Every day's prattle (žvásty pro každý den): 2007\nMůj milý blogu...\nNa všecko je tlačítko\nJiří Šotola (1924)\nStále mě něco napadá\nCo čokl, to Picasso\nRovnováha i ve světě knížek\nProč chodit ke kováři,\nZnáte nějakýho Wolfowitze?\nAť žijou knihovny\nŘady se rozrůstají\nještě ke K&K\nChobotnice podle podle Klause\nTo si myslí dymbula v 23:34 1 komentář:\nObdivuju Béma, Byl na Čomolungmě, tak musí mít pravdu. Prsí se i tím, že byl v porotě, když vyhlašovali soutěž na Národní knihovnu. Nyní, když to vypadá na zaprděné odpískání, protože si to prý pražané nepřejí, nechal se slyšet, že knihovna je sice bezva, ale raději by ji viděl někde jinde, třeba na Proseku.* Když byl v porotě, to nebylo určené místo? Vždyť ten návrh byl vymyšlenej právě a jen pro Letnou. Tedy alespoň já, kdybych byl architektem, bych rád věděl, jestli je to roubenka do lesa, či velká budova do velkoměsta. Nakonec, co se s tím srát, není-li Kaplický schopný navrhnout nějakou nudnou nezajímavou stavbu pro náročné pražany, a proradné radní, tak ať sedí doma na prdeli a nesere se do nás. Ať si ty svoje hloupé experimenty realizuje někde, kde je ocení, kde mají vkus a vekorysý pohled. Ale k nám na dvoreček prosím ne! Sem teda ne.\nMomentálně zrovna u Letné pracuju a vůbec by mi nevadilo, kdybych se na knihovnu mohl zadarmo čučet. Až bude stát jinde, bude mě to stát prachy i čas, abych viděl něco oku milé. Škoda. Jsme poserové netolerantní a všemu nějak moc rozumíme. Co na tom, že hlavně vnitřek knihovny byl vymakanej do nejmenších detailů. Konečně, dyť by stačily jen nějak zateplit nějaké staré jeté sklady po Lidlu či Delvitě, někde v poli. Stejně do knihovny moc nechodíme. A kdo čte, ať trpí.\n*) Prosečané ji chtít taky nebudou, to si pište. Radní a Hradní. Vysral bych se na knihovnu, dyk stačí internet. Ne? Buďme in!\nTo si myslí dymbula v 15:05 2 komentáře:\nPan prezident Klaus se už k tomu vyjádřil, a já furt nic. Umřel mi Antonioni a já jsem nic neprozradil ke svému vztahu k němu. Pan prezident už řekl vše. Dokonce i to, že nosil stejnou košili, jako hlavní hrdinové Antonioniho filmů. Já jsem na tom nebyl zdaleka tak zle, ale přesto považuju Zvětšeninu za jeden z nejlepších filmů. Ono je totiž těžké říct o nějakým filmu nebo knížce, fotce, obrazu, že je nejlepší, protože nejlepších je moc. Fronta nejlepších se vine v zatáčkách, jak za komančů fronta na knížky ve čtvrtek, jak fronta na maso v hlavním městě komoušskýho Azerbájdžánu.\nZvětšenina se mi stala kultovní především proto, že to bylo o fotografovi a taky proto, že tam o nic nešlo, jen atmoška a náznaky a impulzivní chování modrookého Davida Hemmingse a Rolls Royce a samozřejmě Nikon a Hasselblad. Do filmu jsem byl zamilovanej tak, že jsem na něj šel možná třikrát po sobě a ani mi nevadilo, že nějaký komunistický úzkoprsec z toho nechal vystřihnout skoro celou erotickou scénku s holkama v pastelkových punčocháčích. A pak kdykoliv byl v kině dostupný, šel jsem zas. Po devátém shlédnutí jsem nadlouho přestal. Někdy po roce 1989, když už pár let vysílala první, soukromá, česká, dost nudná televize Nova, se omylem stalo, že mezi plytkými sračkami se objevila upoutávka na Zvětšeninu. Vysílací čas nebyl žádný prime time, ale upoutávka mě upoutala. Dramaticky zabarvený hlas naznačoval britský thriller, vraždu a ztracenou mrtvolu. Nováčtí diváčci se roztřeseně těšili na horor až do pozdních nočních hodin. To muselo být zklamání, když se během 111 minut nestalo vůbec nic. Joint a jazz, vrtule od letadla, pantomimický tenis, oleželá tráva a ulomenej krk od kytary Elvina Lee, nejrychlejšího kytaristy té doby.\nZvětšenina je zcela neakční film při sledování. To napětí přijde až pak, pár dní po, když na to musíte neustále myslet. Myslím, že s tímto filmem ředitel Železný ulítl. Ale i tak mu děkuji.\nCo mě fascinuje na tomto filmu dodnes:\nZvuk závěrky je zvuk nikoňácké závěrky.\nFotograf po každém scvaknutí přetáčí páčkou film.\nFotky předváděné v hospodě nakladateli jsou většinou identické s místem, odkud byly focené. I ohnisko nejspíš souhlasí.\nA jsou černobílé a vynikající.\nJiné filmy od Antonioniho jsem viděl taky, ale tak moc mě nenadchly. Nejsou blbé, ale proti Zvětšenině nic moc. (Identifikace ženy, Povolání reportér, Zabriskie point, Červená pustina, Výkřik, Noc)\nZlatá zkurvená šedesátá. Léta.\nTo si myslí dymbula v 11:05 Žádné komentáře:\n..už jsem do tebe dlouho nepsal. Není to tím, že bych se na tebe vysral, ale prostě mě nic chytrýho ani zajímavýho nenapadá. Teda napadají mě myšlenky a moudra, ale je to tak blbé, jakoby se ze mě stal český poslanec, či člen vlády. Prostě někdo na českém politickém nebi. A proto tě těmi každodenními žvásty neobtěžuju. Zatím.\nTo si myslí dymbula v 8:38 Žádné komentáře:\nChodívám skoro každé ráno kolem jedné jednoduché, ale hustě nacpané křižovatky. Je to takové primitivní Téčko řízené semafory. Odbočení vpravo a vlevo odděluje trojúhelníkový ostrůvek. Doleva jedou všichni, doprava skoro nikdo. Přesto je doprava provoz značný. A víte proč? Je to křižovatka české vychcanosti. Ti bouráci vychcaní už pár stovek metrů před křižovatkou zajedou do pravého pruhu, odbočí vpravo, hned pak udělají přestupek a na kolejí to otočí zpět, takže stojí hned na začátku křižovatky až padne zelená, ušetří si dejme tomu 50 aut, což v celkovém čase při jízdě Prahou může být možná 2 minuty. Ale jejich arogance, sprostota, vychcanost tím je potvrzená jednoznačně narozdíl od časové úspory. Rád sleduji jejich výraz za volantem. Tváří se radostně a těžko skrývají pýchu sami nad sebou. Ale i mezi nimi jsou rozdíly. Někteří jedou až hodně dozadu, než to otočí, aby sami sobě i druhým dokázali, že jsou jen malé svině. Ti normální Čecháčkové to otáčí hned na kolejích a tváří se vesele nabobtnale. Ale zažil jsem i pár fakt ostrejch chlápků (zatím ještě nikdy ženská), kteří to ohnuli hned doleva, bez otáčení na kolejích. Jejich výraz není žádnej. Ti se už nechovají ani jako čeští vychcánci, to je jiná třída, možná ruská mafie. Ale mluví česky. Jako třeba dnes, kdy mě jeden takovej ve velikánským černým, širokým, lesklým, 4x4=16 autě málem přejel, když jsem šel na zelenou. Prudce zabrzdil motůrek mu otevřel okýnko a on zamečel: "Chceš přeject, čuráku, pičo?" Přestože jsem slušně vychovanej, tak jsem mu odpověděl, že ne. Blb s počínajícím podbradkem a zlatým řetízkem mou odpověď vyhodnotil: "Kreténe!" a tím to zhaslo. I má zelená.\nTo si myslí dymbula v 10:01 1 komentář:\nTo přece ví každý správný český manager.\nUž jste se někdy pokoušeli přijít na to, podle čeho hodnotí ti okolo vaši práci? Zkoumám to už hodně dlouho. Zde jsou dílčí výsledky:\nKdyž mi někdo řekne, že je vlevo něco na fotce divnýho, a že je trochu dozelena, ihned mohu tohoto člověka zařadit do kategorie rozumný a rozumí.\nKdyž mě někdo odsoudí za pomalost při tvorbě grafického dokumentu, jde ve většině případů o kategorii nerozumný a nerozumí. Mohlo by se jednat i o někoho, kdo je lepší než já a rozumí tomu. Ale takové hledám špendlíčkem v hvězdokupě hnoje léta. Kéž by jich bylo hodně. (pozn.: tím nenaznačuji, že jsem ten nejlepší, jen, že jsem nejlepší v té malé skupince lidí, se kterou úzce spolupracuji. Ale spíš jsem jen jednookým králem slepých a budu se muset ještě hodně, hodně učit.)\nPoslední kategorií jsou ti, kdo se tak nějak ušklíbnou, tak nějak utrousí větu, tak nějak se zatváří, ale nic z toho se nedá přesně určit, pak jde skoro vždycky o českého manažéra staršího 35 let. Nerozumný nerozumí, ale maskuje to urputně nesrozumitelným blábolením. Své prezentace tvoří v PowerPointu!\nA když někdo mou blbou fotku-grafiku pochválí s naprosto bezostyšným nadšením, pak je to moje maminka.\nTo si myslí dymbula v 15:32 Žádné komentáře:\nV praseti jsem si všimnul, že na dnešek připadá den narození jedno z nejmilejších mi spisovatelů. Jiřího Šotoly. Tatínek měl v knihovně jeho knížku Tovaryšstvo Ježíšovo. Červená bez obalu. Otec o ní hovořil jako o něčem neuvěřitelným. Zkusil jsem to číst, ale moc mi to nešlo. Venku bylo příliš hezky a holky nosily příliš krátké sukně. Knihu jsem odložil. I těmi pár stránkami stihla zatnout dráp. Snažil jsem se si namluvit, že můj tatínek vždycky přeháněl, tak i s tou knihou přehání. Raději jsem si od Šotoly přečetl básničky Oranžová ryba. Ty se mi líbily, jako ty holky. Dráp červené knihy škrábal dál. Něco bylo divné a já nevěděl co ani proč. Na podzim jsem ji vzal znova a jedním dechem přečetl. Byl podzim a venku nebylo hezky, holky začaly nosit kaliopky a šusťáky pašované z Itálie. To se mi nelíbilo, zato ta knížka. To byla taková prda do palice. Nejkratší věty ze všech mně známých knížek. Břitva, přesnost, úspora slova i místa. Zatracená knížka. Četl jsem ji víckrát a kdykoliv se k ní rád vracím. Patří k tomu nejlepšímu, co mám doma. Je po tatínkovi. Červená bez obalu. Hodně očtená. Geny fungují. Synáček si ji chtěl přečíst, ale odložil ji. Bylo totiž léto a holky provokovaly. Ale já už vím, že věty v té knížce jsou kratší než nejkratší myslitelné miniskukně. Tovaryšstvo Ježíšovo.\nTo si myslí dymbula v 23:22 2 komentáře:\nCelý víkend mě furt něco napadalo. Nejčastěji to byl Boris. Odněkud vystartoval a bezhlavě na mě skočil. Musel jsem být permanentně ve střehu. Jiné myšlenky mě nenapadaly.\nTo si myslí dymbula v 15:15 Žádné komentáře:\nA nejradši mám od Haskinse tuto fotku. Ta se mi vždycky tak líbila, že jsem se ji pokoušel sem tam s nějakejma holkama i napodobovat, když bylo podobné křesílko nablízku. A nebyl jsem sám, minimálně ještě jeden kamarád fotograf udělal podobnou fotku. A my všichni plagiátoři všech zemí jsme se spojili a doufali, že tu předlohu, tu originální a asi i krásnou fotku od Sama Haskinse nikdo jinej nezná, jenom my. Internet nebyl, časopisy z ciziny se sem sem nedovážely, ba přímo naopak, všichni jsme si to našli v pašovaným švýcarským časopise Camera. Takže to zas taková kravina nebyla, myslet si, že tu fotku nikdo nezná. K smíchu bylo toto snažení. Už dávno se nesnažím napodobovat, ale přesto jsou si některé fotky podobné s jinejma. A plagiátství si nesem všichni v sobě, protože všecko tu už přece bylo. Nejmíň stokrát. Být originální je fuška. A máme toho tolik nakoukáno a naposloucháno a načteno, že ani nevíme, odkud vane vítr, když jakoby rádoby "tvoříme".\nNeberte tento příspěvek jako pesimistický, je jen realistický.\nTo si myslí dymbula v 16:03 Žádné komentáře:\nDnes je výročí narození fotografa Tarase Kuščinského. Pro mě, jako pro dymbulu, to byl divnej patron. Fotil sice černobíle, to já rád, fotil holky, to se mi taky líbí, fotil i hezké holky, hmm, ale přesto mě ty jeho fotky nebavily. Krasavice v poli a širokoúhlej objektiv a kytky a divnej arrangement. Zkrátka tenhle fotograf mě nikdy nebavil, ale na jeho fotky jsem se v časopisu Československá fotografie za 5 Kčs dívával i na výstavě jsem byl. Ale nelíbil se mi. Prostě nelíbí.\npoznámka pod čárkou určená dnešním canonářům a nikonářům, kteří se tak rádi řežou ostrými slůvky na různých diskuzních internetových fotofórech, kterej je lepší, čili nejlepší. Taras fotil Asahi Pentaxem (kino i 6x7), stejně jako Sam Haskins, kterej se mi někdy i líbil. Třeba holka s oranžovou a zelenou rybou.\nTo si myslí dymbula v 11:03 1 komentář:\nVčera déšť smyl staré namočené kresby z parků. Od rána pejskaři vyváděli ty své Picassy, Matissy, Rembrandty i Matesy do plenéru. Na čerstvý plátno se to tvoří. Dneska se jim obzvlášť dařilo. Bylo by mi líto, kdyby to slunko vysušilo a galerie zmizela. Tak jsem ji pro vás nafotil. Zbytek psích obrazů najdete zde.\nAutorská práva jsme si s čokly vzájemně ošetřili.\nTo si myslí dymbula v 21:55 Žádné komentáře:\nRáno jsem ve vlaku seděl proti otylému pánovi s bradkou. Potil se v bílé čisté košili a otíral si čelo a taky se, jak jinak, mračil. Jeho partnerka se k němu smířlivě naklonila: "Co je ti?"\n"Ále, nějak mě sere tento svět."\nJeštěže máme k dispozici těch světů víc. Bez ohledu na festival dokumentárních filmů JEDEN SVĚT.\nTo si myslí dymbula v 10:30 Žádné komentáře:\nProč rovnováha? Viz předchozí žvást. Al Gore napsal materiál o tom, jak se lidi chovají jako hovada a jak by měli ubrat plyn. Pan profesor Klaus napsal knihu, že se nemusíme vůbec bát chovat se svobodně, že takoví jako A.G. jsou uzurpátoři a zláči, kteří chtějí svobodné lidstvo připravit o cennou svobodu. Budiž, svoboda přece dovoluje i takovéto pohledy. Přesto pana profesora neposlechnu, přesto nebudu po zemi házet papírky a smetí (to se přece ve svobodným světě snad smí), přesto i nadále budu třídit odpad ( i když mě to obtěžuje), přesto i nadále budu utahovat kohoutky od radiátorů i v koupelně a leteckou gumou regulovat splachovadlo na hajzlu... To všecko proti své svobodě budu klidně dělat a něžně přemlouvat lidi ve svém okolí, aby to dělali taky. Bez ohledu na novou knihu. Jo, aby bylo přece jen spravedlivé jasno. Ten novej Klausovej literární trhák jsem nečetl ani číst asi nebudu. Máme přece tu svobodu. A kromě toho mě jeho literární styl děsně nebaví.\n(Skoro se mi chce napsat, že sere).\nTo si myslí dymbula v 14:45 1 komentář:\nCelej den jsem se drbal s obrázkama pro velikánské rolety, 800MB drobečci. Počítačovi z toho bylo špatně a chvílemi předstíral i videomdloby (zbělá na chvíli obrazovka). No a právě v tom okamžiku jsem si uvědomil, že svět je založený na nepřekonatelné rovnováze. Zatímco obrázky pro grafické práce a další data s tím spojená dramaticky narůstají (před 10 léty na to stačily diskety nebo ZIPky, dnes se dostanete do úzkých někdy i s DéVéDéčkem a proto už číhá za bukem modrý paprsek s až 50GB kůlnou na SUPERSIZEME data. Tento pixelový svět bobtná a brzy by se nikam nevešel, ale naštěstí se zas zmenšuje velikost muziky pomocí algoritmu chytrého pana Brandenburga z Fraunhoferova ústavu v Německu (mp3) a přehrávátka jsou teď jen o maličko větší než knoflíky do manžet. No a tento uvolněný svět po datech muzických zaplňuje svět digitálních fotek. Vše je v rovnováze. Radujme se.\nTo si myslí dymbula v 16:38 Žádné komentáře:\nkdyž kováříček je po ruce. Mlynáře nám chtějí odsoudit na 5 let natvrdo za nějakou vysvětlenou chybu, kterou se nikdo neobohatil ani nikoho po nápravě napoškodila, zatímco Minaříka osvobodili jako nevinnýho, přestože plánoval atentáty, únosy, udával a kradl ze stolů svých nadřízených písemnosti a vynášel ven z mateřské firmy (SE) informace a práskal na kolegy konkurenční firmě (STB).... Kováříčci usoudili, že Mlynář je zločinec Minařík slušnej človíček.\nTo si myslí dymbula v 10:01 Žádné komentáře:\nTo musí bejt vořezávátko. Šéfíček jakési Světové banky. Nějaký svý kámošce dopomohl k dobře placenýmu fleku. A celej bankovnickej svět G7 se do něho pustil, že co jako. A von normálně zbaběle odchází z tý banky. Rezignuje na svou funkci.\nTo není jako náš Čunek. Taky po něm chtěji nějaký místní nuly (i já), aby odešel. Někteří kvůlivá jakýmusi půlmilionovýmu úplatku, kterej si možná vzal před pár lety, druzí kvůli jeho akcím proti Cikánům a rasistickejm xenofobním kecům, ale Čunek je hrdina, to není taková máčka jako ten Wolfowitz, ten náš se drží jak hovno košile. A vydrží. Věřím v něho. A rád ho nemám a kvůli těm nesnášenlivejm kecům bych ho taky viděl nejraději co nejníž u dna politické žumpy. Ale on je drsňák, on to vydrží. A má hodně hodně zastánců. Na internetu je to znát. Skoro na každým chatu ho hájí lidi chabou češtinou.\nTo si myslí dymbula v 22:00 Žádné komentáře:\nZačíná mě to téma zajímat víc a víc a víc. Před chvíli mi dorazil odkaz na obrázek knihovny v Paříži. Ta zas vypadá jak nedodělaná, ale takováhle by asi v Česku nikomu nevadila, protože by zapadla mezi hromadně olešenované baráky, kterejch je přece plná Praha, takže by nepřečuhovala a každej by mohl hnedka alibisticky říct: "To je ještě nedodělaný, ale až to bude, to budete teprv čumět."\nNejčastějším hodnocením bývá takové to trochu české: "Já proti tomu nic nemám, ale jako Národní knihovna? Takhle si ji teda nepředstavuju."\nNa dotaz "Jak teda?" mi ale nikdo neodpovídá konkrétně.\nNanejvýš: "No já nevím, tak nějak jinak. Já nejsem žádná konzerva, mně se třeba líbí ten Gaudí. Ale toto?"\nJenže Gaudí tu byl už před narozením toho komentátora, toho Gaudího už musí jen trávit, protože se do jeho existence narodil. Skoro každej z nás se narodil po Gaudího stavbách a po Eiffelovce. Takže Kaplickýho knihovna patří budoucí generaci, ta to slízne bez možnosti měnit. To jen pan prezident svým tělem dokáže ubránit budoucnost čistou rovnou a správnou.\nTo si myslí dymbula v 12:45 4 komentáře:\nZ reakce pana prezidenta na plkanec knihovny na Letné se zrodila další stoupenkyně Národní knihovny od pana Kaplického. Už druhá, pane prezidente. Reagovala (očištěno od emocí a sprostých slov) asi takto: „Co si vůbec myslí?” „Kdo? Kaplický?” „Ne. Klaus!”\nJá si myslím, že si myslí to, co napsal. Teda aspoň v to doufám, jestli si myslí něco jinýho než napsal (prezident), proč raději nedělá něco užitečnějšího? Ale to jsou jen slůvka. Zlá slůvka. Rodí se užitečná debata. Jsem zvědavý na dílčí výsledky.\nTo si myslí dymbula v 9:19 Žádné komentáře:\nKaplický a Klaus. Kaplický v Senátu přednášel o své vizi Národní knihovny, ale Klaus si to poslechnout nepřišel. "Pan prezident má absolutně nabitý program, takže se nedostaví," sdělil Aktuálně.cz mluvčí Hradu Petr Hájek. To mě uklidnilo, protože až se začne stavět, tak se program pana prezidenta bude muset opravdu ale opravdu absolutně uvolnit, aby se tam mohl na tu nudnou Letnou, kam sem tam chodívám bruslit, přivázat a vlastním tělem dlouhé dny bránit jejímu zrození.\nTo si myslí dymbula v 20:30 1 komentář:\nV několika různých médiích proskočila věta našeho Pána prezidenta, jak bude demonstrovat vlastním tělem proti Kaplického chobotnici na Letné. Napadlo mě, že ten pán rozumí tolika oborům, že by se patřilo smeknout cosi z hlavy. Leč nemám co, chodím naštěstí až do mínus 25°C bez pokrývky a pro jistotu i plešat.\nAle pak jsem narazil na jiný článek přímo z péra pána prezidenta, jak to bylo s tím jeho demonstrováním, jak to bylo zkroucené a jestli na to má jako občan nárok a jestli, když je to i za jeho prachy má právo demonstrovat. Celej článek byl vyvedný v duchu, že se nesetkal s ani jediným člověkem, kterýmu by se ta Kaplického "věc" líbila. Tedy kromě jedné paní z Hradce Králové. a že nešlo o náhodný výběr.\nA z toho mi vyplynulo několik závěrů. Asi zásadních. Oba žijem v různých zemích, jen název našich zemí je stejnej. Jeho Češi mají jeho vkus, moji Češi můj. Já ve svém okolím narážím na lidi, kterejm se ten flusanec Národní knihovny líbí. Já sám jsem tou stavbou nadšený a myslím si, že si takový klenot Letná zaslouží.\n- nelíbí se to Klausovi\n- nelíbí se to spoustě Letňanů\n- líbí se to některým Letňanům\n- líbí se Ludvíku Vaculíkovi\n- na Letné je zatím hovno (fízlácká kachlíkárna, stadion Sparta, sokl po Stalinovi,...), tak by bylo dobré, kdyby tam konečně něco pořádnýho bylo, tak proč ne chobotnice. Jestli se nemýlím, mělo tam být i delfinárium, ale proti tomu prezident, myslím, nebrojil a kde je delfinárium? V prdeli, tak proč by nemohla vyjít ta knihovna?\nJednou o tom napíšu nějakou „hlubokomyslnou” úvahu na praseti, ale zatím toho vím dost málo, abych se k tomu fundovaně vyjádřoval.\nKlausův článek o nepokorném neumětelovi, věhlasném architektovi Janu Kaplickém najdete tu:\nTo si myslí dymbula v 22:32 Žádné komentáře:\nJá jenom pro pořádek, aby si někdo nemyslel, že se stavím na rovinu s Boudníkem, jen jsem v příspěvku s názvem „Grafické techniky” chtěl sdělit, že jsem těma prasklinama nejen fascinovaný, ale i posedlý. A to je právě to jediné, co spolu máme společného.\nTo si myslí dymbula v 16:16 Žádné komentáře:\nPřes noc se má spát, ale někdy to nevyjde. Kvůli fotogalerii na Google (ani nijak zvlášť jsem o ni nestál, jen jsem si chtěl zaexperimentovat, kdyby se mě na to někdo někdy ptal, abych měl dostatek vlastního koření k vaření a nedělal chytrýho nasucho, což v Česku bývá trapnou samozřejmostí) jsem si stáhnul Picasa2, což je pomůcka, která umožní publikovat fotky i naprostýmu idiotovi. Přestože se za tak velikýho idiota nepovažuju ani přes výraznější míru sebekritiky, nainstaloval jsem si tu pomůcku. Ta mi ihned očuchala celej počítač, nalezla v něm obrovská hnízda s obrázkama. Samozřejmě i s videem a asi i muzikou, u obrázků dospěla k číslu okolo 60 000, jenže v tom jsou i textury různých grafických programů i dementní pozadíčka z dílny Microsoftu. Ale číslo to bylo i tak úctyhodné. Prohlídka těch pokladů byla zajímavá, ale nikoliv poučná. Kvůli velikánskýmu nenažranýmu rawovskýmu foťáku se ty „opravdovské skvosty” v PC dlouho neohřejí a mizí na DéVéDéčkách, přesto toho bylo víc než dost. Pak už jen lakonická Pičasí poznámka, že na C: není dostatek místa. Ten program mi neumožní odkládat cache tam kam chci já, on si to podsypává pod prdel podle svýho a až nemůže dejchat, dělá chytrýho. Když jsem si kdysi dělil disk, tak jsem považoval jeho velikost pro pouhý systém za dostatečnou. Pchá. Fakt platí pravidlo, že místa na disku nikdy není dost. Ten můj PC je furt ještě dost dobrej na to abych si postavil nové "dělo", tak jsem použil Partition Magic, abych tomu C: trochu přihodil. Je to celkem bezpečná operace, ale vývojáři-alibisti tě nutí udělat bůtovací disketu a zálohovat data ... Jenže já jsem doma nenašel jedinou disketu, která by šla naformátovat. Z 12 kusů jsem naformátoval jedinou. Tak jsem to risknul, vím, nemá se to a je to riskantní hovadina, ale tentokrát to vyšlo.\n- Takže Picasa2 dobrá, ale na hovno\n- místo na C: dobrý, ale jen ze začátku\n- zkrátím to: všechno jednou bude stát za hovno.\nTo si myslí dymbula v 11:01 1 komentář:\nV profláklém aktuálně.cz se dočítám, že do Johannesburgu jede tajná mise žalobců a policajtů kvůli Krejčířovi. Velká tajná mise. Což o to, já bych tam jel taky, třebas i kvůli tomu Krejčířovi, jenže bych se zatoulal, jak mám ve zvyku, a fotil si různé po Johannesburgu a sem tam si zašel do nějaké zaflusané hospůdky na gáblíček a pak, to by moje mise skončila, bych s těma fotka jel zas domů. A Krejčíř? Ten by mi byl u prdele, ale narozdíl od té první tajné misijní skupiny, bych se tím netajil. Výsledek našich misí by byl stejnej. Vlastně ne, já bych měl narozdíl od nich přece spoustu fotek.\nTo si myslí dymbula v 20:59 Žádné komentáře:\nJednou jsme v Suchdole měli workshop, neboli pracovní dílnu, moc nám to nešlo, ale když se člověk objektivem zavrtal do těch nepovedenejch výtvorů, začal v nich objevovat nádherné historky. Otázka je, jestli to nevidí spíš ten objektiv. Fotograf je slepej, nedává pozor a pak vznikají takovéhle krásy. V. Boudník taky pobíhal jako rapl kolem prasklin ve stěnách a ani je nemusel dokreslovat. Tak tady s tím mým focením kousků něčeho, co představuje úplně něco jinýho je to vlastně hodně podobné. Někdy mám stejnou nemoc jako Boudník a nejde to zastavit. I vlak si kvůli tomu nechám někdy ujet.\nTo si myslí dymbula v 20:50 Žádné komentáře:\nAsi se sám sobě musí divit ten, kdo si zřídil tenhle blog. Dnes jsem četl blogistické kecy neboli po anglicku, jak jsem si ověřil ve slovníčku PRATTLE vlastního premiéra a bylo to hloupé tak, že i já si mohu klidně blogovat. Díky, díky premiére, za tu dávku sebevědomí do mýho vyschlýho ega.\nTo si myslí dymbula v 20:09 Žádné komentáře:


