Børn&Unge - 2015/14 - TEMA: NY CHEF PÅ TRAPPERNE. Sådan går det ofte.\nTEMA: NY CHEF PÅ TRAPPERNE. Sådan går det ofte.\nNye chefer udfordrer samarbejdet\nDe fleste har prøvet at få ny chef. Når der kommer en ny chef til arbejdspladsen, har alle parter brug for at se hinanden lidt an. Derefter kan chefskiftet tage flere drejninger. Enten fungerer det godt, og den nye chef falder hurtigt til i institutionen. Alternativt opstår der samarbejdsproblemer, som man kan løse med dialog. Endelig kan det gå grueligt galt og ende i sygemeldinger og fyringer, især hvis ikke medarbejderne og den nye leder får hjælp til at løse problemerne.\n5 ud af 10 fællestillidsrepræsentanter (FTR’ere) i BUPL oplever, at et chefskifte jævnligt giver samarbejdsproblemer. Det viser en rundringning, som Børn&Unge har foretaget til 10 tilfældigt udvalgte FTR’ere. Børn&Unge har spurgt, om de selv eller i kraft af deres rolle som FTR har oplevet, at der er problemer forbundet med at få en ny chef. »Når ambitionerne fra lederne ikke går hånd i hånd med det, som personalet vil, giver det problemer. Som ny chef skal man ikke tro, at man kan revolutionere institutionen, uden at personalet er med,« siger en FTR, mens en anden uddyber:\n»Hvis en ny leder kommer med en meget anderledes ledelseskultur, kan personalet komme under pres, fordi det, de plejer at gøre, ikke er godt nok længere.«\nEn tredje FTR tilføjer: »Når først det går galt, ender det oftest med, at vejene skilles.«\nMedarbejdertrivsel. FTR’erne oplever især, at det giver problemer, hvis den nye leders ambitioner ikke passer sammen med personalets ønsker. Hvis personalet har én måde at gøre tingene på, og den nye leder vil noget helt andet, er det svært at få alle til at arbejde sammen.\nDe oplever også, at det vanskeliggør chefskiftet, hvis den nye leder ikke tager hensyn til, at medarbejderne lige har mistet en chef, de måske rigtig godt kunne lide. Hvis den nye chef ikke bruger tid på at arbejde med medarbejdertrivsel, bliver det også sværere at få medarbejderne til at acceptere chefskiftet.\nManglende information kan skabe stor usikkerhed under chefskiftet, oplever FTR’erne. Hvis den nye chef for eksempel ikke kommer med tilstrækkelige oplysninger om ledelsesstruktur, arbejdsplaner og ferieplaner, kan der opstå uenigheder.\nEn svær proces. De problemstillinger kan Kate Maring nikke genkendende til. Hun er chefkonsulent hos Saruphav Konsulenterne og har blandt andet speciale i ledelses- og medarbejderudvikling.\n»En institutions kultur bliver præget af lederens person, uddannelse, erfaring og evne til at kommunikere. Det kan derfor være en svær proces, når der kommer en ny leder til. Nogle gange går det rigtig godt og nemt, og andre gange går det knap så nemt. Det afhænger af, hvilken kultur den nye leder kommer fra, og hvilken kultur hun kommer til,« siger hun.\nKate Maring oplever flest problemer, når den nye chef ønsker at gøre tingene på en anden måde, end medarbejderne er vant til.\n»Det volder problemer, hvis man som leder kommer med mange ressourcer i rygsækken og møder en kultur, hvor ’man gør, som vi plejer’. Jeg ser det mange steder – og især de steder, hvor den tidligere leder og medarbejderne har været sammen i mange år og ikke har fået så mange udfordringer. Så er det meget almindeligt, at det ender med, at enten den nye chef eller medarbejderne rejser. Det kan godt være en smertefuld proces for alle involverede. Det er faktisk ualmindeligt, at man ’bare lige’ kan gå ind og lede,« siger Kate Maring.\nDet behøver dog ikke altid at være så svært at få ny leder.\n»Hvis den nye leder kommer til en kultur, der matcher den, hun kom fra, og som hun desuden kan stå inde for, går det nemt, for så kan hun gå i dialog med medarbejderne og udfordre dem fagligt,« siger Kate Maring.\nMagtkampe. Situationen kan udvikle sig til et decideret magtspil, hvis ikke både den nye leder og medarbejderne er interesseret i at skabe en åben dialog.\n»I stedet for opgaven bliver det interessante, hvem der har ’mest ret’. Hvis man er usikker, føler man, at man mister sin magt, hvis man ikke har mest ret. Magt giver indflydelse. Hvis man tænker, at en organisationskultur handler om, hvem der har mest ret, så giver det magt at sige ’jeg ved godt, hvordan det skal håndteres, for sådan har vi altid gjort’. Når man har magt, bliver man oftest anerkendt. Derfor er opgaven ikke længere det vigtigste,« siger Kate Maring.\nDer findes forskellige måder at have magt på, mener Kate Maring. Den ’formelle’ magt og den ’reelle’ magt.\n»Den formelle magt tilhører den, der har den højeste stilling. Hun kan sige: ’Jeg er ansat som leder, så jeg ved bedst’. Det er magttitler. Man siger ikke sin leder imod. Så findes der den reelle magt. Den har for eksempel medarbejderen, der er god til sit job, i stand til at problemløse og finder forskellige handlemuligheder. Man kan lede gennem den formelle magt, men hvis man leder gennem den reelle magt, så er man dygtig til sit job. Man er anerkendt for det, man gør,« siger Kate Maring.\nFor at chefskiftet skal gå nemt, skal alle derfor være indstillet på dialog i stedet for magtkamp. Samtidig er det vigtigt, at lederen leder gennem den reelle magt og ikke kun den formelle magt.\nStik fingeren i jorden. Sanne Lorentzen, der er formand for BUPL’s Lederforening, kender godt problematikken.\n»Jeg har set, at der er opstået et magtspil i mange personalegrupper gennem tiden. Det kan blive medarbejderne mod lederen eller lederen og nogle få mod resten. Som ny leder kan man tænke, at nu har man inddraget noget af personalet, og så er det godt nok. Men det kan være, at nogle af dem, man ikke inddrager, kan komme til at stå som ens modpart. Derfor skal man være meget opmærksom på at inddrage alle hele vejen rundt,« siger hun og understreger, at det er muligt at undgå, at situationen ender med magtkampe.\n»Det har meget at gøre med, om man som ny leder får forventningsafstemt. Det er vigtigt at være klar på, hvad jobbet indebærer. Man skal mærke efter, hvad ens opgave er, og hvilken rolle man skal påtage sig. Det er altid svært at få nyt job, fordi man skal huske at stikke fingeren i jorden, og når man møder sine nye medarbejdere, skal man være inddragende og åben, men samtidig gøre klart, hvad ens lederstil er. Det er afgørende for, om man kommer godt ind i et hus,« siger Sanne Lorentzen.\nMentorordning. Når en institution får ny leder, kan det være en god idé at koble lederen sammen med en mentor, der har mulighed for at vejlede den nye leder.\n»Jeg har selv været mentor for tre ledere, som jeg har rådgivet og sat ind i de kommunale systemer. Vi diskuterede ting, som nye ledere ikke altid ved på forhånd, for eksempel hvordan de afholder et personalemøde, hvilke emner de tager op der, og hvordan de inddrager deres tillidsrepræsentant. Men også hvordan de italesætter den pædagogik, de ønsker, og hvordan de udarbejder en tydelig og skarp vision, så medarbejderne kan følge med den vej, institutionen skal gå,« siger Sanne Lorentzen, der opfordrer kommunerne til at tilbyde deres nye ledere mentorordninger.\nNogle kommuner takker nej, fordi de vil have helt nye ledere, som gør tingene anderledes. Hvis de nye ledere får en mentor, er der en risiko for, at de overtager ’den gamle måde at lede på’.\n»I stedet kan man så tilbyde den nye leder en konsulent, der kan støtte og vejlede, så lederen kommer ordenligt ind i huset. Man skal guide lidt og måske supervisere den nye leder i starten for at opfange, hvis det eventuelt ikke går så godt. Hvis en kommune ansætter en ny leder i et hus, der er problematisk eller har fasttømrede meninger, er det især vigtigt, at man har afstemt forventningerne, så den nye leder ved, at det er sådan. Så skal kommunen også støtte, for det er hårdt arbejde,« siger Sanne Lorentzen.\nFakta om rundringningen\nBørn&Unge har ringet til 10 fællestillidsrepræsentanter fordelt over hele Danmark. Vi har spurgt dem, hvor ofte de oplever, at der opstår samarbejdsproblemer, når der kommer en ny chef, enten i deres egen institution eller i nogle af de institutioner, de repræsenterer som fællestillidsrepræsentanter. 5 ud af de 10 svarede, at et chefskifte jævnligt gav samarbejdsproblemer. 3 svarede, at de havde oplevet det en enkelt gang. 2 svarede, at de aldrig havde oplevet det. Citater fra de 10 tillidsrepræsentanter er efter aftale anonymiseret i artiklen.


