří byli s to hlasovat. Z 3500 kandidátů tak prý vybíralo 5,08 milionu voličů. Podle oficiálních údajů má v zemi právo hlasovat celkem 8,83 milionu lidí.\nV Sýrii začaly volby, hlasuje se jen na části území