EVGA odhalila několik nových napájecích zdrojů řady SuperNOVA P2 s certifikací 80 PLUS Platinum\nautor: Ondřej Štěpánek , publikováno 25.6.2015\nFirma EVGA rozšiřuje svoji řadu napájecích zdrojů SuperNOVA o tři nové modely s přídomkem P2, které jsou atraktivní zejména svojí energetickou účinností.\nVšechny nové modely totiž splňují certifikaci účinnosti 80 PLUS Platinum, díky níž by jejich energetická účinnost měla při 50% zatížení dosahovat až 94 %. Výrobce do této řady prozatím zahrnul pouze tři modely označené jako SuperNOVA 650 P2, 750 P2 a 850 P2. Z názvů zdrojů je patrné, že se jedná o zdroje s výkonem 650, 750 a 850 wattů.\nZajímavostí zdrojů je to, že využívají systém ECO Fan Control, který zcela vypíná ventilátor v případě nízkého až středního zatížení, čímž je zajištěna jejich zcela minimální hlučnost. Ventilátor má průměr 140mm a je vybaven dvojitými kuličkovými ložisky. Zdroje mají plně modulární kabeláž, což značí, že si můžete sami vybrat, které kabely k nim připojíte. Nejvyšší model nové z nové trojice PSU nabízí kupříkladu jeden ATX, dva EPS, čtyři PCIe (2 × 6 a 2 × 8pinů), tři SATA (10 konektorů) a jeden Molex (se čtyřmi konektory) kabely. Nechybí však ani jeden 10 cm dlouhý kabel pro připojení floppy.\nVšechny zdroje jsou založeny na jediné +12V větvi, která poskytuje u 650W modelu 54,1 ampér, u 750W až 62,4 ampér a u nejsilnějšího 850W dokonce 70,8 ampér. Výrobce se chlubí také kvalitními kondenzátory japonské výroby s vysokou životností. Možná i proto poskytuje na zdroje 10letou záruku. Zdrojům nechybí samozřejmě ani řada bezpečnostních prvků, jako je ochrana proti přepětí (OVP), podpětí (UVP), vysokým proudem (OCP), přetížení (OPP) a zkratu (SCP).\nCeny jednotlivých modelů jsou následující:\nEVGA SuperNOVA 850 P2: 179,99 dolarů (4 400 Kč)\nEVGA SuperNOVA 750 P2: 149,99 dolarů (3 650 Kč)\nEVGA SuperNOVA 650 P2: 119,99 dolarů (2 900 Kč)\nČástky v korunách jsou uváděny v přepočtu, u nás se přirozeně ceny vyšplhají o něco výše.\nTagy: EVGA SuperNOVA P2 850 P2 750 P2 650 P2 napájecí zdroj PSU 80 PLUS Platinum


Výkup tantalu Nymburk, tantal výkup - technickestribro.cz\nVýkup tantalu Nymburk: Naše firma provádí výkup tantalu nejen ve městě Nymburk, ale i v mnoha dalších velkých a středních městech po celé České Republice. Pro výkup tantalu si můžeme přijet kamkoliv budete chtít, třeba až k vám domů.\nCena za výkup tantalu v oblasti Nymburk: Naše cena za výkup tantalu je ve všech městech po České Republice stejná. Ceny za výkup tantalu se včak často mění díky neustále se pohybujícímu kurzu měn. Velký vliv mají také zahraniční burzy. Cena za výkup tantalu je určována na místě, kde se výkup tantalu uskuteční (budete-li chtít třeba ve městě Nymburk). Cena za výkup tantalu je vždy spočítána naším specialistou po zvážení materiálu a analýze struktury vašeho tantalu. Ceník za výkup tantalu by bylo skoro nemožné sestavit. Proto řešíme přibližné ceny za výkup tantalu osobním kontaktem - telefonicky nebo přes email.\nJako první nás kontaktujete a sdělíte nám množství materiálu z tantalu na výkup a také lokalitu kam máme přijet (přijedeme do města Nymburk nebo jinam v ČR).\nNaše firma nabízí jedny z nejlepších cen za tantal na trhu. Působíme opravdu po celé ČR a nedělá nám problém provést výkup tantalu ve městě Nymburk. Kromě naší vysoké ceně za výkup tantalu nabízíme rychlé jednání a dopravní servis - pro tantal jsme schopni přijet až k vám domů.\nVýkup tantalu Nymburk: Naše společnost Monaxa Provider s.r.o. nabízí výkup tantalu opravdu ve všech městech v České Republice. Seznam všech lokalit naleznete níže.


KTERÉ MIKROVLNĚ NENÍ POTŘEBNÉ PRO CUCUMBERS - JAK Zjistit podle vzhledu Šťavnaté, voňavé a křupavé okurky jsou zázrakem, jak dobrý! Ale budou tomu tak, pokud věnujete náležitou pozornost jejich výživě. Rostliny potřebují různé stopové prvky v každé fázi vývoje. Nedostatek alespoň jedné z nich však negativně ovlivňuje vzhled a chuť okurek. Stávají se zakřivené ...\nZahrada a chalupa - další informace ... Jaká hnojiva a vrchní obvaz nestačí pro okurky - příznaky a fotografie\nKategorie Огурцы\tZnačky mikroelementy, okurky, horní obvaz, příznaky, hnojiva, chytne\nSazenice okurek od A do Z - K.S.KH. VĚDA\nVÍTE VŠECHNO O CUCUMBERS ZDVÍHÁNÍ? Zdálo by se, že je to jednodušší: zasel semeno do volné půdy, dobře ho napojil a čekal na sklizeň. V tomto případě však nelze očekávat vysoké výnosy. Pokud chcete získat solidní plodinu chutné křupavé okurky, a ještě dříve, v těch oblastech, kde není teplo ...\nZahrada a chalupa - další informace ... Sazenice okurek od A do Z - K.S.KH. VĚDA\nKategorie Огурцы\tZnačky okurky, horní obvaz, sazenice, podmínky\nPlíseň na okurkách - jak se vypořádat s lidovými prostředky a chemií\nTa hrozná rosa je pro okurky ... Okurky jsou nenápadná kultura, daná i začínajícím zahrádkářům, ale existují nemoci, které mohou vyvrátit veškeré vaše úsilí. A jejich znamení musí vědět. VYSVĚTLIVKY - PÉČE Léto v naší oblasti je často vydáváno jako deštivé a chladné počasí, což jsou příznivé podmínky pro šíření plísní. Ale myslím, že ta věc ...\nZahrada a chalupa - další informace ... Plíseň na okurkách - jak se vypořádat s lidovými prostředky a chemií\nKategorie Огурцы\tZnačky mealy, okurky, rosa\nPěstování okurek ve skleníku a na volném prostranství - pěstování a péče (Vologda Oblast)\nCROP CUCUMBERS KDYŽ JSOU LETY STUDENÉ - MŮJ „TECHNOLOGIE“ KULTIVACE A PÉČE CUCUMBERŮ NA MÍSTĚ A V GREENHOUZĚ Bez získání plodiny se můžete samozřejmě odvolat na lean rok. Je však mnohem lepší najít cestu kolem překvapení počasí a chránit rostliny před chladem a deštěm. Tento rok nebyl rokem okurky. Jaro je dlouhé, mokré. Léto je chladné, s velkými rozdíly ...\nZahrada a chalupa - další informace ... Pěstování okurek ve skleníku a na volném prostranství - pěstování a péče (Vologda Oblast)\nKategorie Огурцы\tZnačky Vologda, kultivace, regionu, okurky, přistání, péče\nBALKONOVÉ CUCUMBERS - ZIMNÍ RŮŽE Obyvatelé výškových budov s balkony a lodžií, ale bohužel, zbavení vlastních pozemků, mohou bez větších obtíží a s minimálním zavazadlem znalostí uspořádat elegantní zeleninovou zahradu přímo doma. Obecně můžete na balkóně pěstovat mnoho zeleniny, ale okurky fungují nejlépe. Navíc, jejich listy jsou také docela ...\nZahrada a chalupa - další informace ... Pěstování okurek na balkóně - výsev a péče (tipy KSH.Sciences)\nKategorie Огурцы\tZnačky balkón, kultivace, okurky, sejení


S Jiřím Stránským se rozloučil zaplněný Týnský chrám, mši sloužil kardinál Duka | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nS Jiřím Stránským se rozloučil zaplněný Týnský chrám, mši sloužil kardinál Duka\nSmuteční pochod k uctění památky Jiřího Stránského. autor: ČTK - Kateřina Šulová\n10. 6. 2019 13:55 / 3 minuty čtení\nmše pohřeb Duka Dominik\nV zaplněném kostele Matky Boží před Týnem na Staroměstském náměstí v Praze se v pondělí konala mše za zesnulého spisovatele a odpůrce totality Jiřího Stránského. Téměř dvouhodinovou mši sloužil kardinál Dominik Duka, společně s dalšími smutečními hosty připojil k modlitbám i osobní vzpomínky. Chrám zaplnili pozvaní hosté už 20 minut před začátkem smutečního aktu. Čestnou stráž u vchodu drželi skauti, kteří pomáhali s organizací vzpomínkového programu. Stránský zemřel 29. května ve věku 87 let.\nDuka při mši zmínil, že Stránského život nebyl procházkou, ale úporným hájením pozic, které nemůže opustit ten, kdo chce být čestným a charakterním člověkem. "Děkujeme, že obohatil naše celé společenství, že obohatil naši kulturu, že obohatil život v této zemi opravdovým statečným životem," řekl Duka. Připomněl také Stránského slova, že vzdělání nabyl ve vězení. "Vzdělání může člověk nabýt i za mřížemi, to je paradox doby, kterou jsme prožívali, a nedej Bůh, abychom si ji museli zopakovat," řekl Duka. Osobní vzpomínku připojil i poslanec Karel Schwarzenberg a herec Jan Potměšil.\nStránského dcera Klára Formanová svému otci poděkovala za dary, které jí do života dal. Mezi nimi zmínila uvědomění si hodnoty svobody a pravdy, ale třeba i umění neohnout hřbet, ctít jinakost, pomáhat druhým, nebýt lhostejný k dění kolem, nelitovat se a rozeznávat bezpráví. "Zdá se, že tvoje alergie na komunisty je dědičná," zmínila stejně jako později i její bratr Martin Stránský. Poslední slova přednesla Stránského vnučka Antonie Formanová, četla báseň Píseň o tvé ruce, kterou Stránský napsal z vězení své ženě Jitce.\nRakev s ostatky vynesli skauti po ukončení mše z Týnského chrámu ven, kočár s koňmi ji pak převezl přes Staroměstské náměstí na náměstí Franze Kafky poblíž kostela svatého Mikuláše, kde byl skaut Jíra naložen do pohřebního vozu. V průvodu ho kromě rodiny a skautů doprovodili také sokolové a řádové sestry. Oficiální pohřeb se uskuteční odpoledne ve velké obřadní síni strašnického krematoria.\nStránský je například autorem knihy Zdivočelá země, podle níž vznikl stejnojmenný televizní seriál popisující poválečné osídlování českého pohraničí. Ve svých dílech čerpal z vlastních zkušeností člověka, který byl za komunistického režimu dvakrát uvězněn. Už jako student gymnázia se zapojil do květnového povstání v roce 1945. Za komunistické totality pak byli zatčeni Stránského otec Karel i bratr Jan a nakonec i Jiří Stránský sám. V roce 1953 byl odsouzen za velezradu a na svobodu se dostal až v roce 1960 na amnestii. V první polovině 70. let byl uvězněn znovu.\nNapsal řadu próz, letos vydal knihu Štěstí napodruhé, která navázala na soubor povídek Štěstí z roku 1969. Byl také autorem scénářů k seriálům a filmům, mezi nimiž byly Tábor Černého delfína, Bumerang či Kousek nebe. Na kontě má i rozhlasové hry, fejetony a překlady z angličtiny.\nZa své dílo i občanské postoje si vysloužil řadu ocenění. V roce 2001 mu prezident udělil medaili Za zásluhy a za dlouholetou práci pro skautské hnutí obdržel v roce 2011 nejvyšší skautské ocenění - Řád stříbrného vlka.\nFotogalerie Poslední rozloučení se spisovatelem a odpůrcem totality Jiřím Stránským na Staroměstském náměstí v Praze\nChci lidem vrátit miliardy. Někomu uděláme hezký den, žádostí už jsou tisíce, říká zakladatel start-upu Zapomenuté miliardy


Ponožkovice - Testováno na dětech\nTND > Testujeme > Oděvy > Ponožkovice\nKlube se paleček, shrnuje se ponožka nebo dokonce u vás řádí lichožrouti? Podpořte v dětech péči o své oblečení ponožkovým kavalírstvím. Ranní oblékání bude veselejší s barevnými ponožkami z osobní dárkové sady. A možná si stejné pořídíte i vy rodiče ;-)\nProč vznikla Ponožkovýchova?\nPro radost a lásku k ponožkám!\nCo je to Ponožkovýchova?\nDárková sada pro malé pány a dámy, která obsahuje několik didaktických pomůcek, které pomohou rozvíjet tři klíčové ponožkové schopnosti:\nJemný cit v horních i dolních končetinách procvičí 4 páry dětských ponožek vhodných pro nasazování i snímání, několik ponožkových skládanek a skládaček.\nPřirozený párovací pud podnítí hrací karty Pestrý Hubert a Černý Petr.\nPonožko-centristická metoda odívání se uvede hrou Oblékni ponožkového kavalíra.\nPonožky jsou vyráběné z kvalitních materiálů (bavlna, bambus a v zimě merino vlna). Jsou v pestrých barvách s autorskými originálními vzory od malé české firmy Ponožkovice. Vyráběny jsou na Vysočině.\nA vy dospělí se můžete stát členy Klubu Pánů z Ponožkovic a každý měsíc se nechat překvapit novým vzorem pestrobarevných ponožek do vaší schránky. Každoročně je pro členy připravována i kolekce kotníčkových ponožek. Novinkou letošního roku jsou trenýrky pro členy Klubu. Myšleno je i na dámy, pro které byla vytvořená speciální dámská kolekce kotníčkových ponožek.\n4 páry ponožek jsou zabaleny v důmyslné krabičce, takže samotné rozbalování už je zábava.Každý pár je samostatně zabalený, takže opět roste napětí, jaké tam budou. Přibalené hry jsou milým bonusem. Ponožky jsou z příjemného materiálu a dětem se dobře nosily.\nCo se týká balení této hry,tak nás velice zaujalo. Jako super nápad hodnotíme i kladně návod s instrukcemi, který by ovšem mohl být lépe propracovaný. Celkově jsme se u hry s dcerkou zabavily. Černý Petr,puzzle, úkoly a největší úspěch lepení oblečení a ponožky. Jem bych asi přidala ještě nějakou hru. Každopádně nápad a hra super, dcerce se moc líbilo. Takže hodnotím pozitivně až na veliké ponožky, které nám přišly.\nVřele doporučuji ponožkovýchovu všem, kteří váhají. Je to skvělý dárek pro děti, navíc s blížícími se svátky i úžasný dárek pod stromeček.\nPonožkovýchova je skvělá. Krásné a kvalitní ponožky vám přijdou v promyšlené krabičce, kterou můžete po rozbalení využít k jejich úschově. Naši rodinu nadchla ponožková karetní hra, kterou od té doby často hrajeme. V balení děti najdou i 4 puzzle a nálepky, pomocí kterých mohou obléct ponožkové gentlemany. Mají také možnost vytvoření vlastního návrhu ponožek k zaslání do Ponožkovic, což syna zaujalo a hned se do toho pustil. Nejoblíbenějšími ponožkami se staly ty, které má v dospělácké edici táta a nosí je teď společně. Ponožkovice nás baví, děkujeme!