Vymyslela kapsle, které se rozlo?í. P?iná?íme rozhovor s vítězkou soutě?e Model Young Package – Model Young Package\nKa?dy, kdo pije kávu a myslí na ekologii m??e zajásat. V ro?níku Model Young Package 2018, věnovaném obal?m na kávu a v?emu, co k p?ípravě a konzumaci kávy pat?í, vyhrál v hlavní kategorii p?evratny návrh na kompostovatelné kapsle. Autorka návrhu Veronika Jane?ková, která ji? v roce 2013 bodovala se ?perkem první pomoci a v roce 2016 získala ocenění v této soutě?i za hravy a inovativní obal na vodu “Drink Water – Play with a Bottle”, p?iblí?í materiál a samotny proces jeho vzniku.\n1. místo, Universities & Designers, Veronika Jane?ková, Save the Ocean, Czech Republic,?foto: Tomá? Polák\nJak se nyní po vítězství cítíte, změnilo se něco ve va?em profesním ?ivotě?\nVERONIKA:?Vítězství v soutě?i mne p?esvěd?ilo o tom, ?e to, co dělám, má smysl. Ne?ekala jsem tak vysoké ohodnocení v obrovské konkurenci prací z celého světa. O to víc si úspěchu vá?ím. V profesním ?ivotě se prozatím ?ádné změny nekonají.\n?ím jste se zabyvala od posledního vítězství v?Model Young Package?v roce 2016? Věnujete se designu profesionálně?\nVERONIKA:?Věnovala jsem se práci v grafickém studiu, která mne v?ak nenaplňovala. Designu jsem se nikdy profesionálně nevěnovala, ale studovala jsem jej.\nOd ?íjna 2016 pracuji jako maminka na plny úvazek. Na design je o něco méně ?asu, na prvním místě stojí rodina. I p?esto si ?as na tvo?ení najdu a tak po ve?erech vznikají nap?íklad kompostovatelné kávové kapsle. ??\nStále je mym snem věnovat se obalovému designu i v profesním ?ivotě a doufám, ?e se mi to i díky soutě?i splní. Myslím, ?e v této oblasti je stále co objevovat.\n3. místo, Studenti vysokych ?kol a designé?i do 30 let, Veronika Jane?ková, Drink Water – Play with a Bottle, ?eská republika, foto: Tomá? Polák\n?Sna?ila jsem se vyu?ít materiály, které bychom bě?ně odhodili do odpadu, ale p?itom mají potenciál stát se novou surovinou.“\nVe star?ích rozhovorech uvádíte, ?e vás zajímá recyklovatelny materiál pou?itelny v obalovém designu, je to tedy hlavně papír nebo jiny specificky materiál, ktery zkoumáte pro jeho vyu?ití?\nVERONIKA:?Papír pat?í mezi má oblíbená média v jakékoliv podobě – od papírma?e?a? po lepenku. Nejde ale pouze o tento materiál. Zajímám se p?edev?ím o p?írodu, plody, rostliny, rostlinná vlákna – o to, jak z nich vytvo?it materiál, ktery by měl podobné ?i lep?í vlastnosti, stejně jako papír. Chci p?ijít s ?e?ením, které nezatí?í ?ivotní prost?edí, bude lehce dostupné a inovativní. Je to běh na dlouhou tra?, ale ráda bych se takovému vyzkumu v budoucnu věnovala.\nV hodnocení poroty je uvedeno, ?e kapsle jsou vyrobeny z??kuchyňského odpadu, p?eměněného do nového materiálu, podobnému bioplastu”. Lze dohledat informace, ?e bioplast není zrovna ekologickou náhradou za bě?ny plast. Mohla byste prosím p?iblí?it z jakého materiálu je vyroben vá? návrh na kapsle, konkrétně z ?eho se skládá, není slo?ity na vyrobu?\nVERONIKA:?V ka?dém rozhovoru uvádím, ?e se nejedná p?ímo o bioplast, jak ho známe. P?i vyrobě jsem pou?ila pouze podobnou technologii.\nU klasického bioplastu je základní surovinou kuku?ice, brambory ?i obilniny – já jsem zvolila do základu recyklovanou papírovinu, která je doplněna o dal?í pojiva na p?írodní bázi.\nSna?ila jsem se vyu?ít materiály, které bychom bě?ně odhodili do odpadu, ale p?itom mají potenciál stát se novou surovinou. Nap?íklad kávová sedlina – pokud ji vyhodíme na kompost, obohatíme jej o draslík – pro? tedy nevyu?ít kávovy lógr na kompostovatelny materiál?\nVyroba v domácích podmínkách trochu komplikovaná je, ale ?e by byla p?ímo slo?itá, to ne…\nTento materiál jste tedy navrhla sama? Jak vás to napadlo, kde jste hledala inspiraci?\nVERONIKA:?Na vysoké ?kole jsme měli p?edná?ky zamě?ené na materiály ve vytvarné praxi. Kolega pracoval na seminární práci, jejím? tématem byly právě bioplasty. P?i prezentaci nám p?edstavil bioplast, ktery vyrobil doma, v kuchyni. Bylo to mé první setkání s novym materiálem. Od té doby jsem se za?ala o tuto technologii zajímat. Ne o zpracování v bě?ném pr?myslovém provozu, ale o to, jak vyrobit materiál doma z bě?ně dostupnych surovin bez zbyte?né chemie. Bylo náro?né najít ty správné poměry surovin a ne v?dy se da?ilo podle p?edstav.\nInspirací se mi staly také ostatní biodegradabilní materiály, které ji? existují. Fascinoval mne vzhled těchto materiál?, spojení s p?írodou. Chtěla jsem vytvo?it něco podobného, ale z vlastních surovin.\n2. místo, Studenti vysokych ?kol a designé?i do 30 let, Veronika Jane?ková, ?perk první pomoci, Univerzita Tomá?e Bati ve Zlíně, ?eská republika,?foto: Filip ?ach\n?Existuje spousta návod? na domácí ?bioplast“. Ani jeden v?ak nefunguje tak, jak jsem si p?edstavovala. Proto jsem se rozhodla jít vlastní cestou.“\nJak dlouho jste na návrhu pracovala?\nVERONIKA:?Pracovala jsem od zve?ejnění zadání soutě?e?témě? a? po deadline. ?lo p?ibli?ně o pět měsíc?. Dlouho jsem p?emy?lela, jaky obal na téma ?Coffee Mania” vyrobit. Chtěla jsem vymyslet něco jiného, originálního a neznámého. Nápad vyrobit kompostovatelné kapsle p?i?el naprosto ne?ekaně.\nP?jde Vá? návrh do vyroby?\nVERONIKA:?Myslím, ?e snem ka?dého designéra je, aby se jeho práce dostala k ve?ejnosti a nele?ela doma v ?uplíku. Prozatím se jedná pouze o prototyp materiálu a bylo by nutné ujít je?tě kus cesty, aby byla vyroba v bě?ném provozu reálná. Nebránila bych se spolupráci s dal?ími designéry, technology ?i firmou, abychom nápad dotáhli a? do zdárného konce.\nCo byste vy vyzdvihla na svém návrhu, co se vám na něm nejvíce líbí?\nVERONIKA:?P?edev?ím bych vyzdvihla vlastnosti nového materiálu. Dá se stále rozvíjet, doplňovat o nové ingredience, které by bě?ně skon?ily?v odpadu.?Má témě? neomezené mo?nosti tvarování?– m??eme z něj vytvo?it list papíru ?i prostorovy objekt. Líbí se mi objevování novych kombinací a barev. Jednou je materiál měkky, jindy zase pevny. Někdy se lehce trhá, jindy zase láme. R?zně voní. Mění se i struktury, hrubost.\nPijete kávu, a jak ji máte nejraději?\nVERONIKA:?Kávě jsem p?i?la na chu? teprve p?ed t?emi lety, ale velmi jsem si ji oblíbila. Nejraději ji piji ráno, z moka konvi?ky, ochucenou cukrem a mlékem, spolu s nějakou sladkou snídaní.\nDíky a a? se da?í!\nSoutě? Model Young Package ka?doro?ně vyhla?uje spole?nost?Model Obaly?a organizuje Czechdesign.


