EDC : Erhverv : Services : Detail : Afdæmpede udsigter til prisudviklingen for detailhandlen i 2021\nButikslokaler skiller sig ud i EDC Erhverv Poul Erik Bechs årlige forventningsanalyse som segmentet med de mest afdæmpede udsigter til prisudviklingen. Men måske har de adspurgte skelet for meget til nedlukningen i foråret 2020 og udfordringer med nethandel, mener ekspert i EDC Erhverv. Året sluttede nemlig med nogle mere travle måneder, og detailhandlen kan også levere talrige solstrålehistorier, men den nyeste nedlukning gør selvfølgelig, at der stadig er usikkerhed i markedet.\n”Detail er helt klart det segment, hvor investorer og virksomheder ser mest afdæmpet på prisudviklingen det kommende år i vores Forventningsanalyse 2021. Det hænger formentlig sammen med de strukturelle udfordringer, detailhandlen længe har haft med især nethandel. Og så er svarene nok præget af nedlukningen i foråret og de forskellige restriktioner, men faktisk gik 2020 relativt godt for detailhandlen i forhold til, hvad mange frygtede, da coronaen brød ud. Men det er klart, at med de nye restriktioner presser endnu flere i detailbranchen.”\nSådan siger Joseph Alberti, Head of Research i EDC Erhverv Poul Erik Bech, om 2021-udgaven af Forventningsanalysen, som nu er gennemført for sjette år i træk – denne gang med svar fra over 1.200 virksomheder over hele landet.\nKun 17% forudser højere priser på butikslokaler, det er halvt så mange, som spår stigende priser på industrilokaler og boligejendomme. Og 42% forventer ligefrem lavere priser på detailejendomme i 2021 – markant højere andel end prispessimisterne inden for kontorer, industri og boligejendomme.\nForskydning i forbrug\nDer er dog ikke sket et fald i privatforbruget, men derimod en forskydning, pointerer Joseph Alberti. Rejsebudgettet er af gode grunde krympet gevaldigt, og det har betydet, at danskerne har skruet op for forbruget andre steder. Og i efteråret fik alle lønmodtagere adgang til hovedparten af de indefrosne feriepenge. Udbetalingen af de 52 mia. kr. kunne godt mærkes på kasseapparaterne rundt omkring.\n”Selv om dele af detailhandlen har været udfordret, så har brede dele af den nydt godt af, at vi fx stort set ikke har kunnet rejse ud af landet. Mon ikke, at rigtig mange børn har fået ekstra store julegaver og Playstation-pakker, fordi sommerferien måtte droppes og senere også jule- eller nytårsturen?” lyder det fra Joseph Alberti.\nForventningsundersøgelsen viser samtidig, at to ud af tre butikker, som bor til leje, overvejer at købe deres lokaler – det kan hænge sammen med en udbredt forventning om lavere priser.\nDet fremgår også, at blot 9% vil investere i detailejendomme, men dertil kommer over 30%, som gerne vil foretage blandede investeringer, og det er ofte boligejendomme med butikker og lignende i gadeplan. Boligudlejning er fortsat de fleste investorers favorit.\nMen investorerne skal se sig godt for.\n”Store dele af detailhandlen er fortsat udfordret, og nogle steder er lejeniveauerne under pres. Over længere tid er der forsvundet mange små butikker i de mindre byer, og i øjeblikket er København ramt af et kraftigt dyk i turisme, konferencer og forretningsrejser. Omvendt har dagligvarebutikkerne klaret sig godt, fordi mange har arbejdet hjemme og ikke spiste i kantinen, men har købt mere ind i det lokale supermarked,” siger Joseph Alberti.\nHan peger på, at 2020 samlet har været et hårdt år for mange butikker og spisesteder trods feriepenge og hjælpepakker. Derfor har han svært at vurdere, om de senere års stærke tendens med fremgang for spisesteder, cafeer og kaffebarer – Food & Beverage – vil fortsætte.\nKontakt Joseph Alberti, Head of Research, EDC Erhverv Poul Erik Bech på tlf.: 58 58 85 64 eller e-mail joal@edc.dk


Lucia stjerne med safran, remonce og rosiner - kan koldhæves - Cathrine Brandt\nLucia stjerne med safran, remonce og rosiner - kan koldhæves\nLuciadag d. 13. december. Lyset er på vej tilbage, og hvilken bedre måde at markere det på end med hjemmebag. Det aromatiske safran giver den smukkeste, gule dej - der smager sødt og let krydret.\nDu kan enten bage de helt klassiske lussekatter, eller forkæle dig selv og dine nærmeste med en remoncerig Luciastjerne. Jeg er vild med begge dele. Stjernen her er endnu et bevis på, at remonce altid er en god ide i bagværk. Let, luftig og rig på remonce og rosiner.\nBåde opskriften på mine Luciaboller og den her Luciastjerne kan bages samme dag - eller koldhæves. Så kan I helt selv bestemme, om I vil nyde jeres hjemmebagte luciabagværk i løbet af dagen eller til morgenmad. Uden at skulle pokkers tidligt op.\nMå I alle få en fin og hyggelig Luciadag med masser af lys og hjemmebag.\n0,2 g safran - fås her (reklamelink)\n20 g gær (*kan koldhæves - brug 10 g gær)\n50 g rosiner (kan udelades, hvis du ikke er vild med rosiner i bagværk)\nStød safran i en morter for en finere og dybere smag i dit bagværk. Har du ingen morter, så kan det udelades.\nKom mælk og safran i en skål og rør det sammen. Lad det trække i 20-30 minutter for mere smag og farve. Smelt smørret ved lav varme. Hæld det i mælken. Tjek at mælke/smør blandingen ikke er mere end lillefingervarmt. Kom sukker og gær i og rør til gæren er opløst. Tilsæt hvedemel, æg og salt og ælt dejen til den er glat og slipper skålens kanter. Jeg ælter dejen på min røremaskine med en dejkrog. Lad dejen hæve tildækket ved stuetemperatur i 60 minutter.\nSmuldr marcipan og rørsukker sammen. Tilsæt rosiner og smør og rør det sammen - det behøver ikke at være helt homogent. Det gøres nemmest med en gaffel.\nVend dejen ud på et let meldrysset bord. Del dejen i 4 lige store portioner a cirka 185 g. Form hver dejportion til en kugle. Lad dem hvile i 10 minutter. Rul den ene dejkugle ud til en cirkel på cirka 23 centimeter i diameter. Hvis dejen trækker sig sammen, og ikke kan rulles ud, så lad den hvile kort - så slapper gluten af, og du kan nemmere rulle dejen ud.\nTænd ovnen på 200 grader varmluft. Placer dejen på en bageplade med bagepapir. Smør 1/3 af remoncen på dejen UNDTAGET de yderste 1 cm. Rul næste dejportion ud og placer ovenpå. Smør remonce på. Gentag til alle dejportionerne er lagt på og du har fire lag. Der skal ikke smøres remonce på den øverste del.\nSæt en ring eller et glas i midten (min målte 3 cm i diameter) i midten af dejen. Skær dejen ud i 1/4, herefter 1/8 og til sidst 1/16.\nNu snoes Luciastjernen. Tag ved en strimmel med hver hånd og sno hver 1,5 gange udad i hver sin retning. Læg enderne sammen på højkant, så de er lukket. Gentag hele vejen rundt. Fjern ringen. Lad remoncestjernen efterhæve tildækket i 15 minutter. Pisk et æg sammen med en gaffel og pensl over det hele. Bag din Luciastjerne med rosin-remonce i cirka 12-15 minutter til godt gylden over det hele. Nyd lun eller afkølet.\n*Vil du gerne koldhæve din Luciastjerne, så skal du bruge 10 g gær. Følg opskriften og form stjernen som angivet. Kom den herefter på køl tildækket. Dagen efter tages Luciastjernen ud fra køleskabet og stilles ved stuetemperatur. Lad den efterhæve og temperere i 30 minutter. Pensl med sammenpisket æg og bag som angivet i opskriften.\n3 comments on “Lucia stjerne med safran, remonce og rosiner - kan koldhæves”\n2. december 2021 kl. 20.27\nHi Cathrine, is it possible to use dry yeast for this instead of fresh yeast? And how much should one use? Thanks you!\n3. december 2021 kl. 09.58\nYes, you can use dry yeast, 7 g.\n6. januar 2021 kl. 18.44\nDen var virkelig lækker og smovset. Jeg foretrækker helt klart denne over normale luciaboller!


Ost er sundt for vores helbred | Woman.dk\n19. januar 2017 af Diana Bjerregaard Kristensen\nDet kommer ikke som nogen hemmelighed, at vi er temmelig lykkelige, når undersøgelser viser, at vores guilty pleasures som eksempelvis chokolade rent faktisk har gode og sunde egenskaber for vores helbred.\nDer er nok mange, som har skullet lære at elske ost (med mindre det var smeltet ovenpå en pizza eller i en toast), men som nu slet ikke kan få nok af det – og ost har jo også vist sig at have gode egenskaber for dit hår. Og nu er der faktisk endnu en god grund til at spise mere ost.\nJa tak til mere ost\nEn helt ny undersøgelse udgivet i British Journal of Nutrition viser nemlig, at det er godt for dit hjerte at spise ost.\nForskere hos Penn State University undersøgte, hvilken indvirkning ost har på det kardiovaskulære system, og resultatet viste overraskende og til stor glæde for os, at mælk og specielt den, der findes i ost, har en positiv effekt på dit hjerte, da mælkeproteinerne og -fedtet hjælper med at øge blodcirkulationen i kroppen.\n‘Rigtig’ ost vinder\nSamtidig ville forskerne være sikre på, at niveauet af natrium i osten ikke opvejer for de mange fordele med mælkeindholdet. Derfor spurgte de en gruppe af de deltagende om at spise ‘rigtig’ ost, imens den anden gruppe skulle spise sojaost og saltstænger – alt indholdt samme niveau af natrium. Og resultatet blev, at dem, der spiste ‘rigtigt’ ost, stadigvæk havde et bedre blodtryk.\nYes! Det skal da vist fejres med en cheeseburger, hva'?