Šablona na montáž rozetového kování – Podlahové topení\nŠablona na montáž rozetového kování\nNa betón, omietku, drevo, plech a lepenky. Lepidlo na plech za studena pro trvanlivá spojení. Lepenie minerálnej vlny. Doba zasychání 7-minut.\nTakto přilepíme a utěsníme i místa, kde bude vlhko, silikonu to nevadí. Slepí dohromady savé i nesavé materiály (dřevo, plasty, gumu, kůži, plech i sklo). PORADNA ANEB ČÍM CO LEPIT, 3Market.\nPřipevňování sklolaminátové izolace. Je tedy vhodné pro lepení šedého polystyrénu, zejména u obtížných.\nJako by to nestačilo, můžeme s ním dobře lepit i pórobetonové tvárnice. Vyberte si z ponuky produktov v kategórií Lepidlá na lepenie polystyrénu na. Sádrokarton jednoduše přilepíte montážní pěnou. Profilep, lepidlo na polystyrén je veľmi pevné akrylátové disperzné lepidlo na.\nNemáte někdo vyzkoušeno, čím se dá přilepit pěnový polystyren na plech/ Pěna na lepení polystyrenu ROOF – speciální pěna pro zateplení. Dobrý den, nevíte někdo čim přilepit polystyren k PVC? Väčšinou sa urobí nejaká konštrukcia alebo krabica z plechu a tá sa. Přál bych si také vědět, čím se dá extrudovaný polystyren lepit.\nObojí by mělo držet festovně, jenže jsou to naprosto odlišné materiály? Ahoj, Není to modelařina, ale potřeboval bych přilepit pěnovou (jakoby neopren) izolaci na nerezový plech. Věřím že na konci článku budeme mít jasněji v tom, čím ZATEPLÍTE VÁŠ DŮM. C, nevkládat ho pod tmavé parapetní plechy, neaplikovat.\nNedoporučuji lepit bílý fasádní polystyren na zdivo vykazující větší. S vteřinovým lepidlem není možné magnety lepit k polystyrenu, PVC a jiným hladkým plastům. Tavná lepidla – ano či ne? Neodymové magnety.\nJestli je povrch polystyrenu hladký, tak by mohl dobře fungovat i Adhesin – nechat ho na plechu zaschnout a pak to lepit jako samolepku. Dno je možno vyrobit pouze z polystyrenu, nebo kombinací s dřevem. Lepit se dá lepidly MAMUT nebo T-REX.\nTam se vlastně lepí plech na polystyren. Pane Šumera, prosím Vás, čím a jakým způsobem vlepujete do polystyrenových nástavků ty vingly na ouška. Zvažte otázku, jak lepit polystyren na zeď z betonu, cihel, dřeva. Počet hřebíků na plech je nejméně pět a jejich délka bude záviset na tloušťce izolace.\nEPS ( polystyren ) je vhodné lepidlo Ritmospachtel (LSZ.. Prvni vrstvu chci kotvit a druhou jiz ne ale nevim cim ji na prvni vrstvu prilepit.. mám zkušenost)asi50xs hrubým šmirglem a asi35xplech jako. Aktivátor nesmí sám o sobe s polystyrenem reagovat! ENKOLITEM lze snadno lepit parapetní a atikové plechy, závětrné lišty. Prosim o radu, cim mam nalepit polystyren (EPS 100Z nebo S) na betonovy poklad ploche strechy.\nJedna se o rekonstrukci – zatepleni strechy, kde jsem plech a. Výrobky z reaktoplastů, které chceme lepit, zvýšením teploty netají a nerozpouštějí se v rozpouštědlech. Spoj není tak pevný ve smyku, zato. Polystyren se nejrychlejší rozpouští v toluenu a xylenu.\nTytan Professional Oje profesionálne PU lepidlo určené k upevňovaniu fasádnych, tepelne izolačných dosiek z penového polystyrénu. Jelikož je stále diskutováno téma lepení polystyrenu EPS, čím lepit a jak lepit a co je.\nStyro7je rovnako. Tmely, silikony a lepidla. Máte vybrané filtry: Pattex, Den Braven, Ardex, na dřevo, na polystyren.


GDPR a školka - Diskuse - eMimino.cz\nAhoj, zeptám se zkušenějších, třeba se v tom někdo vyzná. SIce o nic nejde, už je to vyřešené, ale dost mě to zarazilo, a trochu jsem se kvůli tomu chytla s ředitelkou, tak by mě zajímalo, jak to je. Začátkem září jsem byla se synem na psychologickém vyšetření, zítra jdeme na druhou konzultaci, a mimo jiné mě požádala, ať m ve školce napíšou o synovi pár slov, jak se tam choová, jak se začleňuje..prý pár vět, nc dlouhého nebo njak oficiálního. Hned druhý den jsem učitelky poprosila, a že to budu potřebovat na začátek října. Že ok, ale později, prázdniny, pak naše dovolená..no nicméně od 19.9. chodí do školky denně. 1.10., pondělí, jsem to učitelce připomněla, že bych to nejlíp do pátku potebovala. Tak že ook, že to napíše, já nechtěla furt prudit, tak jsem se zmínila znoova až v ten pátek, a prý mluvila s ředitelkou, a ta řekla, že mi to dát nesmí, že je to proti GDPR, to, že mě o ruky dají papír s pár větami o mým vlastním dítěti že jim psychooložka musí sama napsat, a požádat je o to ona jenže v pátek neordinuje, včera adnes měla dovolenou, tudíž nebylo jak j kontaktovat, no a je trochu hloupý tam přijít bez toho, tak jsem to šla řešit s ředitelkou, zrovna měla naspěch, takže z toho byla slušná výměna názorů, že prej jsem s tím měla jít rovnou za ní, už na začátku(jako vy byste čekaly, že pár vět musím já osobně řešit přes ředitelku? ) na otázku, kdo by musel žádat, kdybych chtla papír pro sebe(nebyla bych dejme tomu schopná komunikace s pí. uč., řekla, že když to nechc pro sebe, ale pro doktorku, tak m to dát nesmí… když t dr bych to dala já, to je dle m naprosto na hlavu nakoonec jsme to po maílu dorešíly, a uvolíla se, že když jí pšlu malovoou adresu té dr, tak jí to tam pošle…takže na úplne cízí maíl, ktery jí poošlu, tyhle údaje napsat m§že, a m je dát ne? fakt je tohle to GDPR? nedává m t smysl omlouvám se na psany prjev, vynechávají m písmenka, na jedno napr. i to musím 20 krát zmáčknout prosím anoonym, choodí sem rodna, a neví, že ešíme psychologa\nZávislačka 2612 příspěvků 10.10.18 03:16\nTo je naprosty nesmysl. Ty jako zakonny zastupce ditete samozrejme muzes dostat jakekoli informace o svem diteti a jak s nimi pak nalozis je na tvem uvazeni. Pozadala bych pani reditelku, at ti v v gdpr dokumentu najde prislusnou cast, ktera ji toto poskytovani informaci zakazuje. Achjo, at konecne projde novelou zakon o ochrane osobnich udaju . Takhle to porad je jedna velka nejasnost a casto mistfikace a zbytecna panika.\nExtra třída :D 10133 příspěvků 10.10.18 05:19\nHloupost, takhle to nefunguje. Ty snad jako matka zodpovedna za sve dite, dostavat informace muzes. Reditelka je fakt mimo. Naopak, ona nemuze poslat dokument psycholozce. Nema s ni gdpr podepsane. Jeji dite to neni a navic nema odsouhlaseny email. Logicky. Je cizi a chce predat cizimu cloveku info o cizim diteti?\nExtra třída :D 14589 příspěvků 10.10.18 07:26\nTak že ook, že to napíše, já nechtěla furt prudit, tak jsem se zmínila znoova až v ten pátek, a prý mluvila s ředitelkou, a ta řekla, že mi to dát nesmí, že je to proti GDPR, to, že mě o ruky dají papír s pár větami o mým vlastním dítěti že jim psychooložka musí sama napsat, a požádat je o to ona\nBože, do čehos to duši dal? Zákonnému zástupci dítěte citlivé osobní údaje ne, ale cizímu člověku (i když psycholožce) ano?\nVaše dítě nepatří ani státu, ani té psycholožce. Jeho zákonným zástupcem jste vy!\nŽe jste zákonný zástupce znamená, že ze zákona to dítě zastupujete a každý kdo by jednal s dospělým v jeho věcech (například ve věcech jeho citlivých údajů), jedná v případě nezletilce nikoli s tím nezletilcem (protože nezletilec na to nemá věk, aby mu někdo předával zprávu do rukou, že?), ale s vámi. Ze zákona jednáte jeho jménem a oni mají jednat s vámi.\nTo fakt není GDPR, to má popletené ta ředitelka.\nUkecaná baba ;) 2222 příspěvků 10.10.18 08:02\nTo je právě to GDPR - oni pořádně nevědí, co můžou a co ne Projdou jedním školením, ze kterýho ví kulový a pak se bojí napsat matce i pár vět o jejím vlastním dítěti samozřejmě Ti pár vět o synovi napsat může a jak ty s tím pak naložíš je už Tvoje věc. Naopak si myslím, zaslání takové informace na cizí mail bude proti GDPR. Ani ne tak kvůli tomu obsahu, jako tomu, že tam budou právě ty citlivé údaje o synovi jako asi datum narození apod.\nExtra třída :D 14589 příspěvků 10.10.18 08:23\nDatum narození není moc citlivý údaj. Citlivé údaje jsou údaje o zdravotním stavu (a pod., např. údaje o psychickém stavu).\nKelišová 5552 příspěvků 10.10.18 08:34\nMylím, školka a škola je to samé, já to potřebovala v prtní třídě, učitelka mi to napsala, ale musela jsem ji donést, od lékařky formulář, kde to prostě vypsala..\nMyslím, že na kus papíru nějaké tři věty , by taky nenapsala..\nOno třeba v poradně jsem jsem byla, tak tam prostě měly oficiální formuláře na toto, a prostě se donesl papír… Nevím jak to vysvětlit, ale je to stejné, jakoby, třeba někdo chtěla napsat známky, a místo vysvědčení ti to napsal někde na kus papíru..\ntakže u nás jsem donesla papír, tam to učitelka vypsala, jaký kluk je, jak se projevuje,podepsala to , dala topodepsat inadřízené a předala mě to..\nZpětně to bylo to samé, já donesla předala učitelce výsledek, podepsala, že jsem to přinesla..\nKaždopádně se školky nezastávám, ale vím, že maminky nosi z poradny prostě papír, žádanku, formulář a donesou to…\nExtra třída :D 14589 příspěvků 10.10.18 09:56\nNo, není to samé, jako vysvědčení: vysvědčení je veřejnou listinou. Na všechno nemusí být formulář. Formulář je dobrý proto, že má pevný formát a každý údaj v něm má své pevné místo. Kdo jej vyplňuje, ten méně pravděpodobně zapomene něco důležitého vyplnit a tomu, kdo pracuje s mnoha záznamy stejného typu, se s ním lépe pracuje, zejména tehdy, když opisuje ty údaje do počítače.\nJe dobrý zejména pro rutinní práci s daty.\nděkuji za názory. psychložka dneska říkala totéž, když s dneska ráno přečetla maily, nejprve ode m, pak od učitelky(ředitelky),tak docela kooukala,a taky říkala, že to je úplný nesmysl, že to GDPR porušila spíš tím, že to poslala jí, že to mla dát mě, a že jí to i napíše. nechápu, jak j tohle napadlo, tu redítelku, je to úplne protí selskemu rozumu\nMůže tříletý za tři měsíce dozrát na školku?


VESPO BĚH PŘES TANVALDSKÝ ŠPIČÁK 2016.\nLetošní ročník VESPO Běhu přes Tanvaldský Špičák bude v sobotu 18.6.2016. Přihlášky on-line jsou spuštěny. Pro přihlášené předem zvýhodněné startovné, které se platí v den závodu při registraci. Můžete si vybrat jednu z osmnácti kategorií. Více zde: http://www.albrechtice.info/beh/. Přípravy běhu jsou v plném proudu, startovní čísla a diplomy jsou natištěny, medaile - i ty čokoládové pro všechny malé účastníky připraveny. Neváhejte a přijďte strávit příjemné dopoledne do krásného prostředí Albrechtic v Jizerských horách pod Tanvaldským Špičákem.


