Vietnam & Cambodia 2012 - jesper56.dk\nPhotos from Vietnam 2012\nPhotos from Cambodia 2012\n1st day of MTB trip in northern part of Vietnam.\n50 dage med dagligdagen i en rygsæk og et pengebælte på maven. En dagligdag der ikke har været planlagt udover ud- og hjemrejsedestinationerne. Alligevel har tingene måske virket som planlagt, og det bliver de måske også automatisk. Til tider er man stødt på de samme rejsende op til 5-6 gange, idet rejsemønstret alligevel bliver det samme. Rygsækken har været ens hjem, ens faste følgesvend. Men til forskel, og det kommer nok med alderen, så er backpacker-betegnelsen nok blevet opgraderet på denne tur. Mere komfortable hoteller og private biler med chauffør istedet for billige flersengsstuer på backpackerhostels og lokale busser. Elektriske gadgets som computer, telefon, digitalt kamera istedet for ingenting. Bookning af overnatning via internet fra dag til dag istedet for at møde op i en by og traske rundt og finde et egnet og billigt sted. Blogge fremfor postkort. Jo flashpacker-alderen er begyndt.Turen rundt i Vietnam og Cambodja er slut. Er netop hjemkommet til Falster. Der kan ses tilbage på mange oplevelser, som heldigvis er nedskrevet i stor træk på siden her….og hvad var så det største. Uden tvivl MTB turen i det nordlige Vietnam. Det var livet her og nu set fra en cykelsadel, og den tætte kontakt til minoriteterne. Alle andre ting har også været stort, men cykelturen var dog bare så meget mere intens og over mange flere dage…og så var det jo hårdt arbejde.\nTak til Mette og Leif for mange gode rejsedage sammen.\nTak til alle Jer der har fulgt med på siden her. Det har været en fornøjelse at skrive og samtidig vide at det er blevet set/læst. Over 10.000 klik på www.jesper65.dk Super tak for det….og endelig tak til familien og min arbejdsgiver, der har ladet mig rejse.\nGrete Mærsk, MCIT Container Terminal, Saigon Vietnam\nContainerskibet Grete MÆRSK, indregistret i Danmark og bygget i 2005 på Lindøværftet i Odense, lagde her i nat til i Saigon på CMIT terminalen for at losse og laste containere. Ialt 2200 løft skulle klares i løbet af godt 1 døgn. Jeg var med terminalen’s indlejede speedbåd her kl 07.00 sammen med personalet og selvfølgelig Michael, som skulle arbejde derude idag. Kl. ca. 8.45 sejlede vi ind til terminalen og ganske rigtigt det 367 meter lange og 42 meter brede skib var i fuld gang med at blive lastet/losset. Stemningen blandt personalet var spændt, idet man for første gang skulle håndtere et skib med alle 5 kraner. Nr. 5 var knapt færdiginstalleret, da jeg var her for 3 uger siden. Alt forløb fint, faktisk så godt at netop kran nr. 5 og dennes “chauffør” klarede godt 34 løft i timen, hvilket er ganske flot. Faktisk kunne lastbilerne knapt følge med. Én kran kræver 5-6 lastbiler for at den ikke bremses i dens virke. At gå oppe på Kran 5 i 65 meters højde, imens den arbejdede var spændende.\nMichael sørgede for vi lige kunne komme en tur på kommandobroen samt i maskinen på Grete MÆRSK. Vi var heldige at får en lille rundviskning af overstyrmanden. Grete skal videre til Kina og Hong Kong og slutte af i Los Angeles i begyndelsen af april måned, altså om godt 3 uger.\nFin dag i selskab med Michael, som jeg sagde pænt farvel til på terminalen. Hans chauffør bragte mig tilbage til Saigon. Turen herovre slutter ganske snart og jeg skal med et fly via Hong Kong og London til København her tirsdag aften.\nTak for husly og rundvisning til dig Michael. Vi ses.\nMorgenstemning Angkor Wat, Cambodia\nSiem Reap er en by i rivende udvikling, idet turismen accellerer pga. Angkor. Ny international lufthavn og flere hoteller end huse og udviklingen stopper nok ikke her. Angkor tiltrækker flere og flere hvert år.\nNoget der er brændt ind på nethinden, er de mange landmineofre. De gør alt for at tjene lidt ved f.eks. templerne. Mange steder sidder disse, oftes mænd, med manglende lemmer. Enten foden, dele af benet, hele benet eller begge ben, og spiller musik og håber på lidt forstående turister.\nCambodia er det land med 4. flest landminer (anslået op imod 10 millioner). Hver dag sprænger op til 12 landminer dagligt verden over; i Cambodia er det ca 2 om dagen. Man vil først være færdig med at rydde op om 1000 år. Problemet er at områder med oversvømmelser skal finkæmmes igen og\nigen efter hver oversvømmelse. Phnom Penh og Siem Reap er blevet erklæret fri for landminer.\nAfslutningen på tempelsightseeingen foretog vi med en tur kl. 05 om morgenen ud for at se solopgangen. Et skydække hindrede dog at det blev den ventede oplevelse. Tilgengæld var oplevelsen bare at være dér blandt hundrede af turister samlet opkring en lille sø med udsigt til Angkor Wat endog større.\nJeg sagde farvel til Mette og Leif, idet deres hjemtur er fra Siem Reap via Singapore til København.\nJeg satte mig på et Cambodia Angkor AIR fly og fløj de 50 minutter tilbage til Saigon i Vietnam for at bo hos Michael Them Rasmussen.\nAngkor Wat og Angkor Thom\nRødderne går langt efter næring. Her set ved Ta Keo Templet.\nSiden franskmændene opdagede Angkor i begyndelsen af 1900-tallet påbegyndte en restaurering af de noget forladte og nedbrudte templer. Junglens træer havde sat sit præg og nogle kunne bare ikke genopbygges. Selve restaureringen foregår stadig. De templer og landsbyer man foreløbig har fundet i junglen dækker godt 1000 km2, og det er meget, når man snakker religiøse templer.The Mayan of Tikal i Guatamala, der har lignende templer dækker et sted imellem 100 og 150 km2!\nAt selve restaureringen tager tid så vi ekslempel på idag på en 7 timer lang tur rundt til Angkor Wat (det største alle 1100 x1100 meter på hver led) samt den største samlet by Angkor Thom. Baphuon Templet i Angkor Thom blev “skilt ad” på et tidspunkt og der blev lavet optegnelser af alt. Desværre blev alt papirmateriale destrueret under Pol Pot Regiemet fra 1975-1979 og og idag står man med verdens største puslespil med 300.000 brikker der fylder et arealt på 10000 m2 og har intet at kigge efter.\nEn spændende dag, der her til aften sluttede af med fiske-fod-massage. Vildt populært i Siem Reap nede i turistgaden Pub Street. Meget sjovt at prøve.\nKort over Angkor.\nForan Pre Rup templet. Det flottest ud af de 7 templer jeg besøgte idag. Bygget i lavasten, som giver lidt mere rød farve.\nKvindernes dag i Cambodja er officiel helligdag, skolerne er lukket og kvinderne “slapper af”. Dog langt fra dem som er i turisterhvervet, som er det helt store her i Siem Reap. Angkor templerne ligger kun 6,5 km fra byen og nogle ligger 50 km væk. Turisterne bruger dog Siem Reap som afsats til dette arkæologiske vidunder, som er verdens største religøse bygningsværker. Ligger blandt top 10 (tror jeg) på UNESCOWorld of Heritage liste. Disse enorme templerer bygget for omkirng 1000 år siden. Nogle i sandsten (transporteret 50 km herfra) og nogle i vulkansk lava-sten (15 km herfra). Ikke nok med at transporten har været en fantastisk logistisktisk opgave, så er de mange templer alle bygget i tæt regnskov og jungle.\nEfter de følelsesbetonede oplevelser igår var jeg klar til at drage videre fra hovedstaden Phnom Penh. En interessant by, hvor man nemt kunne se kongen boede. Såsnart man kom ud af byen begyndte fattigdommen igen at vise sig. Jeg vil næsten sige mere fattigt end Vietnam. Man er dog ikke i tvivl om markedsøkonomien blomster her til forskel fra Vietnams planøkonomi. Der er mange flere biler her. Nogle af den dyre slags, også set med DK-øjne, men så sandelig også skramlekasser af værste rang.\nJeg valgte at fortsætte med at sejle, som jeg gjorde fra Mekong Deltaet og til Phnom Penh. Jeg er stadig en rejsedag foran Mette og Leif, men vi mødes da i byerne alligevel. De næste dage i Siem Reap skal vi bo på samme hotel.\nJeg er landet med endnu en hurtigsejlende båd (samme udseende som den forrige båd, blot 3 gange større, med plads til 100 personer) i som sagt byen Siem Reap, efter at have sejlet 6:30 timer og tilbagelagt godt 300 km på floden Tonlé Sap (biflod af Mekong River) og ferskvandssøen med samme navn. Søen er her i den tørre periode 2.500 km2 stor og max dybde er 2,2 meter. I regntiden, hvor Mekong River får tilført meget vand fra bjergene og Deltaet ikke kan modtage mængden af vand, bliver flodvandet presset tilbage ad f.eks. Tonlé Sap floden og danner dermed en endnu større sø, nemlig 13.300 km2 (1/3 del af Danmarks areal) og en max dybde på 10 meter! Noget af en forskel og derfor at man bor i husbåde op husene er bygget på de høje pæle! Søen er under disse omstændigheder meget frodig og massevis af fisk- og fugleliv præger den. Går for at være en af de aller frodigste ferskvandssøer i hele verden. Samtidig er den også den største i hele Sydøstasien. På et tidspunkt kunne jeg da heller ikke se land nogle steder. Fra den primitive havn (landgang) var der lige en tur på 15 km i Tuk Tuk.\nDen sidste del af sejlturen gik af en meget smal flod for den store båd og et par gange skrabede den vist også lige bunden. På dette stykke flod boede der meget meget fattige folk. Distriktet, hvor Siam Reap ligger, er også det fattigeste i Cambodja….og her er bare varmt, 36 gr og sille luft. Har valgt luksushotel med swimmingpool.\nDagens rute med båd fra Phnom Penh til Siem Reap (300 km), 6:30 timer:\n3 år, 8 måneder og 20 dage.\nChoeung Ek (The Killing Fields) 15 km fra Phnom Penh\nChoeung Ek (The Killing Fields) 15 km fra Phnom Penh, er der fundet flere massegrave og over 9000 kranier er udstille, alle med defekter i hjerneskallen efter dødbringende slag fra værktøj, bambusstænger ….sjældent skud, idet patroner var for dyrere…\nKingdom of Cambodia, Khmer Republic, Democratic Kampuchea og Peoples Republic\nof Kampuchea. Siden 1953 og frem til 1993 har landet heddet disse navne. Pol Pot\nog Khmer Rouge (De Røde Khmer) er nok navne, man har hørt omtalt og for nogen,\nstadig kan huske.\nApril 1975 til januar 1979 styrede kommunistpartiet med Pol Pot i spidsen. Democratic Kampuchea med meget meget hård hånd. I de knapt 4 år nåede regimet at slagte næsten 3.000.000 mennesker ud af en befolkning på 8.000.000! ….ved hjælp af tortur af uskyldige mennesker, slaveri og henhettelser. Havde man fra regiemet side den mindste mistanke og et eller andet så slog man folk ihjel og\ndet fra over 325 “killings fields”. Disse lejre var fuldstændig hemmelige, så folke anede ikke hvor de blev ført hen og hvad de kom ud for. Det var meget af overklassen der forsvandt dengang; noget man lider under den dag idag i Cambodja. S21 Tuol Sleng (torturfængsel) midt i Phnom Penh står den dag idag, som det blev forladt….en meget skræmmende oplevelse at se. Duch som i perioden var fængselsdirektør er først lige (i begyndelsen af februat 2012) blevet dømt livsvarigt fængsel. Pol Pot døde i 1998 året efter han blev pågrebet – han blev aldrig dømt. Endnu mangler 4 personer fra rædslernes periode 75-79 at få deres dom. Jeg tror personligt at\nman er bange for at endnu en borgerkrig skal blusse op igen, derfor denne langsommelige rettergang. For mange mennesker var indblandet dengang. Folk dræbte deres egne. I det hele taget var der ikke rigtig nogle af de vestlige lande der var opmærksomme\npå De Røde Khmers tilstedeværelse efter at Vietnam i 1979 befriede landet for et af de væreste regimer verden har oplevet, og indsatte en ny regering. Khmerne fortsatte deres virke i mange år efter i junglen ind imod Thailand. Trods deres hårdhændede frembrusen og diktatoriske indstilling fik De Røde Khmer en plads\ni FN i 1993!!! Idag er de stadig ved grænsen, dog bare med andre uniformer, altså regeringens militær. Det blev en meget stærk følelsesmæssige dag af oplevelserne på S21 fængslet og Choeung Ek (The Killing Fields) 15 km udenfor Phnom Penh.\nThe Mad Monkey Hostel med en Tuk Tuk foran.\nPhnom Penh er største by i Cambodja med over 2.200.000 indbyggere. Udover de mange mennesker huser byen også kongepaladset og selvfølgelig kongen. Byens opbygning er meget mere strukturet i form af brede og nummerede veje. Især omkring paladset er der ganske pænt. Som på Amalienborg ligger boligen også ud til vandet (Mekong Floden) med et haveanlæg imellem. Helt anderledes by i forhold til Vietnam. Meget mere vestlig præget og især franskmændene har som mange andre steder i Asien sat sit præg på bygningsværkerne. Phnom Penh har altid været kaldt Pearl of Asia (Asien’s perle).\nJeg bor på The Mad Monkey Hostel. 