Slidgigt akromioklavikulært ledbehandling - Rehabilitering 2022\nI umiddelbar nærhed af skulderleddet, som giver en bred vifte af håndbevægelser, er der en række ledd. Disse er acromioklavikulære og sternoklavikulære led. Det faktum, at hånden udfører sine støtte- og motorfunktioner, dels deres fortjeneste. Ligesom andre led, er de tilbøjelige til at gifte sig, hvilket manifesterer typiske symptomer. Slidgigt i den acromioklavikulære led er mindre almindelig end brachial artrosi. Sædvanligvis er dens udvikling forbundet med overdreven belastning på skulderbæltet, ramt traumer. Kliniske billeder af acromioklavikulær artrose og artros i skulderleddet har meget til fælles, en omfattende undersøgelse er nødvendig for nøjagtig diagnose.\nAnatomi af kravebenet leddene\nKravebenet (markeret rødt i billedet) sammen med skulderbladet danner skulderbæltet på overbenet. Dette er en rørformet knogle med en S-formet bøjning, som ligger over den første ribbe af brystet, på grænsen med nakken. Knudebenets ende, som er tættere på humerus, kaldes lateral eller acromial. Enden, der ligger tættere på nakken, kaldes den mediale (sternale). Den humerale proces, acromion, afgår fra det ydre hjørne af scapulaen. Det forbinder med den laterale ende af kravebenet, der danner den acromioclavicular led (fælles), forkortet AKS. Dette er en simpel kompleks flad fælles med et fælles hulrum opdelt i 2 kamre. Ligesom den humerale er den multi-aksial, men volumenet af bevægelser i forhold til hver akse er lille. Hoveddelen af denne fælles er den støttende.\nDen mediale ende af kravebenet er inkluderet i brystbenet mørbrad i brystbenet, der danner en simpel kompleks fælles. Ligesom ACU'en er den opdelt i 2 hulrum med en menisk-lignende artikulær disk. Artikulære overflader af en given artikulering er ikke kongruente, men denne afvigelse i form er justeret på bekostning af kompositskiven. Grudino-clavicular leddet hører til sadlen, multi-aksialet, hvad angår bevægelsesvolumen er det tæt på de sfæriske led. Dette er det eneste led, der forbinder legemets skelet med det aksiale skelet. På grund af den kraftige kapsel og ligament system, kombinerer sternoclavicular leddet styrke med fleksibilitet. Det stabiliserer armen, skaber støtte til hendes knogler på brystet, giver en betydelig bevægelsesamplitude, men begrænser samtidig bevægelser, som kan føre til skade.\nSlidgigt i sternoklavikulær ledd kombineres ofte med slidgigt i korsledene. Artikulationen af den første ribben med brystbenet refererer til synchondrosis (elastisk, men næsten bevægelig artikulering af knoglerne ved hjælp af brusk). II - VII ribben danner synoviale led med smalle hulrum med ribbenskæringer i brystbenet. Brosken fra ribbenene, der starter fra VIII, er ikke fastgjort til brystbenet.\nÅrsager og mekanisme for udvikling af kravebenet artrose\nSlidgigt i det klavikulære-akromiale og sternoklavikulære led benævnes undertiden kravebenet artrose. De diagnosticeres meget mindre hyppigt end brachial artrosi, og deres manifestationer bliver ofte forvekslet med sidstnævntes manifestationer. Alle 3 typer af artros i skulderbæltet er forbundet med de samme grunde:\nhyppige overdrevne belastninger på skuldrene i forbindelse med professionelle aktiviteter (læssere, bygherrer, minearbejdere, smedere), sport (vægtløftning, kaster kerne, hammer, volleyball, basketball);\nskader - forvridning af skulderen, kontusion, krakelikelbrud og andre;\ninflammatoriske processer i ledhulen (arthritis) og periartikulært blødt væv (scapulohumeral periarthritis);\nfysisk ældning af kroppen, langsomme genoprettelsesprocesser, et skift i balance mod degenerative-dystrofiske;\nendokrine lidelser, hormonel ubalance;\nnedsat blodforsyning og ernæring af leddet, nedsættelse af metaboliske processer, stagnation.\nSlidgigt i ACS eller sternoklavikulært led begynder med degenerative-dystrofiske ændringer i hyalin-artikulært brusk, der dækker leddfladerne på de leddede knogler. Dette skyldes mekanisk slid, skade, aktivitet af en række hormoner, enzymer, inflammatoriske mediatorer. Samtidig producerer den viskoelastiske egenskaber af den intraartikulære væske, den synoviale membran den i utilstrækkelige mængder. Og fra denne væske modtager ledbrusk næringsstoffer. Brusket tørrer ud og bliver groft, hvilket gør det svært for leddene at bevæge sig. Det bliver tyndere, på nogle steder får det knoglevæv gennemtrængt af nerveender, der ledsages af smerte.\nØdelæggelsen af ledbrusk i slidgigt i den acromioklavikulære led fører til følgende processer:\npodhryascheva ben komprimeres;\npå nogle steder dannes der mikrokaviteter i den, som gradvist øges og fusionerer med hinanden;\nVækst og synkronisering af bruskets kanter resulterer som følge heraf i knoglevækst - osteofytter dannes på kanterne af leddområderne, som gradvist stiger i størrelse;\nOsteofytter og døde brusk fragmenter irriterer den synoviale membran, der forårsager betændelse - synovitis. Dette forekommer sædvanligvis i anden fase af artrose;\nleddet er deformeret, dets kanter stikker gennem huden.\nI akromioklavikulær artrose og artros i den sternoklavikale ledd har symptomerne meget til fælles. Dette er en smerte, der opstår i begyndelsen af bevægelsen og stiger ved slutningen af dagen efter langvarig anstrengelse, træthed. Episoder af kortvarig morgenstivhed for begge clavikulære artrose er ukarakteristiske, men begrænset bevægelse af leddet er til stede, især i 2-3 trin. Clicks og crunching ledsager bevægelser i begge typer af arthrose, men høres på forskellige steder. De vigtigste forskelle i symptomerne er forbundet med lokalisering af smerte og de faktorer, der forårsager dens forøgelse, såvel som lokalisering af knogleresformiteter.\nSymptomer på slidgigt AKC:\nsmertefuld palpation lokaliseret hovedsagelig i den ydre kant af kravebenet;\nsmerter opstår under højamplitud bevægelser af armen (max) og når arme krydses på brystet;\ni løbet af ekstremiteterne er smerter givet af rygsmerter;\ndeformation i området med artikulering af kravebenet med acromion.\nSymptomer på sternoklavikulær artrose\nsmertefuld palpation af det øvre bryst\nstyrke med dybe vejrtrækninger, vægtløftning;\narmbevægelser ledsages af smerter i artikulationsområdet;\nkravebenets indre kant deformeres.\nPå et tidligt stadium er symptomerne næsten usynlige, men artrose hos den acromioclavulære led i klasse 2 forekommer med alvorlige symptomer. Smerter bliver lange, deres intensitet stiger. Da ACU'en ikke er mobil, er begrænsningen af bevægelsesområdet i tilfælde af dets artrose ikke så mærkbar som med nederlaget for skulder- eller sternoklavikulære led. Det er svært for patienten at klæde sig og kæbe hendes hår, men det skyldes ikke så meget begrænsningen af mobiliteten som den smerte, der følger med bevægelsen. Sygdommen går sjældent ind i fase 3, men hvis det sker, bliver smerten permanent, og deformiteten er synlig.\nHvis symptomerne på slidgigt i ACS kombineres med en markant begrænsning af armens mobilitet i skulderbåndet, antyder dette, at degenerative dystrofiske processer udvikler sig i skulderleddet.\nNogle gange, i stedet for artrose skulderhøjdeled begynder at helbrede skulder slidgigt, og metoder til behandling af disse to sygdomme er ens, men ikke identiske. Slidgigt AKC kan forveksles med andre sygdomme, der manifesterer lignende symptomer. For effektiv behandling kræver en nøjagtig diagnose. For at fastslå præcis, hvilken artikulation der er påvirket af arthritis, er det ikke nok at lytte til patientens klager. For at foretage en nøjagtig diagnose bruger lægen følgende metoder:\nundersøgelse med palpation, mens opmærksom på svulmer, farve og temperatur i huden, lokalisering af smerte og knase, deformation, som kan ses med dyb palpation;\nudførelse af funktionelle tests - en række aktive og passive bevægelser. Værdifulde diagnostiske kriterier - reducerende amplitude, øget smerte og crepitus ved udførelse af visse bevægelser;\ndiagnostisk intraartikulær blokade. Hvis der er mistanke om gigt i en af leddene, injiceres en lokalbedøvelse i hulrummet. Hvis der så lider smerten i et stykke tid - ligger problemet netop i dette led;\nbilledbehandlingsteknikker - røntgen i flere fremskrivninger, CT, MR, ultralyd;\nlaboratorieundersøgelser kan skelne slidgigt fra arthritis, periarthritis, men ikke for at tydeliggøre lokaliseringen af den patologiske proces.\nI tilfælde af artrose hos den acromioklaveriske led, skal behandlingen være omfattende. Hvis det startes på et tidligt stadium, er chancerne for lang tid at bremse udviklingen af sygdommen højere. Men på grund af milde symptomer er tidlig diagnose af arthrose vanskelig, behandling starter normalt i fase 2. Først og fremmest er det nødvendigt at beskytte leddet mod overbelastning og samtidig at aktivere motoraktiviteten, hvilket er til dens fordel. Denne svømning, yoga, daglig gymnastik. Pas på at normalisere kropsvægten. Kostbehandling er en anden uundværlig komponent i ikke-medicinbehandling. Vises også:\nfysioterapi - elektroforese, laser og magnetisk terapi, eksponering for sinusformede strømme, UV;\nNarkotikabehandling af acromioklavikulær artrose er afhængig af sygdomsstadiet. I et tidligt stadium kan du ofte uden at tage antiinflammatoriske, analgetiske lægemidler. Men som sygdommen skrider frem, kræves der flere og mere potente lægemidler til medicinsk anæstesi. Moderat smerte og betændelse kan stoppes ved hjælp af NSAID'er. I tilfælde af alvorlig betændelse er blokeringer med hormonelle præparater indikeret, og i tilfælde af intens smerte kan narkotiske analgetika ordineres.\nMed kondroprotektorer, der beskytter ledbrusk fra destruktion, er situationen det modsatte. Deres modtagelse er mest effektivt på et tidligt stadium, og på 3 er de ubrugelige. For at forbedre ernæringen af ledvæv, vasodilatorer, kan vitamin-mineralske komplekser ordineres. Eksterne midler (salver, geler) med en lokal irriterende vasodilatoreffekt stimulerer ikke blot blodcirkulationen og trofismen i væv, men lindrer også smerter og betændelse godt. Med muskelspasmer kan muskelafslappende midler vises. Men disse stoffer har mange bivirkninger, det er bedre at slappe af musklerne gennem massage, fysioterapi.\nKirurgisk indgreb til acromioklavikulær artrose er sjældent anvendt. Den mest populære operation er artroskopisk resektion (fjernelse) af acromion. I modsætning til endoprostetik implanteres ikke en kunstig led i en patient. På stedet for fjernprocessen begynder bindevæv at vokse og danner en falsk ledd.\nSlidgigt i den acromioclavicular led er ikke blandt de mest almindelige sygdomme i leddene, men risikoen for udvikling i mennesker, der systematisk lækker skulderbæltet over normen, er ret højt. Selv om dette led er inaktivt, fører dets slidgigt til en markant begrænsning af håndens funktionelle evner. Hvis du ikke starter sin rettidige behandling, vil det konstante ubehag blive erstattet af vedvarende intens smerte. Osteophytes kan skade musklerne i rotator manchetten, som er fyldt med næsten fuldstændig immobilisering af armen. Dette er den farligste komplikation af slidgigt i ACS, så du skal være mere opmærksom på forebyggelsen og den tidlige diagnose.\nBehandling af artros i den acromioklavikulære led: medicin og fysioterapi\nI menneskekroppen - mange skjulte led, hvis funktioner er usynlige. Således er scapula forbundet med kravebenet med en bevægelig ledd. Hovedparten af dette led er at hjælpe med at løfte armene op og øge amplitude af bevægelser i skulderen. Sommetider forekommer en aldersrelateret eller traumatisk degeneration af artikulære-kravebenet-artikulære overflader, hvilket fører til en ubehagelig sygdom - artrose. Som følge af sygdommen er funktionen af overekstremiteten alvorligt svækket, hvilket alvorligt forringer livskvaliteten hos en syg person.\nÅrsager, anatomi og biomekaniske problemer\nBevægelse i forbindelse med stigningen af de øvre lemmer, udført af skulderleddet, skulderbladet og halsbenet. Disse knogleformationer danner led af forskellige aktivitetsniveauer. Akromion ligger lige over humerus, en halvcirkelformet proces af scapulaen. Dens distale ende er forbundet med proksimal kravebenet. Dette sted hedder acromioclavicular joint. Foruden knoglestrukturer er ledbånd og bruskvæv til stede i krydsningsområdet. Sidstnævnte danner en kapsel rundt om leddet, men inden i synovialvæsken er praktisk taget fraværende, da rækkevidden af fælles bevægelser er begrænset.