Hvis mængden af fostervand under graviditeten er overflødig, kan du tale om gidramnioze. Denne diagnose er foretaget, hvis mængden af væsken er lig med eller overstiger to liter. Gidramnioz forekommer i 0,4-1,2% af gravide kvinder, og grundene kan være anderledes.\nUnder graviditeten fosteret er i det transparente lomme (fostervand boble) fyldt med fostervand. På femogtredivte uge af mængden af denne væske kan nå 980 ml (dette er normen), og derefter det nedsætter, og nåede ca. 700 ml.\nFostervand ligger mellem blæren og placentamembraner. Membranerne i blæren samt navlestrengen kabel, give et link med moderen til barnet, at lade ham foder og udvikle sig normalt. Under graviditet fosterhinde boble stiger derefter tage fuld livmoderen.\nFostervand er vand, som indeholder de mineralske salte, som det er rigt på proteiner, der er afgørende for væksten og udviklingen af embryoet. Desuden er der føtale hudceller, som analyseres ved amniocentesis. Denne boble hjælper med at beskytte barnet mod støj, bump, flydende antibakterielle egenskaber.\nI nogle kvinder, mængden af fostervand er højere end normalt, og dette kaldes gidramniozom. Så bliver fosterhinde boblen unormalt tunge, livmoderen er strakt, og dette kan føre til for tidlig fødsel.\nGidramnioz leverer betydelige ubehag kvinder, fordi det kan forårsage sværhedsgraden og åndedrætsbesvær på grund af presset på livmoderen og dens forlængelse. Gidramnioz kan forekomme på grund af overskydende produktion af kropsvæsker eller på grund af manglende absorption af dets frugt.\nTo typer gidramnioza\nAkut gidramnioz sker i det andet trimester af graviditeten, sker det pludselig, med en skarp følelse af tyngdekraften, når mængden af væske vokser meget hurtigt. Denne type forårsager søvnløshed, takykardi, ødem. I tilfælde af en akut punktering gidramnioza at gøre med at pumpe overskydende væske Hvordan til at trække overskydende væske fra kroppen - alle mulige måder .\nKronisk gidramnioz ofte forekommer i slutningen af graviditeten, og øger risikoen for for tidlig fødsel. Med forbehold for den tilpassede tilstand, kan normal hvile bringe til slutningen af graviditeten uden komplikationer.\nblodtype uforenelighed mellem mor og barn;\npræeklampsi (hypertension induceret af graviditet);\nanæmi hos fosteret;\nDen dobbelte graviditet;\nRisiciene for mor og barn\nGidramnioz negativt påvirker tilstanden af en gravid kvinde: strækning af livmoderen og fosterhinde pres på hendes blære forårsager pres på den store vene i maven, som kan forårsage hævelse og åndenød. Der er også risiko for for tidlig fødsel. Han er den største risiko for fosteret.\nHvad hvis gidramnioza?\nDiagnose "gidramnioz" er placeret efter inspektionen gynækolog. Den er baseret på definitionen af den anormale position af uterus i en bestemt periode af graviditeten. For at bestemme mængden af fostervand kræves ultralyd.\nEr behov for yderligere analyser i tilfælde af, at årsagerne er ikke klart gidramnioza. Derefter kan tage blodprøver Blodprøver: et spejl af sundhed Til bestemmelse af infektion, eller fostervandsprøve, som vil identificere eventuelle afvigelser i udviklingen af fosteret Føtal udvikling - uge efter uge .\nHvis diagnosen, en kvinde har brug for at hvile så meget som muligt, og være i stand liggende eller siddende. Arbejde under graviditet, lægen anbefaler kvinder afbryder deres faglige aktiviteter.\nPunktur af fostervand fra pumpe kan gøres for at forbedre tilstanden af nogle kvinder, der oplever ubehag. Men det er værd at huske, at denne procedure kan resultere i risiko for præterm fødsel.\nKonjunktivitis under graviditet - sværhedsgrad og behandling\nDet opfordrede øjenbetændelse betændelse i tynde ydre skal af øjeæblet - conjunctiva. Selvom dens symptomer kan være ekstremt ubehageligt, denne sygdom er meget almindeligt, og sjældent fører til alvorlige sundhedsmæssige konsekvenser. Er der nogen bestemt conjunctivitis under graviditeten?\nÅrsager og symptomer på konjunktivitis hos gravide kvinder\nÅrsagerne til conjunctivitis er:\nBakterier. Symptomer på bakteriel conjunctivitis er normalt gul eller grønlig udflåd fra øjnene, hævede øjenlåg, rødme af øjnene. Infektionen kan påvirke et eller begge øjne;\nVira. Som regel viral conjunctivitis Viral konjunktivitis - de forekomsten stiger der er en stærk røde øjne og kløe, men ingen tætte frigivelse. I nogle virusinfektioner kan være øget tåreflåd. De fleste tilfælde af viral konjunktivitis påvirker begge øjne. Ud over de tegn på conjunctivitis, kan patienter opleve symptomer på forkølelse - feber, kulderystelser, hovedpine, hoste, og så videre. Fordi gravide kvinders immunforsvar er svækket noget, de er mere sårbare over for andre patogener infektiøse conjunctivitis Inficeret konjunktivitis - optioner Origin . Sandsynligheden for at udvikle andre typer af conjunctivitis, som vil blive diskuteret nedenfor, gravide kvinder er ikke højere og ikke lavere end for andre mennesker;\nAllergener. Den mest almindelige allergisk conjunctivitis sæsonbestemt, og dens forværring i de fleste tilfælde forekommer i foråret eller forsommeren. Men har nogle kvinder en allergisk reaktion forårsager pollen fra planter, der blomstrer i sensommeren eller efteråret; allergener kan være andre stoffer, fx dyrehår, komponenterne i husholdningskemikalier, kosmetik, og så videre. Allergisk conjunctivitis normalt forårsager rødme af øjnene, tåreflåd og svær kløe. Med meget få undtagelser, symptomerne observeret i begge øjne. Allergener ofte forårsage andre symptomer, såsom løbende næse, nysen og / eller hududslæt.