trykt i ASYLEN, 1997, 8 (8)\nTom Andersen (1996): Reflekterende processer -\nDpf, Kbh., 208 sider. , ?,- kr\nDette er en dobbelt anmeldelse.\nFørst vil jeg anmelde denne bog som om man møder bogen for første gang.\nDerefter vil jeg kommentere bogen ud fra det perspektiv, en læser har, som har læst 1994-udgaven af selvsamme bog, der i sin nuværende form er udvidet med to ekstra kapitler, nu ni år efter første udgivelse (på engelsk (norsk??).\nBogen har jo, heldigvis, været på pensum for klinisk anvendt. Den repræsenterer en af de nyeste grene af systemiske familieterapiretninger, der benytter sig af utraditionelle metoder, hvor hele familien, både offeret og udøveren sammen med oftest flere terapeuter arbejder med familiens problem. Eller bedre, sagt i bogens sprog, det er problemet, der danner systemet. Her taler klienterne med hinanden, med terapeuterne, og med obsvervatørerne, der sidder bag et spejl, som man kan se igennem fra kun den ene side. De forskellige grupper af tilstedeværende taler i forskellige konstellationer om "sagen" med hinanden, med det ene formål at afprøve så mange forskellige perspektiver, man kan anskue et problem med, som muligt.\nMen bogen er ikke kun interessant for terapeuter. Også organisations-psykologi-interesserede har gavn af at læse i denne bog. "Personaleintern supervision", et redskab, man stifter bekendtskab med ved Center for Systemudvikling, er bygget på netop de principper, der ligger til grunde for Andersen & Co's arbejdsmetodeOm det er Søren Willert, det er inspireret af Andersen, eller omvendt, eller om det drejer sig om "sykronicitet" i jungiansk forstand, må I hellere spørge S. Willert om.. Det er noget med at klienten ejer sin egen virkelighed, at terapeuten ikke er ekspert, men kun er til for at hjælpe klienten til at se problemet "tilpas anderledes". Så flere perspektiver, dvs så flere grupperinger må ytre sig om en sag, så større er muligheden at den/dem, der har problemet, kan bevæge sig, og dermed bliver i stand til at lære. Men der er selvfølgelig også mange forskelle i forhold til hvad en familieterapeut og en proces-konsulent arbejder med. Det vil jeg ikke udrede her.\nMen nu tilbage til bogen.\nDen er anderledes. Den starter med at fortælle om Norge, det sted, hvor de første praktiske forsøg i denne metode blev gennemført. Og her er netop en af det spændende pointer ved denne skole, nemlig at man prøver at forene højtravende erkendelsesteoretiske teorier med praktiske tiltag, hvor det indre, det intuitive, gerne må være medstyrende i at finde på muligheder i processen.\nBogen skifter mellem teori-indføring i især systemiske teorier fra Bateson over Glasersfeld, Maturana & Varela, og en spændende fysioterapeut, der kommer med gode tips i forhold til åndedræt og lytning. Anden ordens kybernetik får særlig opmærksomhed, og ligeledes indeholder bogen mange praktiske tips og refleksioner over, hvordan man lytter, eller spørger som terapeut.\nUdover det indeholder bogen også små case-historier, så læseren virkelig kan følge med i, hvad der sker i den ofte lidt tumultagtige proces.\nDerudover har forfatteren den vane at reflektere over bogen alle to-tre år. Det kan man jo tolke som værende konsekvent i forhold til, at man udgiver en bog om reflekterende processer. Det er i hvert fald befrugtende for fx en lære- eller videnskabelig proces, at man kan drage nytte af se på sine egne frembringelser i lys af nutidens erfaringerne.... (Jvf.fx "At læse en tekst med fremmede øjne" -> Katzenelson (1996): vejledning i affattelse..), så det må vel også være befordrende for udvikling af praksis og forskning. Man kunne sige at Andersen tager både den hermeneutiske cirkel, og anden ordens observationer alvorligt, ved at han vedholdende stiller spørgsmål til sin egen "tekst" og/eller praksis-erfaring.\nEt stykke tid efter at klienterne har afsluttet terapien, inviteres de, sammen med en gæsteterapeut, nu for at evaluere terapeuternes arbejde. Klienterne bliver således medforskere. Det må ses som tegn for, når man først har fået de "reflekterende processer" under huden, at man kan anvende denne forholdemåde ikke kun under selve terapi-seancerne, men også bagefter, når man vil evaluere sin praktiske virksomhed. Et meget positiv træk, dog kommer Andersen til sidst også ind på, at det ikke altid vil være hensigtsmæssig for klienten at deltage i "navlepilleriet". Måske indeholder det tidligere og forhåbentlig nu "løste" problem alligevel så meget "tunghed" og "smerte", at det ville være ubehageligt for klienterne at måtte reflektere over den "overvundne tid". Her er det måske nemmere for konsulenter i organisations-sammenhænge, da her problemerne oftest ikke er "så dybe" (= personligt smertefuldt) end det er tilfældet i familieterapien.\nFor mig har denne bog både været til nytte, da jeg skrev min opgave i klinisk anvendt, men mest af alt har den bekræftet min lyst til at anvende "systemiske" værktøjer i mit møde med klienter/klientsystemer på fx DLHs videre-uddannelseskurser, eller når jeg træner "personaleintern supervision" med en børnehave e.a.\nAndersens bog er/var for mig at se en af de første publikationer, der forbandt erkendelsesteori med praktisk-psykologisk arbejde. Men bogen er ikke kun systemisk, den indeholder også mange "non-specifikke" råd og tips til både kommende terapeuter og konsulenter.\nSå alt i alt kan jeg anbefale denne bog til klinisk interesserede som en af de mest aktuelle publikationer i det system-terapeutiske domæne. Men, som jeg har sagt før, er bogen også interessant for mere pædagogisk eller organisationspsykologisk tænkende, da man her kan se beslægtetheder med Kvales\n(Se Kvale, S. (1992) - Psychology and postmodernism, Sage, Kvale, S. (1996) - InterViews, Sage) hermeneutisk - "post"-moderne tilgang, eller Madsen og Willerts (Se fx i Alrø, H. (1996) - Organisationsudvikling gennem dialog, Aalborg UF) "dialogiske hjælpeværktøjer". For mig, der selv underviser andre i personaleintern supervision er "Reflekterende processer" en inspiration til nytænkning, og samtidigt motiverende til at man selv prøver at udvide anvendelses-domænen for dette værktøj. Man kan jo altid "samtale" med andre kollegaer og klienterne, når man prøver nogle af metodens teknikker i andre sammenhænge. Så bogen har givet mig mod til selv at afprøve "tilpas anderledes" variationer af mine værktøjer i det praktiske arbejde.\nLæs den. Den forbliver forhåbentlig på pensum for klinisk anvendt, men må vel også blive læst af kommende "Delfiner", så de kan se, hvordan man kan bruge reflekterende processer i andre end organisationspsykologiske sammenhænge. Kliniske emner er nemlig ikke så fjernt fra det, der kan gå i "kludder" i systemer, der er større end familien.\nMen jeg har lovet også en anmeldelse for dem, der har bogen i forvejen. Javel, Andersens to nye artikler er interessante, og gå endnu dybere ind i det med at bruge klienterne (efterfølgende en terapi-periode) som med-evaluator af terapeuternes arbejde. Men de to sidste kapitler er artikler fra en norsk tidsskrift, hvorfor læseren må læse de samme afsnit om fx den hermeneutiske cirkel flere gange. Men kan jo aldrig vide, - måske er det også én af de reflekterende "tricks", Andersen benytter sig af, men jeg synes en gang er nok for at jeg kan fatte pointerne. Men her ligner de sidste tre samtaler på tre gange 20 sider alt for meget hinanden, og især de sidste to bærer alt for meget præg af, at de er skrevet til et andet publikum, der ikke lige har læst de første 120 sider af denne bog.\nSå jeg vi nu hellere have set, at han havde skrevet noget, der direkte binder an til bogens andre kapitler. Eller de to artikler kunne blive præsenteret sammen med andres "samtaler" om bogen i en ny bog.