\nFor den fulde funktion af det fælles nok indhold inde i hulrummet er ret tæt bruskvæv. Af forskellige årsager vokser knoglestrukturer, vækst forekommer (osteofytter), hvilket fører til forekomsten af kliniske symptomer på sygdommen. Den nøjagtige faktor, der fører til slidgigt i den acromioclavulære led, er ikke blevet identificeret, men der er situationer der fremkalder sygdommens udseende. Disse omfatter:\nlangt arbejde med hænderne rejst op;\narvelige træk ved osteokarsilinøs ledd (svaghed i ledbåndene, hypoplasia af chondrocytter);\nsystemiske bindevævssygdomme (lupus, reumatoid arthritis);\noverførte operationer i samme zone\nvane med at sove, lægge en bøjet arm under hovedet.\nDen højeste værdi i udviklingen af acromioclavicular arthrose har en høj professionel belastning på skulderområdet. Derfor er det overvejende folk over 35 år, der lider af følgende erhverv i lang tid:\natleter involveret med barer eller tværstang\nAndre specialiteter, hvor hænderne udsættes for maksimal belastning i hævet tilstand (elektrikere, træner, boksere osv.).\nDen vigtigste umiddelbare årsag til begyndelsen af kliniske symptomer er udskiftning af bruskvævet mobilt væv med benagtige statiske strukturer. Osteofytter forekommer, hvilket begrænser artiklens allerede dårlige aktivitet. Akromioklavikulær artrose er dannet over en lang periode, og derfor er patologien allerede langt fremme ved smertebegyndelsen.\nVigtigste symptomer og kliniske manifestationer\nSygdommen udvikler sig langsomt. De første symptomer forekommer gradvist, normalt i højden af alvorlig fysisk anstrengelse. Patienten har i lang tid ikke lagt nogen opmærksomhed på dem, men der opstår ubehagelige tegn på problemer i leddet. De vigtigste symptomer, der karakteriserer artrose hos den acromioklavikulære led, omfatter:\nbestråling af smerter i arm, nakke og scapula;\nstærkt begrænset evne til at hæve hænderne op;\nsøvn er forstyrret, som i den bageste position forværrer smerten;\nhele øvre skulderbælte lider: Stivhed af bevægelser, begrænsning af lemmernes funktion er dannet. Livskvaliteten er kraftigt forværret.\nDet vigtigste symptom på acromioklavikulær artrose er smerte. Det forekommer først kun i højden af fysisk anstrengelse eller når man løfter hænderne op. Så bliver det konstant, stigende med den mindste bevægelse. En person kan ikke klare de enkleste hverdagssituationer:\nkrydse dine arme\nløft dem op så meget som muligt;\nsove på den berørte side;\nløft posen selv med lav vægt;\nlæg barnet på skuldrene\ndrej den syge halvdel af kroppen til siden.\nDet største problem er problemet med at falde i søvn. De smertefulde fornemmelser intensiveres kraftigt, hvilket kræver et konstant indtag af analgetika. Der er ingen dødelige komplikationer i slidgigt i den acromioclavikulære led. Men de skarpe konstante smerter og begrænsninger af hverdagens bevægelser medfører alvorlige problemer og forværrer livskvaliteten. Den højeste grad af problem, som en sygdom kan levere, er fuldstændig umuligheden af at hæve den ramte arm.\nHvis vi sammenligner kendetegnene i sygdomsforløbet på grund af forskellige grunde, så vises et mønster. De mest gunstige og langsomt fremskredende symptomer i degenerative dystrofiske processer i leddet på grund af involutionelle ændringer. I atleter, især dem med øget kropsmasse, er smerten meget mindre udtalt end begrænsningen af lemmerfunktionen. Den mest ugunstige patologi forbundet med traumatiske skader og tidligere operationer. Lige vanskeligt, men effektivt behandles, forekommer symptomerne med systemiske sygdomme i bindevævet.\nMed typiske symptomer er det ikke for svært at mistanke om problemet, det er sværere at handle ud fra bevisbaseret medicin, det vil sige at identificere sygdommens anatomiske substrat. Umiddelbart bliver knoglefragmenterne af acromion og kravebenet ramt i de mest avancerede stadier, når behandling er rettet mod at standse symptomerne. Indledningsvis vedrører ændringerne bruskvæv og udseendet af små osteofytter. Derfor bør hele spektret af diagnostiske foranstaltninger omfatte:\nblodprøver for at udelukke en systemisk proces;\nX-ray af skulderen - en erfaren læge vil kunne se et fald i afstanden mellem den distale ende af scapulaen og kravebenet;\ncomputertomografi - alle subtiliteter af ændringer i knoglevæv er synlige;\nMR - giver mulighed for at vurdere patologi af sener, brusk og knogler;\ndensitometri - at identificere aldersrelateret osteoporose.\nAlle spørgsmål fjerner kun magnetisk resonans undersøgelse. Det er tydeligvis synligt at ødelægge artikulære kapsler, et fald i antallet af bruskvæv i leddets kavitet og marginale knoglevækst.\nFor differentialdiagnose er det vist, at lægerne inddrages i følgende specialiteter:\nterapeut - det primære led, organisationen af den diagnostiske proces\nreumatolog - undtagelsen fra læsionens systemiske karakter\nneurolog - vurdering af tilstanden af det øvre ben og udnævnelsen af konservativ behandling\ntraumatolog - bestemmelse af indikationer for kirurgisk korrektion og udførelse af kirurgiske procedurer\nLæge Læge (Instruktør) - Udvikling af individuelle øvelser til aktivering af genoprettelsesprocesserne i joint.\nKun fælles arbejde af specialister vil give mulighed for at etablere en effektiv aktivitet til fuldstændig diagnosticering og behandling af artrosi af den acromioklavikulære led. I nogle tilfælde er der en undervurdering af betydningen af skader i dette led, hvilket fører til en forsinket diagnose og en langvarig periode med smertefulde symptomer for patienten.\nKonservative behandlingsmetoder kan ikke helbrede sygdommen fuldstændigt. Denne metode til at hjælpe patienten er imidlertid effektiv med hensyn til at kontrollere symptomerne på sygdommen. Det er muligt at fjerne manifestationer af acromioklavikulær artrose, for at stabilisere udviklingen af knogler og bruskændringer. De grundlæggende principper for behandling kan repræsenteres som følger:\neffektiv anæstesi - brugte NSAID'er og enkle analgetika, intraartikulær blokade\nforbedring af blodgennemstrømningen i det fælles område - perifere vasodilatorer anvendes\nanti-inflammatorisk behandling - hormoner anvendes parenteralt i en kort forløb og intraartikulær administration;\nchondroprotective therapy - restaurering af bruskvæv;\nlægemidler til ekstern brug - øge effektiviteten af systemiske midler;\nØvelse terapi, massage, akupunktur.\nMed ineffektiviteten af hele komplekset af konservative metoder, øges kliniske symptomer, foretages kirurgisk korrektion af artrose.\nTabellen nedenfor viser de vigtigste lægemidler, behandlingsforløbet og de vigtigste doser til forskellige typer af lægemiddeltilførsel til det berørte område.\nDenne sygdom er en naturlig aldringsproces, fysiologisk forringelse af menneskelige led. Sygdommen har en inflammatorisk karakter, som ledsages af en degenerativ-degenerativ virkning. Når en sygdom opdages i første fase af udviklingen, kan den hurtigt og let helbredes. Det er dog ikke så let at løbe slidgigt, det vil tage mere arbejde og en integreret tilgang til problemet. Ofte ledsager den clavikulære acromial arthrose med smerter i skulderområdet, lidt mindre smerte mærkes i benene.\nAkromioklavikulær artrose er normalt forårsaget af de naturlige aldringsprocesser, der forekommer i kroppen, som begynder hos mennesker over 40 år. Ofte er sygdommen diagnosticeret hos en patient, der har overlevet et dårligt fald, er alvorligt såret eller brudt. En anden årsag til slidgigt kan være en dislokation af skulderen, der opstod for en person for flere år siden. Et tegn på clavikulær acromial artros er smerte i skulderleddet, hvilket gør det svært at udføre det sædvanlige husstandsarbejde.\nClavikulær acromial artrose af 1 grad er ikke udtrykt ved klare symptomer, derfor diagnostiseres sygdommen sjældent ved begyndelsen af udviklingen. Den første fase er kendetegnet ved svag smerte, når den trykkes i knoglerne eller med visse bevægelser med hænder, skulderled. Sjældent er smerter givet tilbage i rygsøjlen og halsen. Af denne grund udvikler sygdommen langsomt.\nSlidgigt i kravebenet-acromion leddet i klasse 2 ledsages af smerter i skulderen, der forårsager svært ved at skifte tøj, krydser hænder på brystet og placerer dem bag hovedet eller ryggen. Hvis årsagen til sygdommen er skade, kan skulderledene frembringe en karakteristisk crunch eller klik.\nGrade 3 - er karakteriseret ved konstant smerte og deformation af knoglen. Desuden bliver det berørte led helt immobiliseret. Ved palpation af skulderledene med scapulaen, knoglevækst, er fremspringene håndgribelige. Det sidste stadium er sjældent, da diagnosen og behandlingen af patologi begynder oftere i anden fase af sygdommens udvikling.\nsmerte i skulderen og kravebenet;\nstivhed i skulderleddet\nklik eller knæk i skulderen.\nJo hurtigere patienten går til lægen, jo lettere bliver det at behandle sygdommen. Primærdiagnose indebærer undersøgelse og undersøgelse af patienten hos den behandlende læge. Du skal besvare spørgsmålene om, hvornår symptomerne opstod, uanset om du har haft skader på lemmer, skuldre, kraveben, hvad øvelser med skuldre og arme er vanskelige for dig at udføre, på hvilke specifikke områder opstår der smerter.\nFor at bekræfte diagnosen kræves der en såkaldt "diagnostisk blokade", hvis kerne ligger i indførelsen af en lille mængde anti-æstetik (ofte ved hjælp af lidokain) ind i kaviteten af den clavikulære led. Hvis en reumatolog fandt en inflammatorisk proces i patientens klavikulære artikulering, forsvinder de straks efter injektion af smerte. For at fuldende sygdomsbilledet sender lægen som regel til røntgenundersøgelse, hvorefter han foreskriver en omfattende kirurgisk behandling.\nSom mange andre sygdomme involverer artrose af den acromioklavikulære artikulationsbehandling et kompleks. Det kan være enten aggressivt eller mildt, afhængigt af sygdomsgraden. I den første stadie af artrose forekommer patienter ofte uden ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler eller andre potente lægemidler til at lindre symptomer. Læger ordinerer langsigtede kurser af kondroprotektorer til patienter med et hvilket som helst stadium af sygdommen. Lægemidler genopretter gradvist beskadiget ledbrusk.\nLægerne vende sig til aggressiv terapi i anden eller tredje fase af patientens sygdom. For at lindre smerte kan lægen ordinere aktive smertestillende midler. Denne fremgangsmåde lindrer ikke patienten fra clavikulær acromial artrosi, men behandler effektivt sine symptomer. Et alternativ til en sådan behandling er traditionelle metoder, der hjælper med at øge blodcirkulationen, forbedre kroppens immunitet og mætte den med nyttige elementer.\nKonservativ behandling indebærer at give patienten hvile og ordinere antiinflammatoriske lægemidler af lægen, for eksempel Ibuprofen, Aspirin, Diclofenac, Voltaren. Sådanne lægemidler lindrer patienten mod svær smerte og lindrer hævelse fra det ramte led. Glucorticosteroider af Kenalog eller Diprospan-typen udfører en lignende funktion. Hvis de opførte lægemidler ikke hjælper, kan lægen ordinere en injektion af cortison i leddet. Dette værktøj anses for at være en af de stærkeste smertestillende midler, men virkningen er midlertidig.\nFor at genoprette beskadiget brusk, tager patienter chondroprotektorer, som omfatter Chondroitin-AKOS, Teraflex, Hondrolon, Artra og andre. Sammensætningen af disse midler omfatter stoffer, der produceres i en sund krop selv, de er nødvendige for dannelsen af synovialvæske. Hvis en patient med clavikulær acromial artrose er involveret i spasmer, ordinerer lægen muskelafslappende midler (Mydocalm, Baclofen).\nAnvendelse af sinusformede modulerede strømme\nDenne type behandling af clavikulær acromial artrose er kun gældende i tilfælde, hvor der ikke er inflammation i leddet, og der er smertefulde fornemmelser. Som regel foreskriver læger modulerede strømme til ældre patienter med avanceret sygdom, der er vanskeligt at behandle. Kontraindikationer er hjertesygdomme (bradykardi, arytmi).\nEffekten af metoden er at ændre ladningen af cellerne i vævene gennem biasstrømmen. På grund af dette forbedres vævets konduktivitet, hvilket letter adgangen til det berørte område af forskellige lægemidler, som patienten tager. Ultrahigh-frekvensbehandling genopretter den normale permeabilitet af cellerne i indersiden af karrene og derved stopper den for store frigivelse af plasma ud over grænserne for karrene. Dette har en positiv effekt på nedgang i leddødem.