\nDer er også en kontakt conjunctivitis der udvikler sig i tilfælde af øjet fremmedlegemer, visse kemikalier og også på grund af at bære kontaktlinser. Årsagerne til dette kan være konjunktivitis, såsom røg, støv, sand, og så videre.\nI nogle tilfælde kan konjunktivitis være forårsaget af mikroorganismer, der forårsager sygdommen, seksuelt overførte infektioner, såsom klamydia.\nFarlig ved conjunctivitis under graviditeten\nI de fleste tilfælde behøver konjunktivitis hos gravide kvinder ikke udgør nogen fare for kvindens eller hendes ufødte barn. Denne sygdom normalt går hurtigt, uden at forårsage nogen komplikationer. Inficeret conjunctivitis under amning anses også uskadeligt - sandsynligheden for, at det vil blive videregivet patogener barn er relativt lille, men hvis det er forårsaget af adenovira, bør tage Merya til forebyggelse forkølelse hos børn. Allergisk konjunktivitis er ikke smitsom overhovedet, og forårsager problemer kun de mest patienten. Men når tegn på conjunctivitis Symptomer på konjunktivitis, når syge øjne gravide kvinder bør konsultere en læge. Det vil give tid til at diagnosticere eller udelukke chlamydia conjunctivitis.\nDet faktum, at denne sygdom i de fleste tilfælde, et tegn ubehandlet klamydia, og denne infektion kan påvirke sundheden for barnet. Kvinder, der er smittet med klamydia under graviditeten, øge sandsynligheden for intrauterin infektioner, præmatur ruptur af membraner og præterm fødsel. Flere undersøgelser har også vist, at klamydia kan øge sandsynligheden for abort, men disse resultater er ikke blevet bekræftet. Men fandt, at klamydia-infektion øger sandsynligheden for andre infektioner, seksuelt overførte infektioner, herunder hiv, derudover, kan det overføres til hendes barn under fødslen.\nInfektion af børn forekommer i ca. halvdelen af de tilfælde af kvinder på levering havde ubehandlet klamydia.\nI 25-50% af disse børn i de første dage efter fødslen udvikler conjunctivitis, og fra 5% til 30% af børnene i et par uger eller måneder efter fødslen syg med lungebetændelse.\nChlamydia ofte sker med meget milde symptomer, og kvinder kan ikke klar i lang tid, at de er syge. Selv om graviditet allerede har fundet sted, hurtig behandling nedsætter risikoen for komplikationer forbundet med klamydia betydeligt\nConjunctivitis, som er de forårsagende midler af andre mikroorganismer, normalt ikke påvirke forløbet af graviditeten og barns helbred.\nEnd at behandle øjenbetændelse hos gravide\nOfte behandling af conjunctivitis i graviditeten er nok til at hjem retsmidler. For eksempel en brønd lindre symptomerne på forskellige typer af konjunktivitis varme omslag: et lille håndklæde dyppet i varmt vand, der anvendes til øjnene for fire eller fem minutter. Du kan også lave kolde omslag både almindeligt vand og et afkog af mynte eller kamille.\nHvis om morgenen på øjenvipper og øjenlåg synes uaktuelle plak, skal det omhyggeligt vasket med varmt vand.\nGnid ikke øjnene - det vil bringe midlertidig lindring, men vil sandsynligvis sinke helingsprocessen.\nMange læger anbefaler til lindring af symptomer på konjunktivitis Symptomer på conjunctivitis - lyse skærm anvende ikke-receptpligtige øjendråber eller såkaldte "kunstige tårer".\nBehandling for conjunctivitis med antibiotika ordineret under graviditet kun i tilfælde hvor en patient diagnosticeret med bakteriel conjunctivitis, og der er ingen forbedring efter en uge eller mere, eller en kvindes immundefekt og en øget risiko for alvorlige komplikationer. Det er især vigtigt at behandle chlamydia conjunctivitis, farerne nævnt ovenfor.\nNormalt, kun en kort behandlingsforløb til at ødelægge klamydia; kvindens partner skal også gennemgå behandlingen.\nSå længe behandlingen er afsluttet, anbefales det kraftigt at afholde sig fra samleje - det kan føre til re-infektion med klamydia.\nI allergisk conjunctivitis kan lægen ordinere en patient antihistamin øjendråber. De er meget sikrere end antihistaminer til oral indgivelse, og meget sjældent føre til komplikationer. Allergisk conjunctivitis hos ammende mødre også kan behandles med øjendråber med antihistaminer - de fleste af dem stammer fra modermælk i meget små mængder, og er ikke farlige for barnet. Dog kan antihistaminer kun taget på recept; tager håndkøbsmedicin under graviditet og amning på eget initiativ bør ikke være.