\nHar du den gamle udgave, er det nok mere interessant at få fat i den norske tidsskrift, da artiklerne der bliver diskuteret med andre, og dermed kunne leve mere op til at være "reflekterende". Dermed har jeg ikke sagt, at kapitlerne er kedelige eller uvedkommende, men jeg var altså irriteret over at det er "bare" kopier af artikler, der er skrevet til en anden sammenhæng. Og det er egentlig syndt. Men dem, der læser bogen for første gang, behøver jo ikke at bekymre sig om det. De får til sidst ud over beretningen om klienter som medforskere også en forklaring om, hvorledes den systemiske tænkning går fint i hak med Polkinghornes postmoderne "forsknings-forståelse (Forskning består i en søgen efter viden og en formidling af denne viden til et fællesskab, som vurderer den. (Se (Polkinghorne, D. (1983:4) - Methodology for the human sciences. State Univ. Of New York Press, Albany)" og Gadamers hermeneutiske cirkel-bevægelser. Desuden diskuterer Andersen forskellige former for viden, nemlig den rationelle (som går ud på at vide, fatte, begribe, .. tænke) og en praktisk (at udtrykke, at forme). Derudover taler han om relationel ("Knowing of the third kind" (Shotter, 1993Shotter, J. (1993) - The politics of everyday understanding. BUCKINGHAM.), og kropslig ("tavs") viden,og desuden "takt-følelse", praktisk fornuft (Katzenelson, 1994: kap.2Katzenelson, B. (1994) - Homo Socius, Gyldendal) , og han peger på, at det er især de sidstnævnte, vi må vægte mere..\nSå har du ikke bogen, må du læse (købe) den.\nHar du den gamle udgave, kan du klare dig uden at købe den nye udgave. Men måske om 7 år, når bogen er blevet genudgivet for syvende gang, kan det betale sig at købe en ny udgave af den. Indtil da må du kopiere de to artikler eller skaffe dig Fokus på familien, Vol.23, 4, 1995 og Vol.24, 1, 1996. Oslo.


De 10 bedste hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets\nBedste hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets, Martinique\nNr. 1 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 2 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 3 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 4 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 5 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 6 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 7 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 8 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 9 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene\nNr. 10 ud af 10 i Hoteller med swimmingpool i Trois-Ilets med bedste værdi for pengene


Rupert & Rothschild Vignerons (Franschhoek, Sydafrika) - anmeldelser\nAlle restauranter i Franschhoek Restauranter i nærheden af Rupert & Rothschild Vignerons\nAlle aktiviteter i Franschhoek Aktiviteter i nærheden af Rupert & Rothschild Vignerons\nSøg Afrika›Sydafrika›Western Cape›Franschhoek›Forslag til aktiviteter i Franschhoek›Rupert & Rothschild Vignerons\nNr. 21 af 57 aktiviteter i Franschhoek Udmærkelsescertifikatet Vingårde, Mad og drikke Skriv en anmeldelse\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning Adresse: Franschhoek Valley, Franschhoek 7690, Sydafrika Telefonnummer:\n+27 21 874 1648 Websted Forbedr denne registrering\nTak for din vurdering. Anmeldt 4 dage siden BRowanTraveller, Staffordshire,England\n70 anmeldelser fra TripAdvisors fællesskab Hvilke hoteller i Franschhoek er der tilbud på?\nRyd alle Begynd din anmeldelse af Rupert & Rothschild Vignerons Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Rupert & Rothschild Vignerons, kiggede også på\nHar du været i Rupert & Rothschild Vignerons? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\nHar du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Rupert & Rothschild Vignerons og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Henter og bringer I mig til mit hotel? Vi er en familie på syv. Har jeres tur plads til os alle sammen? Hvordan skal jeg klæde mig på til denne tur? I nærheden af Rupert & Rothschild Vignerons Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 57 anmeldelser Noble Hill Wine Estate\n1.191 anmeldelser The Franschhoek Motor Museum\n714 anmeldelser Fairview Wine and Cheese\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 615 anmeldelser Babel Restaurant


Peter Magnusson Film / Serier du kan streame\nFind Peter Magnusson titler du kan streame herunder\nEngang i Phuket\nSven vil gerne være forfatter. Han keder sig i Sverige og rejser derfor til Thailand, hvor to meget forskellige kvinder inspirerer og udfordrer ham på uventede måder.\nEt kværulerende par må foregive at være lykkelige til deres nieces bryllup, men det viser sig, at de ikke er de eneste, der foregiver at være i festhumør.\nDa en flere hundrede år gammel familiekiste på mystisk vis bliver stjålet, følger et par unge superdetektiver de kryptiske spor for at finde det dyrebare klenodie.\nLasseMajas detektivbureau – Von Broms hemmelighed (Dansk tale)\nLasse og Maja finder en mystisk kiste, som har været gemt i en kirke i 250 år. De håber, at interessen for kisten kan generere penge nok til en påtrængt renovering af kirken, men i stedet lokker den tre efterkommere frem, som gør krav på deres arv. Sagen kompliceres yderligere, da kisten pludselig bliver stjålet, samtidig med at nogen begynder at stjæle fra von Broms-arvingerne. Er der mon nogen, som forsøger at sikre hele arven til sig selv? Lasse og Maja har en ny sag at opklare.\nKarrierecoachen Sven er blevet træt af at hjælpe alle andre med at ændre deres liv. Han siger sit job op og rejser til Thailand for at realisere sin drøm om at blive forfatter.\nI 1994 gik Anders, Kennet og Steven i samme klasse på Bromma Gymnasium, og var subjekter for dokumentarskaberen Martin. I dag er de 38 år, bor stadig i Bromma, men er helt forskellige steder i livet.


Tværkulturelt Center - Andre fortællinger\nDu er her: Forside Aktuelt Aktuelle perspektiver Andre fortællinger\nMen selv om antallet af flygtninge og migranter, der i disse måneder søger mod nord, er en udfordring for de europæiske lande, er det stadig kun en meget lille del, der når frem til Europa – eller som ønsker at komme her. Kun lidt over én procent af verdens flygtninge kom til Europa sidste år. Langt størstedelen opholder sig fortsat i nærområder. Og langt de fleste drømmer blot om en dag at vende hjem.\nSom menigheder og kirkelige organisationer har vi brug for mod og tankens klarhed til at italesætte de kristne grundværdier ind i en kompliceret global virkelighed, hvor den hjemlige debat ofte i højere grad kommer til at handle om, hvordan vi beskytter os selv mod flygtningestrømmen, end hvad vi kan gøre for at beskytte det voksende antal mennesker, som ifølge internationale konventioner har krav på beskyttelse.\nDet er næppe tilfældigt, at barmhjertighed er et centralt omdrejningspunkt i mange af de nytestamentlige fortællinger. Gang på gang standser Jesus op og viser mennesker barmhjertighed. Den kristne tro fastholder os på ansvaret for hinanden på tværs af tro, kultur og hudfarve. Til alle tider har medmenneskelighed og barmhjertighed været de etiske idealer for handling i kristendommen. Sådan er det også i dag – uanset de mange dilemmaer, der følger med.\nI dagens debat savnes andre fortællinger om flygtninge. Fortællinger kan rulle en anden virkelighed ud og ændre verden. Det er ikke et uomstridt faktum, at integrationen af flygtninge er slået fejl. Integration kan måles på mange parametre. Masser af mennesker, der i sin tid kom til Danmark som flygtninge, klarer sig godt og beriger det danske samfund. Den udbredte nationale fortælling om den fejlslagne integration er både usaglig og et udtryk for manglende respekt for de mange nye medborgere, der bidrager aktivt med deres arbejdskraft, menneskelige ressourcer og livsværdier. Derfor skal den nationale fortælling modsiges.\nI seneste nummer af Tværkulturelt Centers avis Nyt på tværs fortæller tre unge med flygtningebaggrund deres historie. Samstemmende fortæller de, hvordan danskerne dengang tog godt imod dem og viste solidaritet og medmenneskelighed, da de var i nød. I dag er de velintegrerede og klar til at betale tilbage. Flere har også et bevidst forhold til den kristne tro og ønsker at videregive de kristne værdier til næste generation. For dem er den kristne tro ikke blot en historisk kultur, men en tro, der må udmønte sig i konkret handling, når medmennesker er i nød.\nI globalt perspektiv er vi umådelig privilegerede i Danmark. Store privilegier giver stort ansvar. Må vi, der har fået så meget betroet, vise medmenneskelighed og barmhjertighed og lade flygtninge mærke, at de er velkomne. Vi har ikke plads til alle flygtninge i verden, men vi har plads til flere.