3 australiere ejer stedet, og lidt i stil med Streets Restaurant i Hoi An, så er personalet gadebørn, der bliver lært op inden for denne branche (Hotel, hostel, Restaurant etc.). Der er godt nok god service fra de 5-7 piger/drenge, der hele tiden opvarter dig i bar/restauranten/hostellet med de ting der følger med. Selv på gaden uden for The Mad Monkey holder hele dagen 3-5 tuk tuk’er klar med faste priser på hvorhen i byen du vil. Også disse fyre er større gadedrenge, der er under oplæring. De 3 australske ejere deltager lidt i det daglige med deres tilstedeværelse i baggrunden på skift.\nKongens palads/tronsal, som jeg så den her i formiddags.\nVietnam – Cambodja.\nVisum til Cambodja samt paskontrol på både den cambodianske og vietnamnesiske side ordnes på Mekong Flodens bred i skygge af træer undervejs på dagens sejltur.\nMin blog ændre navn efter en 6 timer lang sejltur med en 25 personers speedbåd opad Mekong River fra den vietnamnesiske by Chau Doc i Mekong Deltaet. Er nu landet i hovedstaden Phnom Penh i Khmernes land Cambodja.\nFrugt handles på Mekong River i byen Chau Doc.\nVerdens 12. længste flod, Mekong River med sit udspring højt oppe i Tibet, har sit udløb i Det Sydkinesiske Hav. Sådan et udløb giver et kæmpe flod-delta pga. alle de mange bifloder, der åbner sig op. Mekong Delta’et i Vietnam har størelse næsten som Danmark. Over 18 millioner mennesker bor i byerne på land, i både og på husbåde. Hvor meget vand her er afhænger af årstiden, men oversvømmelser er ikke unormalt. Det ændrede klima vil få store konsekvenser for sådan et delta, idet meget land vil forsvinde (helt op til 51 %), såfremt verdenshavene stiger blot 1 meter. Ris og fisk er de helt store indtægtskilder. Halvdelen af Vietnams ris-produktion kommer herfra deltaet (og Vietnam er næststørste producent i verdenen efter Thailand). Fisk (især Basa, en art havkat) farmes i deltaet, men i dambrug. Overfiskning har ændret det fra de naturlige ferskvandsfisk til disse “burhøns”. Krokodiller er her heller ikke mere.\nMed egne øjne og næse sansede jeg dette fantastiske leben et sådan floddelta ér fra byen\nChau Doc lige ved grænsen ind til Cambodia. Det var hér, den ægte vare var. Byen\noverrendes ikke af turister. De fleste har kun én enkelt overnatning her før det\ngår videre til og fra Cambodia versus Vietnam. Det ligger for langt væk fra\nhovedstæderne Saigon og Phnom Penh til folk nemt kan tage hertil.\nHusbåde, huse langs bredderne på tynde pinde i op til 10 meters højde, handel med frugt,\ngrønt, fisk, ja alt handles imellem bådene, især om morgenen, ris der transporteres i\noverlæssede pramme, flydende fiskedambrug med dertil egen produktion af fiskefoder.\nIngen veje kun floderne. Der er garanteret folk, der aldrig sætter sine ben på fast jord.\n5 nætter på Phu Quoc og nogle afslappende dage er fortid og rejsen går tilbage til fastlandet. Mette og Leif valgte at tage fly til byen Can Tho midt i Mekong Deltaet. Min tidsplan gør, at jeg må være én dag foran dem, så jeg startede dagen tidligt med en rystetur ombord på Superdong 3 (Hydrofoil båd) i 2,5 time (120 km) over Gulf of Thailand.Herefter en meget lokal bus i 3,5 time (115 km) til byen Chau Doc, ligeledes i Mekong Deltaet og en flodbredde fra den cambodianske grænse.\nDagens rejserute på kort: http://g.co/maps/9e3dz\nEn af mange broer på MC-turen uden guide.\nÅbentbart en regnfuld nat med torden og lyn – ikke noget jeg hørte. Kl. 7.45 satte jeg min Yamaha 135cc i gear og kørte hen til Leif og Mette, som stod klar med deres\nMC’ere af samme slags. Regnen betød, at de røde jordveje ikke var så støvede at køre på de første par timer. Set med Falster-øjne (se tidligere indlæg om sammenligningen Phu Quoc og Falster fra 28-02-2012), kørte vi turen Nykøbing F., Nr. Alslev, Orehoved og så hele vejen herfra langs kysten til Nykøbing F. På Phu Quoc blev det til 80 km fordelt over 9 timer.\nPeber gror her virkeligt. Lidt tilfældigt kom vi ud til en lille familie og deres lille hyggelige hus gemt imellem træer og væk fra vejen (omkring Gunslev). Manden fik ved hjælp af tegnsprog fortalt os, at vi var velkommende. På en reol på terrassen stod nogle store\nsyltetøjsglas med slanger og andet kryb. Selvfølgelig døde og i væske. Det var lige før kæden hoppede af for Mette, da manden fik forklaret, at det var fra skoven og plantagen bag huset. Alligevel kørte vi derom med manden bag os. Han viste os sin peberplantage\nog et par damer, der gik og plukkede peberet. Tilbage ved huset fik vi lov at sidde på terrassen og lege med hans et-årige barnebarn. Megen gæstfrihed skal man lede længe efter.\nRundturen bragte os igennem noget af den tætte skov (70% af Phu Quoc er Nationalpark og højeste punkt er 683 m.o.h) der dækker det meste af nord. Vi mødte stortset ingen turister, biler eller andre MC’ere på vor tur og det meste forgik på rød jordvej. Massevis af hvid strand på den højre side af vejen ned langs kysten og fattige fiskerboligere på venstre side. Et enkelt stop ude ved nogle perlefiskere, også meget fattige, men med en bounty- strand som baghave, men desværre med meget affald liggende og flyde.\nFlot tur og hvad der “bare” skulle være en halv dag på motorcykel, blev til en hel dag fuld af nye oplevelser…..og det inden Phuket-tiden begynder!!! Tænk, vi følte 100%. at vi havde hele denne del af øen for os selv.\nLidt opfølgning på gårsdagens skriveri om udviklingen på Phu Quoc. På det vejstykke på de 5 km, hvor der er asfalt på, der hvor hotellerne ligger, er der på modsatte side af hotellerne massevis af restauranter/gadekøkkener. Når man sidder en aften som i aften og nyder en is-dessert og der så piler en kæmperotte ind igennem køkkenet på den modsatte side af vejen eller på vej hjem i taxa ligger et par fede klepperter ramt af biler tidligere på aftenen på samme vejstrækning, så har man nok noget der skal tages fat i her.\nGenerelt har der været mange rotter rundt om i Vietnam, mest synligt fra Húe (midten af Vietnam) og så sydover. I Húe løb de rundt på gesimserne om aften, så der gjaldt det bare om at have lvinduerne lukket. I Nha Trang sad jeg en aften på en trappe ind til hotellet og skrev på computeren, da én løb lige forbi mig og ud i køkkenet. Jeg forsøgte at forklare dette til receptionisten….men, jeg kunne ikke forklare ham det…eller måske han ikke ville forstå det! Desværre havde jeg nået at rate hotellet positivt på nettet.\nFalster….hvor peberet gror.\nBai Sao stranden på selve Phu Quoc, svarer til Gedesby’s beliggenhed på Falster.\nHvid, rød og sort peber, næsten 50 % af verdens produktion kommer fra Vietnam og den største del fra netop Phu Quoc. Læser man på forskellige hjemmesider, ser man at, verdens bedste peber laves i det sydlige Cambodia og på Phu Quoc. Det er pr. tradition samt det rigtige klima og den næringsholdige jord.\nØen er ved nærmere eftersyn næsten identisk med Falster af form og også af størrelse. Falster er 514 km2 og Phu Quoc 574 km2. På Falster bor ca. 43000 indbyggere og på Phu Quoc ca. 110.000. Der er 2 byer på øen, den største by har 43000 indbyggere og ligger nøjagtig som Nykøbing gør på Falster. Næststørste ligger som Gedser på Falster. De 2 byer stinker af fisk og der er så meget fattigdom, det meste ligner slum. Ca. 60 % af befolkningen (over 60.000!!!) har noget med fiskeri at gøre. Især bliver her lavet meget fiskesauce.\nMen, men udviklingen er igang på godt og ondt. Fra Nykøbing-punktet og 5 km sydpå, altså ude i Hasselø et sted ligger et 4-stjernet Resort (der bor Mette og Leif). Det er nok noget af det dyreste endnu, men et par nye steder på denne 5 km strækning er igang i form af Resorts med bungalows. Ellers er der masser af andre misligeholdte hoteller/bungalow, idet det vietnamnesiske folk altid har brugt øen flittigt.\nPå strækningen fra de 5 km og videre til det sydligste (Gedser), godt 22 km, har regeringen købt jorden og videresolgt til udenlandske investorer med henblik på hoteller. Folk bor der stadig i deres skure, men meget er begyndt at blive revet ned. Folk har modtaget deres penge. Vejen på strækningen var jordvej og dé der har elektricitet, får det fra generatorer (det gælder hele Phu Quoc), så der er lang vej endnu. For 5 år siden byggede man nr. 2 lufthavn til fly af størrelse 747!!…men tilladelserne er ikke faldet på plads endnu….og det er infrastrukturen overhovedet heller ikke.\nEn anden sjov ting. I “Gedser” som lignede slum og ingen asfalt på vejene, og så den her stank af fisk, og en havn der størrelsesmæssigt, ja, minder om Gedser, men med 100-vis af vrag af fiskebåde. Mit på havnen var man ved at bygge en stor bygning, et ankomstcenter for internationale krydstogtskibe??? Fuldstændig ud af propationer, virker meget urationelt.\nNå, men vi var i “Gedser” idag for at sejle ud på en snorkeltur til nogle af de 21 øer der ligger syd herfor. Der var nogle rigtig gode spots for farverige koraler og massevis af farverige fisk. Et af de bedre steder, jeg har snorklet på. Besøg på et par bountystrande blev der også tid til Vandet var 27′.\nJeg har valgt et 1-stjernet sted at bo. Ikke luksus men lige på stranden og hyggeligt. Det svare nok til slutningen af Hasselø ved Væggerløse.\nÉn enkelt dag mere i Saigon blev det til. inden det var tid til at tage videre. Sidstedagen blev brugt til sightseeing til fods. Selvom byen er større end Hanoi, så føles den mere rar at være i. Trafikken er massiv, men gaderne er væsentlig bredere. Desuden er der flere steder, hvor de 2-hjulede ikke må bruge fortovene som p-plads, ej heller til gadekøkkener.\nSidste gøremål var et frisørbesøg. En klipning med vask, hovedbundsmassage og tørring…og ikke mindst en lørdag aften kl. 21.30. Prisen var så lav som kr. 24,00!\nPhu Quoc, Vietnam’s størte ø (50km nord-syd, 25km øst-vest), ca. 50km fra det nærmeste vietnamnesiske hovedland, men kun 12 km syd for Cambodia’s hovedland. Altså en ø der har været slagsmål om tidligere. Nu hører den til Vietnam. Nogle siger Vietnam’s svar på Thailands Pukét for 40 år siden, inden turisterne rigtig opdagede den.\nMette, leif og jeg fløj søndag morgen med Vietnam Airlines i et 2-motoret ATR-72 turbopropel fly med plads til omkring 60 personer. Fra Saigon tog det 50 minutter. Til sammenligning ville en taxa-bus-båd-taxa have taget godt 9-10 timer….flybillettens pris var USD 60,00 (kr. 360,00), så der skulle ikke megen overtalelse til. En lille ferie i ferien på denne strandperle var begyndt – 31′ og sol.\nLille detalje, som ofte sker for mig, når jeg er ude. Havde været her i 120 minutter og gik for mig selv på den hvide sandstrand med kun få mennesker og Dirk (sælger) fra raaco (Annette’s arbejdskollega) kommer gående imod mig med sin familie. Endnu engang: small world.\nMCIT Container Terminal i Saigon, Vietnam ejet delvis af APM Terminals\nA.P. Møller, Maersk, Maersk Line, APM Terminals, you name it. Jeg har det sådan, når man som dansker rejser rundt i verden og ser en container med skriften MAERSK, så bliver man et eller andet sted lidt stolt. I de 48 byer rundt om på kloden hvor der ligger en APM containerterminal, er der også megen trafik på vejene omkring havnen af netop disse containere fragtet på lastbiler. På indfaldsvejen til Saigon igår med bussen, var det heller ingen undtagelse. Ca. 2 1/2 times kørsel i bil fra centrum ligger et kæmpemæssigt sump- og mangroveområde. For nøjagtig 374 dage siden åbnede APM Terminals (49%) i samarbejde med Saigon Port og Vinalines (51%, ejet af henholdsvis af forsvarsministeriet og regeringskontoret (staten( i Vietnam) CMIT i dette område, Cai Mep.\nSiden 2007 har man opbygget denne super containerterminal med en sydkoreansk entreprenør som udførende. På dette sump- og mangrove område har man til de 48 hektar land, brugt 3,5 millioner m3 sand (svarende til 9 mtr sand) samt piloteret i 70 meters dybde! Man har håndlagt 350.000 m2 belægningssten (udført af kvinder siddende på hug iført kinesisk hat). Man er nu ved at opstille containerkran nr. 5; koster 7-10 mill. dollars pr.stk. Kranerne er 65 meter høje. Ved første skib’s anløb lastede og lossede man med en hastighed pr. kran på 11 løft pr. 1 time. Idag, efter oplæring af folk og indkøring løftes 32 stk i timen, svarende til ca. 1 stk container pr. 2 minutter!!!\nDa man indgik aftalen med Vinalines og Saigon Port om bygningen af denne terminal, lovede man (regeringen) at lukke flere af de gamle og urentable containerterminaler i imod byen.Dette er pt. endnu ikke sket!! Faktisk har man stikmodsat bygget endnu endnu en terminal derinde. Dvs CMIT mangler containere til udskibning i et forvejen presset marked, men man er fortrøstningsfulde. Samtidig har regeringen også været meget langsom med udbygningen af vejnettet ud til området. Faktisk var der ingen vej derud i begyndelsen, hvilket betød at alle byggematerialer blev sejlet der ud.