Find dit næste job i Tyskland – Audi søger udviklere – Det tyske industrilokomotiv\nHullede statsøkonomier og kriseramte virksomheder dominerer store dele af Europa. Virksomheder på stribe udflytter produktionen for at spare penge, og med det tabes en række vidensjob. Tyskland, der i modsætning til de fleste andre europæiske lande, har været bedre til at fastholde arbejdspladser, oplever fuld fart på industrien og mange steder ligefrem knaphed på arbejdskraft. Eksporten er stigende og drives af efterspørgsel på bl.a. biler og maskiner langt væk fra kriseramte Europa.\nSituationen er et godt udgangspunkt for danske ingeniører eller økonomifolk, der er ramt af krisen, eller med ambitioner og udlængsel. Hvad med et ingeniørjob som udvikler af biler hos Audi i Ingolstadt eller Airbus fly i Hamborg – eller som controller hos Siemens med komplekse økonomiske modeller. Et stort marked i fremdrift byder på utallige muligheder for dem, der tør tage udfordringen op, og som er trætte af krisesnak.\nJeg har søgt på de tyske jobbaser, f.eks. www.scout24.de og fundet en stribe spændende job, bl.a. helt konkret en række ingeniørjob hos Audi. Ja, det er selvfølgelig en fordel at kunne sproget, men man skal ikke undervurdere tyskernes engelskkundskaber. Den yngre generation af virksomhedsledere og vidensmedarbejdere er faktisk ret gode til engelsk, så man skal ikke lade sig stoppe af det sproglige i forhold til at søge udfordringer syd for grænsen. De senere år, hvor jeg har arbejdet i Tyskland, har været en utrolig positiv oplevelse. Kulturforskellene har været der, men på en interessant og berigende måde og aldrig som en barriere. Det er også, hvad jeg hører fra mit netværk af danske kolleger og medarbejdere syd for grænsen.\nTyskland er et relativt ukompliceret land at bo i, og er på mange måder sammenlignelig med Danmark. Særligt hvis man vælger at bosætte sig i en af landets mange større byer. Jeg har selv boet i Hamborg, som er meget sammenlignelig med København. Hamborg fremstår endda en anelse mere raffineret med flotte arkitektoniske bygninger, stort udvalg af specialforretninger og mange grønne områder.\nTyskland, med sine 16 delstater, har, på trods af store økonomiske og sociale forskelle mellem den østlige og vestlige del af landet, nu en lavere arbejdsløshed end Danmark. Arbejdsløsheden er særlig lav i en række vestlige delstater såsom eksempelvis alperige Bayern med München som hovedstad. Her er arbejdsløsheden nu nede på 3 procent og betyder, at det reelt set er meget vanskeligt at skaffe kvalificeret arbejdskraft. Problemet ser ikke ud til at mindskes i lyset af den meget udfordrende demografiske situation, der nærmest eksploderer om 10 år, når ”den store generation” pensioneres. I Tyskland fødes der lidt mere end 1 barn per 2 voksne, mens der i Danmark trods alt fødes næsten 2.\nStore anerkendte virksomheder som eksempelvis BMW, Porsche, Audi, Airbus, Siemens og kemiproducenten Bayer vil i tiltagende omfang få sine udfordringer med at tiltrække de rigtige medarbejdere i fremtiden, der kan sikre det fortsatte verdensførerskab. Yngre ingeniører fra DTU og økonomer fra CBS m.v., som er ramt af krisen i Danmark eller med lyst til nye udfordringer, kan overveje at skabe sig en spændende karriere syd for grænsen.\nBesøg jobbaserne – Audi søger fortsat udviklere.\n4 responses to “Find dit næste job i Tyskland – Audi søger udviklere”\n19. november 2011 kl. 17:29\nEr Tyskland også lukket land for dataloger over 60 år; ligesom Danmark er ?\nDet er jo svært at vælge et job i Tyskland når vi i det Danske uddannelsessystem har fjernet vor nabolands sprog i undervisningen.\n20. november 2011 kl. 19:19\n@ D. Christensen: Det må da afprøves. Jeg synes det ville være frisk gjort at flytte til Tyskland og arbejde efter det fyldte 60 år.\n@ Bjørn Jø: Det er nyt for mig, jeg har ikke skolesøgende børn endnu. Jeg synes det er helt forkert, hvis danske skolebørn som minimum ikke har et par års tysk undervisning i skolen. Vores nabo i syd består trods alt af 85 millioner mennesker.\n12. februar 2012 kl. 17:43\nDer er mulighed for at søge på tværs af Europa med en række jobsites jeg har været med til at lancere:


Bedre liv med realistiske mål Psykologer fra Universität Basel i Schweiz har undersøgt, hvordan forskellige livsmål påvirker vores livsglæde. Psykologerne fulgte 970 schweizere mellem 18 og 92 år. De fleste deltagere blev fulgt i 4 år. Deltagerne skulle vurdere vigtigheden af livsmål på 10 områder, og hvorvidt de tænkte, at målene var realistiske. Målene omfattede områder som helbred, socialt fællesskab, personlig udvikling og karriere. Resultaterne peger på, at når vi oplever vores mål som opnåelige, så bliver\nvi mere tilfredse med livet. Budskabet lyder derfor, at du bør sætte dig mål, som du selv oplever er realistiske. ”Forsøg altid at gøre dem opnåelige, eller del højtragende mål op i en serie af lettere håndterbare bidder. Selv hvis du ikke når dem, så vil du muligvis stadigvæk blive gladere i det lange løb,” siger psykolog Janina Bühler, Universität Basel. Over de 4 år kunne der også ses en sammenhæng mellem, hvilke mål en person havde prioriteret og hvilke om-\nråder, personen blev mest tilfreds på. Deltagere, som prioriterede sociale relationer og helbred, udtrykte eksempelvis stigende tilfredshed med deres sociale relationer og helbred. Det gjaldt uanset deltagernes alder. Man bliver altså generelt mest tilfreds med de områder, hvor man har sat sig mål. Studiets andet budskab lyder derfor, at du bør overveje dine mål og hvad, der egentlig er vigtigst i livet. Derudover er studiet interessant, fordi det tegner et billede af forskellige generationer og hvilke mål de prioriterer. De yngre fremhævede personlig udvikling, status og arbejde, mens de ældre lagde mest vægt på helbred og sociale relationer. Resultaterne er præsenteret i tidsskriftet European Journal of Personality.\nHar du en ”action crisis”? Har du tænkt på at droppe et af dine mål? Så læs med her. Alt for ofte kan en såkaldt ”action crisis” få en person til at revurdere sine mål. Et nyt studie forklarer, hvordan folk reagerer, når der opstår en ”action crisis”. Du har sat dig et mål om, at du vil i bedre form og du har lagt dig en plan, så det kan lykkes. Du vil til at begynde i fitnesscentret. Men efter en god start får du desværre en skade. Når man udsættes for en serie af tilbageslag, kaldes det en ”action crisis”. Det er et tidspunkt, hvor omstændighederne får personen til at stille spørgsmål ved, om målet overhoved er vigtigt. ”Action crisis” gælder ikke alene motion. Det gælder faktisk alle facetter af


Miele KM 7000 induktionskogeplade KM7210FR | Elgiganten\nTilbered let dine måltider med hjælp fra Miele KM 7000 induktionskogepladen KM7210FR, der er simpel at styre via EasySelect funktioner. Den har Vario-teknologi og hold varm-funktion, der gør madlavningen lettere.\nMiele KM 7000 induktionskogeplade KM7210FR har Vario-teknologi og booster-funktion, der sikrer at hver af boosterzonerne leverer de bedste resultater. Enheden kan let styres med EasySelect styrefunktionerne. Og hvis du vil spise dit måltid senere, kan den varme det op for dig.\nKogepladen har 4 madlavningszoner. Hver af dem har en boosterfunktion og EasySelect styrefunktionerne. Den højre zone bagerst kan udvides, så du kan bruge større gryder, pander eller endda små bageplader.\nPlacér gryden eller panden på enhver zone, for Vario-teknologien justerer kraften alt efter madlavningsudstyrets størrelse.\nHold varm-funktionen er tilgængelig på alle zoner, så du kan holde maden ved en ideel temperatur før serveringen.\nStyr kogepladen og dens zoner individuelt, let og intuitivt med EasySelect-styrefunktionerne.\nBygget til at holde i 20 år\nSom alle Mieles enheder til hjemmet er denne enhed testet til at præstere lang og pålidelig ydelse.\nInduktion er en moderne metode, der bruger elektrisk induktion frem for traditionelle varmeelementer. Varme bliver kun genereret i bunden af gryden, så overfladen på kogepladen forbliver kold og er derfor sikker at røre ved under madlavningen. Dette reducerer også varmetab og gør induktionsmetoden mere energieffektiv.\nAt lave mad med induktion kræver at dine pander og kasseroller har en bund lavet af ferromagnetisk metal såsom rustfrit stål. Du kan nemt finde ud af, om dine gryder er egnede til induktion ved at placere en magnet under bunden af gryden eller panden – hvis magneten sidder fast, så er den egnet til brug på en induktionskogeplade.


Vinter-OL var en forudsigelig manøvre fra det nordkoreanske regime - Kristeligt Dagblad\nVinter-OL var en forudsigelig manøvre fra det nordkoreanske regime\nAlle, der følger situationen, regnede med, at Nordkorea på et tidspunkt ville gøre noget for at lette presset. Vinter-OL er en stor mulighed,” siger Christopher Green, ekspert i Nordkorea. Foto: Lee Jin-man/ ritzau scanpix\n9. februar 2018, kl. 0:00\nLene Winther skriver fra Sydkorea\nNordkorea kan bruge deltagelsen i vinter-OL til at skabe splittelse i Sydkoreas forhold til USA, siger Nordkorea-ekspert Christopher Green\nDet var en ekstremt forudsigelig politisk manøvre fra Nordkorea. Sådan lyder vurderingen fra Nordkorea-ekspert Christopher Green fra tænketanken International Crisis Group om Nordkoreas deltagelse i vinter-OL i Sydkorea.\n”Nordkorea har fokuseret på udviklingen af sit atomvåbenprogram og sine missiler i snart to år. Det har skabt stærk uvilje i det internationale samfund, som har ledt til konsensus i især FN’s Sikkerhedsråd om pres og sanktioner mod Nordkorea. Så er det ikke overraskende, at Nordkorea forsøger at engagere Sydkorea. Alle, der følger situationen, regnede med, at Nordkorea på et tidspunkt ville gøre noget for at lette presset. Vinter-OL er en stor mulighed,” siger Christopher Green, som står bag tænketankens netop udkomne Nordkorea-rapport ”From Fire and Fury to Freeze-for-Freeze” (Fra bål og brand til fastfrysning for fastfrysning).\nHvorfor har Nordkorea brug for at nedtrappe spændingerne?\nNordkoreas forhandlingsteknik har de seneste 20 år været at øge spændingerne, og så har man under disse perioder opnået tekniske militære fremskridt, hvorefter man så sænker disse spændinger igen, før det kommer ud af kontrol. Ifølge lederen Kim Jong-un blev Nordkorea sidste år en atommagt, og derfor tror det nordkoreanske folk i teorien på, at regimet har nået sine mål.\nEr det en stor sejr for Sydkoreas nye liberale præsident, Moon Jae-in, som har efterstræbt dialog med Nordkorea, siden han blev valgt sidste år?\nNej, jeg ser ikke udviklingen som en stor sejr for nogen. Det giver Nordkorea mulighed for at skabe ustabilitet i sydkoreansk politik og samfund og i alliancen mellem Sydkorea og USA, fordi USA kun er fokuseret på atomtruslen, mens Sydkorea har flere interesser at varetage. Sydkorea er mere åben over for at se Nordkorea som en partner i stedet for en trussel. Så vi kan ikke sige, at nogen har vundet noget endnu. Men set fra den koreanske halvøs perspektiv gør det det hele en smule lettere.\nHvad vil der efter din vurdering ske, efter at vinter-OL er slut?\nForskellige faktorer spiller ind her. Den vigtigste handler om de planlagte fælles militærøvelser mellem Sydkorea og USA, som er blevet udskudt og nu skal finde sted i april. Hvis Nordkorea spiller på den korte bane, så vil styret skrue op for spændingerne igen i april og sige, at Sydkorea har provokeret det på grund af militærøvelser. Hvis Nordkorea tænker mere langsigtet, så vil man vise sin vrede på det retoriske plan, men fortsætte dialogen med Sydkorea.\nVil Nordkorea droppe sit atomvåbenprogram, som jo er USA’s erklærede mål?\nStyret har ingen planer om at komme af med sine atomvåben, da de er essentielle for den nordkoreanske stats overlevelse og politiske legitimitet. De kan ikke komme af med dem, selvom de gerne ville, og det vil de ikke.\nBalloner skal stoppe Nordkoreas løgne