Stream Cinema Community - verze 1.xx\nXBMC-Kodi.cz > KODI - Doplňky > Video > Stream Cinema Community - verze 1.xx >\nStránky (24): « Předchozí 1 … 20 21 22 23 24\n31 Hlas(ů) - 1.74 Průměr\n@quentin: Ano dá se cache nastavit, ale není to všemocné. Edituješ Advancedsettings.xml viz https://kodi.wiki/view/Advancedsettings.xml. Pokud není v Userdata, tak jej vytvoříš https://kodi.wiki/view/Userdata. Výpočet i s návodem je na http://kodi-cache.wz.cz/\nak sa ti nechce ratat, nainstaluj progranovy doplnok OpenWizard a ten ti vytvori vhodny advancedsettings\nPříspěvků: 2 708\n21.4.2021, 20:34 (Tento příspěvek byl naposledy změněn: 21.4.2021, 20:36 uživatelem meda.)\nEdit - smazano\nDěkuji Vám za rady, vyzkouším.\nprovozuji SCC 1.8.34 na CoreELEC 9.2.7 a KODI 18.9.\nVzdy po restartu KODI se zapomene nastaveni SCC, znovu mne privita a prochazim celym nastavenim. V cem je prosim problem?\nZdravím, chtěl bych se zeptat - dá se někde v doplňku, nebo v samotném Kodi nastavit, aby se video přehrávalo vždy v rozlišení max 720p ? I když je k dispozici pouze jeden stream v rozlišení např. 1080p. Zjistil jsem, že se v dost případech při 1080p video poškubává. V doplňku pro Netflix jsem nastavil max 720p a jede to plynule, při 1080p se taky škubalo. V SCC se mi nedaří to nastavit. Zvláštní je, že když tentýž stream v 1080p nebo ve 4K, který se v SCC v Kodi škube, pustím v pluginu Archiv CZSK a v něm v SCC, jede naprosto plynule až do 4K.\nDěkuji za pomoc. Ještě doplním - Octagon SF8008, openatv 6.4 , Kodi 18.9 Leia\nRozlišení se nastavuje přímo v KODI. Systém/ nastavení/ systém/ zobrazení\n@Tomik68: To, co popisuješ, je pouze nastavení rozlišení grafického rozhraní KODI, rozlišení videa se tím neovlivní.\n20.5.2021, 11:21 (Tento příspěvek byl naposledy změněn: 20.5.2021, 16:40 uživatelem JiRo.)\n@Pitris66 Pokud máš v nabídce pouze jeden stream, tak z čeho by sis chtěl vybírat? V Kodi, u neadaptivních protokolů si zvolit rozlišení streamu při přehrávání nemůžeš. Pokud je adresou streamu adresa manifestu (jde tedy o adaptivní protokol jehož obsahem je nabídka několika streamů různé kvality), tak si můžeš v Kodi (prostřednictvím addon inputstream.adaptive) stream při přehrávání vybrat, případně si můžeš v nastavení addon inputstream.adaptive definovat, jaké parametry streamu budou preferovány (automatický výběr, min, max kvalita atp.).\nPokud jde o přehrávání přes addon SCC, tak tam jsou ve zdroji (soubory na webshare) k disposzici jen jednoduché streamy, tzn. že si v addon SCC vybereš titul a v dalším kroku stream a Kodi ti ten pak vybraný stream už jen přehraje v kvalitě, ve které je uložen. Nic dalšího s tím už neuděláš.\nTo, že přehrávání funguje plynule pokud používíš plugin Archiv CZSK a ne, když to samé přehráváš přes Kodi s jeho addon SCC, je logické. Proto byl ostatně tento plugin vytvořen. Používání Kodi a jeho addon na tomto typu zařízení se, pokud vím, nedoporučuje pro celou řadu porblémů. Ten o kterém píšeš, je jeden z nich.\nDěkuji ,,JiRo" za vyčerpávající odpověď, co se týká linuxového STB, pořád se mám co učit. Jasně, vybírat, pokud je k dispozici pouze jeden stream, nemůžu, měl jsem na mysli, pokud je ten jeden jen v 1080p, nějak vynutit rozlišení max 720p, aby jelo plynule. Konkrétně v addonu SCC. Ale když nejde, tak bohužel nejde... Škoda, že v ArchivuCZSK je ten komfort o dost menší - všechno by se i tak dalo přežít, ale nejvíc mi vadí, že si nepamatuje poslední pozici ukončení přehrávání.\nPratele mam takovy problem. Na RPI4 s poslednim LibreELEC pri nainstalovani doplnku SC musim pokazdem startu tento doplnek aktualizovat jinak se nerozjede. Setkal se s tim nekdo? a jak to vyresit? dekuji\nRaspberryPi 4, LibreELEC 6.95 KODI 18.2 Leila\nPozor vsem, kterym jedou jejich stroje 24/7 a system maji na nand !!! Kazdych 30 sec se obnovuje soubor settings.xml (\_Userdata\_addon_data\_plugin.video.stream-cinema-2-release), cimz trpi nand. Reseni nasel Otava5, kteremu dekuji. Staci si upravit nasledujici radek na prijatelnou hodnotu:\n- řádek 62: UPDATE_SERVICE_INTERVAL = 30\n@aafroman No, vzhledem k tomu, co se do paměti ukládá při provozu systému i kodi a všech updatech, tak bych právě tohle za tak nutné řešit (s ohledem na životnost pamětí) nepokládal. Na druhou stranu to, že právě tuhle funkci addon řešenou ideálně nemá (i když z jiného důvodu), je asi všeobecně známé.\nJeste poznamka,soubor settings.xml se prepisuje i pri vypnutem pluginu.Kolikrat to tedy denne je si dokazete predstavit.Otava5 na to prisel,nebot se mu fajl neustale poskozoval.\nMě se poškozoval settings.xml jen na zařízení kde mám více service addonů. A poškozen byl tehdy, když jsem v logu viděl nějaký error. Tam kde je málo doplňků k poškození nedochází....\nPokud zařízení restartujete denně třeba brzy ráno nastavte na hodnotu 90000...\nPokud běží bez restartu tak hodnota se vypočítá 60x60x24x365\n12.6.2021, 11:24 (Tento příspěvek byl naposledy změněn: 12.6.2021, 14:56 uživatelem meda.)\nJá ty infa odtud a z Discordu nějak nepoberu.\nOdpověĎ z Discord od aFroMan: "aFr|ō|M4n\n@.JimmyS Zkousel jsem nastavit ruzne hodnoty update a stejne se to prepisovalo co 30 sec."\nA další odpověď: "aFr|ō|M4n\nUpdate interval ne,je treba zmenit ten parametr,co nasel Otava5,pak je to ok."\nA ty @otava5: jsi uvedl výpočet na roční hodnotu. Tedy zřejmě "za roh", jediný update.


Super kvalitní semínka marihuany Auto Red Poison - Growshop Growmart\nTato kvalitní samonakvétací konopná semínka, která nejsou závislá na fotoperiodě, vznikla křížením jedné z nejpřitažlivějších odrůd z katalogu Sweed Seeds, úžasného Green Poisonu a exoticky fialově zabarveného Pakistani Kushe.\nAuto Red Poison ukazuje svou velkou sílu hybridu již v prvních fázích růstu, vyvíjí silný hlavní stonek s dlouhými a flexibilními bočními větvemi, které plodí úžasně tlusté a husté palice, pokryté záplavou aromatické pryskyřice.\nToto konopí má velmi příjemnou a intenzivní chuť sladkého ovoce s jemnou skunkovitou příchutí.\nBěhem doby květu získá asi 90% rostlin purpurové zabarvení palic a v některých případech se můžou zbarvit dokonce i listy. Po sklizni a sušení získávají palice velmi tmavě fialový odstín, téměř až černý.\nOcenění: 3. místo – Autoflowering – IV Cata invernal ACMF – Miranda de Ebro – 2016.\nSweet Seeds 3 kusy Samokvetoucí 625 Kč


Co všechno pro nás a pro svět udělalo Rusko\nsdružení v blízkosti ruského velvyslanectví - materiál přípravy\nz akce: fotogalerie Víta Hasana,\tvideo od Roberta Vašíčka,\tvideo Sputnik,\tvideo TV Raptor,\tkritika Jenny Nowak z RUSKA - Drugaja Rossija\nzačátek: píseň – Vpered Rossia\nJménem tohoto státu bylo uděláno příliš mnoho protiruských kroků. Z počátku se o to starali jacísi nitěrní a bezcenní populisté. Ale korunu všemu nasadil premiér Babiš, který podepsal vyhoštěním konzulů Ruské Federace.\nJe nám jasné – nejen mě, ale nám všem… že vláda takovéto kroky nepotřebuje. To znamená, že je k ním někým nucená. A kým jiným než Bruselem\nJe ale zodpovědná nám. A pokud se ona dokáže postavit proti nátlaku zvenčí – my se rádi zastoupíme za ní a získá i naší podporu.\nV případě politických změn mohou nastat požadavky na zpětnou politickou odpovědnost a konkrétní lidé mohou být obviněni z vlastizrady a sabotáže\nVysvětleme jim alespoň na několika bodech, proč máme důvod podporovat Rusko.\nJestli nám v krizi někdo pomůže – nebude to Francie ani daleká Amerika,\nurčitě to nebude Brusel zastupující Evropskou unii, který se vykašlal na Itálii i Řecko\na už vůbec nelze očekávat pomoc od Německa. Zapomeňme také na Polsko, které si ,,pláclo,, s Hitlerem v 34 roce.\nPokud budeme z jakéhokoli důvodu zase v bahně, jediný od koho můžeme očekávat skutečnou pomoc – je RUSKO.\nBýt PRO-Ruský neznamená zase podlézat druhé straně jak si mnozí myslí. Toto je omyl.\nJe to o tom, že si vážíme RUSKA podle zásluh, které udělalo pro nás a pro svět. Nedovolíme ponižování a urážky na jejich účet a budeme si vážit a cenit jejich činů alespoň jako jiní.\nVíte co všechno pro nás a pro svět Rusko udělalo?\n+1) Vítězstvím nad fašistickým Německem zachránili celou evropu.\nVylodění v Normandii byla fraška určená jen pro potřeby rozdělení evropy mezi vítězné mocnosti.\nZa druhé světové války jsme měli vládu v exilu – v Londýně. A náš národ utíkal do Sovětského svazu……………. Vláda není národ.\n+2)\tMálo známá smlouva mezi Rocchildem, Rockefelerem a Stalinem podepsaná 24.června 1945 v Berlíně zachránila možná miliardy slovanských životů. Zajistila mír mezi slovany a ostatními národy na 75 let. Dokazuje mimo jiné, že Stalin byl asi největším mírutvůrcem planety. Tato smlouva ale vypršela před deseti dny.\n+3) \tV letech 1945 až 1948. Maršalův plán. Němci do dneška platí, a až do roku 2030 budou platit američanům za ekonomickou pomoc po 2. světové válce.\nBlahořečím Rusku za to, že nám nedovolilo se takto zadlužit.\nNaopak maršál Koněv nám daroval z německých zkonfiskovaných zásob obrovské množství dobytka, které nám po válce velmi pomohlo.\nNepřijmutí Maršálova plánu Stalinem zachránilo - sice za velkých obětí – státy RVHP před zničujícím se zadlužením. Německo si prostřednictvím EU z nás dělá dojnou krávu, která mu tyto dluhy platí dodnes.\nV roce 1947 nám dodali milióny tun obilí a zachránili nás od hladomoru, který byl v té době po celém světě.\n+4) Rok 1956. Díky zásahu Varšavské smlouvy v čele s SSSR bylo Maďarsko ochráněno od fašistických vrahů, kteří tam po ulicích vraždili lidi a chystali se na převzetí moci. Tím SSSR zabránil vzniku nového fašistického státu a nové světové hrozby.\n+5) Rok 1968. Nyní se starám o překlad jedné knihy, která dokazuje, že v roce 1968 hrozil vojenský útok a vojenské obsazení Československa.\nNe, že tanky NATO byly v Německu, ale nešikovným američanům se povedlo při cvičení zajet na území ČSSR. Prostě neuměli ani česky ani německy a spletli si podobné názvy vesnic. Toto je dostatečně zdokumentováno na fotografiích.\nPřijeli k nám i vojáci dalších států Varšavské smlouvy. Němci a Poláci. Tyto státy o vojenskou invazi stály mnohem více než Sovětský svaz. Vojáci těchto států – na rozdíl od sovětských – měli povoleno střílet. A mám svědectví našich občanů o tom jak se chovali východoněmečtí nadlidé a jak se vše uklidnilo až když je přijeli vystřídat sověti.\nTakže za mě. Rusové v 1968 roce opětovně ochránili náš stát. A kdyby to neudělali tak toto, co tu máme, by tady bylo o dvacet let dříve. Varšavská smlouva v čele se SSSR chránila hodnoty dobyté v druhé světové válce. A i kdyby s tímto počínáním někdo nesouhlasil tak ale i tak je nutné připomenout že na toto měli právo a já jim za toto osobně děkuji\n+6) Ačkoli jsme byly pod vlivem SSSR, měli jsme větší životní úroveň než SSSR. A nejen my. NDR a Jugoslávie minimálně také. A ani další státy na tom nebyly špatně. Umíte si dneska představit, že by 20% států Evropské Unie mělo větší životní úroveň než Německo ?\n+7) Za celou dobu nám Rusové neukradli naší zem, naše fabriky ani naše mozky. Naopak, dostávali jsme zakázky za které nám platili a nejen ropou a plynem, které byly hlavní tehdejší měnou. Dodávali nám ale i hodně věcí z těžkého průmyslu i jejich výzkumu (například jaderná elektrárna Dukovany). Umožňovali nám třeba podílet se na kosmickém programu. Naše země a náš majetek zůstal v naších rukou. A řeči o tom, že jsme byly na světovém chvostu nejsou pravda. Byly jsme na světové špičce. Vzpomeňte třeba JZD Slušovice (genové inženýrství a výpočetní technika), ČKD (lokomotivy), ŠKODA (tramvaje), TATRA (nákladní automobily a luxusní limuzíny), AERO Vodochody (Albatros) a mohl bych pokračovat. Náš stát byl na světové špičce, v mnoha odvětvích i před SSSR a nikomu to nevadilo. ANO – takto se chová přítel a takový vztah já chci mít opět s Ruskou Federací. Ruskou Federaci lze považovat za přítele našeho státu.\n+8) Rusko v současné době při ,,pandemii“ Covidu pomáhalo po celém světě. Nejen v Itálii, ale jeho pomoc šla i tak daleko, že na území spojených států amerických byly přijaty ruské vojenské speciály. Ruská Federace pomáhá po celém světě a celý svět si ji za to váží a respektuje ji. Jen vláda České republiky se podřizuje pro-Bruselskému diktátu.\n+9) Ano. Přiznávám. Můj důvod být proruský je i osobní. A přál bych si, aby i ostatní, kterých se to týká, toto veřejně přiznali a nestyděli se za to. Moje manželka je ruska, je z Kazakstánu. Její dcera dělá universitu v Petrohradu. Její jedna babička pochází z Ukrajiny. Další příbuzné jsou v Bělorusku a Rusku. Mezi tím jsem se – také seznámil i s dalšími lidmi z jejich okolí. A chtěl bych zdůraznit, že i když sem přijel někdo z nich na návštěvu – nikdy nikdo nechtěl azyl nebo zůstat natrvalo. Proč? Jsou hrdí na svoji zem a nikdy ji neopustí – ne jako mi.\n+10) Hrdost a oddanost ke své zemi. Od nejchudšího člověka až po oligarchu, který vytáhne v koronavirové krizi z peněženky 100 000 000 (sto milionu) dolarů a zaplatí regionům dopad zastavení svých čtyř oceláren. A to udělal jen proto, aby ochránil své dělníky. A nebyl jediný. Umíte si toto představit u oligarchů v EU ??? - V ČR ???\nANO – JE PROČ SI VÁŽIT RUSKÉ FEDERACE !\nPřátelé – zde je ruské zastupitelství. Rusku patří náš respekt a náš dík – a já bých vás chtěl poprosit – jako o uznání díku za to co všechno pro nás Rusko udělalo o potlesk ... prosím o potlesk pro Ruskou Federaci. Ruská Federace – děkujeme vám..\nA ještě bych rád přidal… Víte co všechno dokázal udělat prezident Ruské Federace Vladimír Vladimírovič Putin pro svoji Ruskou Federaci?\n1) hlavní jeho úspěch bylo vymezení moci a odstranění oligarchů od vládnutí v zemi. Tím obnovil suverénní politiku. (přátelé, toto je to, čím bychom měli začít na prvním místě).\n2) Rozběhl rozsáhlé technické přezbrojení armády a obranného průmyslu. Rusko je opět považováno za jednu z nejmocnějších zemí na světě. Podporou Sýrie zabránil americké invazi a následnou vojenskou operací posílil vliv Ruska v celém světě. A pravděpodobně zabránil i třetí světové válce, ke které se – opětovně - schylovalo.\n3)Důkazem ozdravením ekonomiky, průmyslu a zemědělství po katastrofě 90. letech je více než dvojnásobné zvýšení HDP.  Německo potřebuje na zvýšení HDP o 0,2% minimálně 6 let1\n4)Výrazně se zvýšila životní úroveň v Rusku.\n5) Rusko se umístilo na prvním místě světového vývozu pšenice. (my můžeme jen tiše vzpomínat).\nTakže až nebudou potraviny a my budeme mít jen hromady řepkového oleje – kdo bude schopen pomoci ?\n6) V roce 2018 bylo dosaženo minimálního počtu vražd a pokusů o vraždu v celé historii země. Zatím co v Rusku násilné trestné činy klesají – po celé evropě je tomu naopak.\n7) Od roku 2000 se začala zvyšovat porodnost. V letech 2013 – 2016 byl obnoven přirozený přírůstek obyvatelstva Ruska. (Přirozený přírustek ??!! - Není toto nejlepší kritérium signálizující důvěru lidí ve svůj stát).\n8) Putin se postaral o úspěšnou léčbu tuberkulózy. Úmrtnost na tuto nemoc klesla o více než 66%. Začal prudký pokles alkoholové úmrtnosti a snížil konzumaci tvrdého alkoholu v zemi. Délka života v RF začala stoupat a stále stoupá. - ať mi někdo tvrdí, že se tento prezident nestará o svůj národ.\n9) Krym se vrátil do Ruska po referendu – ne jako nezákonné rozdělení Československa.\n10) V letech 2004 – 2016 byla vytvořena státní společnost Roskosmos, která vyvinula novou rodinu raket Angara, která zajišťuje nezávislý garantovaný přístup do vesmíru, částečně dokončila stavbu kosmodromu Východní (2016) a uskutečnila první úspěšný start.\n11) Putin má na svém kontě také velké úspěchy v informační válce jak na vnější (RT, Sputnik) tak i na domácí frontě. (a díky tomu se dozvídáme často pravdu, kterou nám naše média neřeknou a nebo přímo o dané tématice mluví lživě.)\n12) Mimo jiné založil také ,,internetovou prezidentskou kancelář pro lidi,, kde se lidé mohou na internetu do této kanceláře zaregistrovat a dávat svoje podněty a zpětné informace o tom co se jim nelíbí. Jedna moje kamarádka mi vyprávěla jak v jejich městečku skoro týden nevyvezli odpad. Tak napsala na kancelář Putina a druhý den ráno byl vyvezený. (co si myslíte, že by se stalo, kdyby jste vy napsali dopis panu Zemanovi) ???\nCo vlastně všichni chceme? Za co bojujeme?\nChceme být suverénním samostatným státem.\nMít právo si o své budoucnosti rozhodovat sami.\nJestli – například - přijmeme nějaké imigranty a kdo to bude, musí být naše rozhodnutí – NE nějakého Bruselu.\nA takový musí být náš nový stát. Suverenní a samostatný. Tak jako Rusko.\nJsem vlastenec – Jsem Čechoslovák – A Rusko – tento suverénní stát - je můj vzor.\nNáš stát již potřebuje skutečného vůdce, který bude opravdový vlastenec, bude pro naší zemi pracovat a naší zemi nezradí. Prezident Zeman je nejlepším porevolučním prezidentem, ale mi potřebujeme někoho takového jako Putin\npíseň Takovo kak Putin\nA nyní bych poprosil o pár slov několik příznivců Ruské Federace, případně o svědectví, které pro nás Ruská Federace udělala… prosím pana…\nv záloze píseň Ruskije idut