\nLængden af de infrarøde bølger vil variere afhængigt af sygdomsgraden og de specifikke instruktioner fra lægen: fra nogle få centimeter til decimetre. Lange bølger bruges oftest. Deres indtrængning i det berørte væv er dybere, hvorfor effekten af sådanne bølger på deformering af artrose er mere effektiv. Fordelen ved denne behandlingsmetode er fraværet af bivirkninger og kontraindikationer.\nPrincippet om akupunktur er en ekstern effekt på specifikke punkter, der er forbundet med visse menneskelige organer. På grund af akupunktur overføres en nerveimpuls til et bestemt organ eller område af kroppen, der stimulerer ændringer i dette område. Med denne behandlingsmetode kan lægen øge tonen i patientens muskler og blodårer, aktivere blodgennemstrømningen i led eller ben, der er berørt af arthrose, og normalisere de metaboliske processer.\nEffektiviteten af denne metode skyldes det faktum, at blodcirkulationen er forbedret på grund af lejer, og lymfatisk stagnation elimineres. Ved at suges ind injicerer denne ringede orm biologisk aktive stoffer ind i patientens skibe - blonde, hirudin, elgin og andre. Disse enzymer opløser blodpropper, normaliserer stofskiftet, øger immuniteten og elasticiteten af væv i menneskekroppen.\nMetoden er baseret på brugen i behandlingen af biergifte. Apipreparationer og apitoxin, som er indeholdt i biergiften, kommer ind i patientens krop, påvirker prostaglandinerne i hans krop. På grund af dette falder smertefølsomheden.\nEffektiviteten af massage er en signifikant reduktion i smerte hos patienter. Ved hjælp af terapeutisk massage forbedres lymfekredsløbet af skadede ledd, forsyningen af væv med næringsstoffer og ilt aktiveres, udviklingen af lemstivhed eller muskelatrofi forhindres.\nFor at opnå hurtig genopretning af beskadigede led, ordinerer lægen fysioterapiklasser (motionsterapi). Først og fremmest udarbejder han et specielt træningsprogram, der passer bedst til patienten med sine individuelle egenskaber. Kurset af terapeutisk gymnastik varer fra 1 måned til seks måneder. Efter at have besøgt træneren skal du fortsætte med at træne hjemme.\nSlidgigt i ACS eller sternoklavikulært led begynder med degenerative-dystrofiske ændringer i hyalin-artikulært brusk, der dækker leddfladerne på de leddede knogler.\nDette skyldes mekanisk slid, skade, aktivitet af en række hormoner, enzymer, inflammatoriske mediatorer. Samtidig producerer den viskoelastiske egenskaber af den intraartikulære væske, den synoviale membran den i utilstrækkelige mængder.\nOg fra denne væske modtager ledbrusk næringsstoffer. Brusket tørrer ud og bliver groft, hvilket gør det svært for leddene at bevæge sig.\nDet bliver tyndere, på nogle steder får det knoglevæv gennemtrængt af nerveender, der ledsages af smerte.\ninformation at læse\nSlidgigt i armens skulderbælte såvel som rib-vertebrale led, begynder altid umærkeligt for patienten. Normalt skyldes en lille skade eller overdreven fysisk anstrengelse, som armleddet blev udsat for.\nEfter tiden begynder bruskene at falme og tynde, og afstanden mellem de benformede kanter falder.\nTræning fremkalder ofte kunstroser af skulderbæltet.\nSlidgigt i den acromioclavicular led er normalt forårsaget af naturlige aldringsprocesser, der fører til slid på slid, overdreven fysisk anstrengelse, blå mærker, skader eller knoglebrudssvigt.\nDe fører til deformation af hyalinbrusk og tab af evne til at deprecere, hvilket signifikant øger belastningen på skuldrene.\nOfte årsagen til slidgigt er en dislokation af skulderen, der opstod for mange år siden.\nIsær ofte diagnosticeres sygdommen hos bevægere, smedere, minearbejdere, vægtløftere.\nInflammation fører til, at leddet begynder gradvist at deformere og bukke under for degenerative forandringer. I joint, kaldet acromioclavicular, fremkommer arthrose meget ofte.\nDerfor begynder knoglerne, leddene og skulderledene at gøre ondt. Øverst på skulderen er scapular processen - acromion, der forbinder med kravebenet leddet.\nPå dette sted er knoglerne dækket af bruskvæv med en glat overflade. Som et resultat minimeres friktionskraften under bevægelsen af acromion og kravebenet.\nBevægelse i led og led er begrænset, fordi bevægelse kun observeres, når armen bevæger sig. På trods af dette, artrose acromioclavicular fælles generer en masse mennesker, der forårsager en forringelse af brusk og smerter i arm, skulder og ben.\nLokalisering af arthritis er placeret nøjagtigt på stedet for scapula og kravebenet.\nMennesker, der er ramt af akromioklavikulær artrose, kan i nogen tid ikke forstå, at deres led er syge. Dette skyldes, at der i arm og skulder ved bevægelse er tegn, som er karakteristiske for overbelastning af lemmerne. Disse omfatter følgende symptomer:\nubehag, når en person forsøger at hæve sin hånd\nmindsker afstanden, som hånden stiger.\nSå begynder arthritis, bestå 3 udviklingsstadier. At bestemme hvilket stadium der observeres hos en patient, kun en læge kan. I første fase vises de ovenfor beskrevne symptomer, som smerten er forøget, når man trykker på kravebenet. Kun i dette tilfælde søger folk lægehjælp.\nI anden fase er symptomerne mere levende. Det manifesterer sig i følgende symptomer:\nCrunch og klik, når en person bevæger sin hånd.\nSmerten bekymrer sig konstant, især om natten.\nDet er meget svært eller umuligt at hæve en hånd eller bringe den tilbage.\nFor tredje fase er præget af meget stærk smerte, som giver til nakke og hele lemmen, hvis du bevæger din hånd. Smerte syndrom observeres selv når hånden er immobile.\nDette indikerer, at arthrose af den acromioclavulære led er ved at udvikle sig og udvikle sig. Hvis behandlingen ikke påbegyndes straks, kan der udvikles kontraktur og permanent følelsesløshed.\nMange mennesker tror, at arthrose er mange af de ældre. Faktisk har fysiologisk slid af bruskvæv en vis rolle i dannelsen af degenerative processer.\nDet er imidlertid kendt, at ACS er oftere ramt i alder, når sådanne ændringer endnu ikke er karakteristiske. I dette tilfælde skal du være opmærksom på andre faktorer:\nInflammation af leddet (arthritis).\nDa den acromioklavikulære led ikke har sådan mobilitet som skulderleddet, forekommer det, at belastningen på den vil være ubetydelig.\nLangvarig muskelspænding under manuel arbejdskraft har dog en effekt, der er tilstrækkelig til udvikling af artrose. Sygdom tilbøjelige atleter, vægtløftere, bærere, smedere, låsesmede, minearbejdere.\nSom følge heraf beskadiges ledbrusk, hvilket medfører udtynding og tab af pudeegenskaber. Det bliver mere følsomt for stress, og i metabolismen begynder processerne for destruktion af kollagen og proteoglycaner at overvinde deres syntese.\nDerefter ændres det underliggende knoglevæv, de omgivende ledbånd og musklerne, synovialmembranfladen, hvilket gør bevægelsen i skulderleddet endnu vanskeligere.\nUdseendet af acromioklavikulær artrose er forbundet med overdreven stress på de leddede, traumatiske, inflammatoriske og aldersrelaterede faktorer.\nEn patologisk tilstand, der ledsages af betændelse i sener og andre bløde væv i skulderleddet kaldes tendinitis.\nDenne proces kan involvere supraspinatus senen, biceps senen, artikulær kapsel.\nMen de vigtigste læsioner er leddene i knoglerne med ledbånd.\nSygdommen er meget almindelig blandt voksne og blandt atleter, der engang sårede skulderleddet.\nÆldre kvinder lider signifikant oftere end mænd. Dette er direkte relateret til hormonelle menopausale sygdomme.\nArtrose acromioclavicular joint starter med en lille ubehag, når hæve sine hænder op, mindre smerte og stivhed. Efterhånden som bruskene slår ned, falder amplituden af at hæve armen, smerten bliver stærkere. Sygdommen har et par udviklingsstadier, der er karakteriseret ved følgende symptomer:\nDen første fase - når man trykker på kravebenet, føler patienten en lille smerte, han bemærker noget ubehag, når han bevæger sig med sin arm eller skulder.\nDen anden fase - du hører en knap og svage klik, når du flytter din hånd. Smerte syndrom bliver tydeligt, patienten vågner om natten fra smerte, kan ikke lægge hånden bag ryggen, løfte den lodret.\nDet tredje skridt - svære smerter, udstrålende til halsen og armen, ledsaget af enhver bevægelse af lemmerne, skarpt begrænset mobilitet, at patienten føler smerte selv i hvile. Skulderleddet lider, dets mobilitet er forstyrret, og kontrakter er diagnosticeret. Hvis du ikke tager nødforanstaltninger til behandling, bliver den "frosne" skulder et hyppigt udfald af sygdommen.\nAkromioklavikulær artrose udvikler sig gradvist, som enhver degenerativ sygdom i ledvævet. I den første fase personen føles lidt ubehag, når hæve sine hænder op, klikke i leddet ved sving med hænder, smerter og hvis der er, så er den mindste.\nTilstanden af leddet på dette stadium er minimalt beskadiget, men den konstante udtynding af brusk fører til sygdommens fremgang.\nAnden fase er præget af et mere udpræget smertesyndrom, når man forsøger at gøre den sædvanlige bevægelse, formindskelsen af bevægelser falder. Det bliver svært at sætte hånden bag din ryg, løfte den op eller tage den til siden, mens du klikker på og kendetegnende knirker bliver hørt.\nNattesmerter begynder med en ubehagelig stilling. Knogleudvækst kan danne sig i leddet, osteophytter, der beskadiger de omgivende væv med skarpe kanter.\nDen tredje fase er en direkte indikation for kirurgi på skulderleddet, fordi mængden af bevægelse er skarpt begrænset, og forsøg på at hæve armen ledsaget af smerte og følelsen af en frossen skulder.\nDe resulterende sammentrækninger, muskelspasmer, og tab af alle af skulderleddet - dette er en konsekvens af at forsømme behandling af artrose artikulation acromion.\nArthrosis AKC kliniske billede ligner nederlag skulderleddet, hvilket skyldes den anatomiske nærhed af leddene: nøglebenet tilsluttet acromion processen af bladet placeret direkte over dens trug.\nMen der er nogle træk ved sygdommen, der bestemmes af denne funktions funktionelle rolle.\nSlidgigt i acromioclavicular joint (ACS) udvikles normalt på grund af naturlige aldringsprocesser eller efter skader og skader. Patologien er degenerativ, dystrofisk og inflammatorisk.\nOfte er sygdommen ledsaget af smerter i skulderen, vanskeligheder med at udføre de sædvanlige dagligdags behov. Hvis sygdommens indledende fase, så kan du slippe af med problemet på kort tid.\nNår der påbegyndes akromioklavikulær artrose, kræves der stor indsats for vellykket behandling.\nStrukturen af samlingen\nGrudino-klavikulært led er en del af skulderleddet. Selve skulderen består af scapula, clavicular og humerus. Denne fælles kaldes den acromioclavicular led.\nUnder acromion bør forstås en proces, der kommer fra scapulaen og forbinder den med kravebenet. Ligesom andre menneskelige leddene, det artikulerer med hjælp af ledbånd, ledkapsler, og brolagt med brusk og knogle ender.\nDet krævede mobilitetsniveau kan opnås på grund af den særlige fysiologiske struktur og høj elasticitet af ledbruskvæv. Denne fælles er fundamentalt forskellig fra albue eller hoftefed i lav bevægelsesamplitude.\nAkromion er en af de stillesiddende led, fordi bevægelsen i artikulationen kun forekommer med stærke slag i armen.\nHvis artikulation påvirkes af arthritis, forekommer hyalinekrævdannelse. Naturfri friktion ophører med at blive udlignet af brusk, hvilket forårsager et kraftigt smertesyndrom.\nDet reducerede volumen af leddbruskvæv fører til tab af afskrivningsfunktionen, som i sin normale tilstand blødgør belastningen på skuldrene.\nDen vigtigste årsag til ACS i de naturlige processer for slid på leddene. Hårdt fysisk arbejde påvirker sternoklavikulært leddets helbred negativt. Patologier påvirker minearbejdere, smedere, bærere. Disse erhverv fremkalder overbelastning af skuldre og sygdomsudvikling selv i en tidlig alder.\nEn anden lige vigtig årsag til sygdommen bliver:\nDet skal huskes, at ingen skade kan passere uden spor, fordi det påvirker leddene, hvilket bringer folk tættere på artrose. Derfor er det nødvendigt at omhyggeligt behandle de resulterende forstuvninger, blå mærker og brud.\nDet er vigtigt at observere den post-traumatiske tilstand og sørg for at give det berørte led en hvile, ikke overbelastning med øvelser.\nSymptomer på AKS vil være:\nknap inde i skulderleddet.