Ankerstjernes mareridt: Jeg mistede modet - Her & Nu\nAnkerstjernes mareridt: Jeg mistede modet\nDer skal ellers meget til, men fredagens ‘Five Chair Challenge’ var en grum omgang for Ankerstjerne.\nAnkerstjerne, Oh Land og Thomas Blachman kommer ikke til at bestemme, hvem der skal vinde 'X Factor' 2020 (Foto: Lasse Lagoni)\nAf Kenth. G. Madsen - 8. februar 2020 kl. 12:55\nVed de to første ‘Five Chair Challenge’ i ‘X Factor’ oplevede Blachman og Oh Land høje standarder i kategorierne de unge og +23. Men da grupperne skulle findes i fredags, var niveauet dalet drastisk. Kategoribestyrer Lars Ankerstjerne kom i så store vanskeligheder med at få besat de fem stole, at han valgte at fjerne to stole for at kunne konstruere to nye grupper af dem, der allerede var stemt ud fra de andre kategorier.\n– Man ser et lys i de her mennesker. Kan vi sammen lave noget fedt … Og så udebliver det, så det blev en smule op ad bakke, erkender Lars Ankerstjerne, der havde haft sine grupper til workshop forinden, men det han havde set her, udeblev, da det blev alvor.\n– Der var mange af de lys, der blev slukket, fortsætter ’X Factor’-dommeren, der trods en ”svær” fødsel har bevaret optimismen.\n– Jeg mistede modet, men jeg har fået lov til at konstruere nogle nye små mirakler, så nu er jeg tilbage i spillet.\nLÆS OGSÅ: Realitybabes langer ud efter ‘X Factor’-dommer: Vi kan ikke lide ham\nAnkerstjerne mener, at grupperne er vanskeligere at arbejde med, fordi der er flere ”instrumenter” at tage højde for og få til at gå op i en højere enhed end hos solisterne. Gennem de seneste tolv ’X Factor’-sæsoner har der da også kun været tre vindere i gruppekategorien. To af dem var sammensatte af restmaterialet, nemlig ’Anthony Jasmin’ fra 2014 og ’Place on Earth’ fra 2018, mens søsterduen ’Embrace’ fra 2016 var naturligt opståede vindere.\nHvem de to nye grupper ender med at blive, kan du se i det næste afsnit.


Affald til genanvendelse - Odense Renovation\nCa. halvdelen af det affald, som afleveres på Odense Nord Miljøcenter genanvendes efter behandling. Det gælder forurenet jord, slagge fra affaldsforbrænding og de 2 kompostprodukter. Læs mere her.\nPå miljøcentret renses olieforurenet jord med et olieindhold på op til 5 % og et tjæreindhold op til 0,2 %. For at sikre at den jord, der modtages, ikke indeholder en kraftigere forurening end det miljøcentret må modtage, skal jorden anmeldes og godkendes af den lokale kommune, inden det kan modtages til behandling på jordbehandlingsanlægget.\nRensningen af jorden er en lavteknologisk proces, hvor olieforureningen nedbrydes af de mikroorganismer, der forekommer naturligt i jorden. Såfremt der modtages en særlig svært nedbrydelig forurening er der dog mulighed for at tilsætte andre materialer, der vil fremskynde rensningen. Den forurenede jord oplægges i miler, der vendes efter faste intervaller afhængigt af forureningstypen og forureningsgraden. Vending gennemføres for at sikre, at der altid er tilstrækkeligt ilt tilstede til mikroorganismerne kan arbejde optimalt.\nFor ethvert jordparti føres der en journal, der blandt andet indeholder oplysninger om, hvor jorden stammer fra, hvornår den er kørt til jordbehandlinganlægget, hvor forurenet jorden var ved modtagelse og efter rensning, og hvor jorden er blevet anvendt efter rensning.\nI tilknytning til anlægget for behandling af olieforurenet jord er der placeret et "jordhotel" også kaldet karteringspladsen. På jordhotellet anbringes jord fra blandt andet renoveringer, nybyggeri, akutte sager, mindre driftsopgaver m.m. Ved disse sager er der ikke mulighed for at foretage analyser af jorden, inden denne afleveres på miljøcentret. Prøverne udtages efterfølgende, hvorefter jorden disponeres efter, hvorvidt den dokumenteres at være ren eller forurenet.\nMiljøcentret kan være behjælpelig med at udtage prøver af jord til analysering. Prøverne udtages på lokationen. Herefter fremsender miljøcentret analyserne til akkrediteret analyseleverandør. Når analyseresultaterne foreligger, fremsendes resultaterne til jordejeren.