Chinin: října 2003\nDnes po práci sjedu do centra Ženevy, vstoupím do počítačového obchodu a svým neopakovatelným přízvukem pronesu: Rád bych USB flash disk, 256 MB.\nKdyž se budu tvářit dostatečně ležérně, prodavače jistě ani nenapadne, že mi nerozumí, rozhlédne se po obchodě a přinese mi toho cvalíka. Bude stát čtyřikrát-dvacet-deset-devět nebo jenom devavdesát devět franků? Jak znám ženevské obchody, tak se k ceně určitě nedostane, prodavač jen smutně zavrtí hlavou.\nPas disponible?! - zhrozím se a s tušeným merde na rtech uraženě odejdu.\nA pak, večer na halloweenském večírku, to budu všem vyprávět.\n» 31.10.03 » Ženeva\nJsou věci, které vás v české škole nenaučí. Když ale žijete na pomezí Švýcarska a Francie, jsou pro vás naprosto klíčové.\nFrancouzsky mluvící Švýcaři počítají tak, jak bychom očekávali, že se ve slušné zemi počítá. Sto mínus jedna je devadesát devět.\nFrancouzi mají daleko promakanější systém. Sto mínus jedna je ve francouzské francouzštině čtyřikrát-dvacet-deset-devět.\nA pochopitelně, když z vás třeba někde v obchodě leze nějaká číslice, musíte dávat pozor, na jaké straně hranice zrovna jste. Protože jinak jste hned klasifikování jako ti hotentoti odtamtud. Jsem zvědav, jestli na to přijdete.\nUpdate: Do 3. listopadu 2003 si dva lidé tipli velké žampiony a čtyři lidé kozí sýry. Bez tipu zůstali malí jogurti a neutrální fazole.\n-Jak se říká? -Děkuju!\n$$OBR1546$$ Maminka ho to neučila, a přesto umí děkovat. Za jídlo, za pohlazení - všechno vrací stonásobně. Děkuje i za to, že se na něj přestanu zlobit.\nEpilogem ranního rituálu je děkování. Ludwig vyskočí na postel, usilovně vrní a předvádí, jak mu konzerva dodala lesku a šarmu. Výstavní kousek! Pohladím ho, což znamená nemáš zač, a on mi vrněním odpovídá: zachránil jsi mě před jistou smrtí hladem!\nVšimněte si, že je náš vztah velmi vřelý. Dokonce si i tykáme.\nObčas Ludwiga kvůli něčemu seřvu. Jde si pak sednout do kouta a je celý zaražený. Jenom ty uši má nastražené a neustále s nimi šmejdí - čeká na lusknutí prstů. Tohle znamení, že se už nezlobím, přichází obvykle po půl minutě. Ludwig radostí nadskočí a žene se ke mně - děkuje a slibuje, že už bude hodný.\nTakové děkování má několik fází. Začíná vždycky vrněním. Pak (podle zamýšlené intenzity děkování) přechází v olizování.\nStupeň jedna je jen drobné olíznutí ruky či obličeje.\nStupeň dva je důkladné olizování prstů.\nStupeň tři přechází na dlaň a předloktí a má jemnou a drsnou variantu. V drsné variantě je jedno místo olizováno do té doby, než pokožka zcela zrudne.\nStupeň čtyři se zaměřuje na obličej, zejména uši, tváře a nos. I zde je ochoten nasadit drsnou variantu.\nA konečně stupeň pět je už natolik závažné olizování, že se nepoužívá při děkování. Jeho využití je však velmi vhodné, pokud se mi nechce vstávat. Jde o olizování očních víček. Poněkud drsná, ale účinná metoda.\nZávěrečná fáze děkování spočívá v Ludwigově ulehnutí přes některou část mého těla. Typicky přes ruku, občas přes krk, ale tomu se bráním, protože se mi pak těžce dýchá.\nVčera večer proběhlo veliké děkování za myš. Ludwigova oblíbená hračka, bezocasá myška s pleškou, totiž zapadla hluboko za nábytek. Musel jsem odpojit video a odstěhovat pár kousků nábytku, abych se k ní dostal. Ludwigova radost byla nezměrná. Když ji asi šestkrát důkladně zavraždil, přišel mi do postele poděkovat. A jak tak nade mnou stál, zdálo se mi v té tmě, že má nějakou divnou tlamu - sáhnu tam, a on v ní měl tu myš! Buď se bál, aby mu zase neutekla a neschovala se, nebo mi ji přišel hrdě ukázat... Když ale poznal, že já vím, zastyděl se a pustil mi svou plešatou a navlhlou přítelkyni do obličeje. Vzal jsem ji a odhodil na druhý konec pokoje. No jak myslíš, myši, pronesl Ludwig hrdelním hlasem, zabořil mi své zadní nohy do břicha a obrovským skokem vyrazil na lov.\nDěkuju, Ludwigu, zamumlal jsem. Mě to učila maminka.\n» 31.10.03 » kočky\nTo je tak, spousta lidí hlásí, jak přichází nová verze NaVrcholu, tak se tam schválně juknu - a skutečně, celá stránka vypadá úplně jinak, vůbec to tu nepoznávám... A už vidím oznámení o tom, že všem uživatelům mají přijít během pondělka maily, ve kterých bude vše podstatné napsáno.\nTak tedy čekám a čekám, a protože mi žádný mail nepřišel, začal jsem si s NaVrcholu dopisovat. Píšu jim, že mi nic nepřišlo, oni mi odpovídají, že mě nemají v databázi, a já si říkám: Bóže, to jsou mamlasové, prej moje ID neexistuje, to si fakt mohli vymyslet něco lepšího... A tak jim dokazuju, že moje ID skutečně existuje, dá se ve starém systému jednoduše vyhledat atd atd.\nA teď si čtu Pixyho, který píše: "přehled webů podle návštěvnosti mi ukáže třeba Toplist" - a mně svitne, že ten mamlas jsem já.\nProto mi ty stránky přišly jak vyměněný! Proto mi nepřišel mail! Proto neznají moje ID! Já totiž NaVrcholu vůbec nepoužívám...\n» 30.10.03 » na okraj\nTo jsem se teda dostal do nálady...\nPořád někde něco. Normálně se přes tyhle "drobnosti" přenesu, ale tenhle týden mě opravdu vytáčejí.\nDoručování pošty v Cernu: Do naší schránky neustále přicházejí dopisy pro člověka, který už půl roku sedí v jiné kanceláři. Zatím mu je pořád nosíme, ale co až nás to přestane bavit? Co až se já přestěhuju do jiné kanceláře, bude mi někdo nosit poštu? Urgence jsou marné. Dneska nám pro změnu přišla pošta pro sousední kancelář - holt je naše schránka na ráně.\nParkování v Cernu: Včera po desáté večer jsem ještě zajel do práce. Chápu, že se nikomu nechce trmácet se pěšky, ale je nutné kvůli tomu stát na místech pro invalidy? Je nutné parkovat co nejblíž budovy tak, že mezi autama skoro nejde projít ke vchodu, že kolem aut téměř není možné projet na prázdné parkoviště, které je třicet metrů od budovy?\nJděte všichni do háje...\n» 30.10.03 » Ženeva\nAni ne před rokem jsme v sociální komisi akademického senátu Univerzity Karlovy řešili takovou kuriozitu: Na jedné koleji nebyla kolejní rada zvolena obvyklým způsobem (totiž podle volebního řádu), ale jakousi záhadnou shodou náhod prostě vznikla. Jednoho dne se u vedoucího koleje objevil člověk, který prohlásil, že je předsedou nově zvolené kolejní rady, předal vedoucímu seznam členů - a bylo to.\nNásledně se zjistilo, že "volby" proběhly tak, že se pár lidí kdesi sešlo a zvednutím ruky si něco nějak odhlasovalo. Hlasy nebyly posčítány, nebyl sepsán volební protokol, volby nebyly tajné - prostě průšvih na entou. Strávili jsme s tím na komisi pěkných pár hodin a já si myslel, že větší hovadinu už nelze stvořit.\nVčerejší volby kolejní rady na jedné brněnské koleji však překonaly i toto. Přehlédneme-li všechna ty formální prohřešky, nad kterými se bohužel už nikdo nepozastavuje (volby neproběhly ve stanovené lhůtě, nebyly předem řádně oznámeny), stále tu zůstává několik "originalit", které připomínají komunistické manýry - ale tentokrát jsou praktikovány dětmi!\nFunkce skrutátorů, tedy těch, kteří sčítají hlasy, se radostně ujali členové staré kolejní rady. To, že sami zároveň kandidovali, jim přišlo zcela normální.\nJednoho regulérně přihlášeného kandidáta stará kolejní rada vyškrtla ze seznamu kandidátů, protože si dovolil nepřijít k volbám.\nPřestože směrnice pro volbu kolejní rady říká, že ubytovaní studenti mohou volit jen kandidáty ze své fakulty, každý mohl volit, jak uznal za vhodné - kdo přišel, ten si zavolil, bez ohledu na svou fakultu či na to, jestli je vůbec ubytovaný (na oficiální seznam oprávněných voličů přece nehrajeme).\nHlasování proběhlo tímto pikantním způsobem: Na jeden papír byla sepsána jména kandidátů, voliči se postavili do řady a každý udělal na papíře u vybraného jména čárku. Nejenže volby nebyly tajné, ale každý se ještě před svou volbou mohl podívat na aktuální mezivýsledek! A aby byl komunistický dozor dokonalý, ve druhém kole voleb stará kolejní rada dohlížela na to, kdo jak hlasuje.\nStará kolejní rada sečetla hlasy a k všeobecnému úžasu zvítězila ve volbách a stala se novou kolejní radou! A život jde dál - kolejní rada je spokojená, že nemusí nic dělat, protože za celý minulý akademický rok nedostala jedinou stížnost od studentů - inu, není divu, když nikdo netuší, že kolejní rada vůbec existuje (žádná nástěnka, žádná webová stránka, zápisy ze zasedání se nezveřejňují).\nA já vůl se divím, že vysoká politika vypadá tak, jak vypadá. Aby ne, když z malých grázlíků vyrostou velcí grázlové.\n» 30.10.03 » politicky\nTřetí kolo soutěže bude směšně jednoduché. Chachá - ano, můžete se smát dopředu.\nOtázka: Jistý český skladatel napsal cyklus šesti symfonických básní. Některé z těchto básní jsou inspirovány pověstmi z Jiráskových Starých pověstí českých. Které symfonické básně to jsou a kterých pověstí se týkají?\nBonusová otázka: V jedné básni je důležitou rekvizitou roh. Kdo na něj podle pověsti zatroubí?\nOdpovědi posílejte na mail bravissimo@centrum.cz do pondělí 10. listopadu.\n» 29.10.03 » na okraj\nTož tak. Narodil jsem se v Chomutově a několik let jsem do školy chodil kolem mohutné lípy. Vedle byla hospoda, vtipně nazvaná U Lípy.\nŽe z pozemků firmy Lidl mizejí stromy, to jsem v tisku zaregistroval. Ale že zmizela i "moje" lípa, to jsem se dozvěděl až teď.\nTi, co si to kácení objednali, jsou... ošklivá kačátka. Přinejmenším.\nJeště jste ho neviděli, ale už jste o něm určite slyšeli: Den kozy, přelomový český film určující cestu pro film 21. století. V jistém smyslu kultovní snímek, jehož promítání odmítly všechny multiplexy. Po půlročním putování po klubech a domácnostech konečně přichází - když ne na plátna, tak alespoň na vaše obrazovky - Den kozy.\n» 29.10.03 » odkazy\nJe to děs. Když už se vám snad stane, že pojedete někam daleko, tak určitě nejezděte hned za pár dní zpátky.\nJsem z toho pořád tak nějak mrtvej, nic se mi nechce dělat, po bytě mám roztahaný obsah batohu a asi to neuklidím dřív než o víkendu.\nLudwiga jsem včera večer vyzvedl v pořádku, a cestou zpátky už jsem byl tak unavený, že jsem dokonce zapomněl zabloudit. Za trest jsem dnes ráno našel na autě tři ptačí vizitky. Ludwig se u Markéty seznámil s místním venkovním kocourem, který je zvyklý u Markéty doma občas přebývat. Při prvním setkání se Ludwigovi úspěšně podařilo vetřelce vyhnat z domu - přestože je menší a byl tam teprve druhý den, což je o několik let méně než dotyčný "domácí". Ale už při třetí návštěvě se kocouři dokázali okázale ignorovat, což je obrovský úspěch, skoro přátelství.\nNo a taky jsem si v Praze koupil Respekt. Četl jsem si ho dnes při obědě a úplně si zkazil chuť. Zatracený prasata politický! Ještě že nečtu švýcarský tisk. Bojím se, aby to tu nebylo stejné.\n» 28.10.03 » Ženeva\nPtal jsem se na třetí klavírní koncert maďarského skladatele Bély Bartóka. Bartók jej (ne)dopsal ve Spojených Státech v roce 1945.\nMezi díla dokončená jiným skladatelem patří např. Mozartovo Requiem nebo Mahlerova Desátá symfonie.\nZcela správně na soutěžní otázky odpověděl DaveSil, a má tedy tři body. Hlava odpověděl dobře na základní otázku a nevěděl bonus, má tedy dva body. Orionka odpověděla dobře na bonus, ale zmýlila se v letopočtu dokončení koncertu, takže je tentokrát bez bodů.\n1. - 2. místo (3 body)\nKrupičkaM, Orionka, DaveSil\n» 28.10.03 » na okraj\nPolicajti, hasiči, vrah a únosce, vysvobození dětí - a to všechno včera večer v bytě pode mnou!\nBlížila se osmá hodina večerní, já už tak trochu klimbal, znavený z tisícikilometrové cesty - a uslyšel jsem podivné zvuky. Venku stála parta hasičů a téměř potmě instalovala pod barákem nafukovací koláček, do kterého se skáče z domu při požáru. Že by hořelo? Neměl bych vyskočit raději hned, dřív než bude pozdě?\nA za chvíli už mi zvonil u dveří hasič. Vykoukl z okna a vysílačkou dával pokyny kolegům dole, kteří desetimetrový koláček přesouvali tak, aby byl přesně pod oknem v obýváku. A protože v kuchyni mám také okno, ještě přidali jeden další. Hasič mi vysvětlil, že z bytu pode mnou bude někdo vyskakovat, ale že není jasné, z kterého okna to bude.\nTo už z toho byl v domě poprask, spousta lidí se šla podívat i ven. Já to zatím bral jako nějaké podivné cvičení - a pak u mně zazvonili hasiči podruhé, začali si dělat náčrtek bytu a tvářili se děsně vážně. Ujistili mě, že jsem mimo nebezpečí, ale moc přesvědčivě se přitom netvářili.\nA nakonec přišli i policajti. Ujistil jsem je, že byt pode mnou vypadá stejně jako ten můj, a tak si také udělali náčrtek, pár věcí přeměřili, ověřili, že vstupní dveře půjdou snadno vyrazit a na náčrtku si vysvětlili, kdo kam jak vtrhne a jakou část bytu bude kontrolovat.\nZmizeli a chvíli byl klid. Už jsem málem zase usnul, když někdo zařval POLICIE! Ozvala se šílená rána, že i Ludwig nadskočil, a po chvíli hluku na místě činu (tj. v tom bytě pode mnou) zase celý dům upadl do večerní letargie. Hlavní hasič před domem dostal vysílačkou zprávu, že nikdo z okna nevyskočí, hasiči sbalili koláčky a šlo se domů.\nTak jsem teď v domě skoro nejslavnější. Vždyť nebýt toho, že jsem byl doma, neměli si policajti jak připravit akci! Do mého bytu na tak strategickém místě chtěl každý nakouknout, každý chtěl vědět, co mi policajti říkali a jak přesně to naplánovali.\nJenomže já jsem asi jediný člověk v baráku, který vůbec netuší, co se včera stalo. Byl tam vrah? Nebo únosce? Koho unesl? Zneškodnili ho? Kdo měl vyskočit z okna? Nevím vůbec nic. Ale mám pro vás alespoň ponaučení, dobrou radu na závěr: Učte se francouzsky. Nikdy nevíte, kdy se odstěhujete do Ženevy. Nikdy nevíte, kdy u vašich dveří zazvoní hasič.\n27. 10. 2003 - Tady máte řešení, ať vás netrápím...\n22. 10. 2003 - Těsně před svým odjezdem do Čech připomínám tyhle hlášky. Vím, že je to těžké, ale přece není možné, aby mé oblíbené filmy byly natolik minoritní, že je znám jen sám... Takže pokud aspoň tušíte, odkud to je, zvěčněte se v komentářích.\n- Udla v bichu! Udla v bichu!\n- Davide, jestli ho zabiješ, tak vyhrál.\n- Tak nastav ruku.\n- Ten, jenž nosí prsten...\n5. Mnoho povyku pro nic\n- A tohle je vaše dcera?\n- Její matka mi to mnohokrát říkala.\n- Pochyboval jste snad, že jste se jí ptal?\n» 27.10.03 » na okraj\nPřišla zima, přišel mráz, kam se, ptáčku, kam schováš?\nSchoval jsem se do auta, ale skrz namrznutá skla nebylo vidět ven. Naštěstí jsem si vzpomněl na mon ami flexible, vyškrábal jsem si na předním skle okénko a vyrazil jsem. Po dvou metrech jsem zastavil a vyškrábal si okénko i na zadní sklo.\nVzpomněl jsem, jak jsme v zimě jezdili po Tatrách wartburgem. Táta hlavu nad volantem, snažil se zahlédnout aspoň něco, máma hadrem leštila zamlžené přední sklo zevnitř, my děti jsme tajily dech, abychom toho moc nenamlžily... prostě bylo to napínavé.\nAle dneska mi to přišlo spíš nebezpečné. Sakra, copak tohle auto nemůže mít rozmrazování skel??? A v tu chvíli mi došlo, že tohle auto rozmrazování skel má. Po patnácti minutách jízdy naslepo docela úspěch.\n» 22.10.03 » Ženeva\nKonečně to někdo zveřejnil...\n» 21.10.03 » odkazy\nCo bych dělal v Podolí? Jedu do Prahy, ale jen proto, abych dorazil do Brna.\nCo vzít s sebou? Co zařídit? Na co nezapomenout?\nV Praze strávím jen necelý den - obhlídnu nabídku lyží, rozešlu pár balíčků a pospíchám na autobus do Brna. Nechtěl jsem si něco koupit? Něco přivézt? Tonic Kinley - na ten nesmím zapomenout.\nKoho chci v Praze potkat? Z časových důvodů jsem musel seznam lidí radikálně proškrtat. I tebe, Žertvo, jsem byl nucen škrtnout. Leda že bys byl tou dobou náhodou v Brně.\nProtože Brno pro mě bude na pár dní pupkem světa.\n» 17.10.03 » Ženeva\nVojtovi bude třicet let. Je vysoký, má krátké tmavé vlasy a nervózní oči a ruce. Během rozhovoru si pořád hraje s tužkou. Mluví tiše, většinou kouká do země. Sedíme v kavárně tzv. chráněného domu.\nVojto, jak ses vlastně k blogování dostal?\nTak nějak přes partu, tehdy vlastně blogovali všichni, takže jsem se taky přidal.\nTakže někdy v roce 2004?\nJo, na jaře. Měl jsem před maturitou, ale tu jsem ještě nějak zvládnul.\nJak dlouho jsi tehdy pravidelně blogoval?\nAsi tři nebo čtyři roky, než mě rodiče vyhodili z domu, jsem něco blognul aspoň dvakrát denně, spíš teda i víckrát.\nNěkdy třeba i desetkrát, prostě každou hodinu.\nCo s tebou bylo po škole?\nTak já už ani nic nechtěl dělat, matka mě furt tlačila někam na brigádu, jenomže jsem nikde dlouho nevydržel.\nNebavilo tě to?\nVždycky mě nějak vykopli, když zjistili, že bloguju.\nTý jsem vždycky něco nakukal, takže ze začátku to bylo celkem dobrý. Ale pak se to provalilo přes nějaký sousedy a bylo zle, vyrazili mě.\nKde jsi pak bydlel?\nNejdřív různě po kámoších a když bylo teplo, tak jsem prostě spal venku.\nNo jo, a všechny peníze jsem vrážel do blogování, že mi skoro ani na jídlo nezbejvalo.\nMěl jsi holku?\nMěl, ale ta mi dala kopačky už nějak hned po maturitě.\nJsme se pohádali kvůli mýmu blogu, jsem tehdy blogoval dost otevřeně a jí se to dotklo.\nPamatuješ si, o čem konkrétně to bylo?\nAsi jsem blognul něco o sexu&\nNechceš o tom mluvit?\nDobře. A jak to bylo s blogováním, když jsi žil na ulici?\nTak jasně že to nebylo moc pohodlný, ale pořád bylo o čem blogovat. Už to teda nebylo tak často, některý dny jsem se k internetu vůbec nedostal.\nJá se léčit nechtěl, bylo mi celkem fajn, jenže pak přišla krize, začali mi ubývat čtenáři a& už to prostě bylo jiný, chtěl jsem z toho ven a nevěděl jsem jak.\nTo už jsi byl na ulici jak dlouho?\nSkoro šest let.\nNa léčení ses přihlásil sám?\nBylo to obtížný?\nPrvního půl roku jsem dvakrát utekl, vždycky si jenom něco blognout. Jenomže se ukázalo, že získat ztracenou pozici mezi bloggerama už skoro nejde. Takže jsem se zase vrátil.\nJak jsi na tom dneska?\nTak už půl roku jsem z léčení pryč, úplně jsem se ještě neosamostatnil, bydlím tady s ostatníma, ale už jsem si našel i práci&\nCo bylo na blogování nejhorší?\nAsi ta ztráta reality. Určitě.\nProstě co jsem neblognul, to se vlastně nestalo. Úplně jsem to vytěsnil. Takže jsem se snažil blognout všechno, a to zase nešlo. A pak to hospodský ticho. Když jsme se s partou sešli a nikdo nemohl nic vykládat, protože všichni už to znali z blogu.\nTakže jste si neměli o čem povídat?\nNakonec jsme se bavili o tom, co kdo blognul, a pak jsme tu debatu sami blogli, takže to byl takovej začarovanej kruh.\nStýkáš se ještě s někým z party?\nNe. Nechci je vidět, zkazili mi život. Oni a celý blogování.\n» 16.10.03 » na okraj\nI když jste se nezúčastnili kola prvního, stále se můžete přidat!\nTřetí klavírní koncert Bély Bartóka je řazen mezi jeho nejhezčí a nejexpresivnější skladby. Bartók koncert nedopsal, posledních sedmnáct taktů doplnil jeho přítel Tibor Serly.\nOtázka: Kdy a kde (ve kterém roce a ve které zemi) Bartók dokončil (pomineme li těch 17 taktů) svůj 3. klavírní koncert?\nBonusová otázka: Můžete uvést další příklad známého hudebního díla, které bylo dokončeno jiným skladatelem?\nOdpovědi posílejte na mail bravissimo@centrum.cz do pondělí 27. října.\n» 15.10.03 » na okraj\nPtal jsem se na podivně končící symfonii. Šlo o symfonii č. 45 fis moll "Na odchodnou" (Farewell) Josepha Haydna.\nLegenda praví, že Haydn sloužil u prince Eszterhazyho, který měl kromě sídla v Rakousích též zámek v Maďarsku, a že už se Haydnovi zdálo, že pobývají v Maďarsku příliš dlouho. Princ pochopil podivné odcházení hudebníků v průběhu skladby a pustil je všechny domů.\nSkladba končí v houslích, poslední dvoje housle nezmizí ze scény. Tolik k bonusu.\nNa otázku prvního kola správně odpověděli KrupičkaM a Orionka. Oba odpověděli správně i na bonusovou otázku a každý z nich tedy získal 3 body.\nŽeneva (od našeho spolupracovníka) – Obě delegace pak položily věnce na hrob neznámého bloggera.\nPrvní BSG (bloggerské soirée genevoise) proběhlo včera na kospiračním místě v západní části Ženevy. Byli přítomni zástupci všech platforem: českých bloggerů v zahraničí (Chinin), českých bloggerů doma (Marigold), nebloggerů (Honza) a bloggerů-pozorovatelů (Ludwig). Cenu Nejlepší blogger získal po svém přesvědčivém výkonu Ludwig, kterému se podařilo během deseti minut zablogovat dvě myši.\nVečer proběhl v přátelské atmosféře. Účastníci se vzájemně svěřovali se svými problémy při psaní i čtení blogů a také reagovali na aktuální otázky bloglobalizace. Shodli se na tom, že je potřeba změnit současný trend, který vede k úbytku světových ledovců a jejich postupného nahrazování leblogci. „Čeho je moc, toho je příliš. Ledovce si rozvracet nedáme,“ nechal se slyšet jeden z přítomných.\nV následné diskusi došlo i na osobní vzpomínky. Marigold vyprávěl, jak své mládí trávil cestováním po Francii připoutaný na železničním vagónu s nebezpečným odpadem. „Byla to těžká doba. Policajti to na mě zkoušeli i s autogenem, ale nevzdal jsem se,“ zavzpomínal Marigold.\nNa závěr se všichni srdečně rozloučili a česká delegace odjela autobusem vstříc novým dobrodružstvím – aby ne, když v rozrušení nastoupila do autobusu jedoucího opačným směrem.\n» 14.10.03 » Ženeva\nJak mě Marigold s Honzou informovali, Bill Gates představil na ženevském výstavišti mj. i nový blogovací systém, nazvaný jednoduše Microsoft Blog. Systém spolupracuje s Instant Messangerem, jehož pomocí se dají přidávat (a asi i aktualizovat) jednotlivé spoty. Samozřejmostí je multimediální podpora – Microsoft Blog dovoluje jednoduše vkládat fotky i videa. Systém jsem neviděl, takže bohužel nemůžu posoudit jeho kvality, ale Marigold jistě přinese v průběhu dne podrobnější informace.\nDnes večer se koná speciální ženevská blogger session! Účast přislíbili všichni čeští bloggeři, kteří jsou právě v Ženevě.\nO celém průběhu této dozajista pikantní akce vás pochopitelně budeme informovat. :-)\n» 13.10.03 » Ženeva\nDěsně dlouho jsem se odhodlával k tomu, že si předelám své osobní stránky, až se tak konečně stalo.\nTaky to tak máte? V roce 1995 jsem vytvořil svou první, dozajista otřesnou, stránku, která určitě musela začínat nějak jako <H1>Vítejte na mé osobní stránce!</H1>. Od té doby jsem už mnohokrát dospěl k rozhodnutí, že je potřeba stránku zcela předělat. Dokonce mám pocit, že jsem některé roky na škole trávil jenom předěláváním svých stránek. Výsledek je tento:\n- své stránky jsem měl (či mám) na minimálně šesti různých serverech, aktualizace přinejlepším předloni, navíc si obvykle nepamatuju hesla\n- na každém serveru jsem několikrát měnil design, častokrát se k němu vázala i změna obsahu či alespoň jeho přerovnání; všechno to mám porůznu archivované, tj. zcela ztracené\n- nevím, kde co mám; pokud už něco objevím, je to v několika verzích rozpracování, nejlépe nezávislých, takže není možné jednoduše rozpoznat tu aktuální\nJenže já si řekl dost, musím si v tom udělat pořádek! A tak jsem začal všechno postahovávat, urovnávat a dávat pěkně do kupy na jeden (pochopitelně zcela nový) server. Dlouho mi to nevydrželo, přiznávám. Přesun jsem nikdy nedokončil a navíc jsem si od té doby opět rozšířil působiště o další dvě adresy - naposledy bloguje.cz.\nA tentokrát jsem to už vzal vážně. Znovu jsem prošel své senzačně zastaralé stránky, zjistil jsem, že většina obsahu zcela vyhnila a proto jej není třeba nikam přesouvat, ale stačí jej smazat, a pak jsem vzal papír (já vím, zastaralá technologie, ale mám těch šmíráků několik set) a pěkně si sepsal, co bych chtěl na svém webu mít.\nPřes víkend jsem se mořil s CSS a XHTML a já nevím čím vším, zoufale jsem se snažil vymyslet, jak vytvořit pomocí CSS dvousloupcovou sazbu, aniž bych použil tabulky, které jsou prý tak zlé (až jsem to nakonec vzdal v hlubokém přesvědčení, že dva bloky nelze umístit vedle sebe, pokud je nechci mít plovoucí (nechci) nebo natvrdo umístěné (nechci)).\nA tak jsem si tedy poosmdesátéšesté stvořil své stránky. Hoříte nedočkavostí, jak se mi povedly, co na nich je? Úplně zbytečně. Akorát si tam parsuju RSS Chininu.\nŘekněte, vy všichni schopní řidiči, jak je možné, že nedokážu rovně zaparkovat do příčného parkovacího místa?\nJak je možné, že když už na vedlejších místech parkují auta, že tam nejsem schopen rovnou zajet, ale musím nejdřív do jednoho téměř nabourat, pak couvnout, a konečně (křivě) zaparkovat?\nPřece když pak vyjíždím z toho zatracenýho místa, tak vždycky vyjedu rovnou bez problémů! Tak proč prostě při cestě tam nemůžu kopírovat cestu, kterou pak vyjedu zpátky? Je v tom nějaký fígl, který mi uniká?\nSnažil jsem se sám naučit barré akordy na kytaru. Snažil jsem se fakt moc, ale prostě jsem tam ten ukazováček nenarval. Různě jsem to tak šolíchal, až jednou mi povídá kamarád: Fígl je v tom, ženejdřív musíš chytnout akord v ostatních prstech. Ten ukazováček tam už pak nějak vleze sám... A skutečně, začalo se mi dařit. Tak čekám, že nějaká takováhle blbost bude i u toho parkování.\nEster Kočičková bude křtít své nové album 19. října v Malostranské besedě. Víc nevím - ani jak se bude album jmenovat. Ale to první se mi moc líbilo.\nVšichni se určitě třesete nedočkavostí - jak to včera dopadlo? S kým jsem tančil? A jaké to bylo?\nBylo to prosté. Jen co jsem přišel, Němka se ke mně vrhla a upadli jsme do povrchního rozhovoru. Natálie přišla s partnerem, všichni ostatní byli také v párech - no a bylo vymalováno.\nMinulý týden už se dostavilo pouze sedm párů, včera nás bylo ještě trochu méně, takže všechny problémy se dají řešit individuálně, což ladnosti kroků jen prospívá.\nByl jsem překvapen až vyděšen z toho, co všechno už mám umět do jivu, resp. rock'n'rollu! Ale tentokrát jsem sám sebe nezklamal a hned jak jsem přijel domů, všechno jsem to hodil na papír. Rock'n'rollová sestava se tedy skládá z dvaceti figur, v čače jich máme jen devatenáct a tango se svými devíti výrazně zaostává.\nS tangem nemáme vůbec žádné problémy (ještě to tak!), v rock'n'rollu nám jen dělá potíže pamatovat si všechny návaznosti, ale ta čača! Po několika naprosto neúspěšných pokusech o vějíř jsem konečně postřehl, že si má partnerka počítá kroky jako un-deux-troi-cha-cha-cha, tj. že má o jeden krok víc. Mé vysvětlení, že úvodní un a závěrečné cha je to samé, sice akceptovala, ale do krve jí to ještě nepřešlo.\nDalší lekce bude katastrofická: Příští týden totiž taneční nejsou a přespříští týden tu ani jeden z nás dvou není, takže před sebou máme třítýdenní pauzu.\nKdyž jsem minulou středu odcházel z tanečních, říkal jsem si: jediná šance, jak tyhle kroky nezapomenout, je celou sekvenci si zapsat. Co nejdříve!\nTýden uběhl a nic jsem si nezapsal. A tak jen tápu v mlze... jak že to bylo? Nejdřív tam a potom zpátky, pak ty ruce protočit, palec dolů, pak zase nahoru, za obě ruce chytnout, pod pravou rukou protočit, americkou spinu... a? Ještě šest figur mi chybí, k čertu s tím!\nPodařilo se mi přijít pozdě, Natálie už tancovala s někým jiným, tak jsem popadl tu Němku, se kterou jsem tancoval na soirée. Ukázalo se, že to má několik výhod:\n+ Mluví anglicky, takže se neutápíme v trapném mlčení.\n+ Nechá si vysvětlit, kde dělá chyby.\n- Je asi o 30 let starší než já.\n- Natálie ty chyby nedělala.\nDneska přijdu včas (pokusím se) a koho si vyberu? Opravdu nevím. Třeba se situace vyřeší sama tím, že jedna z nich nepřijde anebo přijde už s partnerem. Třeba se situace sama nevyřeší. Ale jestli se rozhodnu pro Němku, musím ji přesvědčit, aby přestala tancovat v botaskách...\n» 8.10.03 » Ženeva\nJe to možné? Senzační hudebně-publicistický Nárazník existuje už skoro rok a já si jej všiml až dnes??! Jsem to ale ignorant...\n» 8.10.03 » odkazy\nŽena povídá manželovi: Skoč prosím do krámu, kup dva párky, a když budou mít vajíčka, tak jich vem šest. Jenže manžel je programátor, vleze do krámu a povídá:\n- Tak mi dejte šest párků.\nTak tenhleten vtip mi připomněl mou skutečnou příhodu z dětství, mohlo mi být tak osm let, byl jsem vyslán na nákup a na lístečku mimo jiné stálo: 2 dkg salámu. (Už ani nevím, jakého.) A tak prodavačce směle povídám, že chci dvě deka, jí se to zdá divné, ale já trvám na svém, protože to přece mám napsané od maminky, a tak mi nakonec prodavačka opravdu uřízne dvě kolečka a zabalí je do papíru.\nDoma se ukázalo, že nesmím všemu tak slepě věřit a že skutečně mělo jít o dvacet deka. Takže šupajdím zpátky do obchodu, vystojím si frontu a povídám: Osmnáct deka...\n» 7.10.03 » kostlivci\nBaby-blog je fenoménem dneška! Já měl jenom takovou přiblblou knížečku, do které mi maminka zapisovala, kdy mi vyrostl první zoubek, jaká byla moje první slabika, kdy jsem přestal chodit na nočník a jak moc hodný jsem byl ve školce. Po osmém zápise ("Péťa chce pracovat v cirkuse, chce plácat zvířata, aby něco dělaly.") se odmlčela úplně.\nOvšem dneska, dneska jsou na řadě baby-blogy. Psané vtipně, s nadhledem - a jako vzpomínka po letech zcela nedostižné!\n» 7.10.03 » odkazy\n» 7.10.03 » na okraj\nKdesi jsem četl, že správný menežr nedělí problémy podle akutnosti, ale podle strategičnosti. Získá víc času a akutní nestrategické záležitosti tak nějak samy vymizí.\nMůj šéf se vyzná. Před létem přinesli naši uživatelé seznam dvanácti problémů, červeně označených jako urgentní, a vysvětlili, že pokud se okamžitě tyto problémy nevyřeší, nemohou pokračovat v práci.\nTak to nechal vyhnít. Přes léto byly schůzky s uživateli zrušeny a první byla až teď. Z dvanáctipoložkového seznamu vyškrtl šéf čtyři úplné kraviny a se zbývajícími osmi položkami jsme vsoupili do jámy lvové. Postupně jsme procházeli jednu po druhé - obsolete, už není třeba, vyřešili jsme to jinak, teď už pracujeme jiným způsobem...\nKolik toho nakonec zůstalo na seznamu? Nic. A všichni jsou spokojeni.\n» 7.10.03 » Ženeva\nPořád bych jenom nakupoval jídlo, až by se mi nevešlo do ledničky a musel bych si koupit větší, pak bych to všechno povařil, uvařil, zavařil, osmažil, usmažil, podusil, opekl, zapekl, připekl - a nakonec pochopitelně snědl.\nJel jsem si v pátek koupit mléko, kterého teď mám velkou spotřebu (piju totiž GSM - gin, sugar, milk), zaplatil jsem 65 franků a mléko jsem nekoupil, protože než jsem k němu došel, už se mi nevešlo do košíku.\nV sobotu jsem tedy jel pro mléko znovu, tentokrát do obchodu, kde je mléko hned u vchodu. Tentokrát mě celá sranda vyšla na pouhých 45 franků.\nKromě mléka jsem si udělal zásobu masa. Mám dva půlkilové filety z nilského okouna, kilo kuřecích řízků a kilo vepřových kotlet. To se zase přežeru a budu tlustej!\nOvěřený (totiž včerejší) recept: Uvařte brambory nakrájené na plátky, uvařte květák rozebraný na malé růžičky. Do malého pekáčku to házejte po vrstvách, navrch dejte zrající kozí sýr a zalijte kysanou smetanou s trochou mléka (je-li smetana příliš hustá) a šup s tím do trouby. Cibuli najemno pokrájejte a vhoďte ji do pánve se včerejším olejem. Filet z nilského okouna opláchněte, osušte, osolte a zvesela s ním na pánev s cibulí. Tvařte se, že se tam jako vejde. Z větvičky rozmarýnu otrhejte listí a okouna jím posypte. Z obou stran pečlivě opečte, brambory s květákem už by mohly být zapečené, takže je vytáhněte z trouby. Jídlo na dva dny.\nJe asi jasné, že řízky i kotlety putovaly do mrazáku. Budu mít co dělat s rybou. Naštěstí rybám chinin nevadí. Koupil jsem krabí maso v konzervě. Velmi chutné! Rozemleté zbytky tresek pomalované červeným potravinářským barvivem se s tím nedají srovnat.\nTaky jsem otevřel Fundovu marmeládu. Funda je dřevorubec žijící kdesi v lesích, jen výjimečně se objevující v civilizaci (tj. někde v hospodě). Nedávno si koupil lesní hrad Hauenštejn, opravil jej a teď už v něm bydlí. Oprava: Hrad koupil jeho věrný přítel, Funda zastává pozici multifunkčního kastelána a ochranky. Před mým odjezdem mi věnoval vlastnoručně zhotovenou jahodovou marmeládu, která je skutečně zcela výtečná a naprosto nedostižná. Kdo umí, ten umí.\nJá třeba už umím koupit vánočku. Koupil jsem první vánočku - a byla slaná! Za čas jsem opět dostal chuť na vánočku, vidím vánočku s rozinkama - a zase byla slaná! Měla jen dvě rozinky na sobě jako nějaká obludka s očíčkama. Ale potřetí už jsem se nespletl: lehce posypaná plátky mandlí, přece nemůže být slaná... Ochutnal jsem - nebyla. To bude snídaně! Z radosti jsem celou slaďoučkou vánočku snědl hned po večeři.\nNilský okoun - dokud jsem jej nekoupil, nevěděl jsem, že něco takového existuje. Z webu jsem ale zjistil, že:\n- taková ryba skutečně žije v Nilu\n- může vážit až 100 kg, a měřit skoro dva metry\nA že je velmi chutný, to jsem zjistil na vlastní buňky.\nMyslel jsem si, že slovo optimálnější je prostě kravina. Martin Žantovský se mě snaží přesvědčit, že je to morfémový pleonazmus. Tak nevím. :-)\n» 6.10.03 » odkazy\nMůj oblíbený časopis HISvoice se také zablogoval... Čtěte.\nTřeba by vás to zajímalo a nevíte o tom...\nOd 17. do 19. října v Praze, hosty semináře budou Radim Smetana, Vladimír Železný a Jiřina Šiklová. Pořádá Hudební mládež ČR, další informace zde.\nKdyž jsem onehdá u Štepána vypil sám láhev vína (ostatní pili pivo, a k tomu se já neznám), bylo mi špatně. Proto jsem si na další seanci přinesl grapefruitový džus a bílý rum (litr za sedm a půl libry).\nNarozdíl od toho posledního vína mi tentokrát v lahvi ještě něco zbylo. Pět panáků jsem vypil a zle mi nebylo, tak je mi to divné: pěkrát 5 cl po 37,5 %, to je 9,4 cl a víno bylo 75 cl po 12 %, to je 9 cl alkoholu. Buď jsem ty panáky šidil, nebo si začínám zvykat...\nNež si v hlavě důkladně poskládám ten zásadní a vážný článek, jímž hodlám zakončit tento blog, mám pro vás poetickou zprávu.\nTopení v autě začne hřát přibližně v tu dobu, kdy už v práci hledám místo k zaparkování, takže se celou cestu klepu zimou. A dnes byla ta zima krutější než dřív. Byla tak krutá, že ji musel zjemnit sníh.\nNečekejte snad, že se brodím závějemi. Do Ženevy sníh nikdy nedorazí, na to je zdejší jezero příliš silné, a navíc je podporováno jakýmisi teplými proudy vzduchu (já to neumím tak pěkně vysvětlit, ale meteorologové jistě vědí, o co jde - máme tady takový vzdušný Golfský proud).\nAle na obzoru jsou zasněžené hory! Můžu popadnout lyže a za patnáct minut být na sjezdovce. Místní sportovci si každé ráno sjedou jednou dvakrát nějakou menší sjezdovku a pak jdou do práce.\nAle já ne. Nemám totiž lyže. Takže musím co nejrychleji vyrazit do obchodu a koupit - ale co? Lyže? Snowboard? Bigfooty?\nMyslel jsem si, že to vím. Bžunda, to je přece legrace, sranda. Jenomže oficiální slovník se mi snaží namluvit, že bžunda je synonymicky spřízněná s neúspěchem, ostudou a podobnými věcmi. Tak nevím, že bych už zapomínal česky?\n» 5.10.03 » odkazy\nL'Orchestre de la Suisse Romande (OSR) měl včera první koncert v řadě Répertoire, kterou mám předplacenou. OSR je docela slavný orchestr, slavící letos 85 let od svého založení. Kromě zakladatele Ernesta Ansermeta jsou v seznamu dirigentů OSR třeba Paul Kletzki nebo Wolfgang Sawalisch. Současným šéfdirigentem OSR je Pinchas Steinberg, který také řídil včerejší koncert.\nHrál se Bizet, Bartók a Mussorgský. Z Bizetovy symfonie C dur mě zaujala jen legrační třetí věta. Bartókův třetí klavírní koncert (sólista Zoltan Kocsis) si s dovolením nechám do soutěže, tak si k němu zatím něco nastudujte. Kartinki v Ravelově orchestraci byly senzační, což vysvětlím vzápětí.\nRád sedávám na varhanní empoře. Krásně vidím zepředu na dirigenta a vůbec se cítím tak nějak trochu víc v zázemí orchestru. Proto jsem si objednal varhanní emporu, nebo-li fauteuil d'orgue. Netušil jsem ale, že to nebudu sedět čelem k dirigentovi, ale bokem! Ano, seděl jsem za orchestrem, ale viděl jsem z něj jen půlku. Když jsem se překlonil, viděl jsem i na dirigenta (jaké štěstí!), ale z prvních houslí jsem neměl nic. Klavír byl postaven tak, že jsem jej viděl celý, z klavíristy jsem si užil ruce a hlavu (zbytek těla byl jistě nezajímavý). Příští rok chci sedět v lóži č. 15! Odtamtud je totiž vidět všechno...\nA konečně k interiéru budovy. Dostat se na pódium bylo velmi snadné, prostě proto, že pódium bezbariérově přechází v první galerii. Divím se, že jim tam v průběhu koncertu nějaký pomatenec nevběhl& Jak jsem to tam tak zkoumal, nemohl jsem přijít na to, kudy tam dostanou to křídlo – a vida, na pódiu bylo propadliště, vyvezli ho z podzemí! Jak elegantní&\nk Vánocům mi prosím naděl tyto knihy:\n- Karel Kuna: Cesta do Malšic\n- Lynn, Jay: Jistě, pane ministře II\n- Jiří Hlušička: Emil Filla\n- Mařík, Štěpánková, Lažanský: Umělá inteligence (4)\nVzácný člověk Covex se konečně podělil o svá tajemství. Čtětě zde: http://bbs.cvut.cz/web/gw?post=Ynformace,JK\n» 3.10.03 » odkazy\nPodívejte se, vážení. Co z toho budete mít, když vypátráte mého nepřítele?\nKončí mi zase jeden z těch obtížnějších pracovních dnů (neboli jednání s uživateli), říkám si, ještě na závěr juknu na své oblíbence - a ejhle, 21 se klepe strachy, že je můj nepřítel, pořádá k tomu anketu a snáší důkazy.\n- Že už prý na dvacetjedničku nechodím. Ale chodím, když mi čas dovolí.\n- Že jsem neodpověděl na jeho vzkaz. No bodejť bych odpověděl, když nevím, že mi takový vzkaz přišel. Místní vzkazník uniká mé pozornosti a jen náhodou si občas povšimnu, že mám nepřečtenou zprávu.\nA co když to řeknu? Začne mě dotyčný též nesnášet? Nechme to být. Ostatně, je to můj nepřítel, ne váš.\n» 2.10.03 » na okraj\nMožná to tak necítíte, ale já jsem takový: kromě komunit, do kterých patřím, potřebuju mít také komunity, do kterých nepatřím.\nPotřebuji mít pověstný klub, do kterého nebudu chodit. Potřebuji mít člověka, se kterým budu v totálním rozporu. Abych věděl, kdo jsem, potřebuji vědět, kdo nejsem. Mít možnost se distancovat. Zanadávat si. Znechuceně se odvrátit.\nA české blogy mi to nechtěly poskytnout. Jistě, občas se někde vyskytl článek, který bych užuž mohl brát v potaz, ale nebyl to celý blog, nebyl to pisatelův životní postoj, se kterým bych se mohl tvrdě neztotožnit. Ale teď už ho mám, dotyčný blog vyzrál, vyloupl se ze skořápky a já vím, že se s dotyčným autorem chci setkat nanejvýš proto, abych jej mohl ignorovat, abych se k němu mohl neznat. Že se s ním tedy setkat nechci.\nVšak kdybych s ním přeci jen navázal rozhovor, řekl bych mu: Pane, váš život není mým životem, ostře nesouhlasím s vašimi názory, ať už se týkají čehokoliv, jste mi cizí a pohrdám vámi.\n» 1.10.03 » na okraj\nSlibovaná soutěž právě startuje!\nHistorie: První kolo této znalostní soutěže by teď slavilo pět let, kdyby mělo o slavení zájem. V červnu 2003 jsem soutěž slavnostně ukončil, vyhlásil výsledky a odměnil vítěze. Pro velký úspěch pokračuji, tentokrát na webu, trochu formálněji, a opět od prvního kola.\nPravidla: Vždy jednou za čtrnáct dní, ve středu v 10:00, zde objevíte řešení předcházejícího kola (bylo-li nějaké) a nové zadání. Otázka se bude nějakým způsobem týkat vážné hudby a pokud se vám podaří správně odpovědět, získáte dva body. Navíc bude ke každé otázce přiložena doplňující, bonusová otázka, za jejíž zodpovězení získáte jeden bod, ale pouze v případě, že jste správně odpověděli i na základní otázku. Body se neodečítají, a proto po každém kole můžete být bohatší o nula, dva nebo tři body. Uzávěrka kola je za dvanáct dnů po vyhlášení kola, tedy v pondělí - odpovídat můžete až do půlnoci. Kromě běžných kol se občas objeví i kola speciální, kde budete moci ňapř. získat větší počet bodů, nebo body získává jen několik prvních správných odpovědí apod. Pravidla každého speciálního kola budou upřesněna. Soutěž je souběžně zveřejňována na boardu Bravissimo BBS Pískoviště (telnet://bbs.cvut.cz). Odpovídá se na e-mailovou adresu bravissimo@centrum.cz.\nVše je snad jasné a před vámi je otázka prvního kola.\nOtázka: Skladatel-vtipálek sepsal symfonii s následujícím hudebním žertem: Sál je osvětlen pouze svíčkami, které mají hráči u svých partů. Celá symfonie proběhne bez zádrhelů, však ke konci poslední věty jednotlivé nástroje pomalu dohrávají. Ten, jehož part skončil, zhasne svou svíčku a odejde ze sálu. Symfonie tak postupně utichá a ztrácí se v šeru, až konečně zaniknou i poslední tóny a po nich i poslední svíčka. O jakou symfonii jde a kdo ji napsal?\nBonusová otázka: I dirigent sfoukává svou svíčku a odchází, když už hraje tak málo hráčů, že si sami dokáží udržet souhru. Který nástroj tedy vydrží až do konce symfonie?\nOdpovědi posílejte na mail bravissimo@centrum.cz do pondělí 13. října 2003.\nNa http://povidky.bloguje.cz jsem začal zveřejňovat povídku na pokračování, založenou na principu kinoautomatu: po nějakém čase se děl zastaví a čtenář má možnost rozhodnout, co se bude dít dál.\nJe to recyklát, třetí zveřejnění, při jehož příležitosti jsem malinko zredigoval původní text. Třeba vás to zaujme - ale nezapomeňte, že tentokrát máte osud těch dvou postav ve svých rukou. A poznat takovou moc nemusí zůstat bez následků.\n» 1.10.03 » odkazy