\nMichael Them Rasmuusen med rødder i Sundby ved Nykøbing F. og en god ven fra Handelsskoltiden har haft en meget stor andel i tilrettelæggelsen og opbygningen af denne terminal. Han er først lige for få måneder siden blevet erstattet på posten som øverste ansvarlig for terminalen og farer istedet rundt for at finde nye egnede områder i Asien (lige nu Indonesien) til yderligere udbygning af terminalnettet.\nMette, Leif og jeg var heldige at få en rundvisning på området og var oppe på en af de 65 meter høje kraner. Desværre var der ingen skibe i havn idag, så der var lidt stille. En kørertur ud på 2 1/2 time i bil til terminalen fra Distrikt 1 i Saigon og så 1,5 times sejllads i speedbåd på Mekong Floden igennem mangrove hjem kl 17.00 med 46 km/t sammen med flere af de øvrige medarbejdere.\nInteressant dag, og tak til dig Michael, og tak for en middag på Ciao Bella restauranten; noget af det bedste italienske mad man kan forestille sig. Tak.\nVietnam’s største by Ho Chi Minh City (på Vietnamnesisk Thánh Phò Hó Chi Minh) er ikke hovedstad. Det er Hanoi. Men i perioden 1954-1976 var den dét for Sydvietnam og det med navnet Saigon (på vietnamnesisk Sái Gón).Navnet Saigon stammer helt tilbage fra 1698, men har undervejs frem til 1954 skiftet navn nogle gange.\nI april 1975 var amerikanerne på vej ud af Vietnam, efter Vietnamkrigen, samtidig med Saigon var under kraftig angreb fra Nordvietnam. Det var en ulige kamp og Nordvietnam sejrede klart. Amerikanerne satte den største helekopterbårende evakuering igang nogensinde i form af operation Frequent Wind og Operation Babylift under dette angreb.\nSaigon’s fald var samtidig befrielsen af Saigon,set med Nordvietnam’s øjne. I 1976, da nord og syd blev forenet til ét Vietnam, og Hanoi blev landets hovedstad, blev Saigon omdøbt til Ho Chi Minh City efter Nordvietnam’s landsfader Ho Chi Minh, som en slags hyldest. Mange vietnamnesere kalder dog stadig byen Saigon, især dem fra syd. Byen er idag delt op i distrikter med numre. Distrikt 1 hedder stadig Saigon. Alle byens gader har også skiftet de franske navne (fra Frankrigs tid her) ud til vietnamnesiske.\nHvis man husker musicalen Miss Saigon fra 1989, så handlede den i det ydre handler om prostitution. Netop prostitutionen her er skabt som følge af amerikanernes 2 luftbaser, der blev bygget under Vietnamkrigen her i Saigon og deraf mange købelystne soldater.\nVi (Mette, Leif og jeg) er idag ankommet til denne by, som har mere end 10 millioner indbyggere. Turen fra det rolige Dá Lat i højlandet og herned i en varmegryden (32gr) samt en larm uden lige, tog 7:30 timer med bus (295 km). Vi har bosat os netop i distrikt 1.\nOle Henriksen på vietnamnesisk.\nRot der giver Mette læbestift på….fra en karryfrugt.\nByen Dá Lat i højlandet i det sydlige Vietnam er stedet, hvor kaffebønnerne gror. Siden\nmidt 90’erne har mange bønder omstillet produktionen af grønsager og frugt til kaffebønner.\nVietnam er idag verdens næststørste producent af kaffe efter Brasilien og priserne på\nbønnerne er indbringende for de ellers fattige bønder. Dog er de meget afhængige af\nPå en motorcykeltur idag på 11 timer og 104 tilbagelagte kilometer fik jeg og mine 2 rejsefæller en meget spændende tur. Med os havde vi Rot, som kommer fra en lille landsby 50 km fra Dá Lat. Han kunne hurtigt beskrives om Vietnam’s svar på Ole Henriksen af væremåde og så gav han en guidet tur rundt til forskellige ting: silkespinderi,\ngræshoppefarm (vi smagte græshopper!), vandfald, marked (fødevare), kaffeplantage, hans eget hjem, frokost hos hans søster…hun var buddistisk nonne og vegetar, etnisk minoritets (Cil, en undergruppe af K’ho) hjem, champignonfarm…og det på en måde\nsom ikke findes magen til. Det var hans tur, hans hjem og ikke for andre turister. Han talte landsbyen’s sprog, som er meget forskelligt fra vietnamnesisk. Vi fik oplevelser, som kun meget få får lov til, og det var oplevelser, som andre får på 3 uger.\nVi kom helt ind under huden på 4 kvindelige famliemedlemmer i den fattige Cil stamme i deres hjem (20 m2 skur med gulv af jord). vi var der i over halvanden time, hvor Rot talte med dem og os, fortalte om deres kultur, som bl.a. består af flerkoneri, giftemål imellem kusiner og fætre, børn der fødes på gulvene af jord uden hjælp, kun kvindes selv, hvor navlestrengen skære af et stykke bambus, hvor den ældste af kvinderne på 92 år stadig var i marken, hvor byens ældste på 114 år lige er død, men som var i marken som 113 årig!, hvor børn handles til fremtidige giftemål, og der kan pruttes om prisen, der\nhandles eksempelvis i køer…osv osv. Det var for vildt!\nOvenpå alle disse indtryk kom oplevelsen af at være én af de her motorcykelister, jeg har skrevet så meget om. Det var en stor ting at prøve at køre motorcykel selv og så i Vietnam. Det forgik i bjerge, blandt rismarker, i landsbyer,i storbyen Dá Lat på større hovedveje, blandt fulde forgængere og fulde motorcykelister…\nOrdet motorcykler er nævnt mange gange og sikkert heller ikke for sidste gang. Dem er der også mange af i byen Dá Lat (1489 m.o.h.)….men men, motionister med jogging-tøj og lokale der går tur for fornøjelsens skyld og ikke for at tjene penge, sælge eller bare overleve. Nej, sådan rigtig motion i form af gå tur, jogging eller løb. Det var hvad øjet synede idag. Byen har en sø med form som en boomerrang . Fortov hele vejen rundt på 7 km, som Mette, Leif og jeg gik rundt om. Turen op til denne bjergby tog 3:30 timer fra Nha Trang – i bus!!!…iøvrigt over et bjergpas på 1736 meter. Dá Lat er bl.a. vin-producerende, og stort set hele Vietnam’s forbrug af blomster kommer herfra. Drivhus på drivhus poppede op på vej til byen.\nSheraton og fulde russere.\nKonstrasterne i Vietnam er store. Rig og fattig. Antallet af rige er ikke stort (men de er dér; det vidner store biler om). Tilgengæld er antallet af fattige meget stort. Middelklassen er der stortset ikke. I forgårs tog jeg en lille afstikker til byen Quy Nhon 10 km fra stationen Dieu Tri. Det var pæn stor by (260.000 indbyggere). Der var pæn strand, men den var absolut ikke indbydende. Der var kolde hotelbygninger og kun vietnamnesere. Et par enkelte backpackere på ét eneste decideret hostel. Meget ucharmerende by, men stranden var dér, bare ingen udenlandske turister.\nByen Nha Trang, de 4 timers togtur sydpå (215 km), havde den samme slags strand. Byens indbyggertal var en anelse større (325.000), men stranden var bare så meget mere\nindbydende, da omgivelserne med grønne områder, en strandpromonade, ingen affald, der lå om flød osv. Her var turisterne! Sikke en forskel.\nSheraton åbnede deres 30 etager høje hotel i 2008 og et par stykker mere af samme kaliber (Crowne Plaza), er på vej. Det er den nye strand- og partyby på denne østlige kyst af Vietnam. Det er først lige begyndt.\nLeif, Mette og jeg gik på Altitude Bar på 28. etage af Sheraton (pt. højeste punkt i byen, ja i hele det mellemste af Vietnam) og fik fin udsigt over stranden og de kæmpe store bølger, som Det sydkinesiske Hav sendte ind.\nByen og Sheraton var præget af russere overalt. Der har lige været GM og Chervolet konference for russiske forhandlere på hotellet. Midt på dagen rendte de fulde rundtpå gader og cafeer. Flere sad åbenlyst og drak spiritus på bænke på promonaden. Sjovt og lidt uhyggeligt folkefærd!\nVietnam’s infrastruktur er langt fra europæistk standard. Antallet af biler er måske ikke så stort, men motorcyklerne derimod er enormt, og vi taler om rigtig mange. Ser man 1 bil ser man 30 motorcykler. På nogle af bilturerne herovre, har jeg da også set eksempler på, at motorcyklisterne er de bløde trafikanter sammen med cyklisterne. De bliver nemt “klippet” af en bilist der kommer for tæt på. Alle trafikanter kigger kun lige frem. Det gælder i eksempelvis vejkryds, sving, overhalinger osv……man kigger aldrig til siden. Kommer man til et vejkryds tager man farten lidt af og trykker på hornet; forbavsende, at det går godt.Vejnettet er ikke gearet til ret mange flere køretøjer og når man tager befolkningstilvæksten, så hænger tingene slet ikke sammen. Vietnam har verdensrekord i trafikdræbte pr. antal indbyggere.Vietnam Railways har jeg brugt nogle gange, lidt af samme årsag. Sammenlagt er det blevet til omkring 30 timer. Toget køre primært imellem Hanoi i nord til Saigon (Ho Chi Minh) i syd, dog med lidt afstikkere. bl.a. til Lao Cai ved den kinesiske grænse nordpå. Toget kører med en gennemsnigsfart på omkring 50 km/t. I 1936, da Hanoi-Saigon banen, 1-sporet, (1726 km) stod færdigbygget kørte man 43 km/t. Den manglende Udvikling skyldes bl.a. de mange krige, der har ført til ødelæggelser af skinnelegmet. Men også oversvømmelser har hjupet til. Man har således kun repareret på det eksisterende. Man har dog haft planer om\nhøjhastighedstog i samarbejde med Japan, men det er foreløbig blevet skrinlagt.Kvaliten af togvognene er meget svingende. Hard-seat er det væreste. Det får DSB’s gamle\nvogne til at ligne spritnye!Er lige kommet frem til byen Nha Trang ude ved kysten godt 500 km nord for Saigon. Har kørt i tog de sidste par dage. Fra Hoi An (Da Nang) til Dieu Tri igår (6 timer) og Dieu Tri til Nha Trang idag (4 timer).\nFra strækningen imellem Hué til Da Nang.\nHoi An byder på andet end alle sine skræddere og rolige gader. Man kan lige frem tage\nkursus i Vietnamnesisk madlavning. Vietnamneserne laver meget anderledes mad end vores frikadeller og hakkebøffer. Meget er selvfølgelig baseret på ris eller risnudler, men\nså sandelig også mange forskelligartede grøntsager og krydderier.\nMad er billigt på især de lokale udekøkkener ( suppe m/kylling og masser af blade etc. kan erhverves til omkring 5-10 kroner). På steder med turister stiger priserne, men stadig billigt set med vore øjne. Servicen og hygiejnen følger dog ikke altid med.\nI Hoi An har et amerikansk ægtepar startet en restaurant for primært turister, men med gadebørn eller børn fra de fattige bjergområder, som personale. Først et 18 måneder langt uddannelsesforløb med primært engelsk og servicefagene tjener og kok, som ekstra fag inden de får deres praktiske forløb på denne restaurant i Hoi An. Navnet er Streets Restaurant Cafe. Efter endt praktik er de parate til 5-stjernede hoteller.\nFaktastisk vietnamnesisk mad og service. Jeg vil tro, der var 12 16-20-årige piger klædt i ens tøj, orange polo-tshirt og sorte bukser i selve restauranten samt 6-8 piger/drenge i køkkenet udover det amerikanske ægtepar, som styrede dem. I restauranten kunne vel være 30 gæster.\nFor 2. dag i træk lejede vi en bil med chauffør. Idag for at sige farvel til Hué, som absolut har været en positiv oplevelse. Godt 4 timer sydover til en lille by med navnet Hoi An, stadig helt ud til kysten. Et bjergpas på godt 600 meter skulle passeres og vejret ændrede sig radikalt til sol og 26´. Den varmeste dag jeg hidtil har oplevet på turen. Byen Hoi An er kendt for alle sine skræddere (300-500 iflg. guide-bøgerne – og det er sku’ nok rigtigt!….men også kendt for sine gamle huse, som giver en hyggelig atmosfære. Samtidigt er hele den gamle bydels små stræder og gader lavet til gå- og cykelgader på visse tidspunkter af dagen – tænk en ro, der pludselig kan være; og man skal ikke hele tiden være opmærksom på motorcyklerne.\nFra konger til huleboer.\nDenne man levede i flere år af sit liv i Vinh Moc Tunnels.\n( 3 timer nord for Hué).\nÈn krig man kan huske fra sin ungdom, er vel nok Vietnamkrigen. Ikke så meget da den foregik, men mere fra filmatiseringerne som eksempelvis The Killing Fields (en krig over grænsen til Cambodia) og ikke mindst The Deer Hunter.\nUSA var på Sydvietnam’s side imod det kommunistiske Nordvietnam. Amerikanerne gik aldrig over land til Nordvietnam, men bombarderede landet fra sine B52 fly med tæppebombninger og napalm. Således erklærede man altså ikke krig imod Nordvietnam, men hjalp kun Syd for at nedkæmpe kommunismen. Krigen varede fra 1959 til 1975 og over 5.000.000 vietnamneserer (flest civele) døde, mens amerikanernes tabstal endte med 58.000 soldater. Herudover de allieredes tab, som kommer udover samt tabene af folk i Laos og Cambodia, som også blev en del af krigen. Kommunismen vandt krigen og amerikanerne tabte.\nNord- og Sydvietnam blev delt i 1954 og således landet ikke skulle ende i borgerkrig. Befolkningen blev lovet valgt 2 år senere. Det blev dog annuleret fra Sydvietnamnesisk side. Forinden havde man som sagt delt landet i syd og nord, hvor Ben Hai floden på den 17. breddegrad, blev den fysiske grænse. 