\nDet første, som lægen gør opmærksom på, er sygdomsudviklingsstadiet. Ifølge, hvornår patienten bemærkede de første symptomer og hvor levende de blev udtrykt, vil lægen kunne konkludere om stadiet af artrose og ordinere behandling.\nDet er vigtigt! En væsentlig faktor er patientens vurdering af smerte på en skala fra 2 til 10 point og hvor meget smerte i skulderleddet påvirker hans vitale aktivitet.\nDiagnose hånd bælte ledsygdomme, samt en kant tværgående samlinger, der udføres af en lægeundersøgelse, hvor lægen vil bede om at udføre en række fysiske øvelser og håndbevægelser.\nNogle gange, i stedet for artrose skulderhøjdeled begynder at helbrede skulder slidgigt, og metoder til behandling af disse to sygdomme er ens, men ikke identiske.\nSlidgigt AKC kan forveksles med andre sygdomme, der manifesterer lignende symptomer. For effektiv behandling kræver en nøjagtig diagnose.\nFor at fastslå præcis, hvilken artikulation der er påvirket af arthritis, er det ikke nok at lytte til patientens klager. For at foretage en nøjagtig diagnose bruger lægen følgende metoder:\nTilstedeværelsen af artrose er bestemt ved fysisk undersøgelse. Når der trykkes på det berørte sted, vises smerte.\nLægen spørger også patienten om symptomerne og varigheden af sygdommen, om tidligere lider af skulderskader.\nFor at bekræfte diagnosen hjælper lidokainblokeringen ind i hulrummet af den acromioklavikulære led. Komplet smertelindring indikerer en inflammatorisk proces i leddet.\nMen for at tydeliggøre patientens diagnose er der rettet mod røntgenbilleder, magnetisk resonansbilleddannelse og ultralyd. Røntgenbilleder vil vise indsnævring af fællesrummet, tilstedeværelsen af osteofytter og beskadigede ledflader.\nInden behandlingen påbegyndes, er lægen forpligtet til at foretage en omfattende diagnose.\nDiagnose af akromioklavikulær artrose kan kun baseres på resultaterne af yderligere forskning. Klinisk undersøgelse hjælper med at foreslå en sygdom og bekræfte den ved hjælp af billedbehandlingsteknikker. Disse omfatter følgende procedurer:\nDenne undersøgelse gør det muligt at evaluere sværhedsgraden af artrose ved dets strukturelle egenskaber: indsnævring af fællesrummet og osteofyterne. Desuden bestemmes tilstedeværelsen af sådanne ændringer i de tilstødende led.\nBehandling af slidgigt i den acromioklavikulære led er primært rettet mod at reducere smerte. Korrigeret ved hjælp af stoffer, konservative metoder, der omfatter fysioterapi.\nI alvorlige tilfælde af sygdommens udvikling vil kun kirurgi hjælpe.\nFor at afhjælpe en person med smerte og lette armens bevægelse anvendes der sprøjter, som "fryser" skulderbæltets ledd og giver fred til ham. Sammen med den medicinske blokade er det nødvendigt at gennemføre et kursus af fysioterapi til udvikling af armen.\nKirurgi indebærer fjernelse af skarpe kanter af leddet, der skader musklerne. Under operationen laver lægerne et lille snit i huden eller bruger et specielt kirurgisk instrument - et astroskop.\nI tilfælde af artrose hos den acromioklaveriske led, skal behandlingen være omfattende. Hvis det startes på et tidligt stadium, er chancerne for lang tid at bremse udviklingen af sygdommen højere.\nMen på grund af milde symptomer er tidlig diagnose af arthrose vanskelig, behandling starter normalt i fase 2. Først og fremmest er det nødvendigt at beskytte leddet mod overbelastning og samtidig at aktivere motoraktiviteten, hvilket er til dens fordel.\nDenne svømning, yoga, daglig gymnastik. Pas på at normalisere kropsvægten.\nKostbehandling er en anden uundværlig komponent i ikke-medicinbehandling. Vises også:\nNarkotikabehandling af acromioklavikulær artrose er afhængig af sygdomsstadiet. I et tidligt stadium kan du ofte uden at tage antiinflammatoriske, analgetiske lægemidler.\nMen som sygdommen skrider frem, kræves der flere og mere potente lægemidler til medicinsk anæstesi. Moderat smerte og betændelse kan stoppes ved hjælp af NSAID'er. I tilfælde af alvorlig betændelse er blokeringer med hormonelle præparater indikeret, og i tilfælde af intens smerte kan narkotiske analgetika ordineres.\nMed kondroprotektorer, der beskytter ledbrusk fra destruktion, er situationen det modsatte. Deres modtagelse er mest effektivt på et tidligt stadium, og på 3 er de ubrugelige.\nFor at forbedre ernæringen af ledvæv, vasodilatorer, kan vitamin-mineralske komplekser ordineres. Eksterne midler (salver, geler) med en lokal irriterende vasodilatoreffekt stimulerer ikke blot blodcirkulationen og trofismen i væv, men lindrer også smerter og betændelse godt.\nMed muskelspasmer kan muskelafslappende midler vises. Men disse stoffer har mange bivirkninger, det er bedre at slappe af musklerne gennem massage, fysioterapi.\nKirurgisk indgreb til acromioklavikulær artrose er sjældent anvendt. Den mest populære operation er artroskopisk resektion (fjernelse) af acromion.\nI modsætning til endoprostetik implanteres ikke en kunstig led i en patient. På stedet for fjernprocessen begynder bindevæv at vokse og danner en falsk ledd.\nSlidgigt i den acromioclavicular led er ikke blandt de mest almindelige sygdomme i leddene, men risikoen for udvikling i mennesker, der systematisk lækker skulderbæltet over normen, er ret højt.\nSelv om dette led er inaktivt, fører dets slidgigt til en markant begrænsning af håndens funktionelle evner. Hvis du ikke starter sin rettidige behandling, vil det konstante ubehag blive erstattet af vedvarende intens smerte.\nOsteophytes kan skade musklerne i rotator manchetten, som er fyldt med næsten fuldstændig immobilisering af armen. Dette er den farligste komplikation af slidgigt i ACS, så du skal være mere opmærksom på forebyggelsen og den tidlige diagnose.\nI de tidlige stadier er artrose af den acromioklavikulære led succeshæmmet med konservative metoder.\nFor at redde patienten mod svær smerte og fjerne hævelse fra leddet ordinerer lægen ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler (Diclofenac, Ibuprofen, Voltaren, Xefocam) og glucocorticosteroider (Diprospan, Kenalog).\nChondroprotectors vil hjælpe med at genoprette beskadiget brusk.\nTil alvorlige smerter udføres blokeringer i fælleshulrummet, for hvilket lidocain, hydrocortison, diprospan, Kenalog anvendes.\nEffektiv handling bringe fysioterapeutiske metoder:\nbrugen af sinusformede modulerede strømme;\nDe lindrer betændelse og hævelse, forbedrer blodcirkulationen, giver kroppen med næringsstoffer, styrker immunforsvaret, genopretter leddets bevægelighed.\nDen mest succesfulde er behandlingen af enhver degenerativ fælles sygdom i første fase, når ændringerne er minimal. Det er vigtigt at forstå, at det er umuligt fuldt ud at genoprette brusk og gøre det sunde. Slidgigt kan kun stoppes, men ikke helt helbredt.\nHvis patienten bemærkede ubehag i skulderen og straks gik til lægen, har han en chance for at bevare helbred for ledd og bevægelsesområde i lang tid. Nogle gange findes denne form for deformation tilfældigt, med radiografiske og andre instrumentelle undersøgelser af skulderleddet.\nDette betyder, at processen med ødelæggelse af brusk i første fase er næsten asymptomatisk.\nBehandling af sygdommens indledende fase består i genopretning af fælles ernæring i leddet. For at gøre dette ordineres patienten chondoprotektorer, såsom "Artra", som giver dig mulighed for at levere de nødvendige stoffer til leddene: glucosamin og chondroitin.\nMetoder til fysioterapi, akupunktur, mudderbad og saltbad er meget effektive. Generelt giver sanatoriumbehandlingen fremragende resultater i tilfælde af artrose hos den acromioklavikulære led.\nEt fuldt forløb af procedurer to gange om året kan bremse eller endda standse udviklingen af deformitet af ledvævet.\nDet er muligt og nødvendigt under ledelse af en fysioterapeut specialist at udføre øvelser til fælles injektion. Før træning er varme komprimeret eller specielt gnidning er nødvendig efter træning - kold på skulderområdet.\nØvelser på deltoid, spinøse og subakutte muskler udføres i stillingen "albuen presses mod maven." Når du flytter armen til siden, kan du udføre vandret tryk på underlivets niveau.\nDu kan ikke overbelaste leddet, da processen med ødelæggelse vil udvikle sig.\nVed begrænsning af skulderens mobilitet og tilstedeværelsen af inflammatoriske processer anbefales det at udpege ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler, lægen kan ordinere et kursus af kortikosteroider til injektion i skulderleddet. Disse lægemidler kan reducere smerte og lindre betændelse.\nPå dette stadium er det også vigtigt at gøre fysisk terapi, men øvelserne skal være rettet mod at undgå udseende af kontrakturer i skulderen. I den udsatte position skal du tage hånden til den maksimale tilgængelige afstand og efterlade den i denne position først i nogle sekunder, så øges tiden til ti minutter.\nDisse øvelser giver dig mulighed for at strække ledbåndene i leddet, som ikke virker på grund af deformation af brusk, uden at udøve overdreven belastning på leddet.\nHvis patienten oplever svær smerte og konservativ behandling ikke giver resultater, bliver han tilbudt en kirurgisk operation på resektion arthroplasty.\nEssensen af operationen er at fjerne et par centimeter af kravebenetes ende, så at arvævet senere fylder det tomme rum og danner en falsk ledd.\nDenne lille operation giver dig mulighed for at lindre patienten fra smerte og ubehag for at genoprette bevægelsesmængden i skulderen.\nFor at behandle degenerative sygdomme i ACU bør der anvendes multidirektionelle virkninger på artikulærapparatet. Men det skal huskes, at deres effekt afhænger af scenen af patologiske ændringer.\nOg hvis der i de tidlige stadier er tilstrækkelig konservativ terapi, behandles spørgsmålet om kirurgisk behandling yderligere.\nSygdomme i muskuloskeletalsystemet, især slidgigt, er indikationer for udpegelse af visse lægemidler. De bruger ikke kun symptomatiske stoffer, men også dem, der har en strukturændrende virkning på bruskvæv.\nOg hvis du kan forvente en hurtig effekt fra den tidligere, kræver sidstnævnte en temmelig lang modtagelse. Til akromioklavikulær artrosi anbefales følgende medicin:\nLægemidlet er lægens kompetence. Kun en specialist ved, hvilken dosering og indgivelsesmåde der er optimal for patienten.\nIkke-medicinsk behandling af artrose indebærer fysiske eksponeringsmetoder. De hjælper med at slippe af med betændelse, reducere smerter og forbedre biokemiske processer i brusk.\nSåledes er fysioterapi ikke kun rettet mod at eliminere exacerbationer, men stimulerer også regenerering af beskadigede væv. Følgende procedurer er ret effektive:\nEffektiv behandling af sygdomme i muskuloskeletalsystemet, herunder ACUs artros, er umuligt uden særlig gymnastik. Korrekte øvelser hjælper med at udvide bevægelsesområdet, styrke musklerne og i en vis grad stimulere syntesen af komponenter i bruskvæv uden at provokere ødelæggelsen.\nMen dette kan kun ske efter fjernelse af akutte fænomener: smerte og betændelse. Og før du burde på alle måder begrænse belastningen på leddet, for eksempel ved hjælp af en bandage dressing.\nØvelser begynder at udføre med lette bevægelser til skulderbæltet, som omfatter følgende:\nI menneskekroppen er mange skjulte led, hvis funktion ved første øjekast usynlig. Faktisk ved kun et par personer, at scapulaen er forbundet med kravebenet gennem en bevægelig ledd.\nHovedparten af dette led er at hjælpe med at løfte armene op og øge amplitude af bevægelser i skulderen. I nogle tilfælde forekommer alder eller traumatisk degenerering af de ledige overflader af den acromioclavulære led, hvilket fører til en ubehagelig sygdom - artrose.\nSom følge af sygdommen er funktionen af overekstremiteten alvorligt svækket, hvilket alvorligt forringer livskvaliteten hos en syg person.\nFor at forhindre artrosi af den acromioklavikulære ledd er det nødvendigt at opretholde en sund livsstil, for at opgive overdreven fysisk anstrengelse for at undgå skader.\nSlidgigt er altid lettere at forebygge, da fælles degenerering er meget vanskelig at behandle. Personer, der udøver konstant belastning på skulderbæltet, skal nødvendigvis varme op samlingen før arbejde, undgå overbelastning og skade. Enhver skade på skulderen er fyldt med yderligere deformation af leddet.\nVed de første tegn på ubehag er det nødvendigt at gennemgå en undersøgelse, da det er umuligt at udføre almindelige øvelser eller arbejde, kan dette betydeligt fremskynde ødelæggelsen af brusk.\nFordelene ved bee submutations for leddene\nNakkepine - Behandling og årsager\nHovedtyperne af fod tendonitis og metoder til deres behandling\nHvad er analogerne af glucosamin chondroitin?\nNumb fod og passerer ikke hvad man skal gøre\nDyre injektioner fra leddene\nVi overvejer håndens struktur i detaljer og detaljer.\nOsteoporose: Hvad er det, årsager\nHvordan slippe af med stress, overvinde angst og lindre nervøs spænding\nValgus deformitet af foden (tværgående flatfoot)\nBehandling af sciatic nervebetændelse derhjemme\nHvad er den mest nyttige ortopædiske rygpude?\nNår rygsmerter fremkommer, opstår umiddelbart tanken om radikulitis. Faktisk kan selv patologier i mave-tarmkanalen forårsage ubehag i nedre ryg. Derfor skal lægerne omhyggeligt undersøge patienten inden de udarbejder en terapeutisk ordning.\nSlidgigt i albuen: symptomer, behandling og forebyggelse\nBeregnet tomografi i osteochondrose\nHip Joint Bandage: Generel Beskrivelse, Typer og Egenskaber