Potštátsko se raduje. Dočká se obyčejné vody | Naše voda\nAktualizováno 15. listopadu 2011 | Rubrika: Čistota vody a rekreace , Vodovody a kanalizace\nLidé z Potštátska a hranických místních částí Uhřínov a Středolesí si příští rok z kohoutků pustí kvalitní vodu. Jak totiž uvedl deník Mladá fronta Dnes, obce, které mají s pitnou vodou problém, se po letech dočkají napojení na hranický vodovod.\nKdyž si dnes v Potštátě natočíte vodu z kohoutku, můžete si být jistí, že s jejími doušky se vám do těla dostane i větší množství manganu a hořčíku, což není pro organismus právě nejlepší. Situace v nedalekém Boškově, Uhřínově či Středolesí je však mnohem horší. Právě tady veřejný vodovod zcela chybí. Zdejší lidé proto vodu berou z vlastních studní, a i v nich je voda nekvalitní. Tyto vleklé a dlouholeté problémy však mají konečně řešení. Dělníci v těchto dnech pracují na tom, aby se tyto obce napojily na vodovod v Hranicích. Díky tomu si místní budou moci natočit z kohoutku kvalitní pitnou vodu už příští rok. Celkové náklady na stavbu, která by měla trvat zhruba osm měsíců, se vyšplhají na více než třiatřicet milionů korun.\n„V současnosti bere Potštát pitnou vodu z přírodní hráze Harta, ta však není příliš kvalitní. Je v ní hodně manganu a hořčíku, což pro organismus není dobré,“ vysvětluje koordinátorka projektu Marcela Tomášová z Mikroregionu Hranicko.\nNové trubky povedou v obci do všech místních částí kromě Lipné. „V Lipné žije pouze šedesát obyvatel a dostat tam vodu by stálo patnáct milionů korun. Žádný dotační titul nám takové peníze nedá. Vymysleli jsme však několik variant, jak bychom vodu mohli zajistit. Samozřejmě nám to vadí, ale zkrátka si to zatím nemůžeme dovolit,“ popisuje starosta Potštátu Karel Galas.\nZ potštátského vodovodu pak odborníci povedou rozbočku do deset kilometrů vzdáleného Středolesí. „Na něco takového už čekáme dlouho. Ve zdejších kopcích byl vždycky problém s kvalitní vodou,“ konstatuje Evžen Blecha, který má ve Středolesí koňskou farmu.\nPoprvé se o propojení těchto obcí vodovodem začalo mluvit před deseti lety. Nákladný projekt se pak připravoval od roku 2005, se stavbou se začalo teprve nedávno. Přestože mají práce trvat podle dokumentů osm měsíců, přesný termín dokončení závisí také na příznivém počasí. „Jelikož se jedná o velmi nákladnou regionální stavbu, podílí se na financování projektu několik subjektů. Největším dílem přispívá ministerstvo zemědělství, a to téměř patnácti miliony korun,“ popisuje mluvčí hranické radnice Petr Bakovský. Olomoucký kraj pak uvolnil ze svého rozpočtu 4,6 milionu, zbytek pokryje Mikroregion Hranicko. „Přesněji řečeno, dotčená města Hranice a Potštát přispějí přibližněpo 2 až 2,5 milionech korun. Na zbývající části se budou podílet Vodovody a kanalizace Přerov, které budou také zajišťovat inženýrský dozor,“ doplnil Bakovský.\nNový vodovod povede také přes území Lhotky a Radíkova, obce z něj však vodu čerpat nebudou. Ve Lhotce se vodovod bude napojovat na úpravnu vody, Radíkov na nový řad napojí ventil.