Prodám Hyundai Getz 1,1i KLIMA-1.MAJ.-SER.KNÍŽKA Benzín Hatchback - Alu kola - auto inzerát na Cars.cz\nHyundai Getz 1,1i KLIMA-1.MAJ.-SER.KNÍŽKA 2007, Benzín, 1 086 ccm, 48 kW\nProdám Hyundai Getz 1,1i KLIMA-1.MAJ.-SER., Prodej Hyundai Getz 1,1i KLIMA-1.MAJ.-SER.\nV provozu od:06.2007 Tachometr: 121 487 km Palivo:Benzín Objem:1 086 ccm Výkon:48 kW Dveří / sedadel:5 / 5 STK:06.2020 Karoserie:Hatchback Barva:oranžová metalíza VIN: Prověřit najeté km Dozvíte se, zda vozidlo nemá stočený tachometr, zda není evidováno jako odcizené, zda není zatížené leasingem či úvěrem, zda není omlazené, zda nebylo havarované či jáká je jeho aktuální tržní cena.\nCD-623404 ROZVODY V 2018 Pro bližší informace nebo domluvení prohlídky prosím KONTAKTUJTE pana Rezka na tel: 602 215 586 . O NÁS: Více jak 21 let se specializujeme se na značku Hyundai a Kia původem od autorizovaných dealerů, nedovážíme. Provádíme předprodejní prohlídky, měříme tloušťku laku, prověřujeme klienty v databázi exekucí a insolvencí, ověřujeme servisní a technické záznamy. Zkrátka prodáváme ojeté vozy jinak. Nabízíme výhodný protiúčet a financování. Postaráme se o Vás i po prodeji. Ke každému vozu obdržíte ZDARMA certifikát od Cebia, inspekční protokol a prověření v exekuci. Nabízíme osobní odborný přístup. Inzerent si vyhrazuje právo na uzavření všech smluvních vztahů písemně.. Stav perfektní\nZa informace k vozidlu zodpovídá prodejce. Číslo inzerátu: 1572871180539210