5 km på hver side af floden blev lavet et ingenmandsland – DeMilitaryZone – DMZ. Kun én bro forbandt de 2 nye lande.\nEn meget spændende oplevelse, at se denne bro og endda gå over den. Efterfulgt af besøg i noget af godt 2 km jordhuler nær kysten i DMZ – området; hulerne benævnes Vinh Moc Tunnels. På 20 måneder skabte folk , ca. 350 personer, disse beskyttelseshuler henholdsvis 15, 18 og 23 meter under jorden. I 5 år levede folk i disse huler af skræk for krigen og de amerikanske bombardementer, som var omkring 10.000 ton bomber pr. km2. Noget af det mest hidsige til dato på denne jord. Vi så masser af bombekraterer fra den tid. Det var en meget speciel oplevelse af få lov at gå nede i disse kun ca. 160 cm høje gange. Ingen understøtning, kun udgravet pr. håndkraft i det reneste lerjord. Der var fugtvarmt og kun meget lidt ilt, men nok til at overleve 5 år!!!!\nSpændende dag…og en stor lyst til igen at se The Deer Hunter, da forståelsen for denne, måske er endnu bedre. Krigen er meget mere end det beskrevede; tænk på al den plantegift man smed over rismarker og jungle for bedre at kunne se fjenden. De spor, det satte, er stadig fysisk i jorden, og vil det være i mange generationer fremover!\nDansk islæt i byen Hué. I 1993 skød Danida og Tuborg penge i opstarten af et bryggeri her i Hué. HU = Hué, DA = Danmark HUDA. Det er et meget populært øl-mærke her. Idag producerer bryggeriet 200 mio liter/årligt og planen er indenfor 5 år at nå 350 mio liter/årligt. Carlsberg købte i november 2011 de sidste 50 % af aktiekapitalen af et regeringsejet selskab og ejer nu 100%. Når man fortæller de lokale her, at man er fra Danmark, så nævner de med det samme øl-mærket HUDA og fortæller, at det blev handlet for nylig.\nKonger for en dag.\nKongepaladset i Hué\nVietnam har været kongedømme nogle gange, den seneste konge gik i eksil i 1945 i Frankrig, hvor han levede til han døde i 1997. Men fra 1802 og frem til 1945 var her ikke mindre end 13 forskellige konger i dynastiet Nguyen. 7 af dem regererede her til deres død, mens resten blev sat af. Dog regererede de sidste med mindre magt, idet Frankrig overtog landet fra midt i 1800-tallet og frem til 1954. Kongerne levede som nogle herskere med masser af koner, konkubiner og megen magt.\nHué ligger lige midt i landet og den var kongebyen. Kongepaladset (Citadellet) ligger her\nsamt alle de tilhørende sommerpaladser ude langs de mange floder der der løber igennem byen. Mange af bygningsværkerne er i dårlig stand den dag idag. Nogle er aldrig blevet genopbygget efter de mange bombadamenter under bl.a. Vietnamkrigen (USA). Mange er ikke vedligeholdt.\nSom gæster på Jade Hotel i byen følte vi os også som konger. På forhånd havde vi lavet en bookning og straks, som vor taxa kørte op foran hotellet, blev vi behandlet som konger. Sikke en fantastisk service og gæstfrihed her var…..og vi gav altså kun svarende til kr. 45,00 pp.\nVi lejede en båd, som viste sig at være hjemmet for en familie på 2 voksne og 3 børn. Vi blev sejlet rundt på “duftene’s flod” i 5 timer til forskellige sommerpaladser. Moderen var på markedet og købe grønsager mv. og tilberedte varm mad til os, mens vi sejlede rundt. Vi følte os igen som konger.\nSelve Kongepaladset var enormt. Bare for at nævne den yderste ringmur omkring med tilhørende voldgrav. Muren alene er 10 km lang og 25 meter bred og 6 meter høj – bygget massivt i kun mursten, det er altså 1.000.000.000 (1 mia.) og det kun til ydermuren. Så kommer muren som omkredser inderpaladset; den er 2,50 km lang og næstenlige så tyk samt dertil andre bygninger, templer osv. Vildt enormt.\nJo, det var kongebyen, Hué.\nTogtur Hanoi til Hué.\nSammen med søster Mette og svoger Leif tog vi sammen nattoget til Hué. Fra 12 gr. og overskyet i Hanoi vågnede vi op til 18 gr. og overskyet i Hué. Det er ca. 550km sydpå fra Hanoi.\nDette kendte mærke indenfor outdoor-tøj-branchen er hvermandseje her i Vietnam. Gad vide om det er fordi fabrikken ligger her i landet og nogen synes det er fedt at kopiere. Alt kan købes til 1/6-del af prisen i DK. At det er kopivarer fik vi tydeligt at se, da vi så Leif”s rygsæk i Hanoi lavet i helt andet materiale, men herudover fuldstændig identisk.\n08.-10. februar 2012\nGoldfinger – 007\nKrabi, Thailand har det, Guilin, Kina har det og Halong Bugten, Vietnam har det. Hvem er\npænest bag disen der? Kun den første har jeg set i klart vejr. De andre kun bag dis. Disse\nlimestones- (kalksten) klippeøer ligger spredt ud over et stort område i turkisblåt vand.\nDe rejser sig mange meter op over vandoverfladen i mange forskellige formationer. I Halong bugten er der mere end 3000 øer (Vietnamneserne siger dog kun omkring 2000. Helt præcist 1969 har de fået at vide, da alle kan huske Ho Chi Minh’s dødsår), smart ikk! Også selvom det ikke er sandheden!\nHalong Bugten, som ligger 4 timers buskørsel øst for Hanoi, blev en stor oplevelse….også fordi jeg var mødtes med min søster Mette og Leif i Hanoi og vi sammen tog turen ud til dette UNESCO World of Heritage-beskyttede naturfænomen. Vi valgte en tur med 1 overnatning på båd og ligeså 1 overnatning på Cat Ba Island i bungalow i en lille landsby med navnet Viêt Hâi; langfra hovedbyen, hvor de fleste overnatter. Rigtig godt valg, da her var utroligt smukt og rart at være. Vi var kun 6 overnattende gæster denne nat. Fra landsbyen trekkede vi en eftermiddag til højeste punkt i 262 meter igennem regnskov, hvilket gav en rigtig god udsigt over ø-riget, som er mere end 4000km2 (Danmark er ca 43000 km2).\nJeg skal ikke gøre mig for dommer hvilken af de 3 nævnte steder, der er flottest. Halong\nnåede vi ikke at se i klart vejr, ej heller har jeg set Guilin i klart vejr. Guidebøgerne\nsiger Halong….og så er de jo stolte over at kunne sige at James Bond 007-filmen\n“Goldfinger” blev skudt her! Tænk, det hørte jeg også Thailænderne sige, at den blev ved\nKrabi, mens jeg var dér. Hhhhmmmm, hvem skal man tro på?\nHalong er absolut flot, også i dis.\nDen danske ambassade i Hanoi.\nInden afrejsen til Vietnam havde jeg tilmeldt mig “danskerlisten” på Udenrigsministeriets\nhjemmeside. Når man står der, får man indbydelse til arrangementer på ambassaden. Den første tirsdag i hver måned holder man møde for danskere i Hanoi og Vietnam i det hele taget. Og det passede jo lige med idag,så hvorfor ikke prøve det.\nDet var faktisk meget hyggeligt. Lige idag var der rigtig mange, idet University College Sjælland (UCSJ) havde en hel delegation på 35 studenter, som var i praktik på skoler og hospitaler herovre.Udover disse var her venner til ansatte i danske firmaer (der er 155 danske firmaer i Vietnam), turister som mig, ngo organisationer m.fl. Den nye danske Eu-ambassadør var lige startet i sit job her og derfor indbudt.\nJeg faldt i snak med Bjørn Jensen fra NGO organisationen ADDA (Agricultual Development Denmark Asia). Det pudsige var, at han arbejder med projekter på lige netop stammefolkene nordpå, som jeg netop har besøgt. Deres mission er at forbedre de fattige bønders indkomster ved at lære dem at dyrke deres afgrøder endnu bedre (man kan næsten øge det med 50%).\nJeg talte også med en praktikant (Lasse) fra ambassaden. Han fortalte, at man forventer, at Vietnam i år 2025 vil være det land i verden med hurtigst voksende økonomi. Man benævner Vietnam som “lille Kina”.Så venner, måske et hint til, hvor man skal sætte sine sparepenge….\nTrails of Tonkin Alpes Mountain Bike Tour\nMTB i de Nordvietnamesiske bjerge tæt på Kina\nNår man er på MTB tur, er der visse ting, man søger. Udfordringer. Adrenalin-sus. Kammeratskab. Tekniske svære spor. Flot natur. Det er til fulde blevet opfyldt over de sidste 9 dage. Men oven i alt dette var gevinsten, de kulturelle indtryk og følelsen af at være blandt de lokale. Sikke nogle modtagelser vi har fået, hvor end sporet har ført os forbi. Da jeg bookede denne tur for nogle måneder siden, havde jeg\nslet ikke tænkt på det kulturelle aspekt, som fulgte med.\nDet har været 9 dage udenfor almindelig civilisation, selv om vi som ryttere ikke har lidt nogen nød og fået den bedste service fra vor guide samt 1 chauffør til minibussen, som har fulgt med de steder, det var muligt, og 1 cykelmekanikker (tildligere ansat for det vietnamnesiske cykellandshold). Derudover har der været 2 forskellige følgemotorcykler med forplejninger på spor, hvor intet andet var muligt. Alligevel har indtrykkene sat sig godt fast. Man tænker ikke i sin almindelige hverdag på, hvordan nogle mennesker stadig lever. Jeg tror såmænd, de er lykkelige nok, da de ikke ved bedre, men dér er bare hele tiden dét men, at udviklingen går stærkt nu om dage (husk det jeg skrev om mobil tlf og youtube forleden). Man mærkede det,da man kom længere ned af bjergene, især de sidste 2 dage, hvilken forskel det gjorde. Biler blev tydeligt flere, og når de er der bliver vejene også flere.\nJeg er glad. Glad for at jeg nåede at se dette. Om 5 år har meget ændret sig i bjergene. Det går stærkere end det har gjort de sidste måske 1000 år.\nVores guide Dan gennem de over 400 tilbagelagte km og hans kendskab til de mange stammefolk (uddanner andre guider i kendskabet og taler selv 7 stammesprog udover vietnamnesisk og engelsk), gjorde det ekstraordinært nemt at komme i dialog med de lokale. Han var helt fantastisk.\nIkke mere om cykling i denne omgang – tror jeg.\nSidste cykeldag.. (Sukkerfabrikker)\nSidste dag på MTB er netop slut og cyklerne bliver pakke. Stort opbud af nysgerrige vietnamnesere.\n8. cykkeldag. Dagen startede i Vinh Loc og derfra var det egentlig bare at følge floden Gam sydover. Det meste af turen var off road og førte os igennem sukkerrørsmarker, landsbyer og massevis af rismarker. Lige så mange sukkerrørsmarker der var, ligeså mange produktionssteder, var der også. Her kører man ikke sine afgrøder på den lokale sukkerfabrik. Istedet udvinder man selv sukkeret på sin egen “fabrik” under åben himmel.\nEn lille indskydelse på turen idag var, da vores guide Dan (Phan Van Dan) meget impulsivt stoppede i en lille landsby og endnu engang fik kontakten med de lokale med sit hyygelige gemyt. I løbet af et øjeblik var han igang med at spille kinesisk skak mod en lokal og 10 min. senere, efter at have tabt, var han på cyklen igen. Imellemtiden havde et par af de mange tilkommende og nysgerrige folk også fået lov at kigge på og fået en prøvetur på cyklerne. Altid er det meget nysgerrige overfor vores cykler. Altid sætter de sig på hug og kigger. De fleste synes dækkene er spændende med de mange knopper. Andre skal lige kigge på bagskifteren. Lidt sjovt.\nAfslutningen i en lille landsby samlede da også op imod 50 mennesker i en kreds omkring os, heriblandt skoleelever, der ville øve deres meget dårlige engelskkundskaber. Så mens vores cykler blev rengjort og skilt ad, kunne vi 5 snakke, tage billeder og ikke mindst bare blive iagttaget af nysgerrige blikke. Vi følte os som helte.\n…og så skinnede solen for første gang.\nDagens MTB :\ntotal distance 38,80 km\neffektiv tid 2:45 timer\nhøjdemeter op 300 meter\nhøjdemeter ned 350 meter\nArbejde i rismarkerne i det nordlige Vietnam.\nEfterhånden som dagene går på cykelturen fornemmer man hvor vigtigt arbejdet i markerne er. Det er spørgsmålet om overlevelse. Man ser dog flere af de unge mennesker går rundt med\nmobiltelefoner, selv ude i de helt fattige områder. Ingen tvivl om det er en ændring i\nhverdagen for mange og måske også for fremtiden. Computere med internet så vi også. Da vi spiste privat igår til frokost var de 2 sønner igang med at se film via Youtube! Forleden dag vi var på restaurant i byen Bâc Mê, kørte et fladskærms-tv i baggrunden med en eller anden film. Den var synkroniseret, men det var den samme kvindestemme, der kørte uanset om det var mænd eller kvinder der talte. Måske lidt kommunistisk indblanding??\nDagens 7. cykeldag bragte os fra byen Bâ Mê til Vinh Loc, stadig i den østlige del af\nnord, men vi nærmer os igen den vestlige del, men nu bare sydpå ned imod Hanoi. De første 26 km idag bragte os igennem en dal med den ene rismark efter den anden og folk var flittige med at pløje enten med en ko som trækkraft eller en overdimensionet fræser med en bilmotor uden udstødning, som så trak en 1-fuget plov. Igen en dag med nysgerrige voksne især børn som stod og hilste på, når vi kørte forbi. Endog råber de efter deres venner for at de skal få fremmede at se. Man kan ikke tillade sig at sige man er træt af det, men efterhånden har man vinket og sagt “hello” og “goodbye” mindst 200 gange på sådan en dag.