Když astronauti závodí ve vesmíru, nesmí při tělocviku uplavat - Sport.cz\n8. července 2015 17:41 - Praha\nBěhá, dokonce nepohrdne ultra výzvami. Takový je Steve Swanson. Od ostatních běžců se ale liší. A to podstatně. Je astronaut, běhá i v práci, tedy na oběžné dráze. Tělo si takový tělocvik žádá, když se po čase vrací na rodnou Zemi, dostává se obtížněji do normálního stavu, musí se tedy udržovat v kondici.\nSteve Swanson je zpátky, jedna mise skončila.\n"Na střední škole jsem moc neběhal, ale můj děda mě do toho potom dostal. Začal jsem a stále jsem ve formě," přiznal se pro runnerswolrd.com čtyřiapadesátiletý Swanson, který má rád turistiku a běh si dokáže užívat. Stále podle svých slov není dost rychlý, ale je šťastný, což je hlavní.\nTřikrát dokončil závod, kde běžíte z jedné strany pohoří na druhé. Délka 52 mil, což je přes 83 kilometrů. To vše při standardním oblečení v minimálním obutí. Velké boty jako polštáře patří patrně na Měsíc.\nJako astronaut má k dispozici běžecký pás na Mezinárodní kosmické stanici, protože cvičení je vyžadováno. Je navrženo na dvě hodiny denně, aby se zabránilo ztrátě hustoty kostí a svalů, když je tělo v prostoru, kde není gravitace.\nNahoře jen s popruhy\n„Všichni astronauti běhají. Michael Hopkins běhá rychle, tvrdě a daleko. Sunita Williamsová běžela tam nahoře dokonce bostonský maratón," říká Swanson o bývalé vojenské pilotce, která se účastnila několika misí a je členkou oddílu astronautů NASA. Hopkins zase strávil ve vesmíru přes 166 dní.\n"Na běžeckém pásu musíte nosit postroj, jinak uplavete pryč. Používáme lana a karabiny po obou stranách, kde se postroje přizpůsobují, aby se dostaly na vaší tělesnou váhu," vysvětluje princip běhání ve stavu beztíže Swanson.\n"Uběhl jsem 200 mil ve Wild West Relay v Coloradu. Dvakrát na Zemi a jednou na oběžné dráze. Mé nohy běžely v prostoru a mých pět přátel běželo závod. Dostal jsem zprávu, když byla řada na mně, pak jsem skočil na běžecký pás. Myslím, že jsem uběhl 36 mil. Jako tým jsme dali 200 mil za necelých 29 hodin. Zatímco oni takto závodili, vesmírná stanice urazila 500 tisíc mil," usmívá se astronaut nezvyklému počinu a porovnání.