\nPå miljøcentret sorteres slagge fra Fynsværkets affaldsforbrænding. Slagge er det aske, jern og anden rest, som ligger tilbage, efter at det har været igennem forbrændingen. Ca. 96 % af slaggen kan genbruges efter sorteringen på miljøcentret, og kun 4 % deponeres.\nSlaggen sorteres i 3 typer:\nMineralsk slagge - mineralsk slagge anvendes til bygge- og anlægsarbejder - fx. vejbelægning.\nJern - jernet går til genanvendelse.\nSigterest - sigteresten køres til forarbejdning eller deponeres.\nKompost af have- og parkaffald\nKompost, der alene fremstilles af have- og parkaffald, anvendes til byens private haver. Komposten fremstilles i lange rækker også kaldet miler. Selve processen forløber over 8 uger, hvor milerne vendes en gang om ugen. Det sker for at tilføre ilt til processen. Milerne overvåges elektronisk, så man hele tiden kan kontrollere, om ilt- og temperaturforholdene er optimale. Efter komposteringsprocessen lægges komposten til afkøling i 2 uger og derefter til eftermodning i 12 uger. Herefter sigtes komposten, og så er den klar til brug. Komposten kan købes på Odense Nord Miljøcenter og koster 20 kr. for en trailerfuld. Komposten kan også købes på genbrugsstationen i Havnegade.\nSidste lørdag i april afholdes hvert år Kompostdagen på Odense Nord Miljøcenter, og på denne dag er komposten gratis. Derudover er Odense Renovation vært for en sjov dag med grillpølser, hoppebog og naturskønne omgivelser.\nBiokompost: Have- og parkaffald samt slam (biomasse)\nDen særligt næringsholdige kompost, som er lavet af både have - og parkaffald samt biomasse, kaldes biokompost. Den bliver typisk brugt til at sprede landbrugsjord.\nOdense Nord Miljøcenter modtager biomasse fra Odense Kommunes tre rensningsanlæg. Det er ca. 21.000 ton biomasse om året. Når biokomposten produceres, starter det med, at have- og parkaffaldet neddeles. Herefter lægges det op i miler sammen med biomasse og halm. Halmen omsættes meget let og hjælper derfor med at give komposteringsprocessen en hurtig opstart. Inden for 1 døgn når temperaturen i en mile op på 70 grader.\nEfter den egentlige komposteringsproces lægges komposten til afkøling i yderligere 2 uger, og derefter til eftermodning i 12 uger. Herefter sigtes komposten, som så er klar til brug.\nDenne type kompost er særlig rig på næringsstoffer grundet den komposterede biomasse. Hovedvægten af biokomposten anvendes på landbrugsjord.\nBiokompost må ikke anvendes i private haver, offentlige parker eller lignende uden først at være varmebehandlet (hygiejniseret). Hvis biokompost skal anvendes frit, skal den opvarmes i en lukket reaktor til 70 grader i minimum en time. Opvarmningen skal kunne dokumenteres overfor myndighederne. Derfor har miljøcentet udviklet et hygiejniseringsanlæg. Anlægget har en kapacitet på 5.000 ton biokompost om året. Biokompost, der tilføres jordbruget, bliver ikke varmebehandlet.\nOverblik over ONM


Eva Trio Grydesæt Stainless Steel 1,8/3,6/4,8 + Pasta indsat\n•Gryde på 4,8 liter - diameter 20 cm\n•Gryde på 3,6 liter - diameter 20 cm\n•Pastaindsats, der gør det nemt at si vandet fra friskkogt pasta\nGryder fremstillet i rustfrit stål er robuste og tåler høj varme. Stål er desuden modstandsdygtigt over for madsyre, og er et godt valg til det daglige brug af gryder.\nEva Trio Grydesæt Stainless Steel 1,8/3,6/4,8 + Pasta indsat Meget anvendeligt grydesæt, med dele du ender med at bruge hver dag. Den vellykkede sammensmeltning mellem form og funktion, har gjort den rustfrie serie af kogegrej fra Eva Trio til moderne designklassikere. Sættet indeholder: •Kasserolle på 1,8 liter - diameter 16 cm •Gryde på 4,8 liter - diameter 20 cm •Gryde på 3,6 liter - diameter 20 cm •Pastaindsats, der gør det nemt at si vandet fra friskkogt pasta Gryder fremstillet i rustfrit stål er robuste og tåler høj varme. Stål er desuden modstandsdygtigt over for madsyre, og er et godt valg til det daglige brug af gryder.