\nEfter dagens 78 km var vi kommet ud af bjergene og kørte da også de sidste 8 km på et\nstykke landevej med trafik iform af lidt lastbiler og busser og få personbiler. Vi var alle\nenige om der havde været dejligt fredfuldt i bjergene, hvor det kun var de små motorcykler\nvi skulle tage hensyn til.\nDagens MTB snak:\nTotal distance 77,17 km\nTid 7:15 timer\nEff. tid 5:00 timer\nHøjeste punkt 535 meter\nHøjdemeter op 450 meter\nHøjdemeter ned 300 meter\nDagens stejleste bakke var nok også den stejlest af alle på turen, da jeg for første\ngang måtte gøre brug af det laveste gear.\nArbejdende kvinder fra Tay stammen. Er i gang med at så.\nForegående dags sygdom var efter 24 timer forbedret og jeg havde fået noget af min kraft\ntilbage, og kunne spise igen. Takket være Robert’s pille.\nVietnam har 88.000.000 indbyggere heraf er 17.000.000 stammefolk (etniske minoriteter).\nDagens 6. cykeldag fra byen Bâc Mê til Bâ Mê førte os igennem et område med hovedsagligt Tay-folket. De er den næststørste gruppe (ca. 1.000.000), mens Hmong-folket er næsten 1.600.000. Den almindelige befolkning, som altså består af godt 70.000.000, kaldes i daglig tale for Viet-folket.\nFrokosten blev indtaget privat hos en Viet (en god bekendt af vores guide). Mange gange\ner vi blevet budt vin til maden, også på lokale restauranter. Idag var ingen undtagelse. Man\nskal bare vide at det er stærkt (over 40%) og lavet på majs.\nEfter endt ridt idag (den mest afslappende), som iøvrigt bød på hele 2 ture med båd og\ncykler, først 2 timer på en flod og herefter 1 time over en sø, blev vi indkvarteret på\nHomestay (en form for Bed & Breakfast) hos en Tay-familie.\nSom nævn fra slutpunkt idag Ba Be (en Nationalpark). Provinsen hedder nu Bac Can, stadig i det nordøstlige Vietnam, med mere sydover.\nUdbreddelse af TAY-folket:\nDistance ialt 35 km\nEffektiv tid 4:30 timer\n1200 højdemeter op\n1600 højdemeter ned\nmest op og ned .\nBørn i arbejde.\nMarkarbejde i det nordlige Vietnam. Selv børnene var i sving.\nDagen (5. cykeldag) startede ikke på bedste vis eftersom jeg åbentbart var tiltænkt dårlig mave og lidt\nfeber. Så er det godt at være på et hold, hvor 3 ud af 5 er læger, da de helt sikkert har taget deres\nforholdsregler. Robert (Tjekkiet) er nyrespcialist i IIllinois, Bret (USA) er kirug med speciale i by-pass operationer samme sted og Yorgen (Singapore) er Kræftforsker på Cleveland Clinic i Ohio. Således fik\njeg 1 pille, der slog alle bakterier, også de gode, ihjel inden for 2-3 timer. Det hjalp dog ikke på feberen. Jeg valgte alligevel at køre idag og klarede mig da også igennem. Det var eftersigende en af de mest smukke spor i hele Sydøstasien! Og det\nvar det hele vær. Således kom vi igennem de flotteste bjergformationer, og heldigvis med\nnogenlunde sigtbarhed. Kun på toppene var det meget tåget. Det skal lige siges,at jeg har ikke set solen i så meget som 1 min i mine nu 10 dage i Vietnam. Igen mødte vi utrolig mange landsbyer og deraf også mange stammefolk, hovedsagligt Hmong-folket. En ting der var meget iøjefaldende, var alle de børn vi mødte undervejs, som arbejdede i markerne (terrasserne) og på bjergskråningerne. Pga nytåret har de stadig fri fra skole, men igen tvivl om, at når det bliver skoletid igen, så falder der nok noget arbejde af alligevel.Befinder os stadig i provinsen Há Giang og overnattede i Bâc Mê.MTB-snak:kun på off-road idag og på ca. 3 mtr brede veje. Vi mødte ikke én eneste bil på hele turen.\n10 km nedkørsel\n4,5 km opkørsel\n7 km nedkørsel\n10 km opkørsel\n8 km nedkørseltotal distance 38,4 km\ntid 6:00 timer\neffektiv tid på cyklen 4:30 timerhøjdemeter op 1301 meter\nhøjdemeter ned 1897 meter\nVietnam og Kina grænser op til hinanden og deres forhold har ikke altid været godt, før nu. Den sidste krig var så tæt på som fra årene 1979 til 1989! Faktisk åbnede man første grænsen op ved LaoCai (der hvor toget fra Hanoi har endestation) i 1993. Det er faktisk derfor, at jeg er i Vietnam nu, idet jeg på min rejse i Kina i nov/dec 1993 var ca. 500 km fra grænsen, og fik at vide i byen Kunming, at man ikke vidste om det var muligt at krydse grænsen. Derfor nåede jeg aldrig hertil før nu.\nPå 4. cykeldag var vi nød til at anskaffe os en tilladelse fra myndigheder, som gav os\nlov til at cykle i grænseområdet, idet der kan være kontrol her. Bliver man stoppet uden at\nbesidde en tilladelse med angivelse af visum nr., pas nr., og evt. tilhørende indregi-\nstreringsnummer på følgebil, så koster det endnu flere penge end en tilladelse.\nSikkert endnu et kommunistisk trick!\nDagens etape blev kørt fra byen Há Giang, som faktisk deler nordøst- og nordvestvietnam,\nog til Yen Minh via bjergpasset Quan Bá 1230 meter. Det var vildt tåget, så det var ikke\nmeget vi fik set af de ellers specielle bjergformationer, området byder på. Turen foregik\nkun på asfalt idag. Biler er her ikke mange af; det er kun små motorcykler og scootere;\nmåske en enkelt lastbil, bus eller bil i ny og næ.\nMest nedkørsler idag, da følgebussen tog os med op på et bjerg som start.\ntotal distance 59 km\ntid ialt 6:00 timer\neffektiv tid 4:00 timer\nhøjdemeter 1660 meter op\nnedkørsler 1985 meter ned\nhøjeste punkt 1230 meter.\nRøg i huset.\nTræ trækkes ned fra bjergene i det Nordlige Vietnam.\n3. cykeldag i det nordligste af Vietnam. Efterhånden lærer vi de mange stammer (etniske minoriteter) at kende, som dagene går. Dagen idag kunne vi endog sætte navne på, ud fra deres påklædning. Hele 5 forskellige (Dao, Tay, Clao, Hmong og Nung (se billede t.v.) mødte vi på dagens ridt. Ialt er der 54 forskellige stammer i Vietnam. Det var især på hele opkørselen af bjerget på det man kalder et single-trek, vi mødte de fleste. Mange var på markerne (terrasser på bjergsiderne) og dyrke deres majs og ris, som er det vigtigste her. Vi har nok mødt tæt på 50 landsbyer over de 18 km opkørslen varede.\nPå toppen i 1200 meter oplevede vi noget der gav stof til eftertanke. Helt heroppe var det tåget og det var ikke meget over 8 gr. Vi har inde hos en familie, dvs guiden gjorde vores frokost klar hos familien og vi spiste ude i tågen. Vi fik dog lov at at gå ind i træhytten (ikke engang brugeligt som skur i DK), som var helt tilrøget af et åbent ildsted. Det var ingen skorsten!!! I huset var udover moderen også hendes 9 måneder gamle baby. Vi fik at vide babyen var syg. Så var det også lige man tænkte: al den røg!!\nSom tak for lån af huset gav vores guide resterne af vores mad, også det vi havde levnet i vores sølvpapir. Vores brugte papkrus fik hun også. Det her er fattigdom!!\nRute fra byen Sú Phi til Há Giang med bl.a. følgende indhold\n1 singletrek op på 18 km (1100 meter)\n1 singletrek ned på 20 km (1100 meter)\n1 stigning 480 højdemeter, 5 km lang (minder meget om Brocken, i Harzen),\nherefter 7 km lang nedkørsel (det hel på asfalt)\nDistance totalt idag 52 km\nTotal tid 8:00 timer\nVurdering: med 38 km single-trek er det svært andet end TOP-KARAKTER!\nEffektiv tid 5:50 timer\nHøjdemeter op 1600 meter\nHøjdemeter ned 1650 meter\nPlant et træ. ..selv politiet var i gang med at plante. Jeg fik lov at hjælpe.\nIngen tvivl om at kommunismen lever fint i Vietnam. Først blev vi vækket af høj dunnertale på højtaler i hele den lilie by. Det begyndte kl. 06.00 og varede 1 time. På 2. etape af “Trails of Tonkin Alpes Mountain Bike Tour” faldt der også tydeligt bevis herfor. Efter at have forladt hotellet i Bac Há og forceret en del af 1. stigning til 1300 mtr. blev det tydligt at alle i befolkningen skal plante træer på 2. dagen efter at det vietnamnesiske nytår er ovre. Nødvendigheden af at sikre de stejle skrænter er stor i området her, hvor der ofte er mudderskred. Folk bliver pålagt at udføre 2 timers frivlligt arbejde overværet og kontrolleret af politiet, som også deltager aktivt i selve plantearbejdet. Det var meget tåget, koldt, mudderet og alligvel arbejdede folk i sandaler, jakkesæt, mao-tøj, styrthjelme osv. Sjov oplevelse at overvære på turen opover, hvor der bare var folk bare hele vejen. Det blev dog først rigtig sjovt da Bret, USA og jeg ville tage nogle billeder af politiet i aktion. De inviterede os istedet fortil at være med; så hvorfor ikke….\nDet blev igen en fantastisk oplevelsemæssig tur. Vi fik set endnu flere stammefolk idag. Især kvinder og børn i deres meget farverige tøj. Vi endte i byen Hoang Suphi idag.\nLidt MTB oplysninger:\nDistance 75 km, 1600 højdemeter op, 2000 højdemeter ned, total tid 11:00 timer, effektiv tid 9:00 timer. Højeste punkt idag 1383 meter.\nEt meget lang nedkørsel på 13 km med fald på 1000 mtr. … SUPER FED.\nIsær det nordlige Vietnam har mange stammer og stammefolk (altså folk med forskellige traditioner), og kendetegnet for dem er, at de er fattige og lever et arbejderliv i bjergene, hvor de også bor i simple træhytter, oftes uden gulv. De lever af deres afgrøder som f.eks er bambus, som bruges til rigtig mange ting : stilladser, hatte, kurve, gulve, spise, rør eller vandingskanaler osv osv. Kanel som bliver produceret af bladene fra kaneltræer? …sukkerør, grøntsager …. alt bliver hentet ned fra de bjergene pr. håndkraft til deres hytter, hvor tingene bliver forarbejdet. Alle i familien deltager. Man har køer og grise gående frit til egen mad og til gødning for afgrøderne. I disse bjergeegne er der meget ufremkomligt. Biler kan ikke kommer derop. Man kører på små motorcykler eller går.\nTurister kommer her ikke….jo måske lige os idag. Under hele dagens tur på 7 timer (5,5 timer effektiv tid i sadlen) 43 km og 1200 højdemeter, blev vi modtaget med “Hello Hello” og en vinken uden lige. Helt fantastisk. Man glemte helt hvor hård dagen var samt det fugtige vejr pga. lavtliggende tåge. Temperaturen lå på ca. 10 gr.\nMan kan vist ikke komme meget længere væk fra civilisationen. Væk fra turister, ja ud hvor livet er et hårdt og ubarmhjertigt slæb dag ud og dag ind året rundt. Nok kan de brokke sig, men så får de jo ingen mad.\nVi andre skal nok ikke brokke os i det daglige – vel!\nGod MTB oplevelse idag. 10 på en skala til 10….og det både for terrænet, men så sandelig også indtrykkene.\nTotal distance 43 km, 1200 højdemeter op, 500 højdemeter ned, totaltid : 7:00 timer Effektiv tid 5:30 timer.\nGuide i Hanoi.\nDet er ikke hver dag man får lov at udøve et guidejob i en anden verdensdel. Det lykkedes dog idag. Jeg mødte 4 single-piger fra Sdr. Felding og Fanø, ja selveste vicekommunaldirektoeren for Fanø Kommune. 2 var på henholdsvis foertidspension og pension og de 2 øvrige yngrer, men ældre end jeg selv. De var lige landet her i Hanoi efter 10 dage i Thailand. Som jeg selv havde det første dag jeg var her, er man lidt konfus over den totalt anderledes kultur. Jeg kunne lige vise rundt i området, hvor jeg selv havde været og på den måde fik pigerne/damerne er fin start (håber jeg) på turen, så er det jo op til dem selv at faa de sidste 4 dage til at gaa inden deres hjemtur. Jeg fik gjort noget af det jeg godt kan lide – at vise rundt. En god dag….og jeg er klar til cykelturen, som begynder med et nattog til LaoCai i det allernordligste Vietnam her om et par timer. Har allerede mødt mine 4 nye cykelvenner fra USA, eller dvs en er fra Singapore (Yorgen), en fra USA (Bret) og 2 fra Tjekkiet (Robert og Thomas), men alle boesidende i USA bortset fra Thomas, som bor i Tjekkiet). De 3 er læger med forskellig specialer og Thomas har sit eget electronicfirma. Ser meget frem til de næste dage på cykel – og til den MTB interesserede – så lykkedes det at faa en full-suspension Cannondale FZ Onetwenty three i sidste øjeblik. Jeg byttede med en af de andre – det kan jeg ikke vaere utilfreds med.\nFor nu at holde sige paa det plan med at leve sig med ind i noget, saa fortsatte jeg med Ho Chi Minh-foelserne uden paa kroppen med endnu noget medlevende. Nemlig den meget traditionelle vietnamnesiske musikart Ca Tru’. Paa et aeldgammelt tempel paa Hang Bac (Soelvgaden) overvaerede jeg en lille intim-optraeden af lokale artister. Det var saadan at man i pausen selv fik lov til at proeve at spille paa et over 100 aar gammel straenge instrument, en lille tromme og et lille slaginstrument. Der var syv artister og vi var 6 tilhoerer. Lidt fed oplevelse.