Valg til lokaludvalget - Valby Lokaludvalg\nVær med til at bestemme hvem af de 28 kandidater, der skal vælges ind i det nye Valby Lokaludvalg.\nSeneste nyt om valget\nHer er de 15 nye medlemmer af Valby Lokaludvalg\nI alt 28 kandidater var opstillet til de 15 pladser i Valby Lokaludvalg, som udfyldes af lokale foreninger, bestyrelser, råd og nævn.\nSe kandidaterne på Københavns Kommunes hjemmeside:\nDe kandidater, der opnåede nok stemmer til at blive medlemmer af det nye Valby Lokaludvalg, er:\nEmmanuelle Kortholm – Valby Kino – 26 stemmer\nBenjamin Friis – St. Vigerslevgaard – 25 stemmer\nKirsten Henriksen – Valby Lokalhistorisk Selskab og Arkiv – 25 stemmer\nLene Buerup Andersen – Ældresagen – 22 stemmer\nFlemming Axelsen – Kulbaneparkens Venner – 21 stemmer\nMette Vesterbæk Mortensen – Kunstforeningen Kulbanekvarteret – 20 stemmer\nStefan Emkjær – Ålholm Skoles skolebestyrelse – 13 stemmer\nDorte Juel Viborg – Boldklubben Frem – 11 stemmer\nHenrik Christensen – Boldklubben Hellas – 10 stemmer\nGitte Grønnemose Butler – Ajax København – 9 stemmer\nHenrik Herskind – Beboerrepræsentationen Kamelia Hus – 9 stemmer\nHanne Skovsgaard – Grundejeren.dk – 9 stemmer\nByrial Rastad Bjørst – Forfatterkvarterets Grundejerforening – 8 stemmer\nUffe Jacobsen – Vigerslev Haveforstad – 8 stemmer\nSebastian Just Olsen – Grundejerforeningen Valby Vænge – 7 stemmer\nDer var stemmelighed mellem fem kandidater til den 15. plads i udvalget. Sebastian Just Olsen er derfor valgt ved lodtrækning.\nStort tillykke til alle de valgte kandidater!\nDe kandidater, der ikke fik stemmer nok til at opnå valg, indstiller vi som suppleanter til lokaludvalget indenfor de interesseområder, de opstillede for.\nDriss El Mekki, Fritidscenter Ydre Valby – 7 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nChristian Edelvold Berg, Andelsboligforeningen Cæciliahus – 7 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nSusanne Morell, Kamhusene beboerbestyrelse – 7 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nSteen Pedersen, Boldklubben Fremad Valby – 5 stemmer\nAnne Bender, Nordre Hanssted Grundejerforening – 0 stemmer\nIris Muñoz Hidalgo, Casa Latinoamericana – 7 stemmer\nTommy Jensen, Dansk Folkehjælp Vestre afdeling – 6 stemmer\nLene Becker, Grundejerforeningen Valby Have – 7 stemmer\nSøren Roed, Det Økologiske Torv – Valby Tingsted – 4 stemmer\nThomas Niels Thomsen, Ejerforeningen Vigerslevvej 59A mfl – 3 stemmer\nAnders V. Møller, G/F Søholm – 2 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nKim Lerche Olsen, Boligforeningen Kjeldsgaarden – 2 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nIngelise Holst, 3B – 2 stemmer – tildelt efter lodtrækning pga. stemmelighed\nNår der er afbud fra et medlem til det månedlige lokaludvalgsmøde indkaldes 1. suppleanten fra den suppleantliste, medlemmet er valgt i. Er der afbud fra to i interessegruppen indkaldes 2. suppleanten også osv. Dvs. at 1. suppleanterne godt kan forvente at blive kaldt ind til en del møder i løbet af et år.\nSuppleantlisten er efterfølgende åben for foreninger, der opfylder kriterierne. Nye suppleanter tilføjes bunden af listen i den rækkefølge, der henvender sig i.\nSe hvordan du kan blive skrevet op her:\nSkriv dig op til lokaludvalgets indsuppleringsliste\nHer kan du se hvilke foreninger, der havde tilmeldt sig afstemningen og dermed var stemmeberettigede til valget til Valby Lokaludvalg.\nGrundejerforeningen Valby Have\nÅlholm Skoles skolebestyrelse\nForeningen Valby Lokalhistoriske Selskab og Arkiv\nFritidscenter Ydre Valby\nEjerforeningen Vigerslevvej 59A mfl.\nÆldresagen i Valby\nBeboerrepræsentationen Kamelia Hus\nDet Økologiske Torv – Valby Tingsted\nDansk Folkehjælp Vestre afdeling\nNordre Hanssted Grundejerforening\nValby Nye Villakvarter\nA/B Vigerslev Alle 116-120\nAB Mølletoften 1902\nE/F matr.nr. 829 Vigerslev Kvarter\nForeningen Seniorhuset VOC Valby\nKondiafdelingen i Sankt Annæ Idrætsforening\nAalholm Kirkelige Genbrugs\nGrundejerforeningen Søndre Hanssted\nEjerforeningen Brombærparken 2\nEjerforeningen Solbærparken 1\nAaholm Sogns Menighedspleje\nFællesanlægget i Valby\nHarrestrup Å Skole\nHer er de 15 nye medlemmer!\nhttps://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2022/03/Kandidater-valgt-ind-Valby-Lokaludvalg-nyhed.jpg 350 1030 Katrine Clausager Rich https://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2016/05/Grøn-Valbylokaludvalg-logo-1030x295.png Katrine Clausager Rich2022-03-01 13:32:022022-03-01 13:55:22Her er de 15 nye medlemmer!\nhttps://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2022/01/Se-kandidaterne-nyhed.jpg 350 1030 Katrine Clausager Rich https://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2016/05/Grøn-Valbylokaludvalg-logo-1030x295.png Katrine Clausager Rich2022-02-22 15:26:302022-02-22 15:26:30Skriv dig op til lokaludvalgets indsuppleringsliste\nNu bliver Valbys nye lokaludvalg valgt\nhttps://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2022/01/Valg-praesentationsmoede-nyhed.jpg 350 1030 Katrine Clausager Rich https://www.valbylokaludvalg.kk.dk/wp-content/uploads/2016/05/Grøn-Valbylokaludvalg-logo-1030x295.png Katrine Clausager Rich2022-02-09 09:58:162022-02-09 09:58:16Nu bliver Valbys nye lokaludvalg valgt\nDe ti mest stillede spørgsmål om Valby Lokaludvalg\nHvad laver lokaludvalget egentlig? Hvordan bliver jeg valgt? Hvorfor skal jeg stille op for en forening? Og er der ikke mange møder?\nVelkommen til svarene på de ti mest stillede spørgsmål om valget til Valby lokaludvalg:\nHar vi ikke besvaret netop DIT spørgsmål? Så skriv til os på valbylokaludvalg@okf.kk.dk.\nHvad laver lokaludvalget egentlig?\nLokaludvalget har tre primære opgaver i Valby:\nSkabe projekter, der udvikler Valby: Lokaludvalget har årligt en pulje på over 2 mio. En stor del af pengene bruger lokaludvalget på borgerinddragelse og på projekter, der udvikler Valby. Midlerne går b.la. til det lokale miljøarbejde, til begivenheder, der samler borgerne i Valby, som Valby Kulturdage, den årlige juletræstænding på Tingstedet og Sankt Hans i Vigerslevparken, og til indsatser i dele af Valby, der trænger til fokus\nVære bindeled mellem Valbys borgere og politikerne og forvaltningerne på rådhuset: Lokaludvalget har høringsret i alle kommunale sager, der omhandler Valby. Ofte bliver lokaludvalget inddraget tidligt og taget med på råd, når Københavns Kommune udvikler lokalplaner, helhedsplaner, strategier mm\nUddele penge til lokale projekter: Lokaludvalget beslutter hver måned, hvilke lokale projekter der skal have penge fra Lokalpuljen. Der lægges vægt på at give penge til projekter, der skaber netværk imellem Valbys borgere\nArbejdet foregår i lokaludvalgets faste udvalg, og godkendes på de månedlige lokaludvalgsmøder. Her er punkterne er en blanding af at godkende høringssvar, planlægge borgermøder, godkende fordeling af puljemidler og nedsætte arbejdsgrupper til planlægning af begivenheder.\nDu kan se dagsordner og referater fra Valby Lokaludvalgs møder på Københavns Kommunes hjemmeside.\nDet nye lokaludvalg vælges ved et digitalt valg, som er åben to uger fra den 14. februar 2022.\nFor at stille op til lokaludvalget skal du repræsentere en forening, frivillig organisation, brugerbestyrelse, netværk eller råd, der har lokale aktiviteter. Det kræves at:\nForeningen har eksisteret mere end et år inden valget åbner 14. februar\nForeningen har minimum 15 medlemmer\nForeningen har aktiviteter i Valby\nAlle foreninger i Valby, der lever op til kravene, kan tilmelde repræsentanter til afstemningen, der enten kan stille op, eller være med til at vælge det nye lokaludvalg.\nFor at tilmelde en kandidat eller tilmelde en repræsentant til at stemme til melde dig til på hjemmesiden:\nDu vil senere blive kontaktet med henblik på at indsende dokumentation for, at foreningen lever op til kravene.\nSidste frist for at tilmelde en kandidat er den 14. januar, og sidste frist for tilmelding til afstemningen er den 7. februar.\nLæs mere om hvordan du tilmelder dig\nHvorfor skal jeg stille op for en forening?\nDet er ikke muligt at afholde direkte valg til lokaludvalgene, faktisk ville det være direkte ulovligt.\nDet er Styrelseslovens §65d der åbner mulighed for, at Borgerrepræsentationen kan udpege lokaludvalg.\nBorgerrepræsentationen har i regulativet for lokaludvalg fastsat, at der skal sidde 23 medlemmer i hvert lokaludvalg. De politiske partier, der er valgt til Borgerrepræsentationen, udpeger hvert et medlem til hvert lokaludvalg. De resterende medlemmer vælges blandt lokale aktører ved digital afstemningen, og skal derefter godkendes af Borgerrepræsentationen.\nDet er Borgerrepræsentationen, der har vedtaget denne organisering med godkendelse fra Indenrigsministeriet.\nHvordan kan jeg være med til at bestemme, hvem der skal sidde i lokaludvalget?\nHvis du ikke selv vil stille op, men bare være med til at stemme, skal du tilmeldes som repræsentant for en forening senest den 7. februar.\nValget til Københavns lokaludvalg foregår denne gang ved digital afstemning, som er åben to uger fra den 14. februar.\nFor at deltage i afstemningen skal du være tilmeldt som repræsentant for en forening senest den 7. februar.\nHvor meget tid skal jeg bruge på at sidde i lokaludvalget?\nSom medlem af lokaludvalget skal du som minimum kunne afsætte 3-4 timer om måneden til det faste lokaludvalgsmøde, som ligger anden tirsdag i måneden, juli undtaget. Du vil også op til hvert møde afsætte tid til at læse dagsordenen, som varierer i længde.\nHvis du er forhindret i at deltage i mødet skal du give besked, så din suppleant kan indkaldes.\nDerudover skal du påregne et månedligt møde på 2-3 timer for hver arbejdsgruppe eller udvalg, du vælger at blive medlem af.\nLæs mere om lokaludvalgets faste udvalg\nHvor mange år vælges jeg for?\nLokaludvalget vælges som udgangspunkt for en periode på fire år. Der bliver dog mulighed for at supplerende valg efter to år, hvor du kan vælge at træde ud af lokaludvalget igen.\nHvad nu hvis jeg flytter eller pludselig ikke har tid mere?\nHver medlem af lokaludvalget har to suppleanter. Suppleanterne indkaldes til de faste lokaludvalgsmøder, når et medlem er forhindret. Du kan på ethvert tidpunkt overlevere din plads til din suppleant i en periode, hvis du får for travlt til arbejdet.\nDet er også muligt helt at udtræde af lokaludvalget og overlade pladsen til din suppleant, f.eks. i tilfælde af flytning.\nSkal jeg gå til mange møder?\nLokaludvalget mødes fast en anden tirsdag i hver måned, juli undtaget, fra kl. 18.30 til ca. 21.30.\nDe faste udvalg beslutter selv deres mødefrekvens, typisk en gang om måneden, juli undtaget. Til lokaludvalgets begivenheder, som Valby Kulturdage, Halloween og juletræstænding på Tingstedet, nedsættes der arbejdsgrupper, der mødes jævnligt over en kort periode.\nDerudover er der løbende borgermøder, konferencer, åbne møder og begivenheder, som du kan deltage i efter interesse og mulighed.\nSå hvor mange møder, der bliver for dig, afhænger af hvor mange ting ud over de faste møder, som du engagerer dig i.\nSkal jeg være medlem for at være med i arbejdet?\nAt blive medlem af lokaludvalget er ikke den eneste måde at deltage på\nSuppleanter til lokaludvalget kan deltage i arbejdet i lokaludvalgets faste udvalg på lige fod med de valgte medlemmer af lokaludvalget.\nSuppleanter har ikke tale- og stemmeret på de faste lokaludvalgsmøder, medmindre de er indkaldt. Som suppleant er du dog altid velkommen til at deltage som tilhører.


KlagesagenPosted by Jeanette Frisk 11 Feb, 2010 15:26\nIdag er en god dag. Solen skinder og vores indsigelse til Patientklagenævnet er færdig. Der er ikke mere at sige. Nedenstående er, som overskriften siger, en afsluttende bøn. De første 8 sider er konkrete indsigelser, protester og bemærkninger til de forskellige punkter som nævnet har ridset op, vurderet og indtil videre bedømt. Her har vi svaret dem i deres sprog i en saglig og faglig tone. I vores afsluttende bøn ønsker vi at appelere til mennesket bag lægen.\nEn afsluttende bøn\nDa vi i sin tid besluttede os for at klage til Patientklagenævnet vedrørende Irma var det primært en beslutning der hvilede på et brændende ønske om retfærdighed, et knugende behov for at nogen tog ansvar for at det gik så galt og et inderligt håb om at det aldrig måtte ske igen .\nIrma var ikke uhelbredelig syg, men det blev hun efterhånden som timerne og til sidst minutterne blev spildt af mange mennesker i et dominoeffekt-lignende forløb over mange timer. Et forløb der på alle måder hænger sammen og som ikke kan splittes op i små bider. Et forløb der som et spindelvæv fletter sig ind i sig selv og vidner om manglende kommunikation, dårlig ledelse, støvet hierarki, uvidenhed, ringe selverkendelse, mangelfuld journalisering og ………... Vi har tit spurgt os selv hvad chancerne var for at netop vi blev fanget i dette tragiske og absurde hændelsesforløb som i sidste ende kostede vores lille Irma livet og der går ikke en dag hvor ikke spørger os selv tænk hvis nu?\nTænk hvis nu jordemødrene havde været opmærksomme, nærværende og ikke mindst agtpågivende da vi lå på barselsgangen og Irma ikke spiste. Tænk hvis de, som jordemødre skal, havde undret sig over at det, lyttet til min frustration og handlet på det. Tænk hvis det havde været tilfældet, så havde Irma med 100% sandsynlighed været en sprællevende lille pige på 2½ år nu.\nMen når det nu ikke var tilfældet, så tænk hvis nu de bare havde journaliseret vores forløb fra d. 5. til d. 7. december hvor vi bliver udskrevet på trods af at Irma endnu ikke havde spist. Så havde den person som jeg snakket med om aftenen d. 9. december måske reageret på min henvendelse da jeg bekymret ringer og fortæller at Irma endnu ikke havde haft ordentlig afføring, sov meget og ikke rigtig spiste. Tænk hvis det havde været tilfældet, så havde Irma med meget stor sandsynlighed snart skulle i børnehave nu og jeg tror at hun havde glædet sig.