RSI-dag sætter fokus på musearmsskader også kaldet Repetitive Strain Injuries (RSI)\nMusesmerter påvirker mere end en kvart million danskeres arbejdsindsats. Med den internationale RSI-dag, der i år afholdes d. 28. februar, sættes der fokus på forebyggelse af de mange overbelastningsskader, der opstår i forbindelse med dårlige arbejdsstillinger og ensidigt gentaget arbejde.\nRSI står for Repetitive Strain Injury – oversat til dansk betyder det belastningsskader eller skader efter ensidigt gentagne bevægelser - og er et generelt udtryk, der bruges til at beskrive den smerte, der føles i muskler, ledbånd, nerver og sener forårsaget af gentagne bevægelser og overanstrengelse. Tilstanden påvirker for det meste underarme, albuer, håndled, hænder, nakke og skuldre og er kendt som en arbejdsrelateret lidelse. I Danmark bruger man ordet musearm, når man taler om Repetitive Strain Injury.\nHvorfor får man belastningsskader?\nArbejder du med en traditionel mus, holder du automatisk underarm og håndled i en unaturlig position, der medfører overstrækning og vrid. Samtidig laver du den samme bevægelse om og om igen og overbelaster derved muskler og ledbånd i hånden.\nFå alle vores gode råd om, hvordan du lindrer musearm inkl. 4 øvelser. Download vores gratis guide om musearm.\nHvordan forebygger eller reducerer man belastningsskader?\nØvelser kan hjælpe med at forebygge og afhjælpe RSI.\nEksperten udtaler sig\nVi har spurgt en af eksperterne inden for ergonomi, autoriseret fysioterapeut Stuart Nottingham fra England om, hvordan man bedst forebygger eller reducerer belastningsskader. Han siger: ”Når folk bruger en standardmus, ser man ofte, at de arbejder med musen langt væk fra kroppen. Det øger risikoen for smerter, og i dag er det veldokumenteret, at man kan mindske denne risiko ved at arbejde med spidsen af albuen tæt på ribbenene”.\nFå email med flere gode videoråd fra Stuart Nottingham direkte i din indbakke.\nLån et Contour produkt gratis i 14 dage og oplev forskellen


Eliteleverandør af kantinedrift – en titel vi er stolte af\nSom leverandør af kantinedrift har vi ét generelt formål, nemlig at gøre dig og dine kollegaer tilfredse og lade jer nyde spisepausen en lille smule mere på arbejdet – hver dag. Vores mål har selvfølgelig været at lade så mange som muligt få del i denne glæde, og det er faktisk lykkedes os i år. For vi er blevet én af årets eliteleverandører og placerer os dermed i top 1 %\nud af over 300.000 virksomheder, der leverer til den offentlige sektor. Vi er utrolig stolte af denne pris, da anerkendelsen fortæller os, at vi ikke arbejder forgæves, og at vi gør vores arbejde rigtigt. Med vores passion for at lave sund kantinemad ud over det sædvanlige, hvor principper som økologi og bæredygtighed er to hovedingredienser, er vi meget taknemmelige for, at I er så mange, der prioriterer os og elsker mad med masser af saft og kraft.\nHvad betyder det at være eliteleverandør?\nVi er utrolig beærede over at opnå en position som eliteleverandør, der gør os til en del af den absolutte elite inden for levering til den offentlige sektor. Hvert år finder Udbudsvagten årets eliteleverandører, og de kalder denne titel for en præstation, der påkalder sig en god håndfuld respekt. Vores mål er selvfølgelig at blive ved med at levere sund kantinemad til så stor en del af det offentlige som muligt – for vi vægter den gode madoplevelse højt, og vi synes, at du og din virksomhed også skal opleve den.\nSkal vi sørge for frokosten hos dig?\nEr du på udkig efter en kantineordning til din virksomhed, hvor sundhed, økologi og bæredygtighed sættes i højsædet, og hvor årstidens grønt udnyttes på bedst mulig vis? Så er du mere end velkommen til at kontakte os, for vi vil hellere end gerne finde den helt rigtige løsning til dig og din virksomhed.


Hvad studerede og opdraget som en fremtidig dronning\nMange europæiske dronning er legendariske. Et beundret, andre stadig huske hvor skør eller voldelig. Under alle omstændigheder hver første dronning var en lille pige. Og mysteriet om naturen ligger ofte i barndommen af disse legendariske kvinder.\nDronningen, som vi kender som giveren af diamant vedhæng fra en roman af Dumas, forblev i historien, først og fremmest, regent for mindre Ludvig XIV, kendt som Solen Hendes barndom, på trods af titlen "østrigsk" Prinsessen, der blev afholdt i Spanien, hun var datter af Philip III, den samme, hvor Moriscos blev fordrevet fra Spanien og Roma. Kong Filip var vildt forelsket i forskellige regler og ceremonier, og det viste livet for hans familie til helvede.\nSmall prinsesse Spanien blev dyrket i sværhedsgrad. Dag blev malet strengt time for time, et skridt væk fra plottet. De blev forbudt at grine, løbe og lege, at det ikke skader deres høje værdighed. Hertil kommer, at piger, herunder Anna, fra en tidlig alder var hårde og ubehagelige korsetter stram kjole med et tog, efterstillede langs jorden. Spoiled prinsesse kun oversøisk chokolade. Senere lærte hun ham hele Frankrig.\nDronning Louise af Preussen er kendt, at det blev tvunget til at forhandle Napoleon selv. Det var hun, og hun, hendes mand, faktisk førte den væbnede modstand mod den franske. Desuden har det været kendt for en sjælden skønhed, men det var allerede et spørgsmål om naturen, ikke uddannelse.\nLouise mistede sin mor i en alder af seks, men skaden var det ikke lukket eller tvær. Tværtimod var hun munter og skælmske pige. Som det sømmer sig pigerne i sin oprindelse (hendes far var ude af huset for hertugerne af Mecklenburg-Strelitz), som barn deltog hun domstol etikette, fransk og engelsk (anden - i betragtning af, at det er blandt de preussiske prinsesser engelske konger søgte brude), modersmål, historie, maleri og spille klaver. Stjerner på himlen, var det tænkt, Louise er ikke nok, ikke for studeret flittigt. Men hun var meget interesseret i moderne litteratur. Men længere jeg elskede bøger, der vedrører hjerte, end den filosofiske ånd og indhold.\nOverraskende, at blive den dronning, Louise tog sig sammen og konsekvent udfylde alle hullerne i uddannelse, for det er ikke at have til at rødme fag. De tidligere useriøst Wives af en sådan vedholdenhed i arbejdet, ingen forventet.\nDet er takket være Isabella af Castilien, Columbus gik på en ekspedition tværs over Atlanterhavet, og fundet en vej til Amerika. Det er, når Isabella spanierne erobrede mange lande i den nye verden, plyndre og dræbe den lokale befolkning. Men barndom fremtiden for den store dronning fandt sted mere end beskeden. Hun lærte det samme, så de fleste af de andre bemærkelsesværdige katolske piger: læse, brodere og bede. Alle tre klasser hun kunne lide. De er lige så nyttige for hende gift med en ædel herre eller klosteret - det er to mulige skæbner det var deres.\nLæs Isabella først lige hvad læreren gled, og så bare alt, hvad der er på slottet biblioteket. Så lærte hun af de store dronninger fra fortiden: Semiramis, Cleopatra og Theodora. Deres historier pludselig antændt ambition i hjertet af pigen, og hun lovede sig selv en dag overgå dem. Nå, måske ikke som en regerende dronning (dette er ikke meningen at), men i det mindste som en co-regent. Bare tænk på det, men hun virkelig fik i en række med disse dronninger!