vanadium - Jiřík . | ČSFD.cz\nNa ČSFD.cz od: 21.1.2009 16:23\nKdo jsem? To sám nevím. A radši ani nechci vědět, protože čím víc toho o sobě zjišťuju, tím víc jsem zděšený!\nŽánrové preference: Miluju dramata, thrillery, krimi; mám rád historické filmy, dokumentární; nemusím komedie a sci-fi; nemám rád akční a fantasy; nesnáším horory.\nHodnocení a komentáře: Hodnotím ryze subjektivně. Všechno je subjektivní, takže hodnotit "objektivně" je blbost. Co se komentářů týče, nečekejte ode mě žádné (rádoby) odborné filmové kritiky, píšu vyloženě vlastní subjektivní názor a dojem z daného filmu/seriálu.\nMoji filmoví/seriáloví oblíbenci\nMůžete si zkusit, jestli je poznáte;) Po najetí myší na obrázek se v popisku zobrazí jejich identita.\nMoji filmoví/seriáloví nenáviděnci\nČasto se stává, že je sympatický i záporák. Tady jsou ale ti, ke kterým necítím ani špetku sympatie. I zde můžete zkusit, jestli je poznáte.\nDrama je můj nejoblíbenější filmový žánr. V následující části jsem utřídil mnou zhlédnutá dramata, která mě oslovila a dal jsem jim v drtivé většině případů čtyři nebo pět hvězdiček. Roztřídil jsem je podle mnou stanovených kritérií, nejčastěji na základě dějové, resp. tématické podobnosti. Po kliknutí na obrázek se dostanete na profil filmu zde na ČSFD.\nDrama jakožto drama\nDramata, která jsem nezařazoval do nějaké specifikovanější skupiny. Tématicky velmi různorodá, společným rysem je soustředění se filmu na dramatické události v životě postav.\nVíceméně kříženec dramatu a komedie. Moje nejoblíbenější kategorie dramatu vůbec. Nemám rád filmy, které se tváří převelice vážně, protože to pak často vyzní právě naopak, směšně. Proto se mi hodně líbí filmy, které jsou přes svůj dramatický děj odlehčené ironickým nebo jinak humorným nadhledem.\nDrama napasované na dobrodružnou dějovou linii. Může být přítomná různá míra thrillerového zabarvení.\nA group of boys and the evil within drama\nDěj se soustřeďuje na dramatické události ve skupině/kolektivu chlapců.\nDramata často směřující spíše do thrilleru, jejichž ústředním motivem je propuknutí epidemie smrtící nákazy.\nDo této skupiny jsem zařadil ta dramata, která nejsou vyloženě válečná (ve smyslu tanky, letadla, bum bum bum), ale taková, která zachycují osudy lidí na pozadí druhé světové války a / nebo nacismu jakožto ideologie uvedené do praxe.\nDramata české provenience.\nTrilogie Tři barvy\nVolná trilogie polského režiséra Krzysztofa Kieślowského. Jedná se o vynikající hluboké filmy, přičemž Červenou považuju za nejdokonalejší film, jaký jsem kdy viděl.\nHlavními hrdinkami jsou ženy, dramata ve velké míře o ženských pocitech a prociťování jednotlivých událostí z ženského pohledu.\nDrama ve stylu "Není všechno zlato, co se třpytí"\nDo této kategorie jsem zařadil dramata, která jsou dle mého názoru silně nadhodnocená. Drtivá většina z vás s mým názorem nebude souhlasit, nicméně odkazuju na své komentáře k těmto filmům, které osvětlí mé poněkud vyhraněné hodnocení.