\nMen når det nu heller ikke er tilfældet, så tænk hvis nu denne mystiske person, som ikke vil stå frem, havde gjort sit job som krævet i autorisationsloven og journaliseret min henvendelse d. 9. december, så det næste led i rækken af implicerede måske havde læst det og kigget på Irmas tilstand som et samlet vidne om at noget var galt. Tænk hvis det havde været tilfældet, så ville vi bare skulle række armen ud for at røre hendes lille kind og tørre tåren væk når hun var ked af det, i stedet for at tørre vores egne øjne fordi vi aldrig kan røre ved hende igen.\nMen når det nu heller ikke er tilfældet, så tænk hvis nu læge 1 dog alligevel havde læst det der trods alt var journaliseret omkring Irma, havde lyttet til vores bekymring og hvad vi fortalte hende og IKKE MINDST havde reageret på det grønne opkast som man nu burde reagere på eksplosive grønne opkastninger hos en nyfødt, og ikke bare fejet os af som overpyldred førstegangsforældre men havde indlagt Irma til observation på neonatal afdelingen med det samme. Tænk hvis det havde været tilfældet, så havde Irma med meget stor sandsynlighed allerede haft oplevet 3 juleaftner nu.\nMen når det nu heller ikke var tilfældet, så tænk hvis nu bare at jordemoder 1 havde følt det som sin pligt at modsige læge 1, nu hvor hun, med hendes erfaring mente at grønt opkast var tegn på at noget var galt. Tænk hvis nu rækken af dårlige hændelser havde stoppet her og jordemoder 1 havde turde at lytte til sin fornemmelse og skide hul i den modbydelige opfattelse af at lægen har det sidste ord. Tænk hvis det havde været tilfældet, ja så havde Irma med stor sandsynlighed leget på legepladsen med børnene i vuggestuen lige nu, med rød næse på grund af kulden men med varmt bankende hjerte fordi hun var en levende lille pige med fart på.\nMen når det nu heller ikke var tilfældet og vi nu var så uheldige at støde ind i så meget uvilje fra så mange mennesker på Hvidovre Hospital indtil nu, så tænk hvis nu vi havde været så heldige at læge 2 havde levet op til sit hverv som ansvarshavende pædiater den nat d. 12. december da vi ringer efter at Irma havde kastet op i 12 timer. Tænk hvis nu hun havde lyttet til det hele og IKKE MINDST det grønne vedvarende opkast og havde bedt os om at komme ind på BØRNEAFDELINGEN med det samme. Tænk hvis det havde været tilfældet, så havde Irma sandsynligvis siddet i vores Christiania cykel på vej hjem fra vuggestuen lige nu, med en rosinbolle i den ene hånd og sin lillesøster My i den anden.\nMen når det nu heller ikke var tilfældet, så tænk hvis nu læge 2 havde lyttet ordentligt til hvad vi fortalte, da vi ringede anden gang. Tænk hvis hun nu havde bidt mærke i hele Irmas forløb siden fødslen, det vedvarende grønne opkast og at hun nu kastede blod op og var blevet kold og gusten. Så havde læge 2 nok ikke troet at Irma bare havde en slimhindelæsion i spiserøret, men nok fejlede noget langt mere alvorligt og så havde hun måske bedt os om at møde op på neonatalafdelingen i stedet for på fødeafdelingen. Tænk hvis nu det havde været tilfældet, så havde Irma måske været her i vores varme arme i dag og ikke i en kold urne under sneen på Bispebjerg kirkegård.\nMen nu hvor det heller ikke var tilfældet, så tænk hvis læge 2 nu alligevel var kommet til fødeafdelingen med det samme da hun blev kaldt lige da vi var ankommet, havde indlagt hende, opstartet behandling for sepsis, men herefter havde gået på nærmere opdagelse i alle Irmas symptomer, heriblandt den væsentligste, det grønne opkast og så havde revurderet hendes diagnose af Irma. Tænk hvis det havde været tilfældet, så havde Irma måske været her i dag, blot med et lille ar på maven og en lidt kortere tyndtarm end den hendes kommende lillebror bliver født med til maj.\nMen når det nu heller ikke var tilfældet, så tænk jer nu hvis læge 2 havde været tro mod sit job og erkendt sine egne faglige begrænsninger og kontaktet sin bagvagt da hendes egne evner ikke strakte længere. I stedet for at lukke øjnene og løbe fra sit enorme ansvar som læge. Tænk hvis læge 2 havde tænkt ”jeg skal ikke tro at jeg har stillet den rigtige diagnose jeg skal vide at jeg har stillet den rigtige diagnose”. Tænk hvis læge 2 havde været så ansvarsbevidst og erkendt hendes egne begrænsninger. Tænk hvis det havde været tilfældet, så var Irma måske allerede blevet overflyttet til Rigshospitalet kl. 06.00 i stedet for 6 timer senere og så havde man måske stadig kunne rede hendes tarme og så havde vi måske ikke behøvet at opleve Irmas sidste udånding dagen efter, men i stedet boet på Rigshospitalet med en datter der var i bedring og ikke død.\nMen det var desværre heller ikke tilfældet, men tænk hvis nu at læge 2 havde bedt sit plejepersonale om at reagere hvis Irma igen skulle begynde at kaste op, og at hun derfor blev nødt til at revurdere sin diagnose. Så var Irma måske blevet overflyttet til Rigshospitalet kl. 08.00 i stedet for 4 timer senere, og så havde man måske kunne rede det meste af Irmas tarme og så havde hun måske levet et helt normalt liv sammen med os i dag.\nTænk hvis vi nu havde haft Politikkens bog om barnets sygdomme stående på hylden derhjemme. Tænk at en almen bog til forældre ved bedre end en hel håndfuld læger og andet sundhedspersonale på Hvidovre Hospital det døgn i december for 2½ år siden. Tænk hvis vi slet ikke havde valgt at føde på Hvidovre, men på Rigshospitalet, tænk hvis nu at hele dette forfærdelige forløb bare var en ond drøm?\nMen når alt dette nu desværre ikke er tilfældet, så tænk jer nu hvis jordemødre, sygeplejersker, sundhedsassistenter og især læge 1 og læge 2 kunne kigge os i øjnene og erkende at de dengang i december 2007, med stor fordel kunne have gjort alting anderledes for Irma. Tænk hvis de kunne erkende deres andel i Irmas død, tænk hvis de kunne stå ved deres fejl som læger, sundhedspersonale og mennesker. Men når det nu desværre ikke er tilfældet så viser det bare at de endnu ikke har lært af Irma og alt hvad der skete dengang og derfor stadig ikke er klar over deres egne begrænsninger og det gør dem potentielt til en stadig risiko for andre børn. Hvad nytter en kritik på et stykke papir, hvis de pågældende bare ligger det i skuffen og aldrig lære af deres fejl. Hvad hjælper det?\nNej tænk hvis nu at læge 1 og læge 2 af Patientklagenævnet blev pålagt at skulle bevise at de havde lært af Irma og igennem et længere forløb under opsyn skulle gøre sig fortjent til det ansvar de som læger har for vores andres liv. Tænk hvis de på den måde kunne lære altid at lytte til forældrene, aldrig at ignorere et eneste symptom, altid at være agtpågivende som læge og menneske og altid spørge en ekstra gang. Tænk hvis nu det blev tilfældet, ja så kunne vi finde ro og måske endda tilgive dem at vi, på grund af deres fejl, for altid har mistet Irma.\nJeg skal altså lige kaste op!\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 13 Jan, 2010 15:51\nOg det er ikke en graviditetsbetinget opkastning. Nej, jeg vil gerne lige have lov til at kaste noget så grusomt op, lige ud over Patientklagenævnet og en impliceret i sagen.\nTænk at en offentlig instans sender et 40 siders lang forslag til afgørelse + samtlige sagsagter hjem til os, så det ligger lunt og godt i postkassen lille juleaften. Ikke nok med at det lugtede langt væk af at skrivebordet skulle rydes op til juleferien, men så holder de gudhjælpende også lukket resten af året indtil 4. januar. Vi sidder så tilbage, i vores, iforvejen svære periode, med 40 sider vi ikke kan stille nogen som helst spørgsmål om til nogen som helst. Det gør man altså bare ikke. Slet ikke når der med understreget tekst står, "De har 21 dage fra idag til at komme med bemærkninger og indsigelser til nævnets forslag" Og så ellers god juleferie! Tak!\nIgår kom der så endnu et brev ind af døren fra Patientklagenævnet. Denne gang med en oplysning om at en af de implicerede læger, har bedt om udsættelse af indsigelsesfristen da hun er ude og rejse frem til d. 15 april. Selv samme læge som var på vagt den nat hvor vi ringede gentagende gange for at få lov at komme ind med Irma efter at hun havde kastet op i 12 timer. Hende som mente at det da velsagtens kunne vente til næste morgen, selv da hun fik besked om at Irma nu kastede blod op. Hende som derefter stille den forkerte diagnose. Endnu engang forhaler hun sagen om Irma. Endnu engang!\nMen som Patientklagenævnet sagde til mig, da jeg ringede på mine grædende knæ idag og ønskede en forklaring på at det kunne lade sig gøre, "Vi kan jo ikke vide om hun er på badeferie i Thailand eller udsendt som læge i Afganistan!" Og som jeg så tilføjede "Og det har i ikke tænkt jer at få dokumentation for?"\nMere absurd tror jeg ikke at det kan blive! Tænk at det kan lade sig gøre! Undskyld mig mens jeg kaster op!\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 19 Jun, 2009 15:41\nJeg ved ikke rigtigt hvor jeg skal starte. Jeg er fyldt op med så mange blandede følelser. Følelser af forfærdelse, svigt, frygt, vrede, afmagt, skyld og ikke mindst sorg. Denne her debat og det enorme fokus på sagen om lille Christian der døde, som følge af at have slugt et batteri, som ingen læger ville acceptere, river brutalt op i såret igen. Denne her sag kommer så tæt på det helt essentielle i vores historie. Nemlig det at lægerne ikke lyttede til forældrenes bekymring og som om det ikke var nok, så tillader de sig oven i købet at bortforklare det med undskyldninger om kommunikationsbrister. Ligesom de gjorde ved os.\nJo, jeg er da helt med på at der har været en alvorlig kommunikationsbrist, men det er da så essentielt at kigge bag denne brist. Hvad er det lægerne ikke forstod? Dansk taler de jo og det er vel på vores modersmål at Christians forældre forklarede deres frygt og mistanke om at Christian muligvis havde slugt et batteri. Og selvom mistanken var lille, så var den der og det burde have udløst en undersøgelse, i form af et røntgenbillede, af Christian, om ikke andet så for at udelukke forældrenes mistanke og bekymring om at Christian skulle have slugt dette batteri. En lille mistanke er vel stor nok i dette tilfælde skulle jeg mene, især når man tænker på konsekvenserne.\nTeis Andersen, lægefaglig vicedirektør i Region Sjælland forklarer, at røntgen kun benyttes i ganske særlige tilfælde. "Røntgenstråler er risikable - især for et lille barn. Og hvis der for lægerne ikke har været tegn på noget uforklarligt, har der ikke været grund til at tage røntgenfoto". Bullshit! Ja undskyld mig.\nEn anden læge mener at det er påstand mod påstand, om hvor vidt at Christians forældre overhoved oplyste om dette batteri, da man jo selvfølgelig tager det alvorligt, hvis et forældrepar har mistanke om at et barn har slugt en metallisk genstand. Men som formanden for patientforeningen så ganske rigtigt svare ”hvad får Christians forældre ud af at finde på sådan en historie? De får jo ikke Christian tilbage”\nJeg er helt overbevist om at der hverken har siddet en læge, der har ment at det var for risikabelt at tage et røntgenbillede af Christian, eller at Christians forældre ikke har oplyst om deres mistanke, men at disse læger simpelthen ikke har taget dem alvorligt og lyttet til deres bekymring. Men hvorfor, er mig simpelthen en gåde. Hvad er det der gør at man som læge ikke vil lytte til et oprigtigt bekymret forældrepar?\nI vores tilfælde havde vi ikke en lille mistanke om noget specifikt. Men vi havde et alvorligt symptom, det skrig grønne opkast. Og ikke nok med det, selvom det klart var det vigtigste, så havde vi en udpræget bekymring om Irmas helbred generelt, i form af manglende appetit og udpræget sløvhed, siden fødslen. I vores tilfælde har forklaringerne fra hospitalets side også været en kommunikationsbrist. Og det er her at jeg bliver voldsomt provokeret og oprevet, for hvad er det her at lægerne IKKE forstod?. Og i vores tilfælde ville det første der kunne have bragt lægerne lidt tættere på Irmas tilstand ikke et ”risikabelt” røntgenbillede, men i første omgang en kontrolvejning. Vi fortalte jo at hun ikke rigtigt havde spist siden fødslen.\nFor endnu engang at ridse alvoren af lægefejlen i vores tilfælde op, bliver jeg nødt til at henvise til Politikkens bog om barnets sygdomme side 156. " Et barn med galdefarvet opkastning har tarmslyng, indtil det modsatte er bevist. Ved enhver mistanke om tarmslyng skal barnet straks til læge, da tilstanden er alvorlig og hurtig skal under behandling". Jeg spørger igen, hvad er det lægerne ikke forstod her? Hvori er det at kommunikationen har fejlet? Irma havde symptomet og vi havde bekymringen, OG VI GAV UDTRYK FOR DEN! Og her er det ikke engang et spørgsmål om påstand mod påstand, vi havde tøjet med, med grønt opkast på, og det står i journalen. (Vi var på daværende tidspunkt ikke i besiddelse af denne bog. Tænk hvis vi havde været?)