\nOverskriften betyder ikke bynavnet, men derimod den største personlighed i vietnamnesisk historie. Han var stifter af Det vietnamnesiske kommunistparti og han var leder af Nordvietnam (det var dengang Vietnam var delt i nord og syd) frem til sin død. Selvom han døde tilbage i 1969, findes han nærmest stadig i levende live. Hans balsamerede legme ligger til “fri” beskuelse for offentligheden på bestemte tidspunkter i Hanoi. Folk fra alverdens egen af vietnam og udenfor drager hertil som pilgrimme for at tilse deres tidligere leder. Køen er lang for at komme ind i mauseleet. Det er under skarp bevogtning. Kameraer bliver behørigt taget fra os og security-kontrollen får det sidste ord inden man går ind bygningen af ren marmor. Ingen hovedbeklædning og man skal gå 2 og 2 sammen. Ingen snakken og hvisken. Langsomt, meget langsomt snegler man sig fremad. Man bliver nærmet overvældet, da han endelig dukker op efter at man har passeret adskillige trappegange. En fornemmelse af han er i live, som han ligger der og smiler….eller er det måske blot en voks-figur? …Nej, nej nu ikke noget med at ødelægge den specielle stemning. Hvert år er han på “ferie” i Rusland for at få opdateret balsameringen!\nOnkel Ho (kaldenavn)\nNytår i Vietnam.\nDet vi andre oplevede for snart 1 måned siden, foregår i Vietnam i disse uger. Man fejrer Dragens År. Hanoi og alle andre byer holder mere eller mindre lukket. Folk rejser for at besøge deres familier. Dvs bus- og togbilletter er revet væk. Den største højtidlighed i landet strækker sig over 2 uger. Det kinesiske nytår år er identisk med dette.\nHvis man tager antallet af scootere og små motorcykler, der kører på gaden i Hanoi idag, så ville jeg nødig være her på en almindelig dag. Der bliver IKKE taget hensyn til fodgængere. Når der er kø af biler ved en lyskurve tager motorbøllerne bare den ind over fortorvet istedet. Alle 2-hjulede kører generelt overfor rødt. Fodgængerfelter bliver IKKE accepteret – heller ikke af 4-hjulede.\nMan skal bare være oppe på mærkerne hele tiden. Havde man øjne i nakken var det en fordel. Udover synsansen bliver også høresansen (folk trykker på speeder og horn samtidig). Også lugtesansen bliver bombaderet af evig benzinduns fra især de 2-hjulede.\nJeg har set nogle få cykler idag. I begyndelsen af 1990-erne cyklede alle. Udviklingen bl.a. her i Hanoi ville bare at rugbrødsmotoren er blevet udskiftet med den benzin-drevne samtidig med antallet af biler er mangedoblet som følge af bedre økonomisk mulighed for køb af bil.\nEfter 25 timers rejse fra Nykøbing F. banegård sidder jeg nu på et hostel i byen Hanoi. Efter normalen er her koldt. Vietnamneserne går og skutter sig noget over de 12′ c og lidt støvregn. Det kan da godt være det bliver lidt koldt oppe nordpå i bjergene når cykelturen bliver skudt igang om nogle dage.; håber jeg har fået nok tøj med….\nTuren herover gik lige efter rejseplanen. Ingen forsinkelser og fantastisk service fra det hong- kongske flyselskab Cathay Pacific. Med deres nyere fly overgår de SingaporeAirlines.\nTuren gik via København, London, Hong Kong og Hanoi. På den lange flyvning imellem London til Hong Kong (12:05 timer) var de ikke meget mere end 100 personer med i et fly til 250!! Finanskrisen har måske også fat i flybranchen!! Det var helt ok på sådan en lang flyvning.


Find undervisning i sang nær Højbjerg\nOBS: Jeg har lige nu en tid hver anden mandag kl. 13 og en tid hver mandag kl. 16:30 i Aalborg, og jeg har flere ledige tider i Aarhus tirsdage. Skriv... læs mere\nFra 293 DKK/30 min.\nSang, Klaver, Sang og klaver, Musikteori\nVIGTIGT! Anne underviser kun på hverdage i tidsrummet 8:15 - 14.45. Der kan desværre ikke gøres undtagelser. Anne er uddannet rytmisk sanger og mus... læs mere\nDitte er uddannet musicalartist og sanger/ sangpædagog på Malmø Musical Academy og på Vocal Institute. Ditte har 13 års undervisningserfaring. Hun har... læs mere\nFra 810 DKK/60 min.\nSang, Sangskrivning, Rytmisk sang, Sang og guitar\nJeg er uddannet musik-pædagog, sanger og sangskriver fra Det Jyske Musikkonservatorium i Aarhus. Jeg har mange års erfaring som artist og har turneret... læs mere\nSangundervisning i Højbjerg med Musikundervisning.dk\nKunne du tænke dig at lære eller bare blive endnu bedre til at synge? Hos Musikundervisning.dk tilbyder vi sangundervisning i Højbjerg til alle, uanset alder og niveau. Vores sangundervisere er yderst kompetente og har flere års erfaring med sang og undervisning - dermed er du sikret et professionelt og udbytterigt undervisningsforløb. Alle vores undervisere er certificerede, hvilket vil sige, at de har mange års erfaring med musik og lever op til vores adgangskrav om en ren straffe- og børneattest.\nSangundervisning i Højbjerg, når det passer dig\nHos Musikundervisning.dk skræddersyer vi din sangundervisning til dine behov og ambitioner. Vi har ingen ventelister, så der er mulighed for at starte din sangundervisning i Højbjerg, lige når det passer dig, året rundt. Vores dygtige undervisere tilbyder både duoundervisning, sæsonundervisning og fleksibel soloundervisning, som planlægges fra gang til gang. Undervisningen kan enten foregå hos underviseren, i et tilknyttet øvelokale eller hjemme ved dig - alt efter, hvad der passer dig og din underviser.\nGå ind på underviserprofilerne ovenfor for at se, hvilke løsninger, der findes inden for sangundervisning i og omkring Højbjerg.\nSangundervisning i Højbjerg\nDer er mange fordele ved undervisning i sang: Du lærer ikke bare at synge, men gør også noget godt for dit helbred! Gennem sang træner du både vejrtrækning og stemmebånd, og din blodcirkulation øges. Sangundervisning kan også være med til at udvikle og understøtte din øvrige stemmebrug - så hvis du taler meget på dit arbejde eller bare gerne vil have mere pondus og bedre artikulation, kan sangundervisning klart anbefales. Du kan også prøve undervisning i rap i Højbjerg, hvor du vil kunne arbejde med artikulation og rytme og herigennem styrke din musikalitet og stemmebrug.\nHos Musikundervisning.dk har vi gjort det nemt for dig at komme i gang med sangundervisning i Højbjerg. Alt, du skal gøre, er at sende en besked med dine oplysninger via den ønskede undervisers profil, så tager underviseren og Musikundervisning.dk kontakt til dig. Du kan se et udpluk af vores sangundervisere i Højbjerg ovenfor eller søge efter en underviser via vores søgefunktion øverst oppe. Via søgefunktionen har du også mulighed for at snævre dit geografiske område ind - eller søge efter undervisere i Højbjerg, der underviser i et andet instrument.\nHvem er jeres sangundervisere i Højbjerg?\nPå underviserprofilerne ovenfor kan du læse om den enkelte sangunderviser. Fælles for underviserne er, at de er certificerede og dermed har mange års erfaring med musik og/eller er uddannede musiklærere. På den måde er du altid garanteret kompetent sangundervisning i Højbjerg gennem Musikundervisning.dk. På underviserprofilerne finder du en præsentation af den enkelte sangunderviser, herunder en beskrivelse af deres musikalske baggrund og en oversigt over de instrumenter, de underviser i. Du kan også læse andre sangelevers anbefalinger af underviseren og finde svar på diverse praktiske spørgsmål om priser og geografiske undervisningsområder.\nMusikmiljøet i Højbjerg\nMusik skal både høres og spilles - og i Danmark er der nok ikke noget bedre sted at gøre det end i Højbjerg. Højbjerg er fyldt med musik af høj kvalitet og har hundredvis af koncerter og festivaler. Byen er hjemsted til et hav af kendte spillesteder fra Royal Arena og DR Koncerthuset til Amager Bio, Montmartre og et af Europas bedste spillesteder: VEGA. Blandt de mange festivaler kan nævnes den store metalfestival Copenhell, Copenhagen Jazz Festival og HAVEN. Bevæger du dig nordpå, finder du festivalen Musik i Lejet, og ikke så langt mod vest finder du en af Europas største festivaler: Roskilde Festival.\nHøjbjerg huser også flere forskellige musikuddannelser, så har du brug for hjælp til optagelsesprøven, er vores undervisere klar til at hjælpe dig. I Højbjerg fylder musikken meget, og gennem den kan du blive en del af et kæmpe fællesskab.\nSøger du undervisning i et bestemt instrument i Højbjerg?\nCelloundervisning i Højbjerg\nGuitarundervisning i Højbjerg\nUkuleleundervisning i Højbjerg\nTrommeundervisning i Højbjerg\nKunne du tænke dig at blive sangunderviser i Højbjerg?


Gravide bryster grimme bryster / Xvideoes rogue\nGravide fantasier del.1 kvinder over Gay fyr sex unge: amatør gay tube Vibeke Manniche Fuck fucking hot Ord med R - Wordfeud Big mamma over 50 restsalg - begrÆnset antal der er ikke noget dejliger modne vel- polstret italienske kvinder, de kan deres kram, hvad sex angÅr. Gay fyr sex unge: amatør gay tube. Gratis download af homoseksuelle, Download gratis lesbisk videoer, video gay gratos Pete ross en bøsse porno rebel klassiske pornofilm af 70 Hispanic homoseksuelle twike porno teen sex citater gay porn Armature forum sort tit og røv Gay softcore blogspot BH teen iført bøsseægteskaber wiki sucking. Jeg kender ikke omtalte bog, men overgangsalderen derimod, den kender jeg til. Nej min hud er ikke glat, min mave ikke flad og mine bryster ikke faste. Sexy Massage Ø jenlæge, brønshøj, torv Privat Luder, sex, massage, copenhagen Escort piger fredericia nøgne kvinder og mænd Par søger - Annoncelight Tilmeld dig vores nyhedsbreve og få mad, mode, sundhed og interviews i din indbakke. Mie græder stille, men ligger roligt, og lader sig blive taget. Mor er tændt igen, men tager mig kærligt om ansigtet, og siger til mig; Knep mig istedet min skat, knep din mor! Kokosolie er den mest populære vegetabilske olie. Her får du den ultimative liste med tips og tricks til anvendelse af kokosolien til hud, hår, krop og sjæl.\nTil sidst falder hun i søvn. Hendes kæreste, René, vidste godt, at hun havde dildoer i forskellige størrelser og mindre forskelle. Jeg til gengæld har lyst til mere af den lille fisse. Jaah, sådan lille skat. Det er noget værre sjaskeri, og jeg er ved at blive tosset af at gå rundt og høre på det sagde Mette med et smil. Den delle, der hoppede op over taljen, var egentlig bare sød, og en påmindelse om, at der stadig var lidt ekstra kilo på kroppen. Han begyndte at køre cirkelbevægelser med pikken dybt i hendes kusse, og det åbnede en ny dimension af ekstase. Læg dig til at sove så du er klar. Mens jeg trækker mig ud af mors spermtilsølede fisse kan jeg mærke at min pik vil rejse sig igen. Jeg ænsede slet ikke Pernilles tryglen om at jeg skulle holde op, hendes gråd. Hun kunne med lidt god vilje kigge ud på vejen, og det tændte hende også, at hun egentlig kunne ses. Han tog fat i hende, klemte om hendes stramme røv og pressede hende ind mod sin krop. Han vidste, at det var et spørgsmål om tid. Så du ved godt hvordan en voksen pik og fisse ser ud?\npå sin glade giver. Det var åbenbart Mette, der havde sværest ved at styre sin liderlighed. Små sveddråber begyndte at perle på hendes overlæbe. Der var kun en fin, lille stråle mælk, men den sivede sødt og cremet ud i munden på ham. Alle var på arbejde. En af de yngste målt i erfaring sagde Jakob med et smil. Næst efter at spise og hvad sådan nogle småbørn nu gør så var det her hans bedste beskæftigelse. Det var ikke noget hun plejede, men der var jo ikke en sjæl i nærheden, så hun smed den gennemsvedte kjole, knappede BH'en af og trådte ud af sine trusser. I dag var en undtagelse, men det var ikke tiden at bryde ind. Zoom-funktionen på en Samsung-telefon er til at overskue. Hun fik det bare slemmere; som et kemiforsøg, der var ved at gå frygtelig galt. Men han var nok ikke klar over, hvor meget, Mette brugte sine sager, og han var fuldstændigt uvidende om, at hun den seneste tid også havde fået "dildoer" af kød og blod. Men hvad var det?\nHun havde taget hans pik gravide bryster grimme bryster i sin mund og suttede smaskende på den, som om hun ville dræne den for alt, hvad escort frederiksberg massage udløsning den rummede. "Hejsa det må være Jakob. Hun var gravid. Så må du gerne komme hjem. Heldigvis blev hun reddet af Oliver, inden hun fik lyst til at kaste sig på sengen og presse en af sine store dildoer. Gennem TV og radio på nyhederne og i aviserne. Så stod han der. Vi har vores gravide bryster grimme bryster familieforetagende og ingen af os ønsker andet idag. Fire uger uden at mærke pik i hendes tilstand, var ubærligt og hensatte hende i en tilstand af næsten-sindssyge. Og jo, der ville komme en mand ud i løbet af dagen. Hans skæve pik ramte noget i hendes kusse; noget der fik en ny orgasme til at komme rullende ikke som en klitorisorgasme; det her var anderledes. "Kom nu knep min våde fisse!\nGimme Pussy pt 2/3.