Layton, Irving - iLiteratura.cz\nAutor článku: Matěj Cval - 19. 1. 2006\nAnglofonní kanadský básník Irving Layton byl mj. nominován na Nobelovu cenu za literaturu.\nAnglofonní kanadský básník Irving Layton vydal za svůj život přes čtyřicet básnických sbírek a knih. Od čtyřicátých let 20. století je znám v Kanadě i v zahraničí jako velmi plodný autor libující si v kontroverzních postojích, vystupující s revolučními výpady proti dosavadnímu pojetí poezie. Zamlada se spolu s dalšími kanadskými mladými autory vzpepřel proti klasické tvorbě, kritizoval měšťácké názory. Proslavil se básněmi s velmi otevřeně pojednaným tématem erotiky.\nIrving Layton (vlastním jménem Israël Lazarovitch) se narodil roku 1912 v Rumunsku v ortodoxní židovské rodině, která se v roce 1913 přestěhovala do kanadského Montrealu. Po většinu svého života působil jako učitel - byl mj. profesorem angličtiny na Sir George Williams University a York University a učil také politickou vědu na McGill University. Mezi jeho žáky patří například básník, skladatel a zpěvák Leonard Cohen.\nDebutoval básnickou sbírkou Here and Now (1945). Následovaly další sbírky, ale i prozaická díla, například: Now Is the Place (1948), The Black Huntsman (1951), Cerberus (spolu s Louisem Dudekem a Raymondem Sousterem, 1952), Love the Conqueror Worm (1953), In the Midst of My Fever (1954), A Laughter in the Mind (1958), A RED CARPET FOR THE SUN (1959) - odměněná cenou Prix du Gouverneur général, Balls for a One-Armed Juggler (1963), The Laughing Rooster (1964), Periods of the Moon (1967), The Shattered Plinths (1968), Engagements: The Prose of Irving Layton (1972), Lovers and Lesser Men (1973), The Pole-Vaulter (1974), Seventy-Five Greek Poems (1974), For My Brother Jesus (1976), The Covenant (1977), Taking Sides: The Collected Social and Political Writings (1977), Droppings from Heaven (1979), The Gucci Bag (1983), Una Nuova Glaciazione (1985), Dance With Desire (1986), Final Reckoning: Poems 1982-86 (1987). Řídil se heslem, že poezie má být živá, silná, mocně působivá a dramatická. Roku 1985 začal pod názvem Waiting for the Messiah vydávat své vzpomínky.\nZa sbírku básní A Red Carpet for the Sun získal v roce 1959 Cenu generální guvernérky za literaturu, v roce 1976 obdržel Řád Kanady. V roce 1981 byl Itálií a Koreou nominován na Nobelovu cenu za literaturu.


ASTRONOMICKÝ VÍKEND - Prostějov - názory, ohlasy, kritika\nvloženo: 04.02.2017 komentářů: 0\nDnes v sobotu začal ASTRONOMICKÝ VÍKEND\nPozorování slunce či hvězdného nebe a soutěž – víkendová nabídka Astronomického oddělení Muzea a galerie v Prostějově – Hvězdárna.\nsobota 4. 2. a neděle 5. 2. 2017:\nBěhem Astronomického víkendu je možné navštívit hvězdárnu a zúčastnit se v sobotu i v neděli pozorování Slunce od 14 do 15 hodin a v sobotu též pozorování večerní hvězdné oblohy v 18:30 hodin.\nAstronomická soutěž pro děti:\nV neděli 5. 2. v 15 hodin zahajuje soutěž pro děti z cyklu „KOSMONAUTIKA“- DRUŽICE V OKOLÍ ZEMĚ. Předcházet jí bude povídání o družicích, které pomáhají lidem v komunikaci i v poznávání naší planety.\nZdroj: Astronomické oddělení Muzea a galerie v Prostějově – Hvězdárna


Hasbro Frozen 2 Stylová Elsa - FunKids - Hračky pro každého\nFunKids > Princezny a víly > Hasbro Frozen 2 Stylová Elsa\nPanenky Princezny a víly Akce Hasbro\nDalší Princezny a víly Ledové království\nDalší Princezny a víly Elsa\nDlouhovlasá princezna Elsa je panenkou vyrobenou podle pohádky Ledové království II. Má na sobě lesklé šaty odstínované ve fialovém ledovém odstínu, s dlouze střiženou sukní a dlouhými rukávky. Šaty jsou zdobeny vzorem, umocňující slavnostní atmosféru. Její blond vlasy jsou spleteny do velmi hustého copu.\nTentokrát najdou holčičky v balení i další šaty pro převlečení panenky.\n+ panenka Elsa v šatech a střevíčky\n+ další dlouhé šaty na převlečení\nRozměr balení: 20,5 x 32,5 x 5,5 cm\nŠířka balení 20.30 cm\nPohlídat produkt Hasbro Frozen 2 Stylová Elsa\n286 301 hraček skladem\npro vás právě máme 286 301 kusů hraček připravených k okamžité expedici.


Selektivní inhibitory aromatázy (SIA) – alternativa chirurgické léčby – u karcinomu prsu ve stáří. » Linkos.cz\nČíslo abstraktu: 175 (p263)\nAutoři: MUDr. Pavel Jandík, Ph.D.; MUDr. Jindřiška Mergancová; Doc. MUDr. Josef Dvořák, Ph.D.; MUDr. Hana Urminská-Klozová, Ph.D.; MUDr. Jitka Kohoutová; prof. MUDr. Bohuslav Melichar, Ph.D.; prof. MUDr. Aleš Ryška, Ph.D.; MUDr. Dimitar Hadži Nikolov, Ph.D.\nVěková kategorie seniorů - nad 70 let věku - je z onkologického hlediska značně riziková. Dle statistik ÚZIS a NOR je ohrožena vysokým výskytem solidních nádorových onemocnění. Ačkoli se to zdá nelogické, některá preventivní opatření se jí často netýkají. Například mammografický skrínning se u této věkové části populace již neprovádí.\nZřetelné projevy stárnutí, stáří, významná komorbidita a mnohdy samotný přístup společnosti k této věkové populační skupině vytváří již primární obtíže pro včasnou diagnózu nádorového onemocnění a jeho terapii. Incidence karcinomu mléčné žlázy (C50) u seniorů je dle statistik vysoká. Skupina postklimakterických starých žen byla a je vděčným objektem HT. Jsou velmi dobré zkušenosti na velkých sestavách starých žen s C50, které nebyly operovány, ale byly léčeny pouze antiestrogenem Tamoxifenem.\nV současnosti je k dispozici již třetí generace SIA. Výsledky proběhlých studií s aplikací SIA 3.generace u časných forem C50 a lokálně pokročilého C50 prokázaly významnou dlouhodobou léčebnou odpověď. Významná regrese nádoru či dokonce kompletní klinická odpověď (cCR), potlačují lokoregionální léčbu, včetně chirurgické, do pozadí v aplikaci jednotlivých léčebných modalit.\nVlastní praktické zkušenosti s aplikací SIA předkládáme ve výsledcích našeho souboru nemocných.\nVyšetřovaný soubor tvořilo 52 pacientů - 51 žen a 1 muž - ve věkovém rozmezí 70-93 let. Ve sledovaném období r. 2003-2006 byl u všech diagnostikován a core-cut biopsií verifikován C50. Ve všech případech bylo provedeno imunohistochemické vyšetření nádorové tkáně na přítomnosti hormonálních receptorů (HR) estrogenových (ER) a progesteronových (PR). Byla potvrzena vysoká hormonální dependence ve všech provedených vyšetřeních. Pacienti v našem souboru měli významnou komorbiditu neurologickou, interní a gynekologickou. V osobní anamnéze jsme registrovali opakované žilní trombózy, plicní embilizaci, srdeční arytmie nebo opakované metrorrhagie.\nOperační léčbu odmítli.\nU všech byla zahájena léčba SIA 3.generace (Arimidex, Femara) - bez určujícího specifického klíče. Ve 29 případech byl aplikován Anastrozol, u 23 pacientů Letrozol.\nJe uvedena stratifikace vyšetřovaného souboru podle velikosti T, postižených axilárních uzlin N a stadia onemocnění.\nLéčebná odpověď byla hodnocena pomocí klinického vyšetření, mamografie a sonografie.\nPodskupina pacientů mezi 70-80 lety představovala 62% celého souboru. Nad 85 let věku bylo v souboru pouze 7 nemocných (13%).\nČasný karcinom (st.I., IIa) byl diagnostikován ve 22 případech (42,5%). Ve zbývajících 30 případech šlo o onemocnění lokálně pokročilé (st. II b,III a, III b). Na léčbu SIA zareagovalo příznivě 45 pacientů, tj. 86,5% celého souboru. V 8 případech jsme zaznamenali cCR (15,5%) pRR mělo 25 pac. (48%). U dalších 12 pacientů se nádor zmenšil o méně než polovinu, ale na mamografii bylo zmenšení jasně patrné. 4 pac. byly po léčbě SIA beze změny a ve 3 případech došlo k progresi.\nV posledních 5-7 letech je Tamoxifen vytěsňován SIA. Jeho dominantním postavením otřásly výsledky početných multicentrických mezinárodních studií. Ty prokázaly zřetelně lepší výsledky u pacientů léčených SIA - obecně vyšší účinnosti léčby při nižší toxicitě. V porovnání s Tamoxifenem měli pacienti se SIA i nižší riziko tromboembolické choroby a tumoru endometria. Přesto postavení Tamoxifenu u C50 zůstává i nadále významné.\nNejvětší regresi tumoru pozorujeme (RTG, ECHO) asi po půl roce aplikace SIA. Zatím nezodpovězenou otázkou je, jak dlouho SIA aplikovat. Předběžná odpověď zní: dlouhodobě (až 5 let), či do objevení recidivy nebo progrese tumoru.\nV léčbě karcinomu mléčné žlázy ve stáří má dominantní postavení hormonální terapie. Byla a je snaha pacienty v seniorském věku s C50 léčit jinak než chirurgicky. Stále významnou pozici v léčbě má antiestrogen Tamoxifen. Pro pacienty s významnou\nneurologickou, interní nebo gynekologickou komorbiditou je metodou volby aplikace SIA. Lokoregionání léčba zůstává v pozadí. V případech, kdy HT selhává, lze většinou nahradit chirurgický výkon radioterapií.


Slováci v Karviné plánovali na další roky - Karvinský a havířovský deník\nSlováci v Karviné plánovali na další roky\nKarviná – Otevření nové klubovny a příprava tradičních i nových akcí.\nObec Slováků v Karviné si vytýčila nové úkoly ve své další práci.Foto: Archiv OS\nToto má za sebou, ale i před sebou Obec Slováků v Karviné, jejíž členové se před několika dny sešli na šesté konferenci v karvinské vinárně Brno. Její náplní bylo především bilancování a také zamyšlení se nad novými plány.\nKarvinská Obec Slováků je jednou ze 14 Obcí v České republice a stejně jako všechny ostatní má jedno poslání: usiluje o uchování hodnot slovenské kultury a identity Slováků v českém prostředí.\n„S tímto cílem pořádáme řadu akcí, kam zveme nejen své členy, ale i širokou veřejnost,“ říká předsedkyně Obce Slováků v Karviné Vilma Krňávková.\nNěkteré z pořádaných akcí pro velkou účast se staly již tradicí.\n„Patří mezi ně Vánoční setkání, na kterém prezentují soubory z různých oblastí Slovenska vánoční zvyky, koledy, tradice. Říjen je měsícem české a slovenské kulturní vzájemností – mnohé osobnosti z Čech i Slovenska přijalo pozvání na besedy, jsou to především herci, spisovatelé, novináři, zpěváci. K úspěšným patří také Slovenský ples, který letos proběhl již pošesté,“ vyjmenovala Krňávková.\nV rámci multikulturní výchovy Obec pořádá každý rok ve spolupráci s knihovnou Odpoledne poezie s přednesem v jazyce národností žijících na Karvinsku (česky, slovensky, polsky, romsky, řecky). Letos se koná 19. března v Regionální knihovně Centrum v Karviné–Mizerově.\nObec Slováků neformálně spolupracuje s národnostními menšinami a podílí se na přípravách již tradičního Dne národností, který probíhá vždy počátkem léta na náměstí v Karviné–Fryštátě. Letošní třetí ročník proběhne 7. června.