\nDronning af Frankrig, som er blevet et af de mest berømte ofre for den franske revolution, er født og opvokset i Østrig. Program til hendes uddannelse var personligt mor, Maria Theresa. Marie Antoinette var hendes femtende barn. Det blev antaget, at det bogstaveligt talt vil vide alt fra etikette og kunst til matematik og flere fremmedsprog. Men før brylluppet med en fransk prins det viste sig, at for årene brugt under tilsyn af de bedste lærere, pigen lært om ... noget. Indtrængende det lærte igen mindst etikette og fransk.\nCristina, Sverige dronning\nFar kongen tilbedt datter, hendes første barn, og gjorde alle de godser i Sverige sværger, at hvis kongen dør uden at efterlade en søn, de genkender deres pige dronning. Da sønnen ikke er i en fart at blive født, lille Christine rejst som den fremtidige hersker i landet. Hun hyrede de bedste lærere.\nI en alder af tolv prinsesse var flydende tysk, dansk, hollandsk, italiensk, spansk, græsk og latin, bevandret i europæisk gammel litteratur og historie, havde en idé om politik og militære anliggender. Teenager fascineret af astronomi og indsamle mønter. Christina idol var Elisabeth af England.\nMen ikke alt gik glat i sin barndom. I en tidlig alder havde hun et par skader. Som et resultat, den ene skulder hun var højere end den anden, og selv Christina haltende mærkbart. I betragtning af at, da hun tænkte på sig selv, sin mor og hadede på et tidspunkt Christina flyttede til at leve langt væk fra moderen, kan det have været resultatet af en mystisk skade påført prygl eller mishandling.\nSelv om dronning Christina svenskerne stadig husker med glæde, de regler, det i sidste ende kortvarig. Abdicerede i treogtyve år, fra tronen til fordel for sin fætter, og ingen endnu kender ikke den præcise årsag.\nMaria Elizabeth Tudor og\nDatter af Henrik VIII, Mary først rejst som en fremtidig dronning. For at styrke kroppen hun red en masse, men for styrken af ånden - at læse en biografi af de hellige jomfruer og gamle krigere. Men det var et alvorligt hul uddannelse er særlig vigtig i lyset af det faktum, at hun en dag virkelig sad på tronen. Hun havde ikke lære det grundlæggende i styring.\nHendes lillesøster, den kommende dronning Elizabeth I, der er så beundret senere, Prinsesse Cristina, var mere heldige. Hun arbejdede sammen med sin yngre bror, kronprins Edward, og lært alt, hvad der kræves af de fremtidige herskere.\nModeluner russiske kejserinder


Fælles front mod hjemløshed\n18.06.2017 kl. 06.55\nFælles front mod hjemløshed\nTre direktører, To borgmestre og en minister. Sammen, og med en smule hjælp, kan de løse problemet med de 2.000 hjemløse unge i Danmark. Sådan lød det fra socialminister Mai Mercado (K) og resten af debattørerne i en hjemløse debat på Folkemødet.\nHvad kan du gøre for at hjælpe de 2.000 unge hjemløse, der er i Danmark? Sådan lød et af spørgsmålene til socialminister Mai Mercado (K), da hun deltog i en paneldebat under dette års Folkemøde.\n– Jeg kan ikke løse problemet alene. Hvis jeg kunne det, så havde jeg gjort det. Det er et spørgsmål om et samarbejde med KL og den almene sektor, og at vi sammen siger til os selv, at der er en problemstilling, som vi vil løse. Vi skal kigge hinanden i øjnene og blive enige om det. Samtidig skal vi have nogle gode og rigtige sociale indsatser, der er tilpasset de unge. Men det vigtige er, at vi sammen løfter det. Der er ingen af os her, der kan løfte det alene, men panelet her kan i fællesskab gøre det, svarer Mai Mercado (K).\nPanelet bestod også af Michael Ziegler (K), borgmester i Høje-Taastrup, Jesper Christensen (S), socialborgmester i Københavns Kommune, Anders Folmer Buhelt, direktør i Ungdommens Røde Kors, Søren Kaare Andersen, direktør i Bikubefonden, og Jens Elmelund, administrerende direktør i KAB.\nDe er alle enige med Mai Mercado, og de ønsker hver især at gøre en indsats, men Jesper Christensen påpegede, at hun også bliver nødt til at rykke i boligminister Ole Birk Olesen (LA), hvis det skal lykkes. Boligpriserne skal nemlig ned, eller også skal det være muligt for kommunerne at give et boligtilskud til de hjemløse unge, ligesom man prøver det i et frikommuneforsøg i Høje-Taastrup Kommune. Søren Kaare Andersen er enig i, at problemet kan løses.\n– Det her problem kan løses, hvis vi vil, men det kræver politiske prioriteter, siger Søren Kaare Andersen.\nHan og Bikubefonden vil hjertens gerne støtte fremtidige projekter, men han påpeger også, at de største summer af penge ligger hos kommunerne og staten, og derfor er det vigtigt med et målrettet samarbejde. Et samarbejde, alle medlemmerne af panelet er klar til at gå i gang med.\nLivet som ung hjemløs\nDebatten tog afsæt i to monologer fra et par hjemløse unge piger. Inden diskussionen gik i gang, fortalte de to piger panelet og de tilhørende, hvordan de oplevede den situation, de nu stod i, og hvordan det har haft indflydelse på deres liv. Monologerne er fremført i et samarbejde med teatret C:NTACT, der laver forestillinger, hvor unge på kreativ vis formidler samfundsfaglige problemstillinger gennem deres egne historier. Herunder kan du læse de to pigers historie:\nHer kan du læse 27-årige Emilie Lais monolog, som hun fremførte til arrangementet:\n– Første dag efter sommerferien sidder jeg i toget på vej hjem fra mit studie. Eller det er så der, det går op for mig, at jeg ikke er på vej hjem. Jeg er i hvert fald ikke på vej hjem til mig selv, men til en anden, til nogle andres ting og til nogle andres rammer, ligesom jeg har gjort det de sidste par år. Da jeg flyttede hjemmefra, boede jeg i en lejelejlighed i to år. Men da den kontrakt udløb, boede jeg midlertidigt hos min kæreste, og så boede jeg lidt hos mine forældre og lidt hos min kusine. Så boede jeg lidt hos min kæreste igen, og så fik jeg endnu en lejelejlighed. Men den blev solgt. Så jeg flyttede hjem til min kæreste igen. Til mine forældre, til min veninde, og til mine forældre igen, og til min søsters kollegas mor, til min svogers lillebror og hans kone. Og til mine forældre igen, til min kæreste igen. Og så fik jeg så et værelse. Det værelse blev jeg smidt ud fra i torsdags, så i dag flytter jeg hjem til min søsters svoger og mine nevøer.\n– Men jeg sidder der i toget, og det går altså op for mig, at jeg ikke er på vej hjem. Jeg får den her følelse, jeg sidder med mit hoved lænet op ad ruden og kigger ud, og jeg kan mærke, at tårerne begynder at presse på, for jeg har overhovedet ikke plads til noget inde i mit hoved. Jeg kan ikke rigtigt få vejret ligegyldigt, hvor meget jeg anstrenger mig, så er det som om, at luften bliver oppe i halsen. Det er den følelse, når jeg ikke har nogen grounding, og når jeg virkelig føler, at jeg mister min grounding, kan jeg godt blive bange for, at jeg mister mig selv. Jeg kan blive bange for, at jeg ikke er nogen. Det er ikke fordi, jeg er bange for, at jeg ikke er noget værd, men fordi jeg er bange for, at jeg ikke er nogen bestemt. Jeg tænker tit på, hvordan det kan være, at jeg ikke har kunnet finde noget sted at bo i to år. Om det har noget med mig at gøre inden i. Om det er fordi, jeg ikke er sjov nok eller sej nok at skulle bo sammen med. Eller om det måske har noget med boligmarkedet at gøre. Så tænker jeg også, hvad andre må tænke om mig, for jeg ville nok selv tænke, at vedkommende ikke forsøgte nok at finde et sted at bo. Men jeg ved faktisk ikke, hvorfor jeg ikke har kunnet finde et sted at bo.