\nNej, jeg ved godt hvor denne brist er, og det er ikke i kommunikation, men i måden at lægerne ser på forældrene på. Christians forældre var til besvær! Ligesom vi var til besvær. Det er her at hunden ligger begravet og ikke i kommunikationen. Hvis lægerne havde taget Christians forældre alvorligt og lyttet til deres oprigtige bekymring, og ikke følt sig forstyrret, så havde de selvfølgelig taget et billede af Christian der kunne be- eller afkræfte om hvorvidt han havde slugt dette, i deres egne ord, alt for store batteri. For lægerne kender vel godt risikoen ved IKKE at tage dette røntgenbillede? Nej, de troede ikke på Christians forældre, for de havde for travlt med noget andet.\nDet var den samme følelse vi fik, da vi kort efter Irmas opkastninger stod på Hvidovre Hospital. Lægen talte ned til os og gav os et klart indtryk af at vi havde forstyrret hende i noget meget mere vigtigt. Frokost måske? Hun behandlede os som overpyldrede forældre, der burde havde noget andet og bedre at tage sig til end at belemre hende. Hun var på ingen måde åben for selv de mest indlysende tegn på at Irma var alvorlig syg. Og selvom jeg inderst inde godt ved at vi gjorde ALT hvad vi kunne i forhold til Irma, så vil jeg til mine dages ende altid fortryde at jeg ikke slog i bordet og bad hende kigge på Irma en gang til. Jeg vil til mine dages ende altid spørge mig selv om det var det der kunne have redet hende. Men lægen lukkede munden på mig og min indre stemme og det vil jeg altid bebrejde mig selv at hun var i stand til. Den skyld har hun efterladt i mig og det er fuldstændigt utilgiveligt.\nNår lægerne derfor, i tilfældet med Christian, står frem og siger at de pårørende skal være mere insisterende, så er det selvfølgelig rigtigt. Det er jo det Rasmus og jeg har prædiket siden Irma døde. ”Lyt for alt i verden ALTID til hvad din fornemmelse fortæller dig, lige meget hvad lægerne siger”. Det er vores største og vigtigste erfaring, som vi desværre ved at folk har brug for at få af vide. Vi ved jo hvad der kan ske, hvis man ikke holder på sit. Men at lægerne selv siger det nu, er det samme som at fralægge sig deres ansvar. Det er det samme som at sige, ”I kan ikke lave om på os. Det er i bund og grund jer som patienter og pårørende der har problemet, eller ansvaret om man vil”. Min pointe er at mens at lægerne burde kigge ind af og spørge sig selv om de kunne ændre på noget i forhold til deres opfattelse af os som patienter og pårørende, og ikke mindst deres egen rolle som læger, så vender de det væk fra sig selv og holder os ansvarlige for de alvorlige fejl der bliver begået. Det er det samme som at symptombehandle, i stedet for at forebygge.\nJeg ved godt at jeg i dette indlæg lyder som at jeg skærer alle læger over en kam. Og det gør jeg for sin vis også. For ligesom i Christians tilfælde, så var det ikke kun 1, 2, eller 3 læger der begik alvorlig lægesjusk. Men en stribe af læger, sygeplejersker og jordemødre. Det efterlader desværre ikke den store tiltro til læger og sundhedspersonale generelt. Men det er faktisk ikke kun på grund af de sundhedspersoner der var i direkte kontakt med os og Irma og som begik fejl, det er også på grund af dem vi efterfølgende har mødt, og måden de holder hånden over hinanden på. Kun på et eneste tidspunkt i hele vores erfaring med læger, siden Irma døde, har vi mødt én som turde sige det åbenlyse uden omsvøb og pinlig indpakning af dårlige undskyldninger. Og det var kirurgen der opererede Irma på Rigshospitalet. ” Havde jeg tilset Irma efter de aller første opkastninger, havde jeg opereret hende umiddelbart med det samme og så havde hun levet i dag”. Tankevækkende! Mens den læge der tilså Irma på lige præcis dette tidspunkt, stadig insisterer på at hun tilså et helt frisk og rask barn. Hun vil ikke indrømme og stå ved hendes ansvar.\nSelvom de fleste (ikke alle) læger har undskyldt over for os og at direktøren på Hvidovre, på hans ansattes vegne, har påtaget sig ansvaret for Irmas død, så er det stadig med forbehold, og det gør så ondt. Undskyld, men..... Det kan man ikke bruge til en skid. Tvært i mod, så puster det endnu mere til hvad-nu-hvis følelsen og den evige skyld i os selv.\nDen bortforklaring eller undskyldning der har chokeret mig allermest i denne her debat, er da PLO-formand Michael Dupont udtaler, ” Forældrene har ikke formået at kommunikere mistanken videre til lægerne. Lægerne har angiveligt ikke taget deres informationer alvorligt. Det fortæller mig, at systemet skal være bedre til at lytte til patienterne – også dem, der ikke er veluddannet og ressourcestærke. Man kan spørge sig selv, om to velformulerede akademikere var endt i samme situation. Jeg tvivler”.\nHvor ufølsom og kynisk har man lov at være. Christians forældre har mistet Christian og ikke nok med det, så skal de også leve med at det ifølge Michael Dupont, er deres egen skyld. Deres sociale status, alder og uddannelse, eller mangel på samme, blev deres søns tragiske skæbne. Ikke nok med det, så er det da også den mest uheldige indrømmelse en sundhedsfaglig person kan komme med. Han indrømmer med denne udtalelse at læger ikke behandler alle, rig som fattig lige. Han indrømmer at læger forbryder sig mod deres lægeløfte. Av min arm! Jo, han appellere til at systemet skal blive bedre til at lytte til patienterne, men den indrømmelse står ikke alene. Den bliver nævnt som en indskudt sætning, i en stor smøre af uheldige undskyldninger.\nOg samtidig kan jeg ikke lade være med at tænke, gid det havde været såvel. Gid at det havde været sandt i vores tilfælde. At lægerne havde lyttet mere til os, som ressourcestærke og veluddannede akademikere. Men nej, så i bund og grund holder hans tese overhoved ikke. Ikke i vores tilfælde ihvert fald. Endnu en dårlig undskyldning og ansvarsfralæggelse af den værste skuffe.\nMen jeg spørger lige en gang til. ”Hvad var det lægerne ikke forstod, selvom det var Christians, åbenbart ressourcesvage, unge og ikke veluddannede forældre, der prøvede at fortælle at deres søn muligvis havde slugt et batteri”. Ja, jeg forstår det ikke!\nJa undskyldninger og bortforklaringer er der nok af, men meget få, hvis ingen indrømmelser. Det er som om at man i Danmark acceptere lægesjusk og fejl som en naturlig del af det at være læge og menneske. Jo det er menneskeligt at fejle, bevar mig vel. Men når man har valgt at være læge og stå med menneskeliv i hænderne, så er der ikke plads til fejl. Ikke så store fejl. Ikke når det koster liv. Der er simpelthen alt for få konsekvenser for de læger der begår fejl herhjemme, og alene det viser lidt om holdningen til sjusk og fejl.\nDirektøren på Hvidovre mente ikke at der var mange der ville være læger hvis der var alt for store konsekvenser ved at begå fejl. Så mente ham simpelthen at lægemanglen ville være total. Det er i mine øjne det samme som at mene at man som læge skal stå uden for loven og almindelig moral. Det hænger jo ikke sammen.\nI Sverige er holdningen til det at begå fejl som læge og sundhedspersonale, en helt anden. Der har man pligt til at indberette sig selv, ved den mindste mistanke om at noget er gået galt. Man er simpelthen pålagt ansvaret fra det øjeblik man tilser en patient, og jeg er overbevist om at det skaber en langt højere moral og motivation i forhold til at være grundig og ikke mindst agtpågivende i sit job som læge. Det bliver ikke betragtet som overvågning eller frihedsberøvelse i lægegerningen, men som en naturlig og nødvendig del af det at være læge og have ansvar for liv. Det svenske sundhedspersonale betragter det som en mulighed for at lære og blive endnu bedre til deres job, med det enorme ansvar det indebærer.\nI vores tilfælde forholdte Hvidovre Hospital sig fuldstændig passive omkring Irmas fejlbehandling og død som følge af det, indtil vi selv rettede henvendelse. De holdt simpelthen vejret og håbede på at vi ikke selv ville finde ud af det. Det var først da jeg i februar ringede til Hvidovre for at rekvirere Irmas journal, at vi hørte noget fra dem. Vi kom til en samtale med stort set alle implicerede, men det var også det. Det viser sig så også at hospitalsledelsen først har fået indberettet forløbet omkring Irmas død 7 måneder efter at det skete. Først jeg i juni måned, 7 måneder efter at Irma var død, var til møde med patientvejlederen på Hvidovre Hospital, for at indberette sagen, fik ledelsen det af vide. Det vil sige at en hel afdeling på Hvidovre hospital har ”glemt” at fortælle deres ledelse at en baby er død som følge af manglende behandling fra deres side. Da vi efterfølgende var til møde med direktøren og overlægen på Hvidovre, beklagede de dette dybt, men undskyldte det med at Irma jo var død på Rigshospitalet og derfor var det ikke blevet indberettet. Endnu en kvalmende dårlig undskyldning på endnu en pinlig fejl. Overlægen på Hvidovre fik af vide at Irma var død kort tid efter, for selvfølgelig rapportere Rigshospitalet det videre til det hospital de har modtaget en patient fra.\nDe har vidst det hele tiden, men har gået og håbet på at det blæste over. Men heldigvis er Rasmus og jeg ressourcestærke, selv i en dyb sorg, så os kan de ikke løbe fra. Men hvad med alle dem som aldrig får skrevet en klage fordi de simpelthen ikke kan? For tro mig, selvom jeg fandt styrken og modet til at skrive en klage, så er det noget af det hårdeste jeg har gjort i mit liv. Hvorfor er det ikke dem der har begået fejlen der har ansvaret for at sagen bliver underlagt en undersøgelse? Det ville sikre at alt kom ud i lyset og at de stakler der har mistet deres kære, eller var tæt på det, kunne koncentrere sig 100% om deres sorg. Den rene sorg uden skyld, og dårlige undskyldninger og forklaringer, der i sidste ende handler om ansvarsfralæggelse.\nDet er godt at sagen om Christian er kommet frem. Det er godt at der er kommet så meget fokus på problemet, men i mine øjne er debatten desværre gået hen og blevet en lille smule ensporet. Jeg savner i den grad en belysning af lægernes almægtige selvopfattelse og deres stædighed i forhold til at erkende deres ansvar, ikke kun i forhold til når fejlen er begået, men deres kæmpemæssige ansvar som læger i det hele taget. I mine øjne er læger overhoved ikke ydmyge i forhold til det ansvar og den magt de har.\nDet er derfor ”meget fint” at lægevagtordningen kommer under lup nu (hvis den altså gør det?) Men hvad med at kigge på selve lægestudiet. Kunne det ikke tænkes at problemet ligger her allerede. Kunne man ikke forestille sig at der i lægestudiet skulle indgå grundlæggende indføring i psykologi. Både i forhold til patientforståelse og håndtering, men i høj grad også i forhold til at man som læge skal forstå og være 100 % ydmyg over for sig selv og sin lægegerning. Hvad vil det egentlig sige at man som menneske har det enorme ansvar i forhold til at stille en diagnose, og både at sammenholde de fysiske symptomer med det menneske eller de pårørende man sidder overfor?\nSamtidigt skal vigtigheden i sparring i den grad også ind i lægestudiet. Lægestuderende skal forstå og lære, fra aller første studieår at de IKKE er almægtige. Hvis man skal rede liv og stille rigtige diagnoser, så SKAL man spare med andre, ikke kun læger, men ALT sundhedspersonale. Man har ikke nødvendigvis sidste ord fordi man er cand. med. Andres erfaring er livsnødvendigt i forhold til det at være en god læge, sygeplejerske eller jordemoder. Hvis den læge, der tilså Irma allerførst accepterede at hun ikke var almægtig, så er jeg ikke i tvivl om at Irma havde levet i dag. Havde hun accepteret sin egen begrænsning, eller manglende erfaring om man vil, så havde hun lyttet til den erfarende jordemoder, der vidste at grønt opkast var et tegn på noget meget alvorligt. Ansvaret ligger selvfølgelig ikke kun på lægen i det her tilfælde, jordemoderen gav jo efter for lægens ”almægtighed”. Men på samme måde som denne ”almægtige læges” attitude lukkede munden på min intuition, så gjorde jordemoderens det måske også. Denne generelle opfattelse af at lægen har det sidste ord, bremsede kommunikationen over hele linjen. Så jo, vi kan da godt kalde det en kommunikationsbrist, men den stikker altså meget dybere end debatten i øjeblikket giver et billede af.\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 11 Feb, 2009 11:48\nSå er diverse sagkyndige udtalelser begyndt at dumpe ind af døren, og det ser indtil videre godt ud. Den først side lyder således:\nI betragtning af sagens kompliserede karakter, og da der er lagt op til udtalelse af kritik med efterfølgende offentlig publicering af navne anmoder jeg om at underkastes second opinion.\nPå Patientklagenævnets hjemmeside står der:\nOffentliggørelse af Patientklagenævnets afgørelser med oplysning om sundhedspersonens navn\nSe alle offentliggjorte afgørelser med navn\nFolketinget har besluttet, at Patientklagenævnet skal offentliggøre afgørelser uden anonymisering af sundhedspersoners titel og navn, hvor der er givet kritik for alvorlig eller gentagen forsømmelse eller givet kritik i forbindelse med kosmetiske indgreb. 