Niels Aggebo på mindestenen i Græsted – Dønnevælde og omegn\nMindestenen i Græsted er rejst i 1914 til minde om de syv mænd fra Græsted Sogn, der deltog og faldt i fædrelandskrigene 1848-50 og 1864.\nMindestenen på Græsted Torv. Rejst af borgerne i 1914 for faldene i krigene 1848-59 og 1864\nPå forsiden (vendt mod kroen) står K. Nielsen, K. Larsen, A. Nielsen, N. Sørensen, J. Nielsen, Græsted Mark.\nPå bagsiden står: K. Hansen, Pårup og N. Andersen, Dønnevælde.\nI alt 7 unge mænd, der ikke vendte tilbage igen.\nMindestenen er omtalt på hjemmesiden “Gravminder” og i en artikel af tidligere skolelærer på Græsted skole, Gunnar Petersen fra ”Holbo Historier” 2014. Her beskrives, hvordan byen besluttede at rejse stenen og hvordan den blev tilvejebragt. Samtidig beskrives nogle af de faldne.\nDenne artikel trækker viden fra hjemmesiden, artiklen og fra kirkebøger samt min egen research.\nAndre mindesmærker i Holbo Herred\nHolbo Café, slægtsforskningscaféen i Helsinge, har lavet en virkelig god hjemmeside om mindesmærker i Gribskov. Særligt har de beskrevet genforeningsstenen, der står ved Nordsjællands Efterskole i Valby. Klik her og se hjemmesiden. På stenen ses navnene på tre mænd fra Valby sogn, der faldt i 1850 og 1864.\nKrigen og kulsvierne\nDer var mange unge mænd fra Holbo Herred, der deltog i de to Slesvigske krige, fortrinsvis den anden i 1864. Holbo Herred er en gammel områdebetegnelse og det svarer stort set til Gribskov kommune i dag. Der var næppe den familie i Holbo Herred, som ikke sad hjemme og ventede på at høre, om en af deres kære var faldet eller kom hjem i god behold. Jeg har ikke det præcise tal for, hvor mange, der deltog, men ud fra ansøgere om erindringsmedaljer (se nedenfor) samt faldne fra sognene og dem, der måtte være døde en naturlig død derefter, må jeg antage, at det drejer sig om ca. 400 unge mænd fra Holbo Herred.\nNordsjællænderne var en del af den 7. danske brigade, der var sammensat af 1. Sjællandske regiment og 11. Jyske regiment.\n1.regiment bestod af mænd nord for Gribskov og blev derfor kaldt ”kulsvierregimentet”. Kulsvierne var kendt for deres brutalitet og det beskrives, hvordan de var kendt for at nikke skaller i stedet for at bruge bajonetterne ved nærkamp. Dette blev til fulde udnyttet af oberst Max Müller, der ledede 7. Danske brigade i slaget ved Sankelmark, hvor han senere fik ros for at udnytte nordsjællændernes dristighed og jydernes sejhed.\nVed den store træfning på Dybbøl Banke den 18/4/1864 var kulsvierregimentet med i forreste række. Derfor er de faldne fra Græsted Sogn stort set alle døde i eller som konsekvens af denne træfning. Den danske hærs tab af sårede og døde den 18. april 1864 var 1442 mand. De faldne soldater her fra Græsted sogn er stort set alle begravet i fællesgrave i Dybbøl Banke tæt ved skanserækken.\nKulsviene havde været ildeset for deres lovløshed og krybskytteri, men museumsinspektør Liv Appel beskriver i en artikel i ”Holbo Historier” (2014), hvordan det ironisk nok var kulsviernes evne til at slås, deres foragt for farer og deres skydefærdighed, som man ellers kun havde forbundet krybskytteriet i kongens skove, der gav 1. regiment heltestatus efter krigen i 1864. Hun skriver: ”Kulsvieren havde ellers været isoleret i befolkningen i århundreder; de var berygtede. Folk var bange for dem; de blev sammenlignet med taterne på heden, men da kulsvieren vendte hjem fra krigen, vendte folkestemningen sig totalt og Nordsjælland tog ham i sin bløde favn, for det var kulsvierne fra 1. regiment, der havde udmærket sig som helte”.\nHeldigvis vendte langt de fleste mænd dog hjem fra krigen igen. Men der var generelt ikke megen offentlig anerkendelse efter 1864, fordi landet jo havde tabt krigen.\nI 1876 besluttede Kong Christian den Niende dog alligevel at anerkende veteranerne fra de to Slesvigske krige ved at tildele dem en fortjenstmedalje. Det foregik på den måde, at veteranerne selv skulle indstille sig. De skulle udfylde en blanket, hvor de angav deres deltagelser i en eller begge krige. Ansøgningen skulle så godkendes og derefter kunne de tildeles enten en medalje for krigen 1848-50, en for krigen i 1864, eller en for at have deltaget i begge krige.\nErindringsmedaljen for deltagelse i krigen 1864\nFra Holbo Herred indløb der 339 ansøgninger om medaljer. De kan alle ses på Rigsarkivets hjemmeside.\nLars Olsen, der boede på det, der i dag hedder Bjørstrupvej 37 i Dønnevælde skrev sådan en anmodning om at få erindringsmedaljen.\nAnsøgning om erindringsmedaljen for 1864 fra Lars Olsen, Dønnevælde\nSamme Lars Olsen sad i marts 1864 – måneden før det store slag – på Dybbøls banke og skrev et Himmelbrev. Dette befinder sig i dag på Museum Midtjylland i Herning. John Søndergaard Nielsen fra Stege opdagede brevet og har affotograferet det til mig – mange tak for det.\nFørste side af “Himmelbrev”, skrevet af Lars Olsen, Dønnevælde\nEt himmelbrev var en slags kædebrev, som soldaterne afskrev fra hinanden. De forestillede sig, at det bragte held, og mon ikke der har været al mulig grobund for overtro, når de unge mænd sad og ventede på, at de kunne blive ofre for den næste kugle fra fjenden?\nHimmelbrevets indhold var en blanding af et eventyr, besværgelser og bønner. Efter man havde skrevet det af, skulle man beholde det på sig og så ville det beskytte mod fjendens kugler eller andre dårligdomme.\nLars Olsen var født i december 1841 og således kun 24 år gammel da han sad i Dybbøl og skrev sit himmelbrev.\nLars Olsens underskrift nederst på “Himmelbrevet”\nOm det var brevet eller andre årsager, der reddede ham ved vi ikke, men han vendte heldigvis hjem fra krigen og giftede sig i 1866 med Maren Kirstine og de fik 7 børn. Han havde allerede i en alder af 20 år overtaget faderens ejendom, da denne døde, kun 56 år gammel. Desværre blev Lars heller ikke selv ret gammel, men døde i 1881, kun 39 år gammel. Læs mere om ham og ejendommen her.\nHvem er de syv mænd på mindestenen?\nSå hvem var de syv mænd fra Græsted Sogn, der ikke vendte hjem? Artiklen og hjemmesiden giver os oplysninger om de 6 af dem – i mere eller mindre udførlig form – men ingen af dem omtaler den syvende, nemlig ”N. Andersen, Dønnevælde”\nDa mit researchområde netop er Dønnevælde, blev jeg jo særligt interesseret i at finde ud af, hvem denne unge mand var. Jeg dykkede ned i mine noter, i folketællinger og i skøder, men fandt ingen, der passede med navnet og den forventede alder.\nDerfor lagde jeg sagen til side og glemte alt om den. Men en dag stødte jeg på en artikel i Frederiksborg Amts Avis fra 1886 – altså 22 år efter krigen var slut. I artiklen eftersøgtes en Niels Andersen, kaldet Niels Aggebo, der var meldt savnet efter træfningen ved Dybbøl, men aldrig hverken erklæret død eller vendt hjem. Det bragte mig tilbage på sporet.\nMen først skal vi høre om de seks af de unge mænd, der ikke vendte hjem igen.\nTre af de unge, faldne mænd er brødre. Kristian, Anders og Jacob Nielsen. De var sønner af Niels Christiansen og Ane Margrethe Christophersdatter.\nFamilien er fra Ludshøj (Lyshøj) i Blistrup sogn, men ca. 1839 flytter de til Græsted Overdrev, også kaldet Græsted Mark (i dag Breddam og Faksemosevej).\nIfølge folketællingerne for 1840, 1850 og 1860 ved vi, at forældrene, Niels Christiansen (født 1803 i Blistrup sogn) og moderen Ane Margrethe Christophersdatter (født 1808 i Blistrup sogn) får mindst 10 levende børn, 6 drenge og 4 piger.\nChristoffer Nielsen (f. 1830 i Blistrup)\nKaren Nielsdatter (f. 1832 i Blistrup)\nJens Nielsen (f. 1834 i Blistrup)\nKristian Nielsen (f. 25/12/1835 i Blistrup, 4 år) – dør i krigen den marts 1864.\nAnders Nielsen (f. 2/2/1838 i Blistrup, 2 år) – død på Sønderborg lazaret 5. juli 1864\nJacob Nielsen (f.10/10/1840 på Græsted Overdrev). Savnet efter kampene ved Dybbøl 18. april 1864.\nLarine Nielsdatter (f. 1844 på Græsted Overdrev)\nCaroline Nielsdatter (f. 1847 på Græsted Overdrev)\nMarie Nielsdatter (f. 1850 på Græsted Overdrev)\nJohannes Nielsen (f. 1853 på Græsted Overdrev)\nKristian Nielsen, født 25/12/1835, den ældste af de tre brødre.\nHan døde 27. marts 1864, umiddelbart før den store træfning på Dybbøl Banke. Han blev 28 år.\nFødt 2/2/1838 som den mellemste af de tre brødre.\nHan var menig ved 3. Infanteriregiment. Blev såret på Als 29. juni 1864 og døde på Sønderborg lazaret 5. juli, begravet på Sønderborg kirkegård 10. juli.\nNævnt i Wilhelm Cohens værk over faldne i krigen (1865) som ”Cohen 1864/95: Anders Nielsen Ludshøi.”\nAnders blev 26 år.\nFødt 10/10/1840 som den yngste af de tre brødre. Han var menig ved 2. Infanteriregiment, 7. kompagni, nr. 413.\nJacob blev meldt savnet efter kampene ved Dybbøl 18. april 1864. I Cohens optegnelse som: ” 1864/95: Jacob Nielsen Græsted.”\nI artiklen i ”Holbo Historier” af Gunnar Petersen kan man læse: ”Den 18. april 1864 om formiddagen kl 10 stormede prøjserne de danske skanser ved Dybbøl. Her stod Jacob med sit kompagni vagt ved skanse V ud til vejen mod Sønderborg. Kampen var meget heftig netop her. Mandskabet ved skansens kanoner var flygtet og nu stod 7. kompagni tilbage anført af premierløjtnant Larsen. Han trak sin sabel og truede med at hugge enhver infanterist i kompagniet ned, der fulgte kanonmandskabet. Kompagniet blev og kæmpede mod fjenden til overmagten blev for stor. De blev omringet og taget til fange.\nUnder den træfning faldt Jacob Nielsen.” Han blev 23 år.\nEfter stormen på de danske skanser den 18. april måtte den danske hær trække sig tilbage til Als, Fyn og Nørrejylland, uden at være afgørende slået”\nJacob Nielsen er uden tvivl begravet i en af de to fællesgrave, der blev anlagt nedenfor skanse V.\nDet er højst sandsynligt, at Jacob stod side om side med Niels Aggebo (vor ven fra Dønnevælde). De to er vokset op få hundrede meter fra hinanden og er næsten jævnaldrende. Niels er heller ikke at finde efter samme træfning, men var også fra kulsvierregimentet.\nDe fire andre\nFødt 13/5/1839 på Græsted Overdrev som søn af indsidder Lars Olesen og Clara Sophie Larsdatter. Kristian er jævnaldende med de tre Nielsen-brødre og Niels Aggebo og de har boet samme sted, så sandsynligvis har de kendt hinanden og er vokset op sammen.\nKristian var 4. Menig ved 18. Infanteriregiment, 5. kompagni, nr. 245. Han blev savnet efter kampene ved Mysunde 2. februar 1864 og formodes død. Cohens optegnelse: ”1864/151: Christian Larsen Græsted Overdrev”. Identificeret med lægdsrullen (tilgangslisten 1863)\nFødt 27/3/1835 i Græsted som søn af indsidder Søren Nielsen og Ellen Hansdatter på Skallerupgård i Vestervang ved Græsted (i dag Tulstrupvej 20).\nHan var 5. Menig ved 2. Infanteriregiment, 7. kompagni, nr. 569. Faldet i forpostfægtningen ved Sundeved 10. februar 1864, begravet på Sønderborg kirkegård 15. februar. Optegnet hos Cohen som ”1864/92: Niels Sørensen Græsted”.\nNiels var som den eneste af de syv faldne gift og havde sønnen Søren Nielsen (f. 1857). Den 20. oktober 1855 var han blevet gift i Græsted kirke med den tre år ældre Johanne Hansdatter (f. 1833), der også var fra Græsted og de bosatte sig i Stokkerup. Første gang han blev indkaldt til soldatertjeneste var i 1855 i Eckernførde. Da krigen truede i slutningen af 1863, blev han genindkaldt og mødte 9. december ved 2. infanteriregiment 2. kompagni som menig nr. 569.