\n– Men jeg sidder i toget, og jeg kan godt mærke i hvilken retning, det kører. Jeg kender godt det stoppested, for jeg har faktisk været der før, og det er det sted, hvor jeg bliver nødt til at isolere mig selv mentalt, fordi jeg ikke har noget overskud. Jeg har lyst til at kravle ned under et bord og bare tude. Jeg føler mig nødsaget til at flytte fra den ene til den anden, så jeg ikke er til besvær. Jeg er stolt over at være i gang med mit speciale, men alligevel føler jeg mig som en kæmpe fiasko. Det er det sted, hvor jeg er hjælpeløs og alligevel føler, at jeg er herre over mit eget liv, og jeg er taknemmelig over de døre, der bliver åbnet for mig gang på gang. Men så er det som om, at den taknemmelighed bliver fordrejet til dårlig samvittighed. Og at jeg ikke kun har taknemmelighed. For mig er det vigtigt, at jeg kan klare mig selv. Men det er også vigtigt, at jorden ikke skrider, hvis man vil skulle klare sig selv. Jeg hedder Emilie, jeg er 27 år, og jeg har været boligløs i sammenlagt to år.\nHer kan du læse 22-årige Cathrine Henriksens monolog, som hun fremførte til arrangementet:\n– Jeg ser ikke mig selv som rigtig hjemløs. Jo, jeg bor i en herberglejlighed, og jeg har ikke haft et rigtigt hjem i nogle år nu. Men jeg har aldrig boet på gaden, og jeg har aldrig sovet inde på hovedbanegården. Jeg er heller ikke den type, der ikke har været i bad i flere dage. Jeg er en ny form for hjemløs, jeg er det, man så fint kan kalde en teknisk hjemløs. Det betyder, at jeg ikke har noget fast grundlag, og at jeg ikke har et fast sted at kalde et hjem. Så har jeg boet rundt omkring hos venner og veninder. Mindst af alt har jeg boet hos mine forældre. Jeg tager altid familien til sidst.\n– Så det betyder, at jeg ret tit sad nede ved min gamle folkeskole under cykelstativets halvtag ved fodboldbanen med min store rygsæk og mine to sorte sække med alle mine ting i. Jeg kaldte mig selv posedamen. Sådan lidt for sjov. Jeg sad og ventede på, om mine veninder ville svare, at jeg kunne komme hjem til dem og sove om aftenen. Hvis jeg ikke kunne det, så tog jeg hen i spejderlokalet, som jeg havde fået en nøgle til af min mor. Mens jeg sad der i regnen i nogle gange fem timer, hørte jeg en masse musik. Jeg hørte Disney og gamle danske sange. Men alligevel kan det ikke undgås, at der kommer en masse lorte-tanker.\n– Og lorte-tanker, det er lorte-tanker. Og lorte-tanker er alt. Det er en masse tanker, som er inden i mit hoved, hvor de fylder enormt meget. De er lort, fordi jeg ikke kan lægge dem fra mig, og fordi der ikke er plads til dem. Eller der burde være plads til dem, men det er der ikke. En lorte-tanke kan for eksempel være: ”Jamen for helvede Cathrine, så vær dog glad for, at du ikke er blevet tæsket sønder og sammen hver dag.” For jeg kender mange, der er blevet tæsket sønder og sammen hver dag. Det er jeg ikke. Jeg er ikke blevet tæsket. Jeg er bare blevet slået. Jeg var faktisk pisse bange for min far.\n– Jeg kan huske engang, da jeg stadig boede hjemme, og jeg havde en veninde med på besøg, og min far var i det der hidsige humør. Man kunne se det der blik i hans øjne. Så kom han ind og hev mig op i mit halstørklæde, så jeg var cirka ti centimeter fra jorden. Det eneste, jeg tænkte på, var, at det måtte have været enormt ubehageligt for min veninde at sidde og se på. Men jeg synes ikke, at min far er et ondt menneske. Jeg ved, han elsker mig. Han har bare svært ved at vise mig det en gang imellem. Men jeg kan godt en gang i mellem føle, at det hele er min skyld. Altså alt. Fordi jeg har så mange følelser inden i, og fordi jeg måske oplever virkeligheden lidt anderledes end andre. Men så igen. De ting, jeg oplever, er jo virkelighed for mig.\n– Virkeligheden er forskellig for mennesker. Ligesom virkeligheden i dag for mig er anderledes end for de fleste. For jeg prøver stadigvæk at få en hverdag til at hænge sammen, for det har jeg ikke lært helt endnu. Jeg har for eksempel et kæmpe problem med at åbne post. Især fra kommunen. Jeg forstår det ikke, og så lukker jeg helt ned og lægger brevet fra mig. Men alligevel kan jeg ikke lade være med at tænke på det. Så ligger det i baghovedet og ulmer, og det kan det gøre i mange uger. Følelsen er, at jeg ikke forstår, hvad der står. Jeg kan fucking ikke forstå, hvad der står i et brev, og jeg kan godt selv se, at det er dumt. Så nu har jeg lært mig selv et trick, så jeg får åbnet de breve. Jeg trækker vejret og tæller til ti. Så læser jeg brevet. Hvis jeg ikke forstår det, læser jeg det igen. Og hvis jeg stadig ikke forstår det, så ringer jeg til min kontaktperson. Og når min kontaktperson har hjulpet mig med at forstå, hvad der står i det her brev, så er jeg træt.\n– Jeg er fuldstændig bombet. Men så belønner jeg mig selv ved at se en film. En Disney eller en gammel dansk en. Det elsker jeg at gøre. Min yndlingsfilm er Skønheden og udyret. Og min yndlingskarakter er helt sikkert Belle. Jeg elsker den scene, hvor hun afviser Gastogne i sit bageri, og smider ham ud af døren, så han falder med hovedet ned i en mudderpøl. Så tager hun lige hans støvler og smider dem ud af døren også. Det ville jeg ønske, at jeg havde nosser nok til at gøre. Så det ikke altid er mig, der bliver droppet eller smidt ud.\nSvar på dette indlæg: Fælles front mod hjemløshed Felter med * skal udfyldes


Eventyrteatrets enestående idégrundlag og aktiviteter falder uden for både teaterlovens og fritidslovens støttemuligheder. Derfor finansierer teatret primært sine aktiviteter via billetsalg, udgivelser og honorarer.\nSom et værdifuldt supplement modtager Eventyrteatret økonomisk støtte fra virksomheder, fonde og enkeltpersoner. Denne ekstra økonomiske støtte gør det blandt andet muligt at give de 300 unge teatertalenter de ekstra undervisningstilbud og faciliteter, de fortjener.\nSiden 2013 har langt de fleste af Eventyrtetarets sponsorer været medlem af Den Eventyrlige Sponsorklub - et nyttigt netværk, hvor medlemmerne forpligter sig til at støtte Eventyrteatrets arbejde med at udvikle de unge talenter - Se mere om Den Eventyrlige Sponsorklub\nEr din virksomhed interesseret i at blive medlem af Den Eventyrlige Sponsorklub, eller støtte teatret med produkter og tjenesteydelser, kan du kontakte teaterleder Susanne Vognstrup på e-mailadressen susanne@eventyrteatret.dk eller på telefon 36 17 26 01.