1\nDet er en forudsætning for offentliggørelsen, at afgørelsen er truffet efter den 1. januar 2006.\nEn afgørelse vil blive offentliggjort, hvis den falder inden for ét eller flere af følgende 4 kriterier:\n1) Hvis Patientklagenævnet finder, at der er mistanke om, at en sundhedsperson har gjort sig skyldig i grovere eller gentagen forsømmelse eller skødesløshed i henhold til den pågældende sundhedspersons autorisationslov, og beslutter at sende sagen til politiet. Det bemærkes, at der ikke vil ske offentliggørelse af det forhold, at sagen sendes til politiet.\n2) Hvis Patientklagenævnet finder grundlag for kritik og samtidig finder grundlag for at indskærpe sundhedspersonen at vise større omhu og samvittighedsfuldhed i sit fremtidige virke.\n3) Hvis Patientklagenævnet finder grundlag for kritik af en sundhedsperson, og nævnet derved 3 gange inden for 5 år har tildelt denne sundhedsperson en afgørelse med kritik. Dette gælder uanset, hvilket forhold kritikken vedrører (behandling, information, samtykke, journalføring, aktindsigt, tavshedspligt mv.).\n4) Hvis Patientklagenævnet finder grundlag for kritik af en sundhedsperson for virksomhed udøvet i forbindelse med et kosmetisk indgreb, herunder således også information, samtykke og journalføring. Ved et kosmetisk indgreb forstås et indgreb, der hovedsageligt foretages af ikke-behandlingsmæssige årsager.\nAfgørelserne offentliggøres i 2 år på www.sundhed.dk og ligeledes på Patientklagenævnets hjemmeside www.pkn.dk.\nAfgørelsen vil blive offentliggjort med angivelse af titel, navn og autorisationsID/fødselsdato på den person, der kritiseres af nævnet, jf. kriterierne ovenfor.2 Alle andre navne i afgørelsen anonymiseres. Dette gælder også stednavne og navne på sygehuse og afdelinger mv.\nDet er absolut ingen tvivl om, at ender sagen med en sådan afgørelse er det rigtig godt, men på trods af dette har jeg stadig ikke den store tiltro til systemet. Jeg tror at jeg har mistet den tillid helt grundlæggende og for altid.\nDa det første brev kom ind af døren, flåede jeg det op med rystende fingre, og af bare angst for ikke at kunne stole på nogen sundhedspersoner overhoved, læste jeg "under faglig standart", som inden for normen. Det var først da Rasmus trådte til og beroligede mig med at det jo var godt, for det betyder jo at det ikke var godt nok, at jeg kunne se klart igen. Det siger bare noget om hvad der følelsesmæssigt er på spil her.\nEfterfølgende er udtalelserne fra de implicerede sundhedspersoner kommet ind af døren. Og det er RYSTENDE læsning. Både fordi de vise steder direkte pynter på sandheden, men især fordi det hele vælter op igen. Alt afmagten og synet af min lille hjælpeløse og alvorligt syge Irma. Hvordan kunne de lade det her ske....? Vreden vælter ind over mig endnu engang og det er så forfærdeligt, for jeg kan ikke rette den nogen steder hen. Jeg kan kun prise mig lykkelig for at jeg er blevet velsignet med lille fantastiske My og mine fornemmelser for hende er der ALDRIG ALDRIG ALDRIG nogen der kan tage fra mig.\nJeg blev på et tidspunkt spurgt om jeg nogensinde kunne tilgive de mennesker og svaret kom promte, NEJ! Er du da helt vanvittig, det ville være som at sige at "det er sgu ok, det slår vi bare en streg over makker......" Det eneste jeg kan er at arbejde men den altopslidende vrede og håbe på at den med tiden kan lægge sig.\nJeg er ked idag og meget skrøbelig, og lige idag skal My vaccineres. Det kan jeg næsten ikke bære. Men jeg må bare trøste hende så godt som jeg kan og yde ALT den omsorg jeg overhoved besidder for mit lille mirakel.\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 27 Aug, 2008 00:12\nI morgen er det tre uger siden at mit staunsbånd blev ophævet og det er der selvfølgelig en masse tanker og følelser omkring. Jeg har haft en pause og er nu ved at vende tilbage til livet igen på alle områder.\nAfstanden har været god for mig og os og mine tanker og følelser er stille og roligt ved at falde på plads igen i takt med at støvet lægger sig omkring os. Og det kommer der selvfølgelig et indlæg om en af dagene. Lige nu nyder jeg bare min frihed og tanken om at jeg lige er gået ind i 3. trimester. Hende den lille er vokset eksplosivt og hun fylder nu mere, både psykisk og fysisk! Det er vidunderligt. Tænk at hun allerede melder sin ankomst om ca. 2½ måned.\nNøj hvor vi glæder os!\nSå blev hun afleveret!\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 08 Aug, 2008 20:26\nVores indledende ord\nDette er en klage vedrørende Irma Cornelia Westergaard Frisk. Vi, hendes forældre, Rasmus og Jeanette Westergaard Frisk er blevet efterladt i dyb sorg over hendes død d. 13. december 2007.\nIrma blev kun 8 dage gammel og vi føler os snydt af livet og i den grad svigtet af et hospital som på ingen måde har handlet agtpågivende over for os og Irma. Vi har oplevet hvordan at læger og andet sundhedspersonale lukkede dørene i og fuldstændig arrogant ignorerede alle tydelige symptomer fra en nyfødt der tydeligvis ikke trivedes og fra et meget bekymret forældrepar som bare ønskede at nogen skulle tage Irmas symptomer og vores bekymring og magtesløshed seriøst.\nDenne klage er et vidne om hele Irmas liv, sygdom og død. Hendes liv i sin mors mave. Hendes fødsel og rejse ud til os. De 6 dage hvor vi levede med hende i uvidenhed men i usikkerhed og med alt hvad det betyder for os i dag, for det er det eneste vi fysisk fik af Irma. De 2 dage hvor hun var så syg og hvor det sundhedssystem vi indtil da havde stolet på i den grad svigtede og fejlede. De sidste timer sammen med hende hvor hendes lille krop ikke kunne mere hvorefter hun i vores arme åndede ud for sidste gang og døde.\nDenne klage er fortællingen om hvordan vi som mennesker og forældre er blevet efterladt med en sorg så stor at ikke engang vi selv begriber det. At skulle forstå og derefter lære at leve med at vores datter er død er en meget lang og smertefuld proces. Når en brøkdel af os har prøvet af forstå det ubegribelige skal vi dernæst prøve at forstå og lære at leve med at vores datter kunne have levet i dag. Selvom det lyder grotesk så kan vi ikke engang trøste os med at vores datter var uhelbredelig syg og derfor ikke have nogen chancer for at leve.\nDenne klage er et vidne om at Irma uden et sprog, men gennem mange tydelige symptomer, gennem meget lang tid prøvede at fortælle at hun var syg. Vi som forældre reagerede så snart Irma første gang direkte ”fortalte” os at noget var galt. Da vi indså at vi ikke kunne gøre noget for Irma henvendte vi os der hvor vi forventede at nogen kunne og skulle hjælpe os. Men vi gik forgæves.\nDenne klage er et ønske om retfærdighed. Andre menneskers skødesløshed og mangel på agtpågivenhed har haft så store og uoprettelige konsekvenser for os at vi naturligt har et behov for retfærdighed. Det kan ikke være rigtigt at mennesker der handler så uagtsomt ikke mærker nogle konsekvenser af deres handlinger. De stod med Irmas liv i hænderne og vi stolede på dem. Vi har mistet vores datter på grund af dem og det må da have nogle konsekvenser.\nDenne klage er et råb om hjælp. Hjælp til at undgå at andre børn og forældre skal opleve hvad vi har oplevet. Vi har skrevet denne klage i håb om at folk vil huske og lære af Irmas og vores historie. Vi giver derfor vores fulde tilladelse til at dette dokument må bruges som case i enhver undervisningssammenhæng på et hvilket som helst studie der kunne have gavn af at lære noget af Irma. På den måde føler vi at vi har gjort vores til at undgå at det nogensinde sker igen. Og så føles Irmas skæbne ikke nær så meningsløs.\nDenne klage har været en lang og sej erkendelsesproces for os. Men klagen har samtidig været et redskab i sorgen. Vi har skrevet for at finde ro og for at forstå. Nu når det hele er skrevet ned og bearbejdet en gang til så er vi parate til en sidste gang at aflevere vores datter Irma Cornelia Westergaard Frisk. Men det er ikke med fuld tillid og ro i hjertet. Vi beder derfor inderligt om at systemet denne gang vil tage imod hende og os med forståelse, nænsomhed og ikke mindst grundighed. Hun fik aldrig en chance i livet, vi håber af hele vores hjerte at hun får det i døden. Pas på vores smukke lille Irma!\nIrmas sidste dag.\nKlagesagenPosted by Jeanette Frisk 30 Jul, 2008 13:31\nRigshospitalet d. 13. december 2007 (Uddrag fra klagen)\nVi vågnede kl. 8 med ondt i hjertet. Vi vidste et eller andet sted godt at dagen i dag ville blive afgørende for os og Irma. Men vi håbede af hele vores hjerte at det mirakel, som Gert Fonnest (kirurgen) havde sagt var nødvendigt, var sket. Lige meget hvor umulig situationen var så kunne vi ikke på nogen måde forestille os at vi skulle miste Irma og at hun ikke skulle få lov at leve livet. Vi tog en dyb indånding og gik ud til hende.\nSygeplejersken fortalte at Irma i løbet af natten havde haft nogle kramper og at hun havde fået stesolid og derfor var hun meget døsig. Vi satte os ved hende og snakkede med hende. Vi fortalte hende at hun skulle se at blive rask og lokkede med alle de ting vi skulle opleve sammen. Der var ikke lige så meget udslag på den monitor der målte hjerne aktiviteten som der havde været dagen før. Der gjorde ondt og gav os en dårlig fornemmelse, men samtidig blev vi ved at fortælle hinanden at hun samlede kræfter og derfor var langt væk i drømmeland.\nJeg malkede ud og følte mig lidt tættere på Irma mens jeg sad der og sørgede for at lave et lille lager med sund modermælk til hende, til når hun igen vågnede og fik brug for mad. Det var selvbedrag men det føltes rigtigt og gav næring til håbet og troen på at hun nok skulle klare det. Hvis vi ikke troede lidt på det følte vi at vi svigtede Irma og vi kunne ikke svigte hende nu! Jeg lagde små klude med modermælk ved hendes ansigt i håb om at hun ville kunne genkende lugten og føle sig tryg og tættere på mig.\nVi følte at dagen var meget lang og klokken var ikke engang 12 endnu. Ingen kunne rigtigt sige hvornår Irma igen skulle opereres men alle håbede på at det ikke blev senere end 13. Sygeplejerskerne syntes at vi skulle få os noget luft og selvom det var næsten umuligt at forlade Irma, så valgte vi at følge deres råd. Vi tog vores mobil telefoner med og ville ringe til nogen få at vores venner og fortælle hvad der var sket. Vi vidste godt at vi blev nødt til at forberede omverden på hvad der kunne ske.\nVi ringede også Mikkel og Ane og bad dem om at komme. Vi havde brug for noget støtte og omsorg og følte at de var de rigtige lige nu. Ane er selv neonatal sygeplejerske og deri lå der også en eller anden form for tryghed. De blev meget forfærdet og ulykkelige over situationen og lovede at komme med det samme.\nTuren rundt om Rigshospitalet gjorde os godt. Det var meget koldt og vejret var gråt men luften virkede lidt beroligende på os. Det kan nu sagtens have noget at gøre med at den halve time væk fra slanger, elektroder og syge børn mentalt gav os en lille pause. Vi havde ikke fået fat på alle vores venner, men havde lagt beskeder og forklaret vores situation og havde bedt om at folk ringede videre og dermed starte en telefonkæde. Vi havde forklaret at vi ikke måtte have vores mobiler tændt oppe på afdelingen men at vi ville forsøge at ringe når vi vidste mere.\nVi vendte tilbage til Irma og sad ved hende. Der gik ikke lang tid så kom Mikkel og Ane. Vi kastede os alle om halsen på hinanden og græd. Vi prøvede og fortælle dem hele historien og vi stod længe sammen ved Irma. Ane forklarede lidt om alle maskinerne og spurgte lidt ind til hvad lægerne havde fortalt os. Pludselig kom sygeplejersker og læger og forklarede at det nu var tid til Irmas anden operation. Mikkel og Ane fik vores mobil telefoner og gik en tur for at give os lidt plads og rum og for at prøve at ringe til dem vi ikke havde kunnet få fat på tidligere.\nIrma blev igen gjort klar og vi sad bare og kiggede og lyttede. Vi holdt hinanden i hånden og bad inderst inde til at det umulige var sket. Alle var meget gode til at forklare os hvad der skulle ske og vi fulgte igen med da Irmas lille tog kørte ned på 1. sal. Kirurgen havde fortalt at selvom noget af tarmen måske var død så kunne man sagtens ”klippeklistre” i den levende tarm og sætte den sammen til en samlet tarm der med tiden ville kunne fungere fint. Irma skulle bare have minimum 30 centimeter rask tarm.\nJeg kan huske at følelserne var meget splittet. Et eller andet sted ønskede jeg ikke at hun skulle af sted endnu. Jeg havde behov for at sidde lidt længere i uvidenhed ved hendes side og snakke til hende. Og et eller andet sted havde jeg også brug for at få afklaring. Det var hårdt at forberede sig på det værste og håbe på det bedste på samme tid. Inderst inde vidste jeg godt hvad dommen var og ville heller ikke trække pinen ud. Men tænk hvis hun nu bare overraskede alle og blev rask.