\nGunnar Petersen skriver: ”Natten mellem den 7. og 8. februar kom 2. regiment til Dybbøl efter 48 timers march på glatte veje og i snestorm. Men der blev ingen hvile for Niels Sørensen. Hans kompagni blev straks sat ud på forpost. Det sneede kraftigt og hele terrænet var dækket af snedriver. I tre døgn stod han med sine kammerater forpost umiddelbart efter den trættende tilbagegang fra Dannevirke. Den 10. februar skulle de så endelig afløses og marchere over til Als for at hvile ud. Netop som afløsningen skulle ske, angreb fjenden. Niels Sørensens kompagni befandt sig ud for Tørvemosegård ved Stenderup mose og de skulle afløses af en deling af 5. regiment.\nKuglerne peb dem om ørerne. Fjenden troede åbenbart, der stod en større styrke bag Tørvemosegård, hvorfor de beskød den med granater. Niels Sørensen blev ramt. Han havde på det tidspunkt været i aktiv tjeneste i 5 døgn i hårdt vejr. Han var blandt de dræbte. Ifølge optegnelserne på Dybbølcentret er han begravet den 17. marts 1864 i Sønderborg. Altså må han være blevet indlagt hårdt såret på lazaret i Sønderborg.\nEfter denne træfning skrev en officer i sin rapport:\n“Det Mandskab af 2. Regiment, som her havde været første Gang i Ilden, havde holdt sig fortræffeligt og ikke under Kampen mistet sit gode Humør, skjøndt det havde opdaget, at Fjendens Vaaben var langt bedre end vort. Det var Kjøbenhavnere, Kulsviere og Folk fra Kjøbenhavns Amt, en heldig Blanding af fortrinlige Elementer”.\nEn soldaterkammerat fortalte siden, at Niels Sørensen, dagen før han blev dræbt, fandt en sølvknap. Den gemmer jeg til Hanne, sagde han og lagde den i lommen.\nNiels Sørensens enke Johanne Hansdatter giftede sig seks år senere den 2. august i Græsted Kirke med ungkarl Peder Pedersen, Alme, 27 år. Hun var da 38 år. I familiens eje fandtes en mindetavle af fyrretræ og indsat i en sortmalet ramme. Selve tavlen er malet hvid med sorte bogstaver. Den er ikke særlig stor, 37,5 cm høj og 27 cm bred. Hvem der har skrevet teksten vides ikke. I århundrede har bønderne haft mindetavler af nogenlunde denne form hængende på deres vægge. I deres indhold og hensigt svarer de til de epitafier, som sognets store og kendte folk fik sat op i kirken.”\nFødt 24. september 1840 i Pårup, Græsted sogn. Søn af gårdmand Hans Andersen og Kirsten Nielsdatter. Kristian var den eneste gårdmandssøn, der faldt. De andre var småkårsfolk.\nHan var 6. Menig ved 2. Infanteriregiment, 1. kompagni, nr. 157 Christian Hansen, savnet efter kampene ved Dybbøl 18. april 1864. Optegnet hos Cohen som ”1864/91: Christian Hansen Paarup”.\nKristian var så vides ugift. I 1860 boede han stadig hos sin mor, der var blevet enke og hjalp med at bestyre gården sammen med sine søskende.\nNiels Andersen – Niels Aggebo\nMindestenen i Græsted. “N. Andersen, Dønnevælde”\nHverken Cohen eller Gunnar Petersen kan identificere denne ”N. Andersen, Dønnevælde”. Han er dermed den mest mystiske person af de faldne – men dermed også årsagen til at jeg begyndte at interessere mig for mindestenen.\nEr N. Andersen, Dønnevælde Niels Aggebo?\nJeg er selv opvokset i Græsted og cyklede hver dag fra Dønnevælde, hvor jeg boede til Græsted skole. Der gik jeg fra 1982 til 1992 og passerede hver morgen og eftermiddag mindestenen, der stod på det, vi kaldte for ”Rutebilstationen”. Her var en parkeringsplads, en kiosk og så mindesmærket. Jeg har af og til stået og læst navnene, men har aldrig tænkt nærmere over, hvem de syv unge mænd mon var.\nSom voksen begyndte jeg så at forske i lokalhistorien for Dønnevælde og omegn og en dag, da jeg passerede mindesmærket, stoppede jeg atter op og læste navnene. Da så jeg, at der stod ”N. Andersen, Dønnevælde”.\nJeg dykkede straks ned i mine mange noter fra folketællingerne og kirkebøgerne fra Dønnevælde, men ingen steder kunne jeg finde en Niels Andersen, der havde en alder, som kunne stemme med at have været i krig enten i 1848-50 eller i 1864. Den nærmeste jeg kom, var en lille dreng, der hed Niels Aggebo, som havde boet i Dønnevælde i en kortere periode. Men hans far så ikke ud til at hedde Anders, så mit spor endte blindt og jeg lagde sagen fra mig.\nMen så en dag var jeg ved at pløje Frederiksborg Amts Avis’ arkiver igennem og stødte så på en vældig interessant notits. Det var en stævning fra 27/2/1886. I den står, at en sagfører søger efter arvinger til ”den bortblevne Ungkarl Niels Andersen, ogsaa kaldet Niels Aggebo”. Han havde en arv i form af et pant i en ejendom i Dønnevælde. Eftersom han ikke var eklæret død, kunne denne arv ikke gå videre til hans mor og søster. Der står videre: ”førnævnte Søn og Broder, der deltog i Krigen 1864 og fra eller om hvem, der ingen Efterretninger haves siden Fægtningen ved Dybbøl den 18de April 1864, hvori han deltog som Soldat ved 2den Infanteri-Batallions 4de Kompagni og antages at have fundet sin Død, idet han savnedes efter Fægtningen, uden at hans Død er bleven konstateret”.\nSå var der bid! Det måtte nødvendigvis være den Niels Andersen, som jeg søgte efter – for nu fik jeg koblet navnet Niels Andersen sammen den Niels Aggebo, som jeg havde fundet tidligere.\nDerfor kastede jeg mig over at grave i den unge Niels Aggebos korte liv og finde hans forbindelse til Dønnevælde. Han var en fattig dreng fra svære kår, men uden tvivl ikke anderledes end mange andre unge mænd, der drog i krig for konge og fædreland og aldrig kom tilbage.\nNiels Aggebos slægt\nDe tidligste optegnelser, som jeg har kunnet finde om Niels Aggebos historie er fra folketællingen i 1787. Her finder vi Niels Aggebos tipoldeforældre og oldemor.\nNiels Aggebos oldemor hedder Bodil Christoffersdatter. Her i 1787 er hun 7 år (f. 1780) og bor med sin far Christoffer Nielsen (f. 1742, 45 år) og stedmor, Birthe Larsdatter (f. 1747) på Fuglebjerggård (Matr. 1) i Hemmingstrup i Valby Sogn.\nLille Bodils storebror hedder i øvrigt Lars Christoffersen (f. 1774, 13 år). Han overtager ikke gården, men bliver husmand i Sletelte på matrikel 6 – ikke langt fra Hemmingstrup. Lars Christoffersen slægt flytter til naboejendommen i Sletelte, matrikel 7 (i dag Tremarksmosen 7, Brunsholt) og efterkommere af ham bor stadig præcis samme sted i dag (2020).\nBodil Christoffersdatter – Niels’ mormor\nTilbage til Bodil Christoffersdatter. Som det ofte går med gårdmandsdøtre (oftere end husmandsdøtre) fik hun ikke lov til at gifte sig med den hun ville. Hun bliver som ganske ung giftet bort til den 42 år ældre husmand i Aggebo, Gregers Hansen (f. 1737).\nI folketællingen for 1801 finder vi den nygifte familie i Aggebo. Bodil Christoffersdatter er 22 år og hendes ægtemand er 64 år. De har endnu ingen børn, så de har nok været gift i under et år. Hos dem bor en 40-årig logerende, der ”nyder almisse af sognet”.\nBodil og Gregers bor på matrikel 5 i Aggebo, Valby sogn. Matriklen er i dag blot en mark under ejendommen på Aggebovej 50, men der lå et hus på den en gang. Jeg kan ikke med sikkerhed afgøre, om huset er væk i dag, eller om det reelt er det hus, der ligger på den lille matrikel 16a og dermed hedder Aggebovej 58. Hvis det ikke er præcis dette hus de boede i, så lå deres hus i hvert fald ganske få meter derfra.\nTil trods for aldersforskellen, når Bodil og Gregers at få mindst to børn: Ane Kirstine Gregersdatter født 1805 og Mette Marie Gregersdatter født 21/2/1808. Få år efter Mette Maries fødsel dør gamle Gregers og Bodil gifter sig igen med en mand, der hedder Niels Larsen. Niels er født i 1785 og dermed kun to år ældre end Bodil, så mon ikke dette ægteskab var mere jævnbyrdigt? De er gift en gang før 1816 (kirkebogen for Valby mangler indtil 1816) og den 24/5/1818 får de en søn sammen, nemlig Rasmus Nielsen.\nPå matrikelkortet fra 1820’erne kan man ane, at matrikel 5 ejes af Niels Larsen\nPå matrikel 5 ses navnet “Niels Larsen”. Kort fra ca. 1820\nMen Bodil når at lægge endnu en mand i graven. Da han er 46 år, dør Niels Larsen den 23/12/1831 og da vi når folketællingen 1834, sidder Bodil enke som 54-årig på husmandsstedet i Aggebo.\nHos hende bor to af hendes tre børn: Den yngste, Rasmus Nielsen, der er blevet 16 år og den ældste, Ane Kirstine Gregersdatter, der er blevet 29 år. Ane Kirstine er blevet gift med Hans Jørgensen (1791, 37 år) fra Sletelte den 2/3/1830 og de har fået en datter, Karen Hansdatter (f. 1829 5 år). Ved vielsen er Ane Kirstines onkel, Lars Christoffersen fra Sletelte forlover. Den unge familie bor med moderen Bodil og lillebror Rasmus.\nBodil bor på husmandsstedet til hun dør 3/10/1855, 76 år gammel. Sønnen Rasmus bliver boende hos hende, gifter sig og overtager derefter husmandsstedet. De ses i folketællingerne for 1840 (Valby sogn) , 1845 (Græsted sogn) og, 1850 (Græsted sogn), 1860 (Græsted Sogn) og 1880 (Valby Sogn) .\nStoresøster Ane Kirstine og Hans Jørgensen samt deres børn flytter over på et husmandssted eller parcel i Sletelte, hvor de bliver boende i mange generationer.\nMette Marie Gregersdatter – Niels Aggebos mor\nBodils anden datter og mellemste barn, Mette Marie Gregersdatter (f. 21/2/1808) bliver konfirmeret i Græsted kirke i 1822. Umiddelbart efter begynder hun at tjene ude og ved folketællingen i 1834 finder vi hende i Valby, hvor hun tjener hun på en gård hos gårdmand Anders Bendtsen (f. 1801). Mette Marie er 26 år og ugift.\nMen det varer ikke længe før den unge Mette Marie kommer i uføre. Hun møder en ung murersvend fra København, Anders Nordberg/Naiberg/Naibjerg og som det så ofte går, bliver hun gravid uden at det fører til ægteskab.\nDen 10/5/1838, da hun er 30 år gammel, føder den ugifte Mette Marie en søn, der kommer til at hedde Niels Andersen. I kirkebogen er han dog opført som ”Niels Aggebo”, så Mette Marie har nok ikke ønsket at han skulle bruge sit officielle efternavn, der jo er givet efter den barnefader, der svigtede hende.\nKirkebogen for Niels Aggebos fødsel 10/5/1938\nMette Marie har nok født hjemme hos sin mor i Aggebo. Moderen er blevet enke og bor med Mette Maries halv-Iillebror. I folketællingen i 1840 finder vi dem da også alle boende sammen – også den lille 2-årige Niels Andersen Aggebo.\nMen Mette Marie og Niels må videre. Det lykkes hende at få plads som husholderske hos en fraskilt hegnsmand, Hans Nielsen (født 1792 på Møn) i Mårum Tinghuse. Hun får lov til at have sin søn hos sig, hvilket ikke var så almindeligt på det tidspunkt.\nEn hegnsmand er ansat af skovløberen eller skovrideren og har opsyn med en bestem strækning af omkring en skov. Der kan sortere op til 120 hegnsmænd under en skovriders distrikt.\nEndnu et uægte barn\nMens Mette Marie bor i Mårum Tinghuse, kommer hun dog igen i uføre. Denne gang med den 17 år yngre(!) gårdmandssøn fra Bøghavegård i Dønnevælde, Anders Pedersen (f. 1825). Sammen får de den uægte datter, Ane Margrethe Andersdatter (født 21/12/1843), Fadderne ved dåben er Mette Maries halvlillebror, Rasmus Nielsen og dennes hustru , Mette Maries svoger, Hans Jørgensen fra Valby samt en ungkarl fra Skovbjørstrup, der hedder Anders Jacobsen.\nAne Magrethe Andersdatter, Niels Aggebos lillesøster. Født 21/12/1843\nI folketællingen fra 1845 finder vi så den umage familie hos hegnsmanden i Mårum: Fraskilt hegnsmand Hans Nielsen, født på Møn er 53 år, husholderske Mette Marie Gregersdatter er 37 år og mor til to uægte børn: Niels Aggebo på 7 og lillesøster Ane Margrethe Andersdatter på 2 år.\nGårdmandssønnen Anders Pedersen, som er uægte far til Ane Margrethe, er oprindeligt født på Møllebjerggård 31/10/1825 . Da hans egen far døde, solgte moderen i 1838 gården og giftede sig med nabogårdmanden på Bøghavegård, som også selv var enkemand. Anders Pedersen var 13 år og fulgte med over på nabogården. Som 17-årig gør han så den 35-årige Mette Marie gravid, men det fører ikke til ægteskab, hvilke da også ville have været aldeles utænkeligt.\nInden folketællingen i 1850 er Mette Marie og børnene flyttet videre. Hegnsmanden Hans Nielsen fra Møn bor nu alene i Mårum som daglejer og de andre er flyttet til Dønnevælde. Mette Marie er blevet husholderske for en anden fraskilt mand, nemlig daglejeren og parcellisten Søren Heinrichsen (f. 1799). Han har taget både hende og børnene til sig og man ser derfor den samlede familie i folketællingen 1850:\nMette Marie Gregersdatter er nu 42 år, Søren Heinrichsen er 51 år. Niels Aggebo er 12 år og lillesøster Ane er 7 år. Søren er oprindeligt selv fra Aggebo og søn af Henrik Olsen. Så måske har Mette Marie og Søren kendt hinanden, selv om han er 11 år ældre end hende?