\nSe alle sponsorer og samarbejdspartnere\nHer kan du se alle de virksomheder, fonde og privatpersoner, som på hver deres måde støtter Eventyrteatrets mission:\n- at skabe musicals, der samler familien\n- at udvikle morgendagens scene- og livskunstnere\nNordea Fonden støtter aktiviteter, der fremmer gode liv, bl.a. inden for kultur. Senest har fonden i 2018 støttet Eventyrteatret med tre topklasse symaskiner til produktionen af de 130 krævende kostumer til musicalen 'Den Magiske Maske'.\nSydbank Fonden er en almennyttig velgørende fond, som flere gange har støttet Eventyrteatrets store forestillinger - senest 75.000 kr. støtte til design og produktion af de 120 eventyrlige kostumer til dette års forestilling "Skovens Dronning":\nSiden 2011 har Billetlugen været Eventyrteatrets samarbejdspartner. Med rødder i Nordisk Film/Egmont,og med internationale erfaringer fra Eventim, leverer Billetlugen det bedste indenfor billetsalg og live events\nCytex A/S leverer kvalitets- og miljøbevidste forbrugsartikler såsom fødevare- og industriemballage samt rengøringsartikler til konkurrencedygtige priser. Vi er en af Danmarks hurtigst voksende i branchen pga. vores høje ekspertise, knivskarpe priser og hurtige leveringstid.\nJens Lyngsøe Interieur sælger eksklusive, skræddersyede møbler til kvalitets- og designbevidste kunder. I samråd med kyndige indretningskonsulenter bestilles de unikke møbler hos mindre familieejede kvalitetsproducenter i bl.a. Italien.\nKPR Towers har kontorer i Danmark, Indien og Myanmar og tilbyder rådgivning om telekommunikation og konstruktion af master samt formidling af ledig kapacitet på master.\nMiga Gardiner har i 35 år leveret skræddersyede gardin- og afskærmningsløsninger til både virksomheder og private på hele Sjælland og har egen systue og vaskeri.\nRosendahl har siden 1984 været førende producent af dansk design med unikke brands som Holmegaard, Kay Bojesen og Bjørn Wiinblad. Virksomheden sponsorerer bl.a. flotte premieregaver til de mange medvirkende i Eventyrteatrets forestillinger.\nSe mere om Eventyrteatrets VIP-sponsor\nFrisør Tage Frandsen ønsker som privatperson at støtte Eventyrteatrets arbejde med at udvikle unge scenetalenter.\nAbakion er en dansk IT-konsulentvirksomhed, der arbejder med udvikling og implementering af IT-forretningsløsninger til mellemstore virksomheder.\nBaker Tilly tilbyder rådgivning, revision og skatteydelser til små og mellemstore virksomheder. Kontorer i København og Odense og netværk i hele verden.\nFra at være udstillingscenter har Bella Center Copenhagen udviklet sig til et internationalt kendt multihus med messer, udstillinger og internationale topmøder.\nEricsson Stilladser er ejet af Jack Ericsson og har domicil i Greve.\nExpect Office Solutions leverer komplette IT-løsninger og IT Services til erhverv. Vi har rødder tilbage til 1973 og har hovedkontor i Roskilde. Expect Office Solutions har også eget serviceteam og dansktalende support for at sikre den højst mulige kvalitet.\nin-action events blev etableret i 2005 med det formål at give virksomheder et tilbud om anderledes events, oplevelser og underholdning af høj kvalitet.\nLerche A/S er en familieejet virksomhed, der beskæftiger sig med IT-rådgivning, handel, produktion og investering.\nPlanet Huse har i 30 år bygget sommerhuse til hele Danmark. Vælg blandt smukke klassiske sommerhusdesigns og enkle nordiske looks.\nSvane Køkkenet Lyngby er 100 procent dansk design. I vores butik finder du køkken, bad og opbevaring i alle prisklasser – alle i den kendte og unikke Svane-kvalitet. Virksomheden har i efteråret 2019 sponsoreret et nyt køkken til Eventyrteatret.\nTobias Augustsson er tidligere eventyrbarn og ønsker som privatperson at støtte teatrets formål og værdifulde aktiviteter for talenfulde børn og unge.\nBrandSome hjælper virksomheder og offentlige personer med at få succes på de sociale medier, heriblandt Eventyrteatret.\nEgypt Air har bla. sponsoreret fly til førstepræmien i Eventyrteatrets store jubilæumskomkurrence, hvor man kunne vinde et krydstogt på Nilen i 5 dage for 2 personer.\nDen anerkendte reklamefotograf, Thomas Hergaard, laver større fotoopgaver for Eventyrteatret for at servicere pressen med kostumebilleder af de unge teatertalenter.\nSiden 1994 har Eventbureauet Marienlund tilrettelagt 'events i særklasse' for mange virksomheder. Lige så længe har de hjulpet Eventyrteatret med premierer, sponsorfester og andre eventyrlige events.\nSiden 2007 har Bent Tilsted & Co produceret Eventyrteatrets flotte programmer, bannere og jubilæumshæfter. Mesterfotografen Ole Mortensen er manden bag de unikke fotos fra forestillingerne.


Signify har indgået partnerskab med den franske producent af flyteknologi Latécoère, der leverer løsninger til mange af de største internationale flyselskaber, for at kunne samarbejde om at udvikle Li-Fi-systemer til kommerciel flyvning og har desuden tilknyttet den sydkoreanske specialproducent af kabineudstyr til fly Huneed Technologies som tredje partner i samarbejdet.\nSom skabt til kommunikation på fly\nLi-Fi og IoT\n”Der er flere fordele ved Li-Fi sammenlignet med traditionel radiobaseret Wi-Fi,” siger Kim Hardi Nielsen, der er produktchef hos Signify.\n”Hastigheden vil i fremtiden blive hurtigere end ved Wi-Fi. I dag kan både download og upload ske med hastigheder på 200 Mbps, hvilket er hurtigt nok til at kunne streame op til tredive tv-film i Full HD. Men med Trulifi-systemet til industriel anvendelse, der udnytter trefarvet lys, kan der opnås en rækkevidde på op til 8 meter og hastigheder på 250 Mbps. I vores testfaciliteter har vi kunne måle markant større hastigheder faktisk op til 2 Gbps.”\nNok en fordel ved Li-Fi-teknologi er en større båndbredde. I 2020 vil der skønsmæssigt være over 50 milliarder IoT-enheder koblet på nettet, og de eksisterende frekvensbånd, som benyttes af radiotransmission (og dermed også Wi-Fi), er ved at blive opbrugte.\nSignify sælger Li-Fi som et komplet system med alle nødvendige enheder og tilslutninger. USB-donglen tilsluttes den enhed, der skal modtage Li-Fi-informationen.\nMen synligt lys ligger i et frekvensspektrum, der er omkring 1000 gange større, og lysbølger er ydermere ufølsomme over for elektromagnetiske forstyrrelser, ligesom et Li-Fi-systems latency (tidsforsinkelse) er hen ved tre gange mindre end for et Wi-Fi-system. Li-Fi vil derfor være potentielt egnet til fremtidens hjemme-kontorer og til elektronisk hjemmeunderholdning. Det vil endda kunne håndtere både AR og VR.\nSynligt lys kan i modsætning til radiobølger udbredes i vand. Det har fået blandt andet den amerikanske flåde til at forsøge sig med Li-Fi i ubåde. Det er et minus, at mens Wi-Fi nemt kan række op til 25-30 meter, er Li-Fi generelt begrænset til 10 meter, og transmissionshastigheden falder drastisk med afstanden, ligesom Li-Fi kan blive forstyrret af objekter, der skygger. Til gengæld er strømforbruget meget mindre, og teknologien er dermed også mere miljøvenlig.\nLi-Fi er mere sikkert\nBlandt mulige anvendelser er pålidelige forbindelser mellem computere, robotter og maskiner på steder, hvor traditionel radiokommunikation enten ikke er egnet eller kan skabe interferens – i samlehaller, hospitalsmiljøer og operationsstuer, hvor der findes følsomt elektronisk udstyr.