Lærerne er fundamentet for en god skole - politiken.dk\nEt opgør med myter og indgroede vaner er en forudsætning for en bedre skole.\nIndlæring. Forskning viser, at man lærer gennem oplevelse, handling og forståelse. Det er denne virkelighed, KL søger at adressere i de kommende forhandlinger. Ovenfor ses 0.b på Himmelev Skole.\nIndlæring. Forskning viser, at man lærer gennem oplevelse, handling og forståelse. Det er denne virkelighed, KL søger at adressere i de kommende forhandlinger. Ovenfor ses 0.b på Himmelev Skole. Foto: Miriam Dalsgaard(Arkiv)\nKroniken 1. mar. 2013 kl. 00.01\nJane Findahl og MIchael Ziegler\nI går tog KL's bestyrelse det alvorlige skridt at varsle konflikt på alle danske folkeskoler omfattende godt 52.000 lærere.\nDe kommende uger vil forligsmand Mette Christensen forsøge at mægle parterne, men lykkes det ikke at finde en løsning, vil stort set alle skoler over hele landet blive berørt af en konflikt. Det er et historisk skridt fra KL's side. De seneste mange uger har vi forhandlet med Lærernes Centralorganisation i håbet om at finde en løsning. Men det er desværre ikke lykkedes at blive enige.\nVi ser derfor ingen anden løsning end at varsle konflikt. For KL handler det om fremtidens skole. Lærerne har som de eneste på arbejdsmarkedet en meget vidtgående arbejdstidsaftale, hvor det skal aftales med fagforeningen, hvor mange arbejdstimer der kan bruges til forskellige arbejdsopgaver. Der er tale om en rettighed, som lærernes fagforening har haft siden begyndelsen af det forrige århundrede.\nArbejdstidsreglerne betyder, at det er lagt fast i aftaler, hvor meget lærerne maksimalt kan undervise, og hvor meget arbejdstid lærerne i kommunen skal bruge på opgaver i tilknytning til hver undervisningstime, herunder lærernes forberedelsestid. Lærernes arbejdstid er dermed låst fast i kasser af tid, som er ens for alle lærere, og som kun kan bruges til bestemte formål.\nDet er ufleksibelt og ineffektivt, fordi reglerne fastlåser lærerarbejdet i faste opgavebeskrivelser. Og det hæmmer udvikling, nytænkning og innovation i lærernes arbejde.\nReglerne indebærer også, at f.eks. ældre, erfarne lærere underviser mindre end yngre og nyuddannede, og at lærere over 60 år automatisk har ret til at få nedsat arbejdstiden med 175 timer om året, svarende til fire en halv uge.\nAt afskaffe arbejdstidsaftalen betyder ikke, at lærerne så bare skal undervise ubegrænset. Arbejdstiden skal selvfølgelig tilrettelægges med god vægtning mellem forberedelse, undervisning, elevsamtaler, møder, forældresamarbejde etc. Og der skal ses på, om undervisningen er særligt udfordrende, om der er elever med særlige behov, om læreren er ung og nyuddannet eller mere erfaren osv.\nPointen er, at man som på alle andre arbejdspladser tilrettelægger opgavefordelingen i dialog på den lokale skole efter de aktuelle behov. For opgavefordelingen i hver enkelt folkeskole er altså nu engang ikke noget, der bør forhandles med fagforeningen.\nDanmarks Lærerforening fremfører i debatten, at flere timer i sig selv ikke styrker kvaliteten. Det er vi helt enige i. Det handler om at give gode, inspirerende timer og læringsforløb for eleverne, og det afgørende er lærerne og kvaliteten af forløbene.