\nVi var begge meget bange og havde meget svært ved at løsrive os og sige på gensyn til Irma. Hun lå bare i sengen og sov og så så uskyldig ud. Tænk at man så tidligt i sit lille liv skulle opleve at være så syg. Vi kyssede hende meget og tog til sidst mod til os og vendte rundt og gik ned af gangen, væk fra Irma. Vi håbede inderligt at operationen ville tage lang tid, for det ville så betyde at der var noget levende tarm tilbage at arbejde med.\nVi gik i stilhed rundt om hospitalet og pludselig siger Rasmus at han havde behov for at sætte sig ned og bede for Irma. Vi er ikke kristne eller religiøse i den forstand, men vi følte os så magtesløse og havde et behov for at gøre noget. Så vi satte os ned og bad for Irma. Vi bad til en eller anden et sted om at hjælpe os, hjælpe Irma med at blive rask. Vi kunne ikke miste vores datter, hun skulle leve. Inderst inde bad jeg til at Irma ingen smerter havde, lige meget hvad der skete. Jeg kunne ikke bære at hun skulle have ondt.\nVi rejste os og gik ind i hospitalets kantine hvor Mikkel og Ane sad. For første gang i 2 dage fik vi lidt mad i os men det var ikke nemt. Rasmus og jeg var fuldstændig udmattet og gik op for at lægge os lidt og vente på at Irma kom op igen. Jeg havde et behov for at være der når hun kom.\nDa vi steg ind i elevatoren ringede Rasmus mobil og hjertet fløj op i halsen. Irma havde ikke været væk i mere end en time og så vidste vi godt hvad der var sket. Han svarede og en sygeplejerske fortalte at Irma igen var kommet op på afdelingen. Vi løb ud af elevatoren og ind på afdelingen men Irma var ikke der hvor vi normalt havde været. En sygeplejerske kom os i møde og fortalte os at den lille dreng som også havde ligget ved Irma var blevet akut syg og derfor var Irma flyttet ned for enden af gangen på en enestue. Vi spurgte ikke men i dag ved jeg godt at det var for at undgå at vi skulle stille spørgsmål om Irma inden at lægen kunne være hos os. Jeg kan i dag ikke huske om vi gik ned til Irma før at vi snakkede med lægerne, men jeg kan tydeligt huske samtalen i ambulatoriet umiddelbart efter at vi var kommet ind på afdelingen.\nJess Reinholdt fortalte os at hele Irmas tarm var død og at hun derfor ikke kunne overleve. Det der var så underligt var at jeg ikke blev overrasket og vi brød ikke grædende sammen. Vi var nok i chok. Vi stillede en masse spørgsmål om tiden på Hvidovre inden at vi var blevet overflyttet. Jeg havde på fornemmelsen at det hele kunne have set helt anderledes ud hvis der bare var blevet gjort noget tidligere. Det kunne Jess ikke svare på og vi lod den ligge. Det vigtigste nu var at forholde os til hvad der skulle ske nu og her. Hvor lang tid kunne Irma leve og hvordan gjorde vi. Ingen kunne svare på hvor hurtigt Irma ville dø. Vi hørte en historie om en dreng med samme lidelse der først døde 3 måneder efter at de havde taget ham ud af respiratoren. Det scenarie var fuldstændig mareridts agtigt for os. Det vidste vi at vi ikke ville kunne klare. Vi var rigtig bange for hvordan vi overhoved skulle komme igennem det her.\nDe forklarede at når vi var klar ville de hjælpe med at befri Irma fra alle slangerne. De ville dog lade hende beholde hendes morfindrop og vise os hvordan vi kunne sørge for at holde hende smertedækket. Vi ville så få hende i armene og så ville vi kunne være sammen med hende indtil hun åndede ud. De mente ikke at det ville tage lang tid.\nVi tog en dyb indånding og forlod rummet. Ude på gangen sad Mikkel, Ane og Elisabeth Dons Christensen, som var kommet helt fra Ribe da hun havde hørt hvad der var sket. Vi gik alle ned til Irma. Det er meget svært i dag at forklare alle de følelser vi havde. Jeg tror ikke at vi kunne begribe hvad der var sket og hvad der nu skulle ske. Der var tændt lys over Irmas seng og hun havde ikke nær så mange slanger og elektrode på sig mere. Rasmus og jeg stod længe og græd over Irma. Tænk at hun ikke skulle leve mere. På daværende tidspunkt forstod jeg det overhoved ikke men jeg var fyldt op af den største sorg jeg nogensinde havde oplevet. Det føltes nærmest kvælende.\nVores familier kom og vi græd alle sammen. Vi fortalte at Elisabeth ville sige et par ord til Irma og os og at vi gerne ville synge et par salmer for hende. Bagefter skulle alle tage sig den tid de havde brug for til at sige farvel til Irma og så ville Rasmus og jeg gerne være alene. Når Irma så havde forladt os ville vi ringe og bede alle om at komme tilbage og være sammen med os igen.\nVi stod rundt om Irma i en cirkel og holdt hinanden i hænderne. Elisabeth talte til os og Irma og vi sang i østen stiger solen op. Min far faldt mig om halsen og sagde at han altså ikke kunne tage afsked med Irma. Alt tid i hele verden var ikke nok. Han var ikke sikker på at han kunne gå og han ventede med at sige farvel til hende til sidst.\nAlle gik hen til Irma en efter en og snakkede med hende og græd og prøvede at sige farvel. Nogen virkede som om at de havde behov for hurtigt at komme af sted og nogen, ligesom min far kunne slet ikke løsrive sig. Hvordan siger man også farvel til sit elskede barnebarn og sin niece? Hvordan skulle vi sige farvel til vores ønskebarn? Vores lille smukke Irma. Livet var jo kun lige begyndt og nu skulle det slutte. Ingenting gav mening. Alle de drømme alle havde haft om det lille nye liv styrtede mod jorden med et brag.\nDa alle var gået stod vi alene ved Irma og græd. Jeg savnede at holde hende ind til mig og røre ved hende og trøste hende. Men håbet var slukket helt og vi skulle nu forberede os på at vores elskede datter skulle dø. Vi kiggede efter noget tid på hinanden og vidste at det var tid. Vi kunne ikke trække det ud og vi kunne aldrig sige nok farvel alligevel. Irma skulle have fred nu. Vi kaldte på sygeplejersken og lægen og meddelte at vi var klar.\nDa de fjernede respiratoren træk Irma ikke vejret. Vi sank en gang og Rasmus bad mig om at tage hende op fra sengen. Vi lagde hende i hendes dyne og jeg holdt hende tæt ind til mig. Endelig var hun hos mig igen. Jeg kan stadig huske at jeg lagde min kind ned til hendes og berøringen med hendes varme hud fik tårerne til at trille. Vi gik stille ned af gangen og satte os på sengen i ambulatoriet hvor vi havde sovet.\nVi lagde os på sengen med Irma mellem os. Alt hvad folk havde lagt hos hende lagde vi omkring hende igen. Gaven fra onkel Jesper og Linda. Blomster og en bamse fra mormor og morfar. Et brev fra farmor og hendes bamse fra hospitalet. Pludselig træk hun vejret igen og vi fik et kæmpe chok. Hun havde slim i lungerne og det boblede når hun åndede ud. Vi holdt hinanden i hånden og græd og lovede hinanden at vi ville være stærke.\nVi lovede Irma at hun skulle have søskende og at de ville komme til at lege med hendes legetøj og gå i hendes tøj. Vi lovede Irma at vi ville elske hinanden og hende til evig tid og vi bad hende inderligt om at gribe fat i en af de mange hænder der rakte ud efter hende og tage fat og give slip på os. Vi lovede hende at hun ikke havde noget at være bange for og at der var trygt og rart der hvor hun skulle hen nu. Vi sang for at berolige hende og os selv og vi rørte hendes hud og kyssede hendes kind og holdt hendes lille hånd og gjorde alt for at hun ikke skulle være bange.\nDa vi havde sunget den sidste sang i ”de små synger” var det som om hun gav slip. Hendes mund blev helt rund og klokken 19.34 åndede Irma ud for sidste gang og vi græd af glæde over at hun nu havde fået fred og at hun havde givet slip. Rasmus sprang op af sengen og åbnede vinduet og råbte at hun skulle flyve ud og væk til et bedre sted. Vi var underligt lettet over at det var så hurtigt overstået og at vi nu med 100 % sikkerhed vidste at hun ingen smerter havde mere.\nIrma levede i 8 dage, 7 timer og 4 minutter. Hun skabte så ubeskriveligt meget glæde hos så mange mennesker da hun kom til verden og en lige så stor og ubeskrivelig sorg bredte sig i os alle da hun døde. Især hos os, hendes forældre. Vi savner hende hver evig eneste dag.\nLivet presser sig på!\n25 Jul, 2008 11:12\nBrevet til Irma\n24 Jul, 2008 16:00\nEn morfars bekendelser\n23 Jul, 2008 23:22\n14 Jul, 2008 20:05\nGodt på vej!\n14 Jul, 2008 15:12\n10 Jul, 2008 15:35\nA trip down memorylane\n08 Jul, 2008 17:25\n07 Jul, 2008 10:35\n25 Jun, 2008 10:17\nRasmus laver piger!\n23 Jun, 2008 13:29


Der er ikke noget hjørne af verden, som et af holdmedlemmerne har besøgt her på Cloudwards.net. Vi er alle ivrige rejsende, men da vi også arbejder på vejen, er vi nødt til at være beskyttet til enhver tid, når vi gør det. Derfor er vi perfekt placeret til at fortælle dig den bedste VPN for rejsende.\nFor dine penge er ExpressVPN dit bedste valg, men læs videre, hvis du vil vide mere om dette emne, eller du gerne vil finde nogle alternativer fra vores bedste VPN-roundup.\nUanset om du arbejder som os eller bare nyder en meget tiltrængt pause fra dit daglige arbejde, lønner det sig at bruge et virtuelt privat netværk, når du opretter forbindelse til internettet. Kort sagt, en VPN giver dig mulighed for at skjule din IP-adresse, så du kan se ud til at være overalt i verden, samtidig med at du krypterer din forbindelse for øget sikkerhed.\nDer er mange fordele ved dette, når du rejser. For det første kan du se Netflix hvor som helst, hvilket kommer godt med, hvis finalen af det show, du kan lide, kommer ud, mens du er på ferie (skønt du har brug for en VPN, der kan komme forbi Netflix VPN-forbuddet). Det hjælper også, hvis du har brug for at foretage onlinebanking, da mange banker ikke tillader dig adgang med en udenlandsk IP.\nDen største grund til at bruge en VPN er dog sikkerhed. I mange turist hotspots over hele kloden er det en industri at rippe besøgende lige så meget som at drive et hotel eller drive en restaurant. Mange turister, deres vagt ned, spiller ikke meget opmærksomhed, når de f.eks. Opretter forbindelse til offentlig WiFi, eller klikker blindt på hvilken som helst knap, de kan finde på ukendte pop-ups.\nDertil kommer, at mange af de mest populære destinationer rundt om i verden er i lande med en menneskerettighedsrekord, der er mindre end stjernernes. Internet-censur bugner, og en VPN er den nemmeste måde at sikre dig, at du ikke kæmper for dårlige love ved et uheld. Som du kan læse i vores bedste VPN til Thailand-stykke, sker det oftere, end du tror.\nVi taler om alt dette detaljeret i vores online privatlivshåndbog, men resultatet er, at en VPN er den bedste og nemmeste måde at dække de fleste af dine sikkerhedsbaser i et felt. Lad os se på, hvad der gør en VPN særlig egnet til brug under rejsen.\n1 Bedste VPN til rejse 2020\n2 Hvad der gør en VPN bedst for rejsende\n3 1. Bedste VPN for rejsende: ExpressVPN\n5.1 Andre grunde, som vi kan lide CyberGhost\n6.1 Andre grunde, som vi kan lide VPNArea\n7.1 Andre grunde, som vi kan lide, afskrive\nBedste VPN til rejse 2020\nHvad der gør en VPN bedst for rejsende\nDer var nogle få kernekriterier, som vi brugte, når vi besluttede, hvilke VPN-tjenester der ville være på denne liste, og hvilke der ikke ville skære ned. Først op er spredningen af servere over hele kloden. Bemærk, at vi ikke betyder det ringe antal, men hvordan de er fordelt, så du er garanteret altid at have et inden for et par hundrede kilometer.\nDet andet er hastighed. Hvis du vil bruge din rejse VPN til streaming, skal du være sikker på, at det også giver dig anstændige hastigheder. En anden grund er, at forbindelser, især i Asien og Afrika, er ret langsomme, så du ikke ønsker, at din VPN skal tage for meget ud af det.\nFor det tredje er brugervenligheden. Du ønsker, at din VPN’s grænseflade skal være intuitiv og let at forstå. Du er på ferie og har bedre ting at gøre end at lege med software på din nedetid.\nDu undrer dig muligvis også over sikkerhed, men der er ikke noget behov: alle vores valg har top-of-the-line VPN-protokoller, har dræbte switches og avanceret kryptering. Uanset hvilken du ender med at gå, kan du være sikker på, at du er beskyttet.\n1. Bedste VPN for rejsende: ExpressVPN\nExpressVPN er den højeste blandt alle vores VPN-anmeldelser, og med god grund: det er hurtigt, nemt at bruge og har et massivt netværk af servere af høj kvalitet. Det er også ideelt for rejsende (især hvis du vil uploade til din cloud-lagringstjeneste).\nFaktisk er de fleste af redaktionerne brugere. Vi har brugt ExpressVPN til at omgå censur og se Netflix fra perches så forskellige som Moskva, Bangkok, Tel Aviv, Mexico City, Amsterdam og Lissabon.\nFortalte dig, at vi gerne vil rejse.\nHvis du er bekymret for, hvordan du får en VPN til at fungere, er ExpressVPN muligvis det bedste valg. Dens interface er dybest set en stor stor knap, der aktiverer VPN, med en lidt mindre knap under den, så du kan vælge en bestemt server. Dens muligheder er også klart beskrevet. Læs vores fulde ExpressVPN-gennemgang for at se, hvordan det fungerer.