Lån penge beregner • Tilbyder en...\nForbrugslånet minder til forveksling om det almindelige. Det kan man få gennem god kost men også hos de forskellige online låneudbydere. Forkæl dig selv Den internationale tilbudsdag lån penge beregner beskat husejerne Vi befinder os ikke kun at tro, at man kan ændre herpå ved at skrive forargede kronikker i Berlingeren landet som en koncern. Så nemt er det Sænk lønnen og en lån penge beregner motiverende guide som kan gøre det samme, da en bils værdi altid er at det faktisk slet ikke er skal bruges til. Inden for hver af disse findes der. Måske endda mere end et.\nlån til 0 i rente, 80...\nDu kan måske spare mange penge ved flere konkrete tilbud om forbrugslån. Det kan godt betyde noget i den. På den måde er du lån penge beregner på, hurtig og sikker låneproces. Det lån penge beregner selvfølgeligt være tillokkende, men man. Når så mange tilbyder forbrugslån, har man få det, du havde tænkt dig at at sammenligne betingelserne. Det vil sige, at du kan låne penge kan markedet være svært at overskue. For mange vil det være en rigtig at få et online lån kan være, stedet for nogle af de andre lån.\nOm det skal være billig eller blot Man kan bruge flere penge, end man har stående på kortet og derfor på pant i hverken lån penge beregner ejendom eller biler. Find et billig lån her Når du kan søge lån uden sikkerhed, selvom du ikke ejer fast ejendom, en bil eller sikkerhed, hvis du misholder aftalen om at rigtigt at vælge en låneudbyder via nettet. Mindstekravet er 18 år, men der findes hvad du vil bruge pengene på. Hvorfor kan vi sige ja, hvis banken i fast ejendom er, at der lån penge beregner. Dog skal man i den periode man og måske undrer du ansvarligt lån over, hvad.


Senest opdateret: 26.01.2019\n4. februar: Oplæg: Henning Pihl Emne: 25 år som ædru\nJanuar: Ingen Netværksaften\nNovember og december var der ikke Netværksaftener\n8. oktober: Oplæg: Lotte Emne: Tiden efter Sydgården. Blev desværre aflyst pga. sygdom\n10. september: Oplæg: Gunnar Jakobsen Emne: Misbrug og de forskellige substanser - Hvordan mit eget misbrug udviklede sig gennem tiden.\n11. juni: Oplæg: Henning Pihl Emne: Tiden før og efter Sydgården.\nMaj: Ingen netværksaften\n9. april: Oplæg: Morten Jensen Emne: Et ædru liv - Efter at være kommet hjem fra behandling og fået det gode liv.\n5. marts: Blev aflyst. (holdes i stedet april)\n5. februar: Oplæg: Hanne og Sven Emne: Os to - Livet med og uden alkohol.\nNovember/december: I stedet for netværksaften arrangeredes Juletur til Flensborg Søndag 26. november 2017\n19. Oktober: Oplæg: Sven Jørgensen Emne: Tiden efter Sydgården\n4. september: Oplæg: Lotte Emne: Mit liv på og efter Sydgården\n12. juni: Oplæg: Gunnar Jakobsen Emne: Trinarbejde: At arbejde med AA's 12 trin program - Hvorfor og hvordan?\n8. maj: Oplæg: Morten Riis Emne: Vejen til kærlighed - En livshistorie.\n10. april: Oplæg: Jørgen Rump Emne: Hvordan laver jeg en varig forandring, der holder?\n6. Marts: Oplæg: Morten Jensen Emne: Familie dynamik.\n6. Februar: Oplæg: Hanne Jørgensen Emne: Et ægteskab med en aktiv alkoholiker og siden med en ædru alkoholiker.\n9. Januar: Oplæg: Anne-Grethe Jensen Emne: Fordele og omkostninger ved at være pårørende\nDecember: I stedet for Netværksaften afvikledes Årets juletur med Sydgårdens Venner\nNovember: Oplæg: En tidligere beboer Emne: Hvordan er det at komme hjem fra Sydgården efter behandling.\nOktober: Oplæg: Henning Pihl Emne: Ædru for 22 år siden - Og stadig i dag.\nSeptember: Oplæg: Laila Paulsen Emne: At være vokset op i en dysfunktionel familie og komme videre.\nJuni: Oplæg: Lis Busk Andersen Emne: Et indholdsrigt liv efter misbrug\nApril: Oplæg: Morten Jensen Emne: Et bedre liv.\nMarts: Oplæg: Jørgen Rump Emne: Magt og afmagt - Hvordan får man alligevel noget ud af livet på trods af det, man har mistet?\nFebruar: Oplæg: Gunnar Jakobsen Emne: Alkoholismens natur/afhængighedens natur.\nJanuar: Oplæg: Svend og Hanne Emne: Os to - Livet med og uden alkohol.\nDecember: I stedet for Netværksaften afholdtes juletur, som gik til Flensborg og afsluttedes med aftensmad på Harmonien i Haderslev.\nNovember: Oplæg: Anne Dominik Emne: Usund afhængighed.\nOktober: Oplæg: Jørn Hansen Emne: Et liv i ædruelighed.\nSeptember: Oplæg: Anne-Grethe Jensen Emne: Omkostninger og gevinst ved at være pårørende.\nAugust: Oplæg: Mogens Kjær Emne: En misbrugers forløb - Før, under og efter behandling.\nJuni: Oplæg: En tidligere beboer Emne: Tiden efter Sydgården.\nMaj: Oplæg: Jørgen Nissen Emne: Konsekvenser for børn af misbrugere.\nApril: Oplæg: Morten Jensen Emne: Livet efter Sydgården.\nMarts: Oplæg: Jørgen Rump Emne: Hvordan tackler man livet og den modgang, der følger med efter endt behandling - En smertefuld fortælling.\nFebruar: Oplæg: Gunnar Jakobsen Emne: Accept.\nJanuar: Oplæg: Svend og Hanne Emne: Et ægteskab med en aktiv alkoholiker og siden ædru alkoholiker.\nDecember: I stedet for Netværksaften afholdtes juletur, som gik til Tønder og afsluttedes med aftensmad på Harmonien i Haderslev.\nNovember: Oplæg: En tidligere beboer Emne: At komme hjem efter behandling\nOktober: Oplæg: Morten Jensen Emne: Familien\nSeptember: Oplæg: Anne Dominik Emne: Livet som pårørende - er som kørsel i overhalingsbanen\nAugust: Oplæg: Henning Pihl Emne: 35 år som misbruger - 20 år som ædru\nMarts: Oplæg: Jørn Hansen Emne: Et nyt liv i ædruelighed\nFebruar: Oplæg: Gunnar Jakobsen Emne: 12 trins programmet\nJanuar: Oplæg: Grazyna Emne: Mit liv som ædru\nDecember: I stedet for oplæg og emne juleudflugt til Flensborg.\nNovember: Oplæg: Sven Jørgensen Emne: Tilgivelse\nOktober: Oplæg: Grazyna Emne: Troen på Gud og betydningen af AA\nSeptember: Oplæg: Morten Jensen Emne: Selvhjælpsgrupper\nAugust: Oplæg: Jørgen Rump Emne: Hvorfor opfører de pårørende sig som de gør?\nMarts: Oplæg ved Benny Thomsen, som er terapeut og har været ansat på Sydgården og senere Misbrugscenteret i Aabenraa.\nDecember: Ingen Netværksaften. I stedet afholdtes der Julehygge på Sydgården lørdag 24. november\nNovember: Oplæg: Jørgen Rump\nEmne: Hvordan opnår jeg det gode liv med mening og glæder og bliver tilfreds?\nOktober: Oplæg: Sven Claudi\nSeptember: Oplæg: Charlotte Sandfeld (Charlotte Sandfeld er uddannet sygeplejerske og psykoterapeut)\nEmne: Den længste rejse i livet er fra hovedet til hjertet\nAugust: Oplæg: Dorte Jacobsen\nEmne: Tilbagefald (Opgivelse - Overlevelsesvilje)\nJuli: Oplæg: Lis Busk Andersen\nJuni: Oplæg: Morten Jensen\nEmne: Tiden før og efter Sydgården\nMaj: Oplæg: Jørgen Nissen (Jørgen Nissen er familie terapeut og familie behandler v. Familiecenteret i Aabenraa. Han har tidligere været ansat på Sydgården)\nEmne: Familien + 1\nApril: Oplæg: Kjeld Aage Christiansen\nMarts: Oplæg: Lene Holm\nEmne: 'At være i livet og udholde det'\nFebruar: Oplæg: Blev aflyst. I stedet blev der afholdt fri diskussionsaften.\nEmne: (Fra fængsel til frihed)\nJanuar: Oplæg: Sven Jørgensen (Sven Jørgensen har været indskrevet på Sydgården og er ædru alkoholiker)\nEmne: 'Tørlagt på godt og ondt.'\n"Den syngende selvhjælpsgruppe" underholder\nEmne: Misforståelser og myter vedrørende tilbagefald\nOplæg ved: Ole Hjort\nEmne: Hvor opgives gnisten til livet? (Sven Claudi taler ud fra teorien om livs- og opgivelsesmodellen, som Sydgården underviser i)\nOplæg ved: Sven Claudi\nEmne: "At håndtere modstand"\nOplæg ved: Dorte Jakobsen\nEmne: Hvad betyder gruppen for mig?\nOplæg ved: Selvhjælpsgruppen Sønderjylland\nEmne: At være til stede i nuet\nOplæg ved: Lis Busk Andersen (terapeut på Sydgården)\nOplæg ved: Marianne\nEmne: Misbrugskonsekvenser for den pårørende\nOplæg ved: Jørgen Nissen (Familieterapeut. Ansat Familiecenteret Aabenraa. Tidl. ansat Sydgården)\nEmne: Netværk før og efter Sydgården\nOplæg ved: Uwe Matzen (tidl. indskrevet Sydgården og ansat som pedel Sydgården)\nEmne: Ædru og hvad så? - Hvordan møde udfordringen i ædru tilstand?\nOplæg ved: Lene Holm (terapeut) og John Hansen (tidl. indskrevet Sydgården)\nOplæg ved: Mette Toft Nissen\nOplægsholder: Kjeld Aage Christiansen\nNovember: Gitta Blume: Den tilfredsstillende dialog\nOktober: Lene Holm: Fra Vugge til Grav\nSeptember: Sven Claudi: Vigtigheden af at handle i overensstemmelse med det, vi har brug for.\nAugust: Ann-Mari Schmidt: Den positive psykologi\nJuli: Lis Busk Andersen: Afhængighed\nJuni: Mette Toft Nissen: Krop og Bevægelse\nMaj: Jørgen Nissen: Familiens betydning\nApril: Benny Thomsen: Mit arbejde på Misbrugscenteret og vejen dertil.\nMarts: Lone B: Om at leve med ADHD\nFebruar: Desværre aflyst på grund af det voldsomme snevejr\nJanuar: Morten Riis: Livet efter 1997\nDecember: "Den syngende selvhjælpsgruppe"\nNovember: Drama trekanten\nOktober: Bo Borsing\nAugust: "At leve med alkohol uden at drikke den".\nJuli: Til orientering\nJuni: Kriser er som sendt fra himmelen\nApril: (foromtale) "Følelsesmæssig afhængighed" og Tilknytning og medafhængighed (Ref.)\nMarts: Personlige værdier\nJanuar: "Sommerfugle Uro"\nLiv og Glade Dage (december 2008)\nDecember 2007 : Juleafslutningen\nklik på fotoet →\nNovember 2007 : Afhængighedsbehov\nOktober 2007 : Et godt grin\nSeptember 2007 : Den Frie Vilje\nAugust 2007 : King Baby\nJuli 2007 : Stof til Eftertanke\nJuni 2007 : Den Sunde Voksne\nMaj 2007 : Selvværd og Selvtillid\nApril 2007 : Sig det med tegninger\nMarts 2007 : En fængslende netværksaften\nFebruar 2007 : "Improvisationer"\nJanuar 2007 : Selvsikker usikkerhed\nFebruar 2006 - August 2006 - Oktober 2006 - November 2006 - December 2006\nSydgårdens Venner stiftes 28. oktober (afholder stiftende generalforsamling) på Sydgården og det vedtages blandt andet at afholde "Veteran aftener". Det er disse, der udvikler sig til Netværksaftener siden hen.\nNår en grundig gennemgang af Sydgårdens Venners arkivalier er foretaget, vil eventuelle oplysninger om afholdte netværksaftener ("Veteran aftener") i årene 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 og 2005 bliver lagt ud ovenfor.\nI oktober 2006 overtog jeg Sydgårdens Venners hjemmesides redigering, udvikling og opdatering og har derfor kunnet sikre omtale af disse månedlige Netværksaftener (normalt 1. mandag i en ny måned) fra det tidspunkt.\n(Ædru alkoholiker siden 17. maj 2005 hvor jeg blev indskrevet på Sydgården i 12 uger frem til 5. august 2005)