Vydání hry očima českého vývojáře: Trh je neúprosný, konkurence obrovská - iDNES.cz\nKilling Room | foto: Alda Games\nPřed téměř dvěma roky jsme vám my, vývojáři z Alda Games, přiblížili, jaké to je dělat hru a snažit se na ní vydělat. Od té doby se ovšem hodně změnilo, mimo jiné jsme náš dosud největší projekt, tower defense Defend Your Life!, prohnali Greenlightem, abychom vymazali náš pocit méněcennosti, že „děláme jen hry na mobily“.\nA protože jsme nepoučitelní a navíc jsme zjistili, že Steam je fajn, následně jsme se rozhodli pro tvorbu čistě PC hry. Ta je ve vývoji teprve několik měsíců, ale už má za sebou úspěšnou kampaň na Greenlightu, která nás opravňuje vydat hotovou hru na Steamu.\nAleš Kříž z Alda Games\nO čem ten Greenlight vlastně je?\nValve, kdysi dávno firma proslavená i vývojem her, na Steamu vydělává jednoduše: bere si 30 % z částky za prodanou hru (samotní vývojáři ale kvůli dalším srážkám dostanou pouze mezi 50 a 60 %). Je to běžná výše poplatku, o kterou si říkají i další velké distribuční kanály jako Google Play nebo AppStore i tolik oblíbené herní bundly (kromě Humble Bundle, který se drží na kickstarterovských pěti procentech).\nSteam se tedy snaží budovat co největší knihovnu her, která však neztratí určitou úroveň kvality, aby on neztratil důvěru zákazníka. Jaké hry na Steam přidat? Řešení je šalamounské a jmenuje se Greenlight, komunitní hlasování, na jehož základě Steam vybírá vhodné tituly, které na něm poté mohou vyjít.\nÚvodní stránka Greenlightu – už přes 800 jeho bývalých účastníků na Steamu vyšlo\nSchvalovací proces není automatický, Steam však díky komunitě snáze vyfiltruje adepty na schválení. Uživatelé totiž hře mohou dát „ANO“, čímž vyjadřují, že by si hru koupili, kdyby na Steamu byla dostupná, a „NE“, které říká opak. Také pod projekt mohou dát komentář, diskutovat s vývojáři, zakládat témata v příslušném fóru a hru si dát do „Sledovaných“. Na základě těchto informací pak Steam snadno odhalí, o které hry by zájem byl. A takové hry následně nejspíše přijme, čímž autorům umožní svůj titul na Steamu vydat.\nKolik ANO je potřeba?\nRůzně. A to je nejpřesnější odpověď, kterou vám můžeme dát. Důvod je ten, že jde pouze o orientační údaje pro pracovníky Steamu, kteří pak hry vybírají manuálně. Přesto má Greenlight poměrně jasný systém, který vám dovoluje sledovat, jak si projekt stojí. Můžete sledovat počet návštěv stránky vašeho projektu, počet ANO, počet NE, počet lidí, kteří si váš projekt oblíbili i aktuální statistiky celého Greenlightu.\nGreenlight poskytuje hodně aktuálních statistik, které se ale mohou každou chvíli razantně změnit, to když Steam „dá zelenou“ další várce uchazečů\nV první fázi se váš úspěch počítá na procenta. Dosažení 100 % vlastně znamená, že jste se dostali do TOP 100 na Greenlightu, tedy mezi stovku v současnosti nejoblíbenějších projektů. Sledován je i postup v téhle vytříbené společnosti, protože v každý okamžik vidíte, na kolikátém místě se nacházíte. Více o samostatném průchodu Greenligtem se na konkrétních příkladech nejen našich her dozvíte v příštím článku, bude jich celý seriál. Dá se také říct, že pokud máte štěstí, projdete i bez splnění prvního „questu“, tedy bez proniknutí mezi stovku zatím neschválených nejlepších projektů.\nDřív byl peklem Greenlight, teď je jím Steam\nGreenlight se postupem času výrazně proměnil, ostatně jako celý Steam. V minulosti byl průchod složitý i pro profesionální projekty, své by mohli vyprávět například autoři parádního českého RPG ze staré školy Inquisitor. Jenže odměna stála za to, protože na Steamu vycházel oproti dnešnímu stavu zlomek titulů, a tak byla hodně velká šance, že se po vydání na Steamu vaše hra bude prodávat velmi dobře.\nDnes je situace naprosto jiná a s trochou nadsázky „projde každá kravina“. Na Steamu tak nejenže roste počet vydaných titulů, ale také počet vydávaných. To znamená, že při vydání své hry budete o přízeň a hlavně peníze hráčů soupeřit se spoustou dalších novinek. A pro běžnou indie hru je právě start na Steamu jedinou šancí, jak se ukázat většímu množství potenciálních kupujících. Takže i když projít Greenlightem už není takový problém, uspět na Steamu je den ode dne složitější. Stačí jediná chybička a povedená hra může navždy zapadnout v propadlišti dějin s pár prodanými kusy.\nCo vývojář musí udělat?\nDostat se na Greenlight není velký problém. Pro ty nejdrobnější vývojáře by ho sice mohl představovat poplatek 90 eur, ale i pro vážněji myšlené amatérské projekty by to neměla být zásadní překážka. Jinak by si na Greenlight mohl kdokoliv dát cokoliv, což by pro uživatele z řad hodnotících hráčů i vývojářů rozhodně představovalo mnohem větší problémy než poplatek v ceně trochu lepší herní klávesnice. Poplatek je jednorázový a vyjadřuje, že to s vývojem her myslíte vážně a že jste tam jen nepřišli testovat svůj nápad, aniž byste měli úmysl nebo schopnosti z něj skutečně hru vytvořit.\nPoté už jen stačí vytvořit stránku projektu, která obsahuje videa, screenshoty a popis vaší hry. V příštím článku popíšu řadu zkušeností s průchodem Greenlightem a bude takovým post-mortem této kampaně naší stále vyvíjené hry Killing Room.\nTémata: Greenlight, Steam, Valve\nV seriálu "Jak se dělá hra" vám začínající česko-slovenské studio Alda Games přiblíží všechny etapy herního vývoje: od...\nVznikalo pokračování Silent Hills, ke kterému existovala také úspěšná demoverze. Po zrušení titulu však zmizela možnost...