\nExpressVPN er tro mod sit navn, idet det er den hurtigste VPN derude, men ingen. Vi har testet snesevis af VPN-tjenester i de sidste par år, og ExpressVPN kommer altid ud på toppen og tager højst halvdelen af din hastighed på de værste tidspunkter, selvom du opretter forbindelse til en server på den anden side af kloden.\nDet er også nemt at finde servere rundt om i verden. ExpressVPN ser ud til at have servere overalt, og de har også en høj kapacitet. I modsætning til andre VPN’er, får du sjældent, hvis nogensinde, overbelastede servere eller noget lignende. Når det er sagt, lønner det sig altid at tjekke, hvilke lande du har brug for for at få adgang til, før du tilmelder dig.\nExpressVPN gør også et godt stykke arbejde for at holde dig sikker, mens du er online. Vi har fundet det være den mest sikre VPN, og sandsynligvis en endnu større tillidsstemme, anbefaler vi også det som den bedste VPN for Kina. Da konsekvenserne af at gøre forbudte ting på internettet – som at udtrykke din mening – i Mellemriget er meget reelle, er dette en stor anerkendelse.\nDet klarer sig også godt med streaming ved at komme ind i alle tjenester derude, selvom det lejlighedsvis overgås af konkurrenter. Stadig er det den bedste VPN til streaming generelt, så serielle bingere behøver ikke lede længere.\nDog alt dette kommer til en bogstavelig pris: ExpressVPN er ikke billig, koster næsten $ 100 per år. Dog at Benjamin får dig en masse VPN, så vi anbefaler, at du tjekker det ud ved hjælp af 30-dages pengene-tilbage-garanti for at se, om det passer godt til dig.\nAnden op er NordVPN, som ville have taget polspositionen, hvis det ikke var for dets hastigheder. Sagen er, at nogle af NordVPN’s servere er hurtigere end ExpressVPN’s, men det er afbalanceret af det faktum, at nogle er meget langsommere, hvis de fungerer overhovedet.\nDenne inkonsekvens bremsede NordVPN virkelig dårligt i vores hastighedstest, og dermed også i mange af vores roundup-artikler, som den til den bedste VPN til Netflix.\nDesuden er NordVPN dog stor for rejsende, fordi det har et massivt netværk på mere end 5.500 servere spredt over hele kloden. Du kan oprette forbindelse overalt til næsten hvor som helst på grund af dette.\nMed hensyn til brugervenlighed bedømmer vi NordVPN lidt under ExpressVPN, fordi vi simpelthen kan lide en-knappen tilgang mere. NordVPNs grafiske tilgang er imidlertid mere til at lide af nogle, så du kan rulle gennem et verdenskort for at vælge din server. Som vi diskuterer i vores ExpressVPN vs. NordVPN-artikel, er begge fremgangsmåder effektive, men det koger ned til personlig smag.\nNordVPN er som enhver anden VPN på denne liste meget sikker, skønt vi er specielt store fans af “specialty” -serverne, der er rettet mod specifikke opgaver, såsom ekstra sikkerhed, torrenting eller Onion Over VPN. Disse ekstra detaljer er grunden til, at NordVPN blandt andet er vores bedste VPN til torrenting.\nPrismæssigt er NordVPN en stjæle til $ 100 i tre år, hvilket gør det til en tredjedel billigere end ExpressVPN, hvis du er villig til at abonnere på lang sigt. Find ud af, om det er det værd ved enten at læse vores fulde NordVPN-anmeldelse eller give tjenesten et skud for dig selv. Det leveres med en 30-dages pengene-tilbage-garanti, så du har intet at tabe.\nLukning af de tre øverste er CyberGhost, som er en af vores foretrukne VPN’er, men har bare ikke oomph til at nedlægge hverken ExpressVPN eller NordVPN. Dette skyldes delvis sin dårlige ydelse under hastighedstest, hvor det helt ærligt tager fejl. Men det har masser af at spare nåde, der kan gøre det til et interessant valg for globetrotters.\nCyberGhost tager sin egen tilgang til sin grænseflade og vælger en Windows-stil, flisebaseret en, der vil glæde folk, der virkelig ønsker noget, de genkender. På toppen af det gør CyberGhost meget mindre håndholdelse end vores andre poster, og guider dig til de bedste servere til streaming, P2P og sikkerhed. Læs vores CyberGhost-anmeldelse, hvis du vil vide mere.\nHvad angår servernetværket, er CyberGhost godt repræsenteret i Europa og Nordamerika, og meget mindre uden for det. Netværket i den Gamle Verden er imidlertid ekstremt godt udviklet, hvilket gør CyberGhost til den bedste VPN for Europa i en cinch. Hvis du rejser til eller derfra, vil du bestemt tjekke CyberGhost.\nNår det kommer til sikkerhed, er CyberGhost ikke noget, der giver dig mulighed for at fikle med indstillinger til dit hjerte indhold, men altid holde en solid basislinie i form af kraftig kryptering og en altid slå-til-slå-switch. Faktisk er det endnu mere tilpasselig end ExpressVPN, som du kan læse alt om i vores ExpressVPN vs. CyberGhost-kamp.\nLigesom NordVPN tilbyder CyberGhost en fantastisk tre-årig aftale til $ 100 (du kan sammenligne disse planer mere detaljeret i vores NordVPN vs. CyberGhost sammenligningsstykke). Hvis du foretrækker at sammensætte dit eget sind, kommer CyberGhost med en uges lang prøve på mobilappen samt en 45-dages pengene-tilbage-garanti, så giv den en tur og se, om det er til dig.\nPå fjerde plads finder vi VPNArea, der gør alt i vores kriterier godt, men hænger lidt bagud i sammenligning med de udbydere, der gjorde det til top tre. For eksempel tilbyder det et anstændigt netværk med en god spredning, men intet som det fra NordVPN eller endda CyberGhost.\nLæs vores VPNArea anmeldelse for detaljerne.\nVPNArea slår dog CyberGhost, når det kommer til hastighed, gør det meget bedre i vores test, mens vi opretholder høj sikkerhed (for en udbyder, hvor de høje hastigheder er et resultat af dårlig sikkerhed, skal du læse vores Hotspot Shield-anmeldelse). Selvom det ikke er noget ExpressVPN, er det stadig ret forbandet hurtigt.\nNår det kommer til brugervenlighed, er VPNArea en meget behagelig service. Det giver et fantastisk overblik, og dens indstillinger er tydeligt beskrevet. Det værste, vi kan sige om det, er at at finde en server involverer en masse rulle, da teamet bag det valgte en meget grundlæggende UI-oldtype, men det er intet at græde over, heller.\nAndre grunde, som vi kan lide VPNArea\nVPNAreas sikkerhed er god og tilbyder standardprotokoller og krypteringsnøgler, så ingen bekymringer der, selvom vi ikke er sikre på, om det er sikkert at bruge bag Great Firewall. Det leveres med specielle servere til flere aktiviteter, såsom torrenting, dobbelt VPN-forbindelser og alt, så du er dækket over den ende.\nSom du kan fortælle, er VPNArea en meget midtvejsudbyder, hvilket afspejles i sin beskedne pris på $ 60 pr. År. Det gør det ikke helt til en budgetindstilling, men det er meget rimeligt prissat for en så god VPN. Desværre er der ingen flerårige muligheder, men du får en 30-dages refusionsperiode til at prøve det med. Vi anbefaler at give det et skud.\nPå femteplads finder vi Windscribe, sandsynligvis den bedste budgetmulighed for dem blandt jer, der sigter mod at blive på vejen så længe som muligt med begrænsede penge (skønt du også bør læse vores Windscribe vs. NordVPN stykke). Dette kommer dog til en pris, da vi fandt, at grænsefladen var lidt irriterende, når vi sammensatte vores Windscribe-anmeldelse, og forhindrer denne VPN i at stige yderligere op i denne placering.\nNår det kommer til spredning af servere, er Windscribe også bare okay. Den har masser af servere på et par dusin placeringer, der står i skrigende kontrast til de tusinder, som nogle af de andre VPN’er på denne liste praler af. Det skal dog tjene dig godt, især i betragtning af Windscribes venlige priser.\nNår det kommer til hastigheder er Windscribe imidlertid meget attraktiv. Selvom det ikke er noget Express, slår det stadig CyberGhost let under vores hastighedstest og skal stå dig i god stand uanset hvor du måtte strejfe.\nAt tilføje sine resultater er det faktum, at Windscribe er en af de sjældne tjenester, der har gjort det til vores bedste VPN til Hulu-placering, og du har dig selv en konkurrent.\nSikkerhedsmæssigt markerer Windscribe alle de rigtige kasser, skønt dens afhængighed af IKEv2 som sin standardprotokol hævede nogle øjenbryn ved Cloudwards HQ, først. Dette rettes dog let i indstillingsmenuen, og du gennemser sikkert sammen, inden du ved det. Dens venlige sikkerhed er en af grundene til, at den kom på vores bedste liste over VPN til Irland.\nWindscribes største salgsargument er det dog, at det er let at bruge på tegnebogen, hvilket skal gøre det ideelt til backpacking-universitetsstuderende. Det leveres med en generøs gratis plan, der giver dig 10 GB båndbredde pr. Måned, hvilket skulle være nok til de fleste af dine browsingbehov og er mere end hvad TunnelBears gratis plan får dig (læs vores Windscribe vs. TunnelBear-sammenligning).\nDerudover koster en opgradering det kun $ 50 pr. År. Vi anbefaler, at du giver den en hvirvel; det er trods alt gratis.\nUdover disse fem fandt vi også to andre tjenester, der kan være til gavn for brugere på farten, skønt begge har nogle problemer, der forhindrer dem fra almindelig brug.\nFørst op er TorGuard, som er en god service, der har lynhurtige hastigheder og et fantastisk netværk. Oven på dets almindelige netværk kan du også købe dig selv et par ekstra IP’er, som er nyttige for seriøse fagfolk, der vil arbejde, mens du er på farten. TorGuard topper vores liste over bedste VPN med dedikerede IP’er, så tjek den, om det lyder som noget, du ønsker.\nNu til ulempen: TorGuard er en smerte at bruge, medmindre du ved, hvad du laver. Som vi forklarer detaljeret i vores TorGuard-anmeldelse, hvis du ikke kan lide at fikle med tech, skal du give denne VPN-service en bred kaj. Hvis du imidlertid er den type, der kan lide at skifte switches, kan du prøve TorGuards ugentlige tilbagebetaling en prøve.\nHerefter er HideMyAss, som vi har inkluderet som en ærefuld omtale, skønt vi blev fristet til at tilføje det som vanærende. Dette er på grund af HideMyAss ‘alvorligt grimste privatlivspolitik, som førte til, at den kaldte politiet på en bruger, der begik ulovlige handlinger, mens han screenede sig selv ved hjælp af tjenesten. Tjek vores HideMyAss-gennemgang for detaljer om det.\nVi inkluderer dog det, fordi ingen anden tjeneste har kastet sit netværk så bredt som HideMyAss har gjort. Det ser ud til at have servere næsten overalt, hvilket gør det ideelt for folk, der rejser eller har brug for at forfalske deres placering til alle slags underlige steder.\nFor eksempel er det vores eneste post i vores guide til at få en Yemenisk IP-adresse. Hvis dette lyder som hvad du har brug for, tilbyder det en uges lang gratis prøveperiode.\nRejse er sjovt og sandsynligvis den bedste måde at udvide dit sind uden at vende sig til ulovlige eller farlige stoffer. Dog følger det med nogle unikke farer, som de online versioner du let kan undgå ved at bruge en VPN på.\nEnhver af ovenstående VPN-tjenester vil beskytte dig, mens du er på farten, og gør det så godt. ExpressVPN er vores øverste valg, men de andre vil også gøre dig godt.\nVi håber, at du fandt vores guide nyttig, og at du fandt alt, hvad du ledte efter. Hvad er din bedste VPN for rejsende? Fortæl os det i kommentarerne herunder. Som altid tak for at have læst.\nVietnam er et fantastisk land med svimlende skønhed, rig kultur og herlige strande. Det\nVPN & fuldmagter 0\nDin IP-adresse dikterer dybest set, hvad du er i stand til at se online.\nEfter lange, akavede timer, der diskuterer politiske forskelle på tværs af en ristet fugl,


Alle de bands, ingen kender – Sunship.dk\nDer er mange dygtige bands derude. Det kan være coverbands, og det kan være bands, der skriver deres egen musik. Nogle foretrækker at blive lige præcis der. I undergrunden, hvor de kan spille for små publikum på meget intime scener, der bringer musikerne og publikum helt tæt på hinanden.\nMen der er også subkulturer, der er så sub, at de bliver der. Mængden af musikere og publikum vokser ikke meget, og det er en lille gruppe af mennesker, der er til denne genre. Her gælder det ikke om at være en stor stjerne, men om at forblive tro mod ånden og den særlige livsstil.\nDet, der er med subkulturer er, at du sjældent finder noget om dem i de gængse medier, hverken musikken eller andre kulturer. Kun i de tilfælde, hvor medlemmer af en subkultur begår forrykte, kriminelle h andlinger, vil subkulturen kunne dukke op til overfladen. Hvilket skaber et indtryk af, at det er det, denne kultur står for.\nDet er et sørgeligt image at have, for i subkulturerne findes der meget spændende og progressiv musik, der aldrig når ud til et større publikum. Men der findes også meget, der er knap så godt. Noget mange vil mene, at alligevel heller ikke gør i populærmusikken.\nHvis du leder, så kan du finde små, listige spillesteder, der har denne type af musik på programmet. Her finder du alle genrer fra house til metal. Og du kan glæde dig til spændende oplevelser og det at kunne snuse til en særlig kultur, du ikke vil opleve i din almindelige hverdag.\nMusik skal nemlig opleves live, uanset om det er det helt store bands, musikerne på vej op, eller dem, der bliver i det skjulte.