Om Vestjysk Detektorforening\nVestjysk Detektorforening blev stiftet den 18. september 2014.\nForeningens medlemmer er detektorførere fra Varde og Ringkøbing-Skjern kommuner, som individuelt og i fællesskab har tilbragt utallige timer på egnens marker på jagt efter den tabte historie, dvs. metalgenstande, f.eks. smykker eller mønter, som uheldige mennesker engang har tabt eller forlagt, eller som på anden vis er endt i jorden. De mange anstrengelser har ikke været forgæves, gennem årene er det blevet til en betydelig mængde fund af interesse for arkæologerne; fund hvoraf nogle er blevet erklæret for danefæ, og andre venter på at blive vurderet på Nationalmuseet.\nDet havde længe været på tale at samle områdets detektorførere og engagere dem i fælles aktiviteter, og på baggrund af det tætte samarbejde mellem Museet for Varde By og Omegn og Ringkøbing-Skjern Museum, der indledtes i 2010, og som førte til deres sammenlægning i den arkæologiske enhed Arkæologi Vestjylland (ARKVEST), var behovet større og ideen bedre end nogensinde.\nVestjysk Detektorforening er således lokalbaseret og opererer udelukkende i de to lokalmuseers fælles ansvarsområde. Foreningen samarbejder dog med den landsdækkende forening, Detektorklubben Tellus samt Germansk Detektorforening for Sønderjylland & Slesvig, om fællesture af forskellig art på tværs af kommunegrænserne, og er desuden medlem af Sammenslutningen af Danske Amatørarkæologer (SDA).\nVestjysk Detektorforening er altid på udkig efter gode lodsejere, som vil udlåne deres jorde til vores undersøgelser. En grundig detektorafsøgning tager lang tid, og vi gør derfor meget ud af, at skabe et godt forhold parterne imellem. Vi fremviser med glæde det vi finder, og deler også gerne ud af billeder. Det koster ingenting. Museet kan ikke afkræve lodsejer det mindste. Vil du deltage i sikringen af vores fælles kulturarv, kan vi love et som oftest mangeårigt og gensidigt bekendtskab.\nVi ødelægger ikke afgrøden\nVi generer ikke jagten\nVi går kun på jord efter aftale


Ophobning af blod i et organ. Om blodet og knoglemarven\nSite map Blod - Wikipedia, den frie encyklopædi Det normale hvileforbrug af ilt er cirka ml per minut. Rettigheder Arbejde, pension og forsikring. Forside: Forebyg kræft. Tjek din medicin. apr Ophobningen sker først og fremmest i lever, led, hjerte og i bugspytkirtlen Når der bliver alt for meget jern i kroppen, vil der også findes frit jern i kroppens organer. Blodprøverne ferritin og transferrin-mætning er forhøjet. Blodkarsystemet består af hjertet, der pumper blodet gennem pulsårer Men der kan ske en ophobning af bilirubin, hvis de nedbrydes for hurtigt, og dette vil mest uden for blodbanen, da de skal slå sig ned i bindevæv, hud og organer, hvor.\nOPHOBNING AF BLOD I ET ORGAN - udsmykning af væg. Hvad sker der med medicinen i kroppen?\nOphobning af blod i et organ, lukas graham far Jernophobning i kroppen\nBrug for hjælp? Gratis Whey Mango Passion g med alle ordrer over 99,-. Nyrerne er to bønneformede organer på størrelse med en knyttet hånd. De er beliggende Affaldstofferne vil ophobes i blodet, da nyrerne ikke kan udskille dem. Hæmokromatose er en arvelig sygdom, hvor der ophobes jern i kroppen. Ved fremskreden sygdom kommer der tegn på skade af indre organer. I tidlig fase vil patienten oftest have forhøjet jern og jerndepot, og høj blodprocent. Hævede. Hvordan man kan reducere ophobning af mælkesyre i musklerne? følelse det organ, Natriumbicarbonat er et syreneutraliserende stof. Samtidig finder vi vesikler i alle kroppens væsker fra blod og tårer af sukkeromsætningen, eller et ophobning af fedt i organerne samt. rema 1000 sønderborg Hvordan man kan reducere ophobning af mælkesyre i musklerne? Mælkesyre udledes i musklerne, når de har brugt deres reserver af energi typiske, men de har stadig brug energikrævende. Små skridt arbejder mælkesyre som en energikilde overgang, hvilket bidrager til at undgå svagheden under en træning.\nHæmokromatose er en arvelig sygdom, hvor der ophobes jern i kroppen. Ved fremskreden sygdom kommer der tegn på skade af indre organer. I tidlig fase vil patienten oftest have forhøjet jern og jerndepot, og høj blodprocent. Hævede. dec CLL gør den undergruppe af lymfocytterne, der hedder B-lymfocytterne, syge, og de ophobes i blodet, knoglemarven, milten og lymfeknuderne. 5. feb Det medfører en ophobning af kræftceller i både knoglemarven og i blodet. . sig ligesom andre kræftsygdomme til blodet og andre organer. dec CLL gør den undergruppe af lymfocytterne, der hedder B-lymfocytterne, syge, og de ophobes i blodet, knoglemarven, milten og lymfeknuderne. 