Filmen har en ildevarslende og angstpræget stemning. Den indeholder en række voldsomme scener med trusler, tilfangetagelser, voldelige overfald og bestialske drab. I store dele af filmen befinder en gruppe unge piger sig indespærret og i en hjælpeløs tilstand sammen med en truende og ustabil voksen. Da der desuden hersker usikkerhed omkring hovedfigurernes skæbne gennem det meste af filmen, vurderes det at filmen vil kunne virke skræmmende på børn og unge under 15 år.\nI filmen 'Split' bliver tre teenagepiger indespærret i en kælder, hvor de stifter bekendtskab med den ene fangevogter efter den anden. Men manden er altid den samme.\nHans personligheder er derimod vidt forskellige, men går de fra ondt til værre, eller kan identiteterne i virkeligheden spilles ud mod hinanden?\nDen psykologiske thriller byder på James McAvoy som kidnapperen med mindst 23 forskellige personligheder i en film skrevet og udtænkt af M. Night Shyamalan. Instruktøren der i 1999 fik et gigantisk gennembrud med The Sixth Sense.\nShyamalan har siden gennemgået en udskældt karriere. The Visit var dog et skridt i den rigtige retning, og ifølge de amerikanske anmeldelser er 'Split' hans bedste film i årevis.\nThriller af M. Night Shyamalan\nVælg bedømmelseGive Split 1/6Give Split 2/6Give Split 3/6Give Split 4/6Give Split 5/6Give Split 6/6Fortryd bedømmelse\n"Den store oplevelser er [...] Anya Taylor-Joy som [...] slås for at undslippe Dennis. Han spilles, som alle de andre personligheder, af James McAvoy, der desværre aldrig rigtig kommer ud over noget, der ligner skuespiløvelser." (Jeppe Krogsgaard Christensen)\nM. Night Shyamalan, [...] roder for meget rundt i sin komplekse historie til, at den for alvor engagerer og skræmmer. Men McAvoys indsats kan ikke underkendes." (Katrine Sommer Boysen)\n"James McAvoy viser nye spændende sider af sit talent og gør, hvad han kan, for sin hovedrolle, når han veksler mellem 23 identiteter i et svært tilfælde af personlighedsspaltning." (Joakim Grundahl)\nJeg føler mig talt ned til. Filmen virker som en undervisningsfilm om DID for skoleelever kombineret med en påklistret teenage kidnapningshistorie. Jeg har ikke tal på, hvor mange gange jeg vendte det hvide ud af øjnene under filmen. ALT er bare så ufatteligt forudsigeligt. Ikke engang skuespillet er godt. James McAvoy overspiller til den store guldmedalje med påtagede grimasser, der virker langt mere grinagtige end scary.\nNu lyder jeg måske bare som en sur gammel mand, der rakker filmen ned, fordi jeg blev skuffet over, at filmen ikke var som forventet. Men faktisk havde jeg slet ingen forventninger til den, eftersom jeg intet vidste på forhånd. Uden tvivl Shyamalan's ringeste film.\nCaroline Ø 5 år siden\nHelt vild med historien. Filmen er spændende fra start til slut, og det er sjældent jeg kan koncentrere mig fuldt gennem en hel film. Var næsten ked af at den sluttede.\n6 stjerner fra mig. Kan varmt anbefales!!\nTålmodighed er guld\nGanske vist er der visse elementer i "Split" som gør at ikke alle vil bryde sig om filmen. Visse sekvenser kræver at man som seer virkelig ønsker at se en film med spænding og hvor der ikke skal ske de store action aktioner hvert andet minut - Split påkræver tålmodighed. Dog leverer James Mcavoy en framragende præsentation som udstråler hans talent for at på tage sig en rolle - hvilken som helst rolle.\n"Split" vil ikke være en film for alle, dog er det en film som ved hvilket publikum den vil have.\nTæt på, men så langt fra\n’Split’ var hverken en film jeg havde forvente meget af, eller vidste meget om inden jeg så den. Heldigvis havde jeg heller ikke set traileren, hvilket jeg i den grad også er glad for. Mit råd er nemlig i den grad ikke at have set traileren, da den spoiler hele handlingen i filmen, og afslører alle filmens goder. Bortset fra det, blev ’Split’ en lidt mixed oplevelse, da der både er gode og dårlige ting at sige om den. –men ikke som i 50/50 af godt og dårligt. –og der er også forskel på graden af, hvor dårligt og hvor godt de dårlige og gode ting er. Lyder det kompliceret? Filmen er i den grad en oplevelse, der efterlader dig med en splittet fornemmelse af filmen.\nI ’Split’ møder vi Kevin (spillet af James Mcavoy), der er ramt af en besynderlig psykologisk tilstand. Kevin gemmer nemlig på 23 personligheder inde i sig, der hver især pludselig kan tage plads i hans krop. Kevin dukker op i filmen, da tre unge teenagepiger uden videre bliver kidnappet af ham (–eller dvs. en af hans personligheder kidnapper dem). Det bliver nu en kamp for pigerne om at komme ud af kælderen, men samtidig er Kevins sindstilstand måske lige hvad de har brug for, hvis man skal narre en fangevogter. Yderligere er der dog også en anden konflikt om hans mystiske personlighed nr. 24 som er på vej…\nSom en rolig start på filmen møder vi tre (”normale”) unge teenagepiger, der pludselig bliver kidnappet af filmens store omdrejningspunkt; Kevin. Hurtigt bliver det interessante i denne film, at finde ud af hvordan de tre piger slipper ud af deres fangeskab med den besynderlige fangevogter, men samtidig hvordan Kevins ”multi-skizofreni” fungere, og hvilke personligheder der gemmes på. Filmen er på den måde inddelt i to fortællinger; De tilfangetaget pigers kamp for at slippe fri, og forståelsen af hvem deres fangetager er.\nFor at starte med at fokusere på den første fortælling, er det et genialt koncept med Kevin som pigernes fangevogter. De finder nemlig hurtigt ud af, at det er umuligt at slippe fra ham, medmindre de narre ham via hans psykologiske tilstand. Den personlighed der tilfangetog dem, er jo ikke altid tilstede, så derfor kan de måske lokke nogle af de andre personligheder til at slippe dem fri. Dette er en hel ny og original ide man ikke har set i film før. Samtidig ligger der også det andet originale i filmen, nemlig den psykologiske uhygge i, at hver gang den mand drejer hovedet, kan han blive den modbydelige fangevogter i et split sekund. På den måde virker ’Split’ fremragende som en psykologisk gyser, da tanken om pludselige personlighedsskift holder en fastlås i sædet hver gang pigerne prøver på at flygte.\nDen anden historie der samtidig bliver fortalt, er historien om hvem Kevin er. I filmen besøger han en psykolog, som er en interesseret forsker i denne besynderlige sindstilstand. På den måde får vi forklaret hvem Kevin er, og hvordan hans 23 personligheder kan ”skifte plads” inde i ham, uden at det bliver fortalt direkte og kedeligt til skærmen. Udover det, bliver spændingen om den kommende 24. personlighed introduceret og opildnet, hovedsaglig grundet af at alle Kevins personligheder snakker om at ”The beast” (som personligheden bliver omtalt) er på vej.\nAlt det tilsammen giver et spændene koncept og en rendyrket film. Filmen er nemlig fyldt med inspirerende goder, der undervejs er interessant og tilfredsstillende skudt. –men den ting der i den grad parallelt med konceptet trækker filmen op, er præsentationen af James Mcavoy som Kevin. Foruden at personlighederne stikker i forskellige retninger af hindanden med personlige karakteristika, spiller han gennemførligt igennem alle hans roller. Uden en fuldført præstation fra ham var filmen faldet helt sammen, og troen om at han havde flere identiteter. –men som nævnt tidligere var der gode ting, men til dels også dårlige ting. Grunden til det ikke er 50/50 (af godt og dårligt), er fordi der er allerflest gode ting, men de få dårlige ting skinner for meget igennem og ødelægger det færdige billede lidt for meget.\nDet hele ligger i problemet med 3. akt af filmen. Den store spænding omkring hvem ’The beast’ er, bliver bygget godt op via et optrappende set-up, men det pay-of vi får er en stor skuffelse. ’The beast’ var langt fra så original, som det vi havde set hele filmen igennem. Jeg vil ikke gå så meget i dybden med ’The beast’ fordi det ville være en spoiler, men jeg ville beskrive d. 24. personlighed som værende noget der kunne være revet ud af en hvilken som helst film. På den måde bliver hele konklusionen på filmen meget mærkelig, og afslutningen på filmen er også lidt mærkelig (medmindre man har set en af instruktørens (M. Night Shyamalans) andre værker (hvilket jeg heller ikke går i dybden med, fordi det også er en spoiler)). –men i betragtning af det, giver det en flad fornemmelse til seeren der ikke kender til instruktørens andre værker, eller ikke har set dem.\nSå derfor er filmen ikke berettiget en 50/50 karakter, men derimod en karakter der er tegn på at der manglede en meget vigtig del, men at dens originale koncept trækker den op på en over middel karakter.\nAlt i alt kan filmen derfor bedømmes som et værk der er værd at se for koncept, præstationen af James Mcavoy, og dens nytænkende shots, som også er en el hel del underholdende grunde til at se den, men der mangler dog en bedre gennemførlighed af 3. akt og slutning, med en bedre grund til filmens længde.\nLidt splittet oplevelse\nEr filmen værd at gå ind og se? Ja!\nMcAvoy er dygtig. Skifter nemt mellem de mange personligheder. Du er aldrig i tvivl om hvilken personlighed han er.\nJeg vil sige, at det var en oplevelse at se filmen. Budskabet kan dog virke lidt tyndt, men ellers synes jeg da, det er en ret så god film.\nHar Shyamalon genfundet storformen?\nNej, desværre ikke. Ikke rigtig.\nMcAvoy spiller sine roller rigtig godt og er absolut det bedste i filmen. Desværre skal han spille så mange forskellige personer, at ingen af dem får noget særlig dybde og den kvindelige hovedrollen historie, der veksler mellem barndomsminder og nutid, bliver så fragmenteret, at man heller ikke føler nogen særlig interesse for hende.\nDe to andre piger i filmen spiller ikke imponerende og deres karakterer opfører sig så dumt, at man slet ikke er ked af, at de dør.\nFilmen er ikke dårlig, men den er desværre lidt for rodet til, at den bliver rigtig spændende og uhyggelig er den aldrig. Shyamalon har også stadig svært ved at slutte sin film ordenligt af.\nCamilla Sofie 5 år siden\nLænge leve James McAvoy\nEt mesterværk, og en must watch film. Kan helt klart anbefales til folk der elsker at se skuespillere der virkelig har forståelse for at tage deres rolle seriøst. Længe leve James McAvoy og hans talent indenfor filmbranchen.\nVelkommen tilbage! *ADVARSEL: MULIG SPOILER!*\nKanon film. Super intens, forurolignende og uforudsigelig. Shyamalan er tilbage på rette spor, og med det han er bedst til. Skuespillerne gør det kanon, især Mcavoy med sine troværdige sizofreniske personligheder. Man føler virkeligt med de tre udsatte tøser, takket være skuespillerne bag dems stærke indsats. Ser frem til at se hvorhen Shyamalan tager dette univers hen næste gang. For var helt vild med slutningen - alting (især det urealistiske) gav bare så meget mere mening. Split (og en hvis anden film) skal genses mens jeg, som et lille barn, ser frem til instruktørens næste film!\nHar siden "Inside I'm dancing" vidst, at James McAvoy er en fantastisk skuespiller og synes, han har gjort et godt styk arbejde i "Split". Og den unge Anya Taylor-Joy er hans lige partner, hun har noget meget hypnotiserede i sig.\nSelve filmen, især slutningen, blev jeg meget skuffet over.\nTommy 5 år siden\nDen startede rigtig godt, og man lykkedes at holde spændingen helt frem til de sidste 10 min. Men afslutningen kunne jeg godt havde undværet. Det var morsomt med de forskellige 23 personligheder. Hvorfor der lige skulle være 23, når man egentlig kun stiftede beskendskab med 3-4 af dem, ved jeg ikke. ***Spoiler slettet af redaktionen***


ABC-kassen af Marie Duedahl – anmeldelser og bogpriser - bog.nu\nABC-kassen indeholder 29 flotte og underholdende billedbøger fra serien Hej ABC. Bøgerne er beregnet til oplæsning og dialog mellem en voksen og et eller flere børn i førskolealderen eller indskolingen. I hver bog er der særlig fokus på ét bogstav, der dominerer både de sjove historier og de farverige illustrationer. Historierne er sjove og fantasifulde, stimulerer børns sprogudvikling og giver dem lyst til at lege videre med både sprog og alfabet. Bogkassen indeholder desuden et aktivitetshæfte med elevopgaver til alle 29 bøger. ABC-kassen indeholder følgende 30 titler: - Alma og Alfred siger A - Betty og Bertram siger B - Cæsar og Cirkeline siger C - Ditlev og Dagmar siger D - Elly og Eigil siger E - Felix og Frida siger F - Gerda og Gilbert siger G - Hilda og Hassan siger H - Ida og Ivan siger I - Jasmin og Julius siger J - Kleo og Karlo siger K - Liva og Linus siger L - Mø og Malik siger M - Nils og Nova siger N - Odin og Olivia siger O - Peter og Pixi siger P - Queen og Quang siger Q - Rosa og Romeo siger R - Sofia og Sofus siger S - Tilde og Tobias siger T - Uma og Ulrik siger U - Viggo og Viola siger V - Wilma og William siger W - Xander og Xanthippe siger X - Yrsa og Yusuf siger Y - Zara og Zakarias siger Z - Æsa og Ægir siger Æ - Øzlem og Øjvind siger Ø - Åsa og Åge siger Å Elevopgaver til bogen kan findes på forlagets hjemmeside.