Výhody trávy nad hlavou | Chatař Chalupář\nZeleň může vyrůstat v podstatě na jakékoli střeše s dostatečnou nosností. Nejčastější a nejosvědčenější typ takovéto střechy je jednoplášťový, bez jakékoli větrací mezery, s tepelnou izolací a parozábranou.\nKonstrukce střechy je od nosné konstrukce zatravnění střechy oddělená dilatační a ochrannou vrstvou proti prorůstání kořínků. Takzvaná vegetační vrstva sestává z drenážní vrstvy (například keramzit, polystyrenové kuličky, filtrační vrstvy (netkaná textilie, minerální nebo skleněné rohože), hydroakumulační vrstvy (rašelina nebo tuhé minerální desky) a vrchní vegetace.\nSchéma ukazuje obvyklé složení vrstev extenzivní střechy s převažující trávou\nU intenzivních střech je podloží tvořeno silnější vrstvou podložního substrátu (nad 10 centimetrů), obvykle položeného na střechách s minimálním sklonem. Tyto střechy obsahují zpravidla širší škálu pěstovaných druhů včetně trsovitých bylin a keřovitých rostlin s hlubším kořenovým systémem.\nExtenzivní střechy vytvářejí jen vegetační povrch na substrátu s menší hloubkou než deset centimetrů, a s pomocí mělce kořenících rostlin vytvářejí zelený (travnatý) koberec na střeše budovy. Pro tyto střechy jsou typické rostliny nenáročné, odolné vůči suchu či kolísavým teplotním podmínkám s minimálními nároky na údržbu.\nIntenzivní zelená střecha představuje zatížení minimálně tři sta kilogramů na metr čtvereční. Je třeba brát v úvahu i to, že se hlína nasytí vodou. Takzvaná extenzivní zelená střecha je pak určena pro konstrukce, které snesou zatížení od 60 do 300 kilogramů. Tento typ střechy se osazuje skalničkami, trvalkami či mechy. Využít lze například netřesk střešní, který se na zatravněné střechy osazoval už ve středověku.\nZazelenit lze i střechy na garážích, altánech či terasách, všude tam můžete její výhody vyzkoušet na menší ploše\nOd typu vegetace, kterou se střecha osazuje, se pak odvíjí i síla vrstvy substrátu. Pro mechy a travní koberce postačí 3 až 6 cm, pro skalničky, osázenou trávu a plazivé rostliny je výška substrátu zhruba do 20 cm. Na intenzivní typ střech lze sázet i květiny, u střech s nejvyšší nosností dokonce keře a menší stromy a vybudovat systém podpovrchového zavlažování. Tady může být vrstva zeminy i vyšší než jeden metr.\nZatravněná střecha má kromě estetických kvalit i řadu praktických výhod. Udržuje přirozené klima, chrání dům před vlivem povětrnostních podmínek a rozšíří plochu zeleně. Není náhodou, že zelené střechy mají tradici v zemích s nejdrsnějším klimatem.\nK výhodám patří i to, že pokud je hydroizolace dobře spádována a nestojí na ní voda, prodlužuje tato konstrukce životnost hydroizolace, protože ji chrání před degradací UV zářením.\nNetřesky střechám sluší a zároveň patří k osvědčeným sukulentům, které se tímto způsobem často vysazují\nKladem zelené střechy je rovněž to, že odpařující se voda v létě ochlazuje konstrukci střechy a v kombinaci se zpomalením prostupu tepla díky přidané zemině je v interiéru chladněji.\nJak už jsme si řekli, můžeme tyto střechy rozdělit podle typu rostlin, které na ní porostou, na intenzivní a extenzivní. Extenzivní střechy nevyžadují tolik péče, jako střechy intenzivní, někomu na nich však může vadit určitá monotónnost porostu, který obvykle tvoří různé trávy.\nStřecha s kvetoucími rostlinami může být barevnější, ale je potřeba zvážit, zda se o nich chcete více starat, zalévat střechu, případně na ní sekat trávu. Extenzivní střecha sice rovněž není bezúdržbová, ale oproti intenzivní vyžaduje jen minimální péči.\nIntenzivní zelené střechy vyžadují častější péči, ale nabízejí možnost atraktivních kombinací trav, rostlin i dřevin\nV každém případě je nutné dobře počítat a pracovat s projektantem, improvizace by se nemusela vyplatit. Nezapomeňte, že hmotnost suchého podložního substrátu při instalaci bude menší než po dešti. V případě sklonu střechy nad 5° se doporučuje instalování systému vnitřního odvodnění. Střechy se sklonem větším než 30° nejsou k výsadbě zeleně vhodné.\nZe složení jednotlivých vrstev (viz box Skladba střechy) vyplývá, že budete potřebovat nepropustnou membránu, která zabrání pronikání vody do konstrukce střechy. Postačí i dostatečně silná fólie pro tvorbu zahradních jezírek. Extenzivní vegetační povrch nevyžaduje nutně štěrkovou drenáž, ale je nutné zajistit odtok srážkové vody zvláště v oblastech, kde častěji prší.\nNezbytná je vrstva, která omezí prorůstání kořínků rostlin do hloubky a geotextilie, která bude při dešti odtékající vodu od substrátu a předcházet jeho splachování (erozi).\nRůstový substrát doporučují odborníci namíchat s ohledem na specifické potřeby zelených střech. Podle zamýšleného složení výsadby lze zvolit buď hrubozrnný obsah, kdy se zhruba třicetiprocentní podíl organické složky (zahradní substrát, humus) smíchá se štěrkem, pískem i drtí z pálených cihel nebo tašek, nebo jemnější složení, kde organická složka převažuje.\nVegetační substrát mohou tvořit i substrátové desky a vegetační rohože.\nPokud jde o rostliny, na extenzivní střechu se hodí rozchodníky, mateřídoušky, kosmatce či netřesky. Na polointenzivní „střešní louku“ doporučuje Isover například zvonek okrouhlolistý, hvozdíky, pryšec chvojku, kostřavu, ostřici, len nebo třezalku.\nIntenzivní střecha dává možnost kombinace květin a trav. Patří mezi ně například rmen, chrpa, hvozdík, kosatec, dobromysl, divizna a z trav pak ostřice, kostřava či lipnice. Z dřevin pak borovice kleč, jalovec, čilimník, vrba bobkolistá, některé odrůdy růží či kručinka.\nJedno z předností porostlých střech je i přirozené začlenění takto zastřešených domů do okolní zeleně\nPéče o střešní porost zahrnuje zejména odstraňování náletových rostlin, které se mohou na zelené střeše uchytit. Daří se jim tam sice hůř než na zemi, ale několikrát za rok je nutné je vyplet.\nV případě potřeby by se zelená střecha měla přihnojit dlouhodobě působícím hnojivem, maximálně však jednou ročně.\nPravidelná zálivka je nutná zejména v době po založení zelené střechy, postupně je však třeba zálivkovou dávku snižovat až na nulu. Míra zalévání vždy závisí na období, ve kterém se střecha buduje.\nProč je ekologická\nZa jeden z charakteristických prvků ekologického stavitelství považují lidé zelené střechy už proto, že rozšiřuje plochy zeleně a přináší „přírodu“ i tam, kde obvykle převládají přísně technické prvky a průmyslové stavební materiály.\nV horkých letních měsících zelené střechy ochlazují dům i jeho okolí a díky své schopnosti „lapání“ prachu rovněž zvyšují kvalitu ovzduší. Na jeden metr čtvereční je to až 200 g lapených polétavých prachových částic za rok.\nDalším důležitým ekologickým faktorem zelených střech je jejich schopnost částečného zadržení vody při deštích. Jednak tím hospodárněji distribuují vláhu a pak také snižují jednorázový nápor dešťové vody na kanalizaci v době stále častějších přívalových dešťů, čímž kromě jiného umožňuje i efektivnější fungování čistíren odpadních vod. Je důležité vědět, že při normálních srážkách je vegetací osázená střecha schopna zadržet 60 až 100 % vody. Tu pak uvolňuje do okolního prostředí formou vodní páry a jako automatická vnější klimatizace ochlazuje své okolí.\nJedním z často prezentovaných, ale ne zcela podložených argumentů je i vliv zelené střechy na celkovou životnost zastřešeného objektu. Díky schopnosti těchto střech blokovat ultrafialové záření by se odolnost konstrukcí měla prodloužit o dvacet až čtyřicet let.\nSkladba střechy shora dolů\n-Substrát ve výšce vrstvy dle použitých rostlin\n-Filtrační vrstva (geotextílie 500g/m2)\n-Hydroakumulační a drenážní vrstva\n-Separační vrstva (geotextilie 300 g/m2)\n-Hydroizolace (Rhenofol CG)\n-Separační vrstva (geotextílie 300 g/m2)\n-Tepelná izolace z EPS, lepeného k podkladu i mezi sebou\n-Asfaltový podkladní pás natavený na penetrovaný podklad\nExistuje řada důvodů pro alespoň mírné vytápění domu i v době, kdy se v něm nikdo nezdržuje.\nDoporučení pro správný výběr nových omítek by se mělo odvíjet především od skladby zdiva.\nSoučástí světnice dříve bývala pec na pečení chleba, jejíž horní vyhřátá plocha byla vyhledávaným místem ke spaní.


Jestliže se rozhodnete pro výlet do Spojených států amerických, který bude směřovat spíše za krásnými plážemi a plným servisem, pak rozhodně není od věci návštěva Floridy. Miami nabídne skvělá místa, jejichž návštěvu byste určitě neměli opomenout. Miami, to jsou skvělé ubytování, nádherné pláže a také v neposlední řadě vynikající počasí, které se v mnohém oproti evropskému sychravému a nehostinnému podzimu liší. Pokusme se zmapovat právě dva největší plusy Miami, tedy počasí a ubytování.\nFloridské léto začíná již na konci měsíce května a končí někdy v polovině října. Toto období je charakteristické zejména tím, že je hodně horké a také pochopitelně vlhké. Vysokou vlhkost člověk pocítí prakticky okamžitě, když vyjde ven. Roční letní teploty se pohybují kolem 27 stupňů Celsia. V jižních oblastech je ještě tepleji. Pokud vyrazíte na West Palm Beach, tak věřte, že se je velmi pravděpodobné vaše setkání s bouřkou, které tady nejsou žádnou výjimkou.\nOstatní roční období na Floridě\nSkvělé je vyrazit do Miami hlavně na jaře a na podzim. Právě tato roční období jsou hodně slunná. Pozor je nutné si dát na měsíc září, který je naopak charakteristický tím, že přichází hurikány a tornáda, která asi nikdo na své dovolené potkat nechce. Zima je na Floridě velmi krátká a denní teploty se tady pohybují kolem velmi příjemných 25 stupňů Celsia. Ostatně počasí je do jisté míry podobné, jako je tomu v oblasti jižní Evropy. Tropické suché klima je pro dovolenou vynikající.\nUbytování je ideální volit zejména v blízkosti Miami Beach. Jen velmi těžko nabídnou USA vhodnější lokalitu pro bydlení, než jsou hotely poblíž slavné Miami Beach. Tyto hotely jsou většinou typické hlavně tím, že se jsou luxusní. Hned u nich se většinou nachází bazén a samozřejmostí je také půjčení lehátek a slunečníků na pláži. Ze sportů je možné volit prakticky jakékoli.\nHi,Our group of 12 will be visiting Puerto Rico on June 13, 2013 to June 17, 2013 and we are looking to hirer a cook to come in twice a day and cook breakfast & dinner. Could you please send me some inmoofatirn.\nposted by: gbF5J44b3 (rul1efvjonn(a)outlook.com) [Odpovědět]