Aqua Pedra dos Bicos i Albufeira | Book online nu!\nVelkommen til Aqua Pedra dos Bicos\nVelkommen til Aqua Pedras dos Bicos Hotel\nEksempel på soveværelse i suiten\nAlle dobbeltværelse (premium) har Nespressomaskine\nNår du kigger op fra barområdet ligner det, at du er havnet på et krydstogtskryb\nFra tagterrassen har du en fabelagtig udsigt over Atlanterhavet\nMen her er også plads til de mere stille stunder ved poolen\nEn smagsprøve fra morgenmadsbuffeten\nHer er vi i receptionen\nEksempel på et dobbeltværelse (premium)\nDu kan bestille tid til massage (mod betaling på stedet)\nNærmeste by er Albufeira ca. 3 km fra hotellet\nEksempel på dobbeltseng i et dobbeltværelse (premium)\nEksempel på noget af indretningen i et dobbeltværelse\nUdsigten fra tagterrassen kan tage pusten fra de fleste\nHer er vi i opholdsrummet i suiten\n- og vi er fortsat i suiten\nHer er vi i bar-området\nEksempel på et dobbeltværelse (superior)\nJeg indrømmer, at det tager sit tilløb at udtale navnet: Aqua Pedra dos Bicos. Efter flere forsøg på at finde ud af, hvor navnet oprinder fra, har jeg givet op. For aqua betyder "vand" (og det har du i allerhøjeste grad inden for 400 meter i form af et glitrende Atlanterhav). Pedra betyder "sten", og det må henvise til beliggenheden ved en klippepynt (og endda én af de smukkeste af slagsen på Algarve, hvis du spørger mig). Du har altså en unik beliggenhed i gåafstand fra såvel Praia de Oura Leste (400 meter) som Praia de Oura (800 meter) og Praia de Santa Eulalia (1,1 km). Som prikken over I’et har du adskillige barer, caféer og restauranter også inden for gåafstand, mens du selv bor tilbagetrukket i rolige omgivelser blandt pinjetræer… Er det også svaret på en ferie for dig?\nNormalt besøger jeg de mere ”udkantsbeliggende” hoteller langs Algarvekysten. Altså dem der ligger nærmere en olivenlund, en korkplantage eller en mark fuld af appelsiner. Men Algarve er meget mere end landlige fornøjelser. Kysten byder også på nogle af Europas smukkeste strande og klippeformationer. Netop her finder du Hotel Aqua Pedra dos Bicos. Her bor du midt i en "metropolisk landlighed", der for mange er essensen af en vellykket ferie: Altså det at bo i gåafstand til det meste i nærområdet uden at skulle sætte nøglen i lejebilen for at komme til stranden, ud at spise, gå på marked osv.\nHotel Aqua Pedra dos Bicos er en mellemting mellem et by- og strandhotel. Det er da også det, der tiltaler de mange stamgæster, der dukker op på adressen år efter år. Jeg forstår dem godt. For jeg er selv blevet en smule afhængig af såvel hotellet som udsigterne over Atlanterhavet. Mon jeg er blevet en ny ”tilbagevender” her på matriklen?\nHvor befinder vi os mere præcist på kysten? I hjertet...\nDet lyder som en kliché, men den er godt nok. For Algarvekysten er et ca. 180 km langt postkort, og Hotel Aqua Pedra dos Bicos ligger lige midt i det hele: Ca. 80 km til Sagres på den vestlige del og ca. 80 km til den spanske grænse. Voila! Det betyder, at du har alle muligheder for at udforske den historiske bydel i Lagos, tage på kulturelt besøg i Faro, besøge paradisstrandene på Ilha do Farol, tage på et marked i Loulé eller snuppe en fiskefrokost i Olhão.\nDerfor skal du vælge Hotel Aqua Pedra dos Bicos\nHvis du leder efter et voksenhotel med en fornuftig standard\n- og hvor stilen og designet er anderledes end på mange andre hoteller\nHvis du vil nyde alle dagens måltider samme sted\nHvis du ønsker muligheden for at vælge et værelse el. en suite med havudsigt\nHvis du vil bo i kort gåafstand til sandstrand, nærmeste ca. 400 m derfra\nHvis du har lejebil til rådighed, så findes der mange udflugtsmuligheder\nGodt at vide om Hotel Aqua Pedra dos Bicos\nJeg har selv været så heldig at bo på Aqua Pedra dos Bicos (og jeg kommer gerne igen) . Det gjorde jeg senest hen over nytåret og fortryder det ikke. For jeg var aldeles heldig med vejret. Skyfri solopgang og fortsat en skyfri himmel ved solnedgang, og i løbet af dagen havde vi op mod 20 grader om dagen. Det er mere, end hvad man kan forvente på denne årstid, selvom Algarvekysten er Portugals svar på 'lune breddegrader' det meste af året.\nDerimod kan du være sikker på "sol og sommer" fra april/maj til oktober/november (selvom vi godt nok ikke er herre over vejret), og det betyder også, at du ikke er den eneste, som besøger Algarvekysten i de varmeste måneder på året. Derfor skal du være opmærksom på, at der er "liv og glade dage" i højsæsonen - ikke på selve Hotel Aqua Pedra dos Bicos, men derimod i kvarteret og området bagved hotellet (f.eks. ligger det berømte 'the strip' blot nogle minutters gang herfra).\nHvis du søger en mere fredelig periode, så kan jeg anbefale dig ydersæsonen fra marts-maj og igen fra september-november, hvor vejret typisk også viser sig fra sin lune side.\nVil du gerne være aktiv på din ferie (her er nemlig ikke motionsrum på Aqua Pedra dos Bicos), så findes der flere muligheder for at træne. Ikke mindst 'bølgen blå' - du bor blot få minutters gang fra Atlanterhavet og fine, brede sandstrande. Men det er også muligt at tilmelde sig diverse udflugter i receptionen (f.eks. til Sevilla, Lissabon, markeder, bådture og meget mere). Derudover står personalet i receptionen også klar til at hjælpe dig med at leje alt fra cykel til bil.\nAqua Pedra dos Bicos er et voksenhotel med en nedre aldersgrænse på 13 år. Dog er restauranten åben for spisende gæster udefra, hvorfor der kan forekomme besøg af børn i og ved restauranten.\nHer findes flere strande inden for gåafstand, og da denne del af Algarve er relativ klippefyldt, kan du glæde dig til nogle smukke barfodsture i vandkanten - det kan varmt anbefales. Det betyder også, at der kan være flere trapper fra området og ned til stranden - og det er heller ingen undtagelse for Aqua Pedra dos Bicos, som ligger ca. 400 meter fra nærmeste strand, hvor det sidste stykke ned er med trapper.\nTuristskat betales på stedet.\nDerfor skal du vælge Aqua Pedra dos Bicos\nNærmeste lufthavn: 38 km


Mine tankers tyngdepunkt: Little update.\nEn lille stemningsrapport fra mit nye hjem på Den Rytmiske Højskole i Vig.\nDet har fandme været en laaaaang dag, men også en virkeligt sjov dag. Har desværre allerede spist en masse kage, men hvad fanden...\nVi bor ret mange i mit hus, jeg tror, vi er 13, og så mangler vi stadigvæk én. Så i dag har vi bare haft noget rundvisning og snakket lidt med de folk, vi lige mødte. Folk i mit hus er rigtigt søde, og vi holdt et lille uofficielt husmøde i en halv time, hvor vi lige fik snakket lidt osv. Jeg er sikker på, at det nok skal blive godt :) Har i hvertfald mødt et par stykker, som jeg svinger rigtigt godt med (både i og udenfor mit eget hus).\nSå har vi lavet nogle forskellige sociale ting her til aften, hvor vi sang lidt og lavede noget navneleg osv. Så det var ret awesome. Lige nu er de fleste stadigvæk i caféen, men jeg trængte til lidt asocial computertid! Hæ.\nNå, men jeg vil ikke berige jer med billeder lige nu. Har ikke fået indrettet mig så meget endnu, har ikke haft tid til at være på værelset så meget... Men måske i morgen aften, hvis jeg ikke er helt udkørt.\nI morgen kommer vores huslærer ned i huset med morgenmad kl. 9... så kan sove lidt længere OG skal ikke ud af huset og alt muligt. win!\nOg så skal vi vidst spille en masse musik i morgen. Yayness!\nBum. Nu har jeg ikke så meget mere at sige, tror jeg...\nRambles by Fieldstream When the time was 23.35\nI talked about Den Rytmiske Højskole, life\nFeeling of the day.\nNy blog til DRH indlæg! :)\nNå, jeg fik sgu ikke lige tid til at gå på compute...\nAgain with the boredom.\nKingsley talks Iluminati\n3 film, jeg glæder mig til i 2012...