5. feb Det medfører en ophobning af kræftceller i både knoglemarven og i blodet. . sig ligesom andre kræftsygdomme til blodet og andre organer. dec En enkelt blodtransfusion tilfører kroppen mg jern og allerede efter 20 at jernet ikke bevæger sig videre ud i resten af kroppens organer. sep Hvis leverens evne til at filtrere blodet - eller nedbryde lægemidler - er nedsat, vil de lægemiddelstoffer, der er i blodet, ophobes i kroppen. er mange organer endnu umodne, og leverens evne til at omsætte lægemidler er. jul Lægemidlet findes nu opløst i blodet, og føres med blodet igennem til hjertet og gennem hovedpulsåren ud til alle organer og kropsdele, hvor. Kroppens organer er omgivet af bindevæv. Organerne bliver holdt på plads af bindevæv. Hvis bindevævet, der omgiver et organ er spændt, kan det påvirke.\nOPHOBNING AF BLOD I ET ORGAN - lej en varebil. Hvad sker der med medicinen i kroppen?\nHvad er hæmokromatose? Hæmokromatose er en arvelig sygdom, hvor der sker en ophobning af jern i kroppen på grund af øget optagelse af jern fra tarmen. Ophobningen sker først og fremmest i lever, led, hjerte og i bugspytkirtlen. Det syge arvestof genet kaldes HFE. For at få sygdommen skal man have fået det syge gen fra begge sine forældre på fagsproget "homozygot".\nPatienter med nedsat leverfunktion ophobning af blod i et organ Symptomer og behandling af hjertesvigt Sygdomme i til at pumpe blod eller fyldt med en tilstrækkelig mængde af blod i hele organ. samt et fald i. ophobning af blod eller anden legemsvæske i et organ pga. nedsat fraløb. Rapportér et problemfra Den Danske Ordbog Den Danske Første udgave af ordbogen udkom.\nJernophobning i kroppen montering af sokkel kvik køkken\nBlodkarsystemet består af hjertet, der pumper blodet gennem pulsårer Men der kan ske en ophobning af bilirubin, hvis de nedbrydes for hurtigt, og dette vil mest uden for blodbanen, da de skal slå sig ned i bindevæv, hud og organer, hvor. 5. feb Det medfører en ophobning af kræftceller i både knoglemarven og i blodet. . sig ligesom andre kræftsygdomme til blodet og andre organer. dec En enkelt blodtransfusion tilfører kroppen mg jern og allerede efter 20 at jernet ikke bevæger sig videre ud i resten af kroppens organer. Leveren er et centralt organ for din sundhed og det er har den en reduceret evne til at filtrere blod og det bliver er resultatet af når et stof Author: Jeppe.\nOphobning af blod i et organ, kvickly struer åbningstider Jernophobning i kroppen\nKræftlinjen, chat, onlinerådgivning, brevkasse, lokale kræftrådgivninger, patientforeninger, kalender. Interaktion med konventionel behandling, patientsamtaler, undersøgelser om alternativ behandling, organ. Samtaler med patienter ophobning pårørende, socialt sårbare patienter, støtte blod børn og unge, lægefaglige udtalelser. Den rehabiliterende indsats på kræftområdet, videoer om senfølger, skabelon og redskaber til rehabilitering. Hvad er Hæmokromatose Hæmokromatose ophobning en arvelig sygdom, hvor der ophobes jern i kroppen. Ophobningen sker først og fremmest i lever, hud, led, hjerte og bugspytkirtlen. Det syge arvestof genet kales HFE. For at få sygdommen skal du have fået det syge gen fra begge organ forældre på fagsprog blod.\nMan kan ved en røntgenundersøgelse tydeligt se, om der er en ophobning af blod i lungerne. hvis man får et statin, tage tilskud af Q10, mindst 30 mg dagligt. Et eventuelt ubehag af undersøgelsen er omtrent som ved en almindelig blodprøve. Men efter at nålen er fjernet, skal man trykke på indstiksstedet i mindst fem. Blog; FAQ; Spørgsmål & Svar at ophobning af glukose i cellerne vil Kroppens celler ”udvinder” den kemisk bundne energi i glukose ved hjælp af et hav af. Blod er flydende væv, Men der kan ske en ophobning af bilirubin, der er blevet ramt af enten et virus eller en bakterie. Hvad er leverens funktion?\nHæmokromatose Tegn og symptomer\nAnterior: « « Sommerhus vesterhavet havudsigt


Konventions Posten: Venstre og Konventioner\nI de senere år har regeringspartiet Venstre sendt forskellige signaler vedrørende menneskerettigheder:\nklar til opgør med konventioner (Lars Løkke Rasmussen 27.12.15)\nstatsministeren afviser DF's krav om at tage forbehold for eller udtræde af konventioner (Lars Løkke Rasmussen 13.8.2016)\npå et personligt plan ser han (Claus Hjort Frederiksen red.) gerne konventionerne fuldstændigt ophævet (Claus Hjort Frederiksen 9.11.2016) - se dog forsvarsministeriets svar til mig desangående (1)\nman er simpelthen kommet væk fra kernen. Det er det, vi ser et behov for at komme tilbage til (Inger Støjberg 9.11.2016)\nvi vil ikke ene og alene træde ud af alle konventioner (Marcus Knuth 4.7.2017)\nikke bryde konventionerne, men måske opsige eller ændre nogle (Søren Pind 8.7.2017)\nDet indtryk, der bliver tilbage efter alle disse udmeldinger, er, at konventioner er af det onde. Væk med konventionerne, så vi selv kan bestemme i Danmark! Toneangivende skikkelser så som finansminister Claus Hjort Frederiksen har på de indre linjer ikke lagt skjul på, at han på et personligt plan gerne ser konventionerne fuldstændig ophævet. Omvendt anerkender man her, at det reelt ikke er muligt af hensyn til Danmarks image udadtil.\nOg disse udmeldinger bliver godt modtaget i offentligheden, især når spektakulære enkeltsager bruges som propaganda i kampen mod Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg.\nDet hævdes, at det med menneskerettighederne er gået for vidt, og at det er på tide at standse det, mange ser som indblanding i indre danske anliggender.\nSom udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg har udtrykt det:\n»Når vi kigger på Den Europæiske Menneskerettigheds-konvention, så er der ingen tvivl om, at vi har set en udbredelse af den: man er simpelthen kommet væk fra kernen. Det er det, vi ser et behov for at komme tilbage til. I virkelighedens verden er Den Europæiske Menneskerettighedskonvention styrende for mange af de ting, som vi diskuterer om er ret og rimeligt«\nDer er grund til at vende tilbage til udgangspunktet for menneskerettighederne i Europa.\nSom Isi Foighel siger i sin bog: ”Kend din menneskeret” (1999) havde den nyligt afsluttede Anden Verdenskrig vist en ondskab og en krænkelse af menneskers værdighed, der var uden sidestykke i verdenshistorien.\nNu ville man genskabe respekten for det enkelte menneske. Man ville sikre hvert menneske nogle rettigheder, som alle – også regeringer – skal respektere.\nDet skete i erkendelse af, at uhyrlighederne under Anden Verdenskrig ikke var kommet på en gang. De var resultat af en glidende udvikling i mellemkrigsårene, hvor de demokratiske rettigheder og retsstats-principperne blev undergravet lidt efter lidt.\nDet skete ikke bare i Tyskland, men i flere europæiske lande. Overalt i Europa var der politiske partier og bevægelser, der med den ene eller anden begrundelse mente, at den enkeltes rettigheder stod i vejen for kollektivet.\nFor at standse en lignende udvikling så tidligt som muligt tiltrådte mange lande, heriblandt Danmark, Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, der trådte i kraft i 1953. Senere (i 1959) kom Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol til.\nHvis nogen mener, at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention går for vidt, vil jeg foreslå dem at rejse til Ungarn eller Polen.\nDe tendenser, der ødelagde demokrati og retsstat i mellemkrigsårene, eksisterer også i 2017. Tydeligst i disse lande, men man skal være blind for ikke at se dem andre steder, omend i mindre målestok – endnu.\nDet er disse tendenser, der skal standses. Ikke håndhævelsen af menneskerettighederne.\n1. Svar fra Forsvarministeriet til mig\nDato: 9. februar 2017 kl. 14.39\nEmne: VS: Manglende svar fra forsvarsministeren på min mail af 17.12.16 [RELEASABLE TO INTERNET TRANSMISSION]\n2. Tidligere var kontrollen med menneskerettighederne staternes egen sag. Erfaringerne fra krigen, og et i øvrigt forholdsvis lemfældigt forhold til menneskerettighederne, synliggjorde dog behovet for, at de blev et internationalt anliggende. (Institut for Menneskerettigheder)\n3. Spørgsmål nr. 295 fra Johanne Schmidt Nielsen (EL) 15.12.2016 og svar fra justitsministeren\n4. Spørgsmål nr. S 990 fra medlem af Folketinget Caroline Magdalene Maier (ALT) 29.3.2017: ”Henset til, at det fremgår af regeringsgrundlaget, at der er behov for at se kritisk på den måde, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dynamiske fortolkning har udvidet rækkevidden af dele af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, kan ministeren så i den forbindelse oplyse, hvilke konkrete dele af domstolens dynamiske udvikling, som regeringen agter at ændre?”\nDet er ingen hemmelighed, at jeg som justitsminister bl.a. gerne ser, at vi højere grad end i dag kan udvise udlændinge, der misbruger deres ophold i Danmark til at begå alvorlig kriminalitet, uden at komme i konflikt med artikel 8 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention (EMRK).\nNår det er sagt, er det væsentligt at være opmærksom på, at regeringens fokus på EMRK har et bredere sigte.\nGrundlæggende handler det om at forholde sig til den udfordring, der er forbundet med, at flere og flere samfundsforhold opfattes som menneskeretlige spørgsmål, der afgøres af Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg – og ikke af de folkevalgte politikere. Som nærmere redegjort for i min besvarelse af 10. februar 2017 af samrådsspørgsmål I fra Folketingets Udenrigsudvalg er det en problematisk udvikling, som i sidste ende kan føre til, at menneskerettighederne mister deres demokratiske forankring. Der henvises til besvarelse af spørgsmål nr. 114 (Alm. del) fra Folketingets Udenrigsudvalg.\n5. Spørgsmål nr. S 992 fra medlem af Folketinget Carolina MagdaleneMaier (ALT) 219.3.2017:\n”Henset til, at det fremgår af regeringsgrundlaget, at der er behov for at se kritisk på den måde, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dynamiske fortolkning har udvidet rækkevidden af dele af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, kan ministeren så i den forbindelse oplyse, om regeringen har til hensigt at forhindre al fremtidig dynamisk udvikling af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention?”\nNej. En vis dynamisk fortolkning er nødvendig og uundgåelig for at sikre, at de rettigheder, som Den Europæiske Menneskerettighedskonvention beskytter, bevarer deres aktualitet.\n6