\nEfter al sandsynlighed bor Søren og Mette Marie på matrikel 2h, Bjørstrupvej 7 i Dønnevælde. Det ser nemlig ud som om der foreligger en fremlejekontrakt for denne matrikel for 1849 til Søren Henrichsen.\nNiels flytter hjemmefra\nEfter få år i Dønnevælde, bliver Niels Aggebo konfirmeret. Det sker den 18/4/1852 i Græsted kirke og Niels er 14 år gammel. I kirkebogen står ”Niels Aggebo, Dønnevælde. Har til huse hos Søren Henriksen, moder Mette Marie Gregersdatter. Samtidig med Niels Aggebo konfirmeres Rasmus Johansen fra Dønnevælde. De to drenge er jævnaldrende og har sikkert gået i skole sammen. Rasmus bor på matrikel 7, Bjørstrupvej 33 og deltager også i krigen i 1864. Men Rasmus kommer hjem igen – det gør Niels ikke.\nNiels Aggebos konfirmation 18/4/1852\nEn måned efter konfirmationen forlader Niels hjemmet og skal ud at tjene. I de næste par år kan vi følge Niels ved at se på de såkaldte afgangs- og tilgangslister for de enkelte sogne. Det var nemlig sådan, at man skulle skrives op hos præsten, hvis man flyttede ud af en sogn og ind i et andet sogn. Så en flytning krævede notering i begge sogne.\n16/5/1852 noterer præsten i Græsted, at Niels rejser til Esbønderup sogn. Det er ikke helt rigtigt, for reelt er han rejst til Nødebo. Der står nemlig i tilganslisten for Nødebo den 4/6/1852 at han er ankommet fra Græsted til Nødebo Sogn. Helt generelt er der ikke helt stramt styr på datoer og rejser – det noterede præster vist sådan lidt efter forgodtbefindende og så kan de rejsende jo også have glemt lige at få sagt det til præsten.\nDet skete også for Niels. For vi ser nemlig, at Niels kort derefter må været flyttet til en plads på Esrum Møllegård, hvorfra han rejser igen allerede den 1/11/1853. Han får sig dog først taget sammen til at melde sin afgang to år senere. Der står i afgangslisten fra Esrum sogn ”Niels Aggebo, 17 år, tjenestedreng. Rejser fra Esrum Mølle til Nejlinge. Afgået 1ste november 1853, men først meldt afgang 11. oktober 1855.”\nHan tjener så på en gård i Nejlinge, men er også først opført til at flytte til Nejlinge i 30/10/1855, hvilket jo ikke er sandt. Her har præsten så ikke gide at notere, at han faktisk er et par år bagud med sin melding.\nMen Niels rejste altså fra Esrum til Nejlinge i november 1853. Samme måned skete der også ting og sager hjemme parcellen i Dønnevælde:\nMette Marie gifter sig\nDet var nemlig endelig lykkedes Mette Marie at blive gift. Den 15/11/1853 bliver ”ugift fruentimmer” Mette Marie Gregersdatter viet til sin husbond Søren Henriksen fra Dønnevælde. Hun er 45½ år og han er 53. Forlovere er en nabo fra Dønnevælde, husmand Jørgen Nielsen samt Mette Maries halv-lillebror Rasmus Nielsen af Aggebo.\nSå måske er Niels taget fra Esrum for at være med til sin mors bryllup? Og mens han var hjemme, kom han frem til, at han ikke gad at tjene i Esrum længere, men hellere ville flytte over til Børge Nielsen i Nejlinge? Ved folketællingen, som er foretaget den 1/2/1855 er han i hvert fald hos Børge Nielsen i Nejlinge. Samtidig bor de nygifte Søren Henriksen og Mette Marie Gregersdatter i Dønnevælde og lille Ane Margrethe, der nu er 12 år gammel, bor stadig hos dem.\nNiels’ tid hos Børge bliver også kun et par år. Den 1/11/1855 vælger han at flytte fra Nejlinge til Skovbjørstrup. Her er noteret afgang fra Nejlinge i Helsinge og tilgang til Skovbjørstrup i Mårum 1/11/1855 Teksten lyder: Indflytning af Niels Aggebo til Lars Hansen i Skovbjørstrup (Gårdmanden på Bjørstrupgård) fra Nejlinge, Helsinge. Niels Aggebo er 17 år.\nFire måneder efter at Niels nu er flyttet over og tjener tæt på sin mor og stedfar, dør stedfaren Søren Henriksen. 26/3/1856 Han blev 56 år.\nI skøderne for matrikel 2h (Bjørstrupvej 7) står der, at der 7. maj 1856 læst 22. januar 1857 skiftes som adkomst for Søren Henrichsens enke, Mette Marie Gregersdatter. Dette viser, at Mette Marie og Søren jo nok har boet på 2h.\nNiels tjenestetid på Bjørstrupgård bliver også kort. Efter kun et år, flytter han 7/11/1856 videre – denne gang til Valby. Niels er nu 18 år.\nMette Marie gifter sig igen\nMens han tjener der, har hans mor, Mette Marie fundet sig en ny mand. Den 4/7/1857 bliver hun gift, 49 år gammel, med den 50-årige Anders Olsen. Han er en hus- og enkemand fra Fredbo Overdrev. Forlovere er igen Mette Maries lillebror Rasmus Nielsen og en husmand fra Græsted, Peder Olsen – måske Anders’ bror?\nAnders Olsens og Mette Marie Gregersdatters vielse i 1857\nAnders Olsen er født 26/4/1807 i Lopholm, Græsted og konfirmeret 1821. Hans første ægteskab var med Maren Christensdatter (1815-1852), som døde af brystsyge 37 år gammel den 21/6/1852 og han havde dermed siddet som enkemand i fem år. Jeg har ikke med sikkerhed kunnet bestemme, hvor på Græsted Overdrev Anders Olsen bor, men Mette Marie og Ane er flyttet over til ham og har dermed forladt Dønnevælde. Anders har en hjemmeboende søn af første ægteskab, nemlig Peter Andersen (født 16/6/1848).\nKort efter brylluppet forlader Mette Marie Dønnevælde og flytter over til Anders Olsen. Hun overgiver lejemålet til en Hans Madsen, hvilket fremgår af skøderne.\nFredbo Overdrev er en del af det, der også kaldes Græsted Overdrev. Jeg har forsøgt at få styr på stedsbetegnelserne, men de lader til at være en skønsom blanding af de officielle navne for ejerlav og folks dagligdags betegnelser. Fx blev den del af Aggebo Skovhuse, der i dag svarer til Mosevej i Græsted kaldt ”Bøllemosen”, men dette optræder ikke som officielt navn nogle steder. Så vidt jeg kan komme frem til er Fredbo Overdrev den østligste del af Græsted Overdrev. Den vestligste del kaldte man Græsted Mark og Faxemosen.\nDa Niels’ lillesøster Ane Margrethe Andersdatter bliver konfirmeret i Græsted Kirke i april 1858, fremgår det, at hun bor på Fredbo Overdrev med sin mor og dennes mand, Anders Olsen. Det er ikke lykkedes mig at fremgrave hvilken matrikel de boede på.\nI mellemtiden flytter Niels Aggebo videre. Efter 1½ år i Valby, rykker Niels den 18/5/1858 fra Valby til en tjenesteplads hos en L. Jensen i Græsted by. Her bliver han kun et år og 2/5/1859 rejser han fra Græsted tilbage til i Valby sogn. Denne gang til Aggebo på Aggebogård. Niels er er nu 20 år.\nDa folketælleren kommer forbi den 1. februar 1860, finder vi da også Niels Aggebo hos sin husbond i Aggebo, Valby sogn. Husbonden er unge Niels Jensen, der har overtaget gården fra sin afdøde far og driver den sammen med sin mor og sine søskende Gården ligger i dag på Aggebo Skovvej 2.\nNiels Aggebo/Andersen tjener på Aggebogård i 1860\nSamtidig bor Niels’ mor (52 år gl.) og søster Ane (17 år gl.) med moderens nye mand, Anders Olsen (53 år gl.) og denne søn fra det tidligere ægteskab, Peter (12 år gl.) på Græsted Overdrev.\nHeller ikke tiden på Aggebogård bliver lang for Niels. Den 1/5/1860 flytter Niels fra Aggebo til Dønnevælde Niels er nu 22 år. Fem dage senere ses hans indrejse i kirkebogen for Græsted. ”Niels Andersen, Aggebo kaldet” er indrejst 5/5/1860 til Gårdejer Niels Sørensen på Bosøjregård i Dønnevælde.\nDer er ikke noteret nogen udrejse for Niels efter hans indrejse til Bosøjregård i Dønnevælde i 1860. Dønnevælde er dermed hans sidste bopæl inden han drager i krig.\nNiels og Anes stedfaren Anders Olsen har et pant i en parcel af Bøghavegaard i Dønnevælde, senere kaldet 2c. Ejendommen hedder i dag Bjørstrupvej 6. Hans panteobligation er på 200 rdl. Et pant betyder, at han har penge stående i ejendommen og får renter af dem hvert år. Han vælger at forære sine stedbørn, Niels Andersen og Ane Margrethe Andersdatter halvdelen hver. Interessant nok får Anders Olsens egne børn ikke del i dette pant. Jeg ved ikke, om det er fordi at børnene er døde, eller om det er fordi de får nogle andre penge – denne del af historien er de ikke lykkedes mig at opklare.\nDen 4/2/1861 opkøber Dønnevældes opstigende industrimagnat, Jørgen Jeppesen en del ejendomme i Dønnevælde for at begynde at drive teglværk i større stil. I den forbindelse overtager han det pant, som Anders har i matrikel 2c. Således er det fremover Jørgen Jeppesen, der udbetaler renten til Ane og Niels.\nAnes ulykke og Niels i krig\nSom moder så datter. Det sker desværre hverken værre eller bedre end at Niels’ lillesøster, Ane Margrethe den 10/11/1862 føder en uægte datter. Pigen kommer til at hedde Pouline Andersen. Ane er kun 18 år. Den udlagte barnefader er ungkarl Peder Larsen, der tjener i Udsholt. Faddere er Anes onkler, parcellist Niels Jørgensen af Græsted Overdrev og Rasmus Nielsen af Aggebo samt ungkarl Niels Andersen af Valby (Niels Aggebo) og en Mads Andersen af Søborg. Lille Pouline bliver sat i pleje hos sin mormor, Mette Marie, der jo selv har stået i samme situation to gange.\nTo år efter at Niels Aggebo står fadder til sin søsters datter, går Danmark i krig og da er Niels Aggebo 26 år gammel. Han bliver, ligsom mange af sine jævnaldrende fra sognet, indkaldt som soldat ved 2. Infanteri-Batallions 4. Kompagni. Han deltager slaget ved Dybbøl 18. april 1864 og blev efterfølgende meldt savnet. Han var jo nok faldet, men da ingen har set ham eller efterfølgende fundet ham, blev han ikke officielt erklæret død.\nSelvom hun har et uægte barn, lykkes det Niels søster, Ane Margrethe Andersdatter at blive gift den 17/4/1869. Gommen er Jens Samuelsen, født i Mårum Sogn den 15/1/1841. Han bor også på Fredbo Overdrev lige som hun. Hun er 25 og han er 28. Forlovere er husmand Peter Samuelsen af Græsted Overdrev, der er Jens’ bror og Anes stedfar Anders Olsen af Fredbo Overdrev. Jens er søn af Samuel Andersen (f. 1805) og Sidse Jørgensdatter (f. 1805), som bor i den del af Mårum Sogn, der ligger lige op til Græsted Overdrev.\nAne og Jens bor lige ved siden af Anders og Mette Marie på Fredbo Overdrev. Her finder vi dem alle ved folkteællingen i 1870. Anes uægte datter, Pouline Andersen er blevet 7 år og bor stadig hos sin mormor og dennes mand.\nAne og Jens bor lige ved siden af, for de er opført lige nedenunder på folketællingslisten for Fredbo Overdrev. Hos dem har de den nyfødte Anna Nielsine Samuelsen født 7 måneder efter brylluppet, nemlig den 20/11/1869.\nFamilierne bor ved siden af hinanden i 1870\nI løbet af 1870’erne flytter Ane og Jens til Højelt. Ane får sin del af panteobligationen på de 100 rdl. Udbetalt i 1876. Det kunne godt være fordi de skulle bruge pengene til udbetalingen på et hus. De flytter i hvert fald til Højelt, hvor vi finder dem i folketællingen 1880. Det er sandsynligvis matrikel 22a, i dag Tulstrupvej 151, so familien erhverver. Jens Samuelsen er blevet 39 år og er høker (købmand) og Ane Margrethe er 36. De har nu fem børn hjemme – den ældste, Pouline, er blevet 17 år og tjener hos sognefogeden i Græsted by.\nDe andre børn er Ana Nielsine på 10, Laure Marie på 8, Augusta Sofie på 6, Cecilie Christine på 3 og Sofus Christian på 1 år.\nSamtidig er Mette Marie (71 år) og Anders (72 år) flyttet til Græsted by, hvor Anders arbejder som træhandler. Et af Anes og Jens fem børn, Augusta Sofie Samuelsen på 6 år bor hos dem som plejebarn, selvom hun også er opført hjemme hos forældrene. Det har nok været stramt med økonomien i den børnerige familie.\n10/6/1884 dør Anders Olsen 77 år gammel. Mette Marie er nu enke og bor stadig i Græsted.\nEfterlysning af Niels Aggebo\n22 år efter at krigen er slut, tror ingen længere på, at Niels Aggebo er i live. Men han ejer jo stadig et pant i en ejendom i Dønnevælde, så for at Ane og Mette Marie, som lovformelige arvinger kan få adgang til hans arv, er de nødt til at få ham erklæret officielt død.\nDe kontakter en sagfører og derfor kan man læse den efterlysning i avisen, som blev min nøgle til at opklare sagen om mindestenen.