Pálava dostává na frak\nZkušební vrt pod Děvínem\nZpráva z 09.11.2003: Zkušební vrt\nSpráva Chráněné krajinné oblasti Pálava na Břeclavsku povolila Moravským naftovým dolům zkušební vrt, který bude směrovat pod vrch Děvín. Firma chce ověřit, zda je pod Děvínem bohaté ložisko zemního plynu. Vrtat se patrně bude počatkem příštího roku.\nVrtat se již začalo ... Zpráva z Mladé fronty Dnes - zhruba o rok později - 5.8. 2004\nPavlov vyčítá Klentnici na Břeclavsku, že se jí podařilo přetáhnout lukrativní těžbu\nNa Břeclavsku se rozhořel tak říkajíc sousedský spor - Pavlovští se zlobí na sousední obec Klentnici. Právě tady začali totiž naftaři z Moravských naftových dolů zkušebně těžit zemní plyn. Pokud se potvrdí, že je ložisko bohaté, potečou ročně do klentnické obecní kasy z těžby miliony korun. A právě to je jádrem sporu, protože o vrt měli zájem i Pavlovští. Na katastru jejich obce k těžbě nedala ovšem Správa chráněné krajinné oblasti povolení. "Cítíme se tím být poškozeni. Obcí teď jezdí těžká technika k vrtu, poškodí nám to nejen silnice, ale i inženýrské sítě pod nimi. Škody budou tedy v Pavlově a finanční příspěvek v Klentnici," rozčiluje se starosta Pavlova Vladimír Foltýn. To, že se naftaři nakonec usadili v Klentnici, je podle pavlovských zastupitelů "práce" Jiřího Matušky, vedoucího Správy Chráněné krajinné oblasti Pálava v Mikulově, která vrty v chráněném území povolovala. "Vysvětlení je podle nás pouze jedno: vedoucí správy pan Matuška zaloboval pro Klentnici, protože je odtud jeho partnerka a on sám je předsedou zdejšího fotbalového klubu. Zřejmě se mu zdálo lepší vrtat v katastru Klentnice, protože obec z toho bude finančně profitovat. I my jsme to chtěli kvůli penězům," přiznává Foltýn. "Když se jednalo o vrtu v Pavlově, tehdy se k tomu stavěli ochranáři negativně s tím, že v chráněné krajinné oblasti se vrtat nemůže. O pět set metrů dál to možné je," podivuje se starosta.\nZ těchto dvou citací je cítit neúprosný a beznadějný vývojový trend. Nejprve se všechno kolem bouří proti tomu, co je označeno jako neekologické. Po jisté prodlevě nastoupí úvahy ekonomické. Co s životním prostředí a co s ekologií, když ve smyslu přísloví Lepší vrabec v hrsti nežli holub na střeše se začínají na dosah vznášet peníze, tolik potřebné na cokoliv si lze vzpomenout ... škola, školka, plynofikace domů, nová asfaltka ... co vás asi napadne. A jak by Příslušný Činitel mohl takovým svodům odolat, když mu jde o jeho úřad a o další volební období, tedy o přízeň voličů. Je to sice horizont pár let a ta či ona krajinná oblast je tu relativně s délkou našeho života od nepaměti, ale co... Poroučíme větru dešti.\nA tak poblíž silnice mezi Klentnicí a Pavlovem vyrostla věž. Mohla by to klidně být odpalovací rampa pro slušně velkou kosmickou loď, ale není. Je to vrtné zařízení hledající zemní plyn; hledá ho v úctyhodné hloubce, plánovaný dosah vrtu je skoro 3 kilometry - 2 900 m. Zadavatelem vrtu jsou Moravské naftové doly a.s. z Hodonína, realizátorem MND SERVISNÍ a.s. Charakter vrtu zní oficiálně: Průzkum svrchní křídy a jury. Věž stojí pár metrů od tabulí vymezujících hranice CHKO.\nNa poli u odbočky na Pernou je u sloupu VN mobilní trafostanice, od které je impozantním nadzemním vedením přiváděn k věži proud. Na sloupech jsou cedule s nápisem: Sloupy elektrického vedení jsou instalovány pouze po dobu hloubení průzkumného vrtu (nejdéle do 31.12. 2004). Ode dneška k tomuto datu zbývá kolem čtvrt roku. Co se stane pak? Vyrostou tu další sloupy, tentokrát již ne na "dobu určitou"? Objeví se tu všude kolem ohrady z ostnatého drátu a nerušený klid přírody vystřídá vtíravý hukot strojů? Uvažovalo se kdysi, že bude přes vrcholové partie Pavlovských vrchů zakázán pohyb turistů. No a teď to vypadá, že do kraje vtrhl jiný kabrňák - kapitál.\nSpoustu zajímavých informací o Pálavě najdete na stránkách Pálava - požehnaný ostrov života.\nReklamy na zubní pastu mají pravdu\nZatímco shora se chystá Pálavu drancovat tvor tvrdící o sobě, že je pán tvorstva, zdola se do "díla zkázy" již pustil konkurent. Při cestě kolem Dyje jsem nevěřil svým očím. Ve vodě ležel vzrostlý strom, ještě mu ani nestačilo ovadnout listí. Místo řezu však neneslo otisky zubů motorové pily, spíše vypadalo jako kdyby se tu učil ovládat sekeru nešikovný dřevorubec. Nebylo však pochyb o autorství tohoto díla - tady pracoval bobr.\nA o kus dál další nahlodaný strom a o kus dál další, tentokrát jen pahýl. Bobři snad sledovali reklamy na zubní pastu, protože odkousané "hobliny" jsou velké jako krabička od zápalek. Musí to být neuvěřitelná síla a kvalita chrupu ... Zatímco v nedaleké Lednici mají s bobry problémy (ničí tam vzácné stromy), zde prý žijí tito hlodavci v přátelské symbióze s rybáři, kteří si je údajně již i pojmenovali křestními jmény ...\nBobři přírodu svým způsobem také snad ničí. Ale pořád mi přijde přijatelnější vidět tu a tam padlý strom než Pálavu orámovanou lesem těžních věží (a nad sebou mít oblaka toho, co se tu vytěží a obratem spálí).


Co když mě nechce / bultaco-praha.cz\nproč se iphone nenabíjí\nk čemu je uvula\nnhl 17 jak vyhrát buly\nCo když mě nechce\n6 rad k nakopnutí, když se vám nechce nic dělat - … co když mě nechce\nČastokrát, když si vzpomenete na „proč“ můžete pomoci své motivaci, když jste v propadu. Také si uvědomte, co řekl Konfucius: “Nezáleží na tom, jak pomalu a jak dlouho kráčíš, pokud se nezastavíš.” Nepřestávejte, když jste ve středu. Svažte se s denními kroky, díky kterým se pohybujete blíže ke svému konečnému cíli – byť se zdají být nepatrné.\nJosef Hausmann a jeho poradna pro ženy. „Proč mě … co když mě nechce\nUž mě nechce? Co dělat? Jasně řekněte, že chcete vztah zachránit, že si uvědomujete své chyby. Dejte mu najevo, že má právo na to, aby si nechal určitý prostor k tomu, aby si věci rozmyslel. Dohodněte se na pevném časovém horizontu, do kterého se ten druhý rozhodne, jestli váš už definitivně nechce nebo zda to ještě zkusíte. Pokud se rozhodne, že se chce ještě\nCo dělám špatně, že mě žádný nechce? - Diskuze - … co když mě nechce\nA co když mě odmítne?, Plus jedna. Plus jedna Zuzana Filipová O knihách Semináře Blog Pokud mu jste nesympatičtí, odpoví jen rutinně. Osoba, která vám nechce pomoci nebo ji ani nezajímá, jak jste se s problémy vypořádali (pokud on neuměl pomoci), o vás prostě zájem nemá, ani se nepokoušejte. Možná časem, až se okolnosti změní, sama dojde s prosbou, ale teď se\nAle když mně se nechce | Psychologie.cz co když mě nechce\nJeště jsme si nějakou dobu psali, ale teď se odmlčel. A já nevím proč, a jak to celé pochopit a co dělat, aby z toho něco bylo. Moc děkuji, Barbora.“ Jak to vidí chlap: Manžel po mně chce, abych chodila naostro. Jak to vidí chlap: Nechce se mnou bydlet. Má to budoucnost? Vážená slečno Barboro, když jsem četl vaši úvodní větu Zakoukala jsem se do mladšího muže\nPoradna: Žádná mě nechce. Asi proto, že jsem moc … co když mě nechce\nKdyž se zeptám, zda vůbec dotyčnému řekli, co k němu cítí, že jej chtějí poznat jako osobnost, chtějí s ním trávit určitý čas, většinou tohle v rozhovoru vůbec nezazní. Někdy s dotyčným ani nepromluví a to, že si jich muž nevšímá, berou jako reakci na to, že je muž nechce. Začněte jednat a promluvte si s mužem, který vás podle vás nechce.\nProč mě žádná nechce? — ONLINE KNIHOVNA …\nProč mě nenechá jít, když mě stejně nechce? Renata Skalníkov á 1.3. 2019 3838x. Dnes s vámi sdílím příběh jedné mé klientky (píši s jejím svolením, jméno je pozměněno). Žijete-li s partnerem v dysfunkčním vztahu, stává se, že o vás nejeví zájem, dokud se od něho konečně neodpoutáte – a pak jste pro něj neodolatelná. Chce vás. Vy se poddáte. Pak už\nCo dělám špatně, že mě žádný nechce? - Diskuze - …\nCo děláš špatně že mě žádný nechce? Holky mám takový splín. Poslední 2 roky fakt nemám štěstí na vztahy a i když chlapy potkávám tak to nikdy nevyšlo. Bud jsem se nezamilovala já anebo - ve většině případu, oni. Dneska je mi z toho smutno. Přitom vždy vše vypada dobře. Ted poslední případ - měli jsme 3 rande, po prvním mi psal ze je stastnej ze konečně\nDotaz „Co mám dělat když mě nechce…“ – Alík.cz\nRe: Co dělat,když mě zam-tel nechce pust takže si vemte PN, budeme vám ji vlastně platit všichni, tak proč ne. a modlete se, aby na to zaměstnavatel nepřišel, že při tom děláte a nedal vám k úhradě škodu, kterou mu tím způsobíte. a aby na to nedoplatil váš nový zaměstnavatel, když …\nCo dělat,když mě zam-tel nechce pustit - …\nRead 12. from the story A co když mě nechce? by karolina249 with 52 reads. boy, love, story. Byla jsem celá nesvá když se zeptal. Od rána jsem tot\nPřítel se mnou nechce spát, stěžuje si VALERIE (33). … co když mě nechce\n@Venetia Hmmm..když něco hrozně moc chceme tak je to zákon schválnosti, že to nepřijde..tečka je rozdíl když budu..já nevím..chodit po diskotékách ( jenom příklad), hledat tam cíleně někoho a neužívat si večer..než bavit se, skutečně se vykašlat na muže a užívat si co se kolem mě děje..Někdy je potřeba se přenastavit v hlavě,. přijmout možný fakt, že ten\nPřítel mi zakazuje dávat naše fotky na sociální sítě. … co když mě nechce\nco mám dělat když mě nechce jeden kluk ze třídy. prcek505, 8. července 2008. Alík 28 když si jich nebudeš všímat a nebudeš na to nijak reagovat. Pokud ztratí publikum, přestane je to za nějaký čas bavit a najdou si jinou zábavu. Nejpodstatnější je, co si o tom myslí tvůj spolužák. Jestliže mu tvá pozornost nevadí, nebo dokonce dává najevo, že je mu