\nDen 27/2/1886 kan man så læse denne tekst i ”Den til Forsendelse med de Kongelige Brevposter priviligerede Berlingske Politiske og Avertissementstidende” S 10, Sp 4, Nederst:\nStævning ang. Niels Aggebo 1882\nSom Sagfører for Arvingerne efter den bortblevne Ungkarl Niels Andersen, ogsaa kaldet Niels Aggebo, af Græsted Overdrev, nemlig:\n1) hans Moder Mette Marie Greisdatter, Enke efter Parcellist Anders Olsen af Græsted Overdrev og\n1) hans Søster Ane Andersdatter, gift med Detailhandler Jens Samuelsen af Høilt, Der i Medfør af Frd. 11te September 1839 søgt sig tilkjende til Eiendom den Formue dels førnævnte Søn og Broder, der deltog i Krigen 1864 og fra eller om hvem, der ingen Efterretninger haves siden Fægtningen ved Dybbøl den 18de April 1864, hvori han deltog som Soldat ved 2den Infanteri-Batallions 4de Kompagni og antages at have fundet sin Død, idet han savnedes efter Fægtningen, uden at hans Død er bleven konstateret, her i Landet har efterladt navnlig bestaaende af Halvdelen af en af Jørgen Jeppesen i Dønnevælde til ham og hans fornævnte Søster den 29de Marts 1861 for i alt 200 Rdl. udstedt til 4 pCt. rentebærende Obligation, derver tinglæst ind.n (?) Kronborg vestre Birketingsret den 11te Juni 1861, efterlyst og udslettet forsaavidt angaar Søsterens Andel den 14de Februar 1876, og hvorved er givet 1ste Prioritets Panteret i det Debitor ifølge Auktionsskøde af 4de Februar 1860, tilhørende Huus med tilhørende Leie og Brugsret paa langt Aaremaal til 4 Tdr. Land fra de arvefæstegaarden Bøghave Matr. Nr. 2a i Dønnevælde By, Græsted Sogn tilliggende Jorder, – indstævner jeg herved med Aar og Dags Varsel bemeldte bortblevne Niels Andersen, født i Aggebo i Valdby Sogn i Aaret 1838, til at møde inden Kronborg vestre Birks ordinaire Ret, hans sidste Værneting her i Landet, som holdes paa Tingstedet i Helsinge den første ordinaire Tingsdag i Mai Maaned 1887, Formiddag Kl. 10, hvor da saafremt han ikke møde, hans ovennævnte Arvinger, efter at de foreskrevne personlige Forklaringer ere afgivne, og de fornødne Vidner ere afhørte saavel ved Kronborg vestre Birks som ved andre Retter til Oplysning om, at Indstævnte har været borte i over 20 Aar, og at ingen Efterretninger i den Tid haves om, at han er i Live, ville nedlægge Paastand om og forvente Dom for, at de kjendes ejendomsberettigede til Indstævntes her i Riget efterladte Formue, navnlig hans Andel i den førnævnte Panteobligation.\nTil samme Tid og Sted at møde under Sagen indstævnes derhos herved tillige den Bortblevne øvrige mulige Arvinger for at varetage deres Tarv.\nForelæggelse og Lavdag (?) er hævet ved Frdn. 3die Juni 1796.\nHelsinge den 15de Februar 1886.\nDer er næppe nogen, der har henvendt sig og efter al sandsynlighed går dødserklæringen igennem og Niels Aggebos arv kan gøres op og gives til Ane og Mette Marie.\nMette Marie Gregersen dør\nMette Marie bliver en gammel dame og til sidst flytter hun hjem til Ane og Jens i Højelt. Vi finder hende hos dem i folketællingen for 1890. Da er Mette Marie 82 år og under fattigforsørgelse. Datteren, Ane Margrethe Andersen er 46 og hendes mand, Jens Samuelsen er 49 år og ernærer sig som tømrer i Højelt. Ane og Jens har i mellemtiden fået yderligere 4 børn, så i alt har Ane født 11 børn. Ifølge slægtsforskere var Jens både tømrer, høker, urmager, instrumentmager, så han har været en alsidig mand.\nGamle Mette Marie dør 17/10/1892, 84 år gammel.\nMette Marie dør 84 år gammel\nI 1914 beslutter borgerne i Græsted at rejse en mindesten for de faldne i sognet. Da Niels nu er officielt død, kommer han også med på stenen, som N. Andersen, Dønnevælde. Årsagen til at han ikke kan findes af de mere officielle kilder er, at han ikke er erklæret død før i 1882.\nFire år senere, den 15/11/1920 dør Niels Aggebos søster, Ane Margrethe Andersdatter, 66 år gammel. Hun bor i Højelt, men har åbenbart ophold i Strand Bjørstrup, Gilleleje Sogn den sidste tid – sandsynligvis hos et af sine børn. Hun bliver begravet fra Blistrup Kirkegård, tæt ved Højelt, hvor hun boede det meste af sit liv.\nAne Margrethe Samuelsen født Andersdatter dør i 1920\nHendes mand, Jens Samuelsen dør 20/5/1926, boende i Aggebo Skovhuse.\nJens Samuelsen dør 1926\nNiels Aggebo efterlod sig ingen børn, men hans søster blev mor til 11 børn, så deres efterkommere lever sandsynligvis stadig og mon ikke nogle af dem stadig bor i sognet?\nPermanent link til denne artikel: http://donnevelde.dk/personhistorier/niels-aggebo-paa-mindestenen-i-graested/


ToolMark - SafeGroup ToolMark - SafeGroup\nSlidstærk og praktisk tyverimærkning til værktøj, IT-udstyr og andet materiel\nToolMark er en praktisk og hårdfør tyverimærkning, som er særligt velegnet til udstyr, der udsættes for daglig brug. Tyverimærkningen består af et lasergraveret akrylskilt med logo, navn og kontaktinformationer, som monteres med speciallim på udstyret. ToolMark er særligt vanskelig at fjerne uden brug af værktøj. Det giver synlige skader på udstyret, som forringer dets værdi som hælervare. Derfor er ToolMark et sikkert valg, når det kommer til funktionel tyverimærkning.\nToolMark tyverimærkning fra SafeGroup er en yderst slidstærk mærkningsløsning, som er særlig velegnet til IT-udstyr, værktøj og andet materiel, der bruges dagligt. Mærkningen er til gengæld særdeles svær at fjerne og sikrer dermed effektivt dit udstyr imod tyveri og hæleri.\nToolMark – Svær at fjerne uden at det efterlader spor\nToolMark tyverimærkning består af et lasergraveret skilt i en særligt kraftig akrylplast, som monteres med hurtighærdende lim. Limen ”svejser” så at sige akrylskiltet fast til overfladen på det udstyr, du sætter den på. Det gør det meget vanskelig at fjerne mærkningen uden brug af værktøj.\nSamtidig knækker ToolMark akrylskiltet i små stykker, så snart nogen forsøger at fjerne det med f.eks. en skruetrækker. Det gør det endnu sværere at fjerne mærkningen, og øger de skader, som udstyret ender med at få. Det betyder, at tyven vil have vanskeligt ved at sælge udstyret videre, fordi de færreste vil købe beskadiget værktøj eller IT-udstyr.\nPraktisk og funktionel tyverimærkning\nUdover at fungere som en særdeles holdbar tyverimærkning, er ToolMark særligtvelegnet til registrering og til at holde styr på tingene i hverdagen. Derfor kan ToolMark både signalere et tydeligt tilhørsforhold samt bruges til at holde styr på og organisere service, vedligehold og drift af de mærkede effekter.\nToolMark kan tilpasses på en lang række punkter:\nFarver: Vælg mellem standardfarverne rød, blå, gul, hvid, sort og sølv som bundfarve\nLogo: Det er muligt at indgravere jeres logo i en monokrom version på skiltet\nKontaktoplysninger: Der er plads til både navn, adresse og telefonnummer\nAsset management: Tilføj en entydig identifikation af hver enkelt effekt med f.eks. løbenummer, stregkode eller QR-kode\nVælger du også at bruge ToolMark til registrering og asset management af f.eks. IT-udstyr, har du mulighed for at få fortløbende nummerering, eller du kan genbruge jeres eksisterende registrering af de mærkede effekter – f.eks. den bærbare computers betegnelse i jeres Active Directory. Det gør det nemt at holde styr på jeres effekter samt sikre, at I får foretaget vedligehold, service og opdatering af de rigtige effekter.\nToolMark tyverimærkning er også særligt velegnet til at begrænse svind af udstyr på f.eks. byggepladser, fordi der aldrig er nogen tvivl om, hvem udstyret tilhører.\nBundfarven på ToolMark-skiltene kan også bruges til at signalere tilhørsforhold. F.eks. kan farven på mærkningen signalere, hvilken af jeres servicevogne værktøjet hører til i. Det sparer tid i en travl hverdag, hvor der skal være styr på tingene.\nLad os designe jeres tyverimærkning\nHos SafeGroup kan vi hjælpe jer med at designe den mest hensigtsmæssige tyverimærkning til jeres værdigenstande. Med over 30 års erfaring i branchen, har vi tyverimærket lidt af hvert og skabt funktionelle løsninger til mange forskellige brancher. Kontakt os og hør meget mere om mulighederne allerede i dag.\nFarver rød, blå, gul, hvid, sort, sølv\nTilvalg løbenummer, stregkode og/eller QR-kode (streg- og QR-kode kan kun laves på visse farver)\nAnvendelse værktøj, inventar og andet materiel\nMontagevejledning til ToolMark tyverimærkning\nEjermærkning sparer penge på svindkontoen\nVi har brugt ToolMark tyverimærkning fra SafeGroup i mange år. Ud over den gode præventive effekt, som en synlig mærkning har over for en eventuel tyv, hjælper den os også i arbejdsdagen med at identificere vores værktøj fra andre håndværkeres. Vi har helt sikkert sparet mange penge på svindkontoen igennem årene, og især batterier til vores værktøj er forblevet vores, efter vi er begyndt at mærke. Vi bestiller ToolMark med et unikt løbenummer, som hjælper med at holde styr på alle medarbejderes værktøj.\nPeter Møller, Indehaver Deleuran El ApS


Jernbark 735 Tons Br.\nJernbarken ESMERALDA paa 735 Tons br., søsat i Liverpool 1866, havde tidligere tilhørt White Star Linen og været rigget som Fuldskib. Den indkøbtes i 1894 fra Liverpool til Nordby af et Rederiaktieselskab ved J. P. Clausen og blev ført af Kaptajnerne H. M. Madsen og P. H. Pedersen.\nDen første Rejse under dansk Flag gik fra Liverpool 30. Juli 1894 til Santos og videre til Punta Arenas og andre Pladser i den californiske Havbugt. Fra 17. Januar til 22. Marts 1895 laa Skibet under Lastning paa forskellige Pladser paa Mexico-Kysten, herunder grundstødte det i Nærheden af Lapotal, men ved at føre Varpanker ud lykkedes det hurtigt at faa Skibet flotbragt igen. Den 5. April 1895 afsejledes fra Punta Arenas til Falmouth. Man mødte meget stormfuldt Vejr paa Hjemrejsen, hvilket forlængede Rejsen betydelig. Skørbugen hærgede Besætningen, Kaptajn Madsen, der var mest medtaget, døde efter længere Tids Sygdom den 19. August, og da Besætningen var meget udmattet af Sygdommen, besluttedes det at søge Nødhavn i Fayal paa Azorerne, som naaedes efter 144 Dages rejse den 29. August. I Fayal døde yderligere to Mand af Besætningen. Ført af 1. Styrmand Pedersen, der havde overtaget Kommandoen efter Kaptajn Madsens Død, fortsattes Rejsen til Hamburg via Falmouth. Esmeralda ankom til Hamburg 11. Oktober efter en Rejse, ialt havde varet 192 Dage.\nDen eneste Gang, Skibet saas i danske Farvande, var i Slutningen 'i 1898. da det ankom til København 14. December paa Rejse fra Bismarch-Øerne via Batavin for Proviant og med Anløb af Punta Delgada paa Azorerne for Ordre. Skibet skulde videre til Kronstadt, paa Grund af svære Isforekomster søgte det ind til København, maatte ligge til Begyndelsen af Maj 1899, før Rejsen kunde fortsættes. Efter at have losset sin Last i den russiske Havn indtoges Trælast i Hernøsand-Distrikt til Melbourne.\nI November 1905 kom Esmeralda til London fra Lobos Island med Guano. Derefter gik den til Hamburg, hvor den i Foraaret 1906 solgtes til Italien for 23.000 Rmk.\nNedenfor er aftrykt afregningen for skibets femte rejse fra Bombay i Indien til Melbourne i Australien.


Døden i rødt • Bogstavsamleren\n21 juni 2011 Mosley Walter\nHer i andet bind i Walter Mosleys serie om privatdetektiven og hustleren Easy Rawlins, er vi sprunget 5 år frem i forhold til første bog, til 1953, og vi er stadig i LA. I den sidste scorede Easy $10.000, som han har investeret i udlejningsejendomme, som han kører ved siden af sin detektivvirksomhed. Han har sat den kyniske forretningsmand Mofass til at være huslejeindkræver, mens han selv foregiver at være viceværten. Og så har han jo stadig sit hus med frugttræerne og blomsterne.\nDa Mofass sætter en af lejerne ud, den engang smukke unge kvinde, Poinsettia, der er blevet uarbejdsdygtig efter en bilulykke, hænger hun sig selv. Easy finder hende og tilkalder politiet. De to kriminalbetjente, der helt usædvanligt består af en hvid og en sort, tror ikke at det drejer sig om selvmord, og mistænker at Easy for at have myrdet Poinsettia.\nSamtidig bliver Easy indkaldt til torskegilde hos skattevæsenet, der vil have ham til at redegøre for hvorfra han har de $10.000, som han har købt ejendomme for. Den nidkære skatteopkræver er barsk og giver kun kort varsel til at fremkomme med dokumentationen.\nPludselig træder FBI ind på scenen, og redder Easy fra klemmen hos skattevæsenet, men ikke uden modydelser: de vil have ham til at udspionere fagforeningsfolk på hans gamle arbejdsplads, flyfabrikken Champion Aircrafts, som er mistænkt for at være kommunistiske spioner. Via kirkemiljøet omkring kirken First African, kommer Easy tæt på jøden Chaim Wenzler, som er FBI’s hovedmistænkte, og fatter straks sympati for ham. Men nogen lækker til kirkemiljøet, at Easy er informant for FBI, men hvem?\nSom om Easy Rawlins ikke har problemer nok, så dukker hans gamle ven fra Texas, Mouses, kone EttaMae op med sønnen, og hende har Easy et uforløst kærlighedsforhold til. Men hvis Mouse opdager at de har et forhold, bliver han dødensfarlig.\nForrygende krimi fra det kommunistforskrækkede og raceadskilte Los Angels, og denne gang med et plot der holder!\nWalter Mosley: Døden i rødt. Fremad, 1996 (1991). Oversat af Søren Vinterberg.\n< Djævel i blåt\n> Den upåagtede forfatterkrig