Skyward Sword patrně zavítá na Nintendo Switch\nNejedná se o oficiální oznámení, ale opravdu zajímavé prozrazení.\nUpdated 27. listopadu 2018 14:41\nZveřejněno 27. listopadu 2018 14:40\nProducent Zeldy, Eiji Aonuma, možná prozradil další tah společnosti Nintendo, který se týká dalšího Zelda titulu na Nintendo Switch.\nAonuma se ukázal minulý týden na pódiu v rámci hudebního koncertu Legend of Zelda pořádaného v Osace v Japonsku. Během tohoto svého výstupu se zmínil - nikoliv potvrdil - o potenciální Switch verzi hry Skyward Sword z roku 2011.\n„Já vím na co myslíte,” poznamenal údajně Aonuma, „Skyward Sword na Switch, že?”\nOdpověď fanoušků byl mohutný potlesk, ale poté producent zkrátka odešel z pódia a žádné další informace nebo oficiální oznámení neproběhlo. Ani Aonuma ani nikdo ze společnosti Nintendo se k této záležitosti nijak nevyjádřili, je proto velmi obtížné brát to za určitou formu oficiálního oznámení čehokoliv.\nPravděpodobně si teď řeknete, že tedy o nic nejde, když neproběhlo oficiální odhalení, ale je tu hned několik důvodů pro Skyward Sword fanoušky, které by jim měly dodat více optimistické nálady. Nintendo už vytvořilo a vydalo několik remaster verzí předešlých Zelda her, jako je Ocarina of Time, Majora's Mask, The Wind Waker a Twilight Princess a to vše za posledních sedm let. Skyward Sword je přesně jako další v pořadí a je posledním hlavním Zelda konzolovým titulem, který byl vydán ještě před loňským Breath of the Wild. Šance na vydání remaster verze tak není příliš nízká.\nDodatečně Eurogamer dodával, že Nintendo má zájem ve vydávání Zelda titulu každý rok. V roce 2017 to bylo Breath of the Wild spolu s odstartováním prodeje nové konzole, letos to byl port spinoffu z Wii U - Hyrule Warriors. Předpokládané, ale neohlášené, je také pokračování Breath of the Wild, ale s tím nemusíme počítat minimálně příští rok, a tak je pravděpodobné, že by se Nintendo mohlo rozhodnout vyplnit tuto mezeru v podobě roku 2019 právě remaster verzí Skyward Sword pro Nintendo Switch.\nVe skutečnosti Aonuma sám v roce 2016 řekl, že vytvoření HD remasteru Skyward Sword je „rozhodně možné”.\nV tento měsíc bylo také zjištěno, že Nintendo pomalu, ale jistě shání lidi na nový neoznámený Legend of Zelda projekt. Společnost také podotkla, že pracuje na Zelda hře pro mobilní zařízení a prezident společnosti by rád vydával více DLC pro již existující hlavní tituly, mezi které se počítá i Breath of the Wild.\nMartin Pavlíček je nezávislým redaktorem IGN a je si jistý, že další přírůstek ze série Zeldy lidé na Switch určitě uvítají, i když by se prozatím jednalo jen o remaster.


V Sicily Café jsme mnoho Sicílie neužily | Téma | Lidovky.cz\nDana Alena 18.1.2013\nSicily Café byl po pravdě řečeno internetový objev. Zlákalo nás férovou prezentací a proklamovanou kvalitou, jež má vítězit nad obžernou kvantitou. Logistická rada: pokud se tam vydáte na ochutnávku, zůstaňte v těsném sousedství Jindřišské věže – my jsme při hledání poctivě obklusaly celé pražské Senovážné náměstí.\nZ nové bašty za dětským koutkem, kde alespoň netáhne, se z dost ošuntělého lístku pokoušíme vyčíst aspoň nějaký předkrm – ty se ovšem v lístku nevyskytují. Naděje tedy vkládáme do číšníka, doufajíce, že nám něco flexibilně vymyslí, doporučil nám však jen dva saláty z nabídky. Pěkně děkujeme, rajčatový s cibulí ani okurkový se sladkokyselou zálivkou nechceme, za á je venku moc velká zima a za bé nás tyto šlágry předlistopadové éry ani trochu nelákají – jejich přítomnost na jídelním lístku sicilské kavárny je vlastně nepochopitelná.\nS předkrmem nejsme ještě zdaleka hotovy, když obsluha přináší hlavní chod – dva kusy bioburgeru se šťouchanými bramborami (159 Kč), kterých dostáváme slušný kopec – a jsou bohužel opět zcela soli prosté. Ještě hůře si vedeme s burgerem – mleté maso je tuhé (divily jsme se, proč nám donesli steakový příbor, leč vzápětí nám došlo, že podrážka se jinak asi ukrojit nedá), o kýžené šťavnatosti si člověk může nechat jen zdát... Smetanová žampionová omáčka byla naopak velmi chutná, ale celkový dojem nespasila.\nZdejší sporá nabídka (proti stručnosti nic nenamítáme, otazník vzbuzuje spíš její složení) zahrnuje mimo jiné steaky. Zkusily jsme kuřecí (149,-), podávaný na naše přání se šťouchanými brambory s jarní cibulkou a švestkovou omáčkou (30,-). Celá kreace byla opět silně neslaná, ale jistě lépe, než kdyby ji kuchař přesolil. Sladká švestková omáčka však k fádnějšímu kuřecímu masu nepasovala a nevybalancovala ani jeho suchost, šťouchané brambory lehce dusily. Naše chyba, že jsme navzdory intuici daly na číšníkovo doporučení...\nJako příjemné překvapení se nicméně ukázal závěrečný italský mrkvový koláč (49 Kč) plný nahrubo drcených mandlí, a tudíž velmi kompaktní a výživný. Po opulentním obědě sice dvakrát nedoporučujeme, ale ke zdejší opravdu kvalitní kávě (ristretto za 35 korun) v půli odpoledne je to špičková volba. Koláč nám ochotně rozdělili na dva talíře, stejně jako předtím grilovanou zeleninu.\nOtevřeno: PO-PÁ 8.30 – 21.30\nProx Nepochopitelné? Musím říci, že mne velmi překvapilo požadovat v... 16:00 10.2.2013\npinokyo Co ocenit alespon nazev? Tato kavarna je dle nazvu urcena predevsim muzum -... 10:19 21.1.2013\nIQ tykve Trochu divná recenze Já tedy nevím, ale redaktorky chodí na... 13:13 17.1.2013\nPočet příspěvků: 3, poslední 10.2.2013 04:00 Zobrazuji posledních 3 příspěvků.


Hasiči v Moravskoslezském kraji měli poměrně klidného Silvestra - Opavský a hlučínský deník\nHasiči v Moravskoslezském kraji měli poměrně klidného Silvestra\nMoravskoslezský kraj - Pouze k šesti požárům, které se obešly bez vážnějších zranění i větších škod, musely vyjet hasičské jednotky v Moravskoslezském kraji od 19 hodin pondělí 31.12.2007 do 9:00 úterý 1.1.2008.\nPožár automobilu v Karviné.Foto: HZS\nOslava příchodu nového roku tak byla na severovýchodě republiky z hasičského pohledu velmi klidná. Ani v jednom případě se nedalo přesně určit, zda na ohních neměly podíl petardy či světlice, hasičům také nebyl nahlášen žádný požár vánočního stromku. Za těchto 14 hodin zasahovali hasiči pouze u pěti menších požárů, z toho třikrát hořel plastový kontejner (Třinec, Kopřivnice, Ostrava), jednou v dutině stromu (Nový Jičín) a půl hodiny před půlnocí vyjeli k požáru uhlí u kotle ve sklepě rodinného domku v Hlučíně.\nJen šestý požár - dodávkového automobilu Fiat Ducato, který parkoval nedaleko hasičské stanice HZS MSK v Karviné - si vyžádal půl hodiny po silvestrovské půlnoci škodu 50 tisíc korun. Hořelo v pravé části kabiny vozidla, hasiči oheň uhasili během několika minut. Jeho majitel z velké Británie běžně nechával auto nezamčené. Ani zde není dosud známá přesná příčina vzniku požáru. Další dva zásahy hasičů okolo silvestrovské půlnoci se týkaly vyprošťování lidí, uvízlých ve výtazích (Bruntál a Ostrava), nejvíce hasiči pomáhali s otvíráním zabouchnutých vstupních dveří do bytů.\nProfesionální jednotka z Karviné vyjela v pondělí 1.1. před pátou hodinou ranní k technické pomoci v požární zbrojnici v obci Doubrava na Karvinsku, kde po přetopení vybuchl kotel ústředního topení. Budova byla v době výbuchu prázdná a nebyla poškozená. Hasiči pomohli s likvidací zbytků žhavého koksu. Dvě lehčí zranění – nadýchání zplodinami hoření – si vyžádal 31.12. kolem půl šesté podvečerní požár zděného a dřevěného přístřešku (o základně 3 x 2 metry) u rybníka v Děhylově u Ostravy, kde spolu žil pár bezdomovců ve věku kolem 40 let a uvnitř si svítil svíčkami.\nZatímco muž se právě pohyboval mimo „domov“, žena usnula. Když se probudila, kolem ní již hořelo. Na místě zasahovali profesionální a dobrovolní hasiči z Hlučína, kteří zavolali na místo sanitku Zdravotnické záchranné služby. Profesionální hasiči z Frýdku-Místku a dobrovolná jednotka z Ostravice vyjížděli v pondělí 31.12. k vyproštění tří osobních aut z příkopu, která parkovala na okraji silnice v obci Ostravice (okres Frýdek-Místek) a která zřejmě srazilo mimo silnici jiné projíždějící vozidlo.


Podlahy - RekoLux\nPopis služby Pokládka podlahových krytin\nFirma RekoLux zajišťuje odbornou pokládku všech typů podlah jako součást finálních prací při rekonstrukci bytů v Praze. Poradíme Vám, jaké typy podlah jsou do Vašich prostorů nejvhodnější, pomůžeme Vám také objednat výhodně materiál se slevou od našich vybraných dodavatelů, zajistíme taktéž dopravu materiálů. Kompletně připravíme podklad dle potřeb bytu, pokládku vybraných podlah, a dokončení včetně úklidu. Jako další možnost nabízíme renovaci parket.\nPokládka podlahových krytin zahrnuje následující práce:\nStrojní zbroušení a penetrace podkladu pod samonivelační stěrku\nVyrovnání podkladu OSB deskou s podsypem\nPokládka mirelonové podložky, podložky z extrudovaného polystyrenu, parotěsné fólie včetně přelepení\nPokládka laminátové nebo dřevěné plovoucí podlahy (se zámkem nebo lepené hrany)\nPokládka masivní podlahy, parket a vlysů\nPokládka koberce, PVC, korkové podlahy\nBroušení parket, tmelení parket, lakování parket\nMontáž soklové lišty plastové, kovové, dřevěné, MDF\nFotografie příkladu realizace na objektech\nZde můžete vidět snímky pořízené v průběhu pokládky podlah\nPrůměrné ceny za kompletní sady práci\nCeny práci jsou založeny na výpočtech, při kompletní rekonstrukcí bytu. Cena zahrnuje samotnou práci bez materiálu.\nnení složitá provedení\nPokládka mirelonové podložky\nPokládka laminátové nebo dřevěné plovoucí podlahy(se zámkem nebo lepené hrany)\nMontáž soklové lišty plastové, dřevěné, MDF\npokládka parket a vlysů\nPokládka mirelonové podložky, parotěsné fólie včetně přelepení\nMontáž soklové lišty kovové, dřevěné, MDF\nMáte-li jakékoli otázky týkající se rekonstrukce?\nPoskytneme vám profesionální konzultaci zdarma a dostanete odpovědi týkající se teto služby, upraveni ceny dle Váších potřeb, slev na materiál, nábytek a spotřebiče u našich partneru, a taky dostupných terminech realizace pro byt Vašich snů.\nObjednejte zaměření a konzultaci zdarma\nNaši konzultanti Vás budou během hodiny kontaktovat, aby s Vámi projednali podrobnosti rekonstrukce a pote s Vámi sjednali schůzku.\nV souladu s obecným nařízením o ochraně osobních údajů: V souladu s obecným nařízením o ochraně osobních údajů: Souhlasím se zpracováním osobních údajů za účelem kontaktování a poskytnutí nabídky.


Sex v ohrožení: Těchto 5 jídel si před milostným aktem zakažte! - Proženy\nKdyž máte s partnerem vášnivou intimní chvilku, každé vyrušení vás asi dovede rozladit. Mnohem horší než brečící ratolest nebo bušící soused ale může být nemilý fyziologický projev. Pro sichr si dávejte pozor na tyhle potraviny! Co způsobují?\nTo, co jíte, má skutečně výrazný vliv na váš organismus. Špatně zvolené potraviny mohou stát za únavou, stresem, mastnou pletí, padáním vlasů, ale i za nepříjemnými eskapádami během sexu! Pročtěte si radši seznam jídel, kterých je lepší se před souloží vyvarovat.\n1. Lékořicové bonbony\nMuži, kteří ujíždějí na lékořicových bonboncích nebo pendrecích, v oblasti sexu často pokulhávají. Takže pozor na ně, dámy! Hlavní složkou lékořice je látka zvaná kyselina glycyrrhizinová. Ta je zodpovědná za specifickou lékořicovou chuť a její příjem snižuje hladinu testosteronu, a to ne zanedbatelně.\nJiž studie z konce devadesátých let ukázala, že u mužů, kteří po dobu čtyř dnů jedli pravidelně sedm gramů lékořice, se hladina testosteronu snížila na polovinu – jejich chuť na sex byla tedy na minimální úrovni. Dobrou zprávou je, že pár dnů po vysazení se hladiny opět srovnaly.\nMuži by se raději měli vzdát většího množství lékořicových pochoutek\nFazole, čočku, cizrnu a další luštěniny určitě pravidelně jezte! Z výživového hlediska jsou to opravdu bomby plné vlákniny, vitaminů i bílkovin. Každopádně – bezprostředně před sexem si je asi můžete odpustit. Pravděpodobně úplně nestojíte o to, aby vás během milostné předehry začaly rušit problémy s nadýmáním a větry.\nJe pravda, že nadýmavost luštěnin, která je způsobená oligosacharidy, se dá trochu eliminovat. Musíte je minimálně čtyři hodiny před přípravou namáčet a pomůže i vaření s bylinkami jako saturejka, tymián nebo anýz. Nikdy to ale není stoprocentní, takže pokud se bez chili con carne k večeři obejdete, bude to jen ku prospěchu věci.\nLuštěniny jsou zdravé, ale bohužel dost nadýmají\nTady bude problém hlavně ve chvíli, když vaše milostné hrátky sklouznou i k orálnímu sex. Pokud si totiž připravíte jídlo na karamelizované cibulce nebo pro zostření chuti přidáte trochu česneku, možná se od partnera dočkáte trochu znechucené reakce. Tahle zelenina totiž ne úplně vábně ovlivní odér i chuť vašeho sekretu.\nCibule a česnek dokážou znepříjemnit orální sex\nTuhle zeleninu si dopřávají hlavně fajnšmekři zaměření na zdravou stravu. Opět – z výživového hlediska říkáme jedině ano! Krátce před sexem ji ale nedoporučíme. Jemné zelené výhonky chřestu se v těle rozpadají na látku podobnou síře, která během pár minut dokáže putovat po celém těle. Na tom by nebylo nic špatného, kdyby nezpůsobila nepříjemný a trochu nakyslý zápach genitálií.\nChřest je delikátní pochoutka, ale zapáchají po něm genitálie\nŠťavnatý, středně propečený steak se zdá jako ideální volba na romantickou večeři před milostnými hrátkami. Ovšem červené maso je mimořádně náročné na trávení. Dokáže na ne úplně krátkou dobu utlumit vaši energii a výkon – tělo se totiž zabývá tím, aby jídlo zpracovalo, a k ničemu dalšímu se nemá. A to se před plánovanou souloží zrovna nehodí.\nOrganismus se soustředí, jak strávit maso, a na nic jiného už mu nezbývají síly\nCo jíst před sexem?\nObecně je dobré vždycky lehčí jídlo, které nepovede k tomu, že si oba dáte radši šlofíka než postelové dovádění. Obecně se hodí drůbeží maso nebo mořské plody – často dokonce zvyšují chuť na sex. Například ústřice jsou nejlepším afrodiziakem vůbec. Chybu neuděláte ani s vajíčky, ořechy, bramborami a některými druhy ovoce. Skvělá afrodiziaka jsou také například jahody a banány.\nPokazilo vám někdy jídlo vaše milostné hrátky?


Při napětí baterie pod 1 V je sluchadlo nefunkční\nKapacita baterie není lineární - viz graf níže.\n0-100% kapacity baterie se pohybuje od dvou-třetin do maxima udávaného napětí. V případě zinko-vzduchové baterie do sluchadla je kapacita 0% při hodnotě 1 V a kapacita 100% při hodnotě 1,4 V. To znamená, že při napětí menším jak 1 V je baterie vybitá, a sluchadlo tedy nemůže fungovat.\nSprávné baterie do sluchadel a tester baterií.\nZinko-vzduchové baterie pro sluchadla


La Casa al Mare - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Lerici\nVIa XX Settembre 32, Lerici, Lerici, Itálie, 19032 - Zobrazit na mapě\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Lerici je hotel La Casa al Mare správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV La Casa al Mare výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí rodinný pokoj.\nVychutnejte si vysoce kvalitní vybavení pokojů, v některých pokojích včetně topení, balkon/terasa, ventilátor, LCD televize / plazmová obrazovka, kuchyňský kout, které vám pomohou dobít energii po dlouhém dnu. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují golfové hřiště (v dosahu 3 km) jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Vynikající vybavení a výborná poloha dělá La Casa al Mare perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Lerici.\nInformujte prosím La Casa al Mare o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace.\nVšichni cestovatelé (27) Páry (9) Jednotlivci (2) Rodiny s malými dětmi (13) Rodiny se staršími dětmi (2) Skupiny (1)


Nemocných v Brně přibývá. Chřipková epidemie ale zatím nehrozí, tvrdí hygienička - Břeclavský deník\nBrno - S příchodem podzimních měsíců přibývá i lidí trpících rýmou či nachlazením. Ačkoliv se počet nemocných v Brně každý den zvyšuje, ve většině případů se nejedná o chřipku, ale o obyčejnou virózu. Epidemie se tak lidé zatím bát nemusí.\nHlavní nástup chřipkové sezony odhadují hygienici na přelom roku. „V minulých letech jsme větší šíření chřipky zaznamenali v první polovině ledna. Je dost pravděpodobné, že tomu bude stejně i letos," uvedla ředitelka protiepidemického odboru Krajské hygienické stanice v Brně Renata Ciupek.\nZabránit epidemii může pomoct nová čtyřsložková vakcína, která se v České republice používá letos poprvé. „Nově přístupná vakcína se zaměřuje také na chřipku typu B. Na rozdíl od třísložkové vakcíny, která se používala dosud, je mnohem efektivnější," dodala Ciupek.\nSvou dceru se proti chřipce rozhodla naočkovat i Denisa Kosová. „Malá začala chodit do školy a hned byla nemocná. Ačkoliv to byla jenom obyčejná rýma, mohlo se z toho vyklubat i něco horšího. Myslím, že prevence za ty peníze stojí," vysvětlila Kosová.\nNa praxi do nemocnic musíme chodit i s horečkami, vadí žákům zdravotnické školy


Ulice: Zlatá muška :: Seriál Ulice\nÚvodní stránka | Ulice: Zlatá muška\nPamatuje si ještě na konec letních prázdnin minulého roku? Byla neděle 2. září 2007, školáci už odpočítávali hodiny kdy půjdou do škole a velcí fanoušci Ulice odpočítávali hodiny kdy začne seriál Ulice a další fanoušci odpočítávali minuty kdy začne speciální pilotní díl ke třetí sezóně Ulice: Zlatá muška. Bylo 20:00 a všichni jsme se dočkali. Poprvé po dvou měsících jsme opět viděli seriálovou znělku a po ní už romantický příběh nazvaný Zlatá muška.\nHlavní roli si zahráli Hana Maciuchová a Rudolf Hrušinský neboli postavy Miriam Hejlová a Vlastimil Pešek. Zlatá muška je vlastně rybářská soutěž, na kterou pravidelně už několik let jezdí pan Pešek, nikdy ještě nevyhrál, ale chce vyhrát díky přítomnosti Miriam Hejlové, proto ji sebou vezme na romantický výlet starou avii pojmenovanou želva a půjčenou od Tomáše Jordána.\nPamatujete si ještě tento film? Mnozí už na něj zapoměli, někteří si ho třeba pamatují. Ale i tak mám pro všechny dobrou zprávu, chystá se repríza této romantické komedie. TV Nova bude vysílat film Zlatá muška ještě teď o prázdninách, přesně to bude v neděli 24. srpna ve 20:00 samozřejmě na TV Nova a hned týden na to se můžete těšit na premiéru nového filmu Velká trojka, tento film bude pilotní ke čtvrté sezóně Ulice a film uvidíte v neděli 31. srpna ve 20:00. O tomto filmu se ještě určitě několikrát zmíníme.\nDíky Zlaté mušce se opět rozrostla sekce Co nás čeká o nový díl. Ano je to tak, obsah tohoto filmu najdete už teď v sekci Co nás čeká, určitě se tedy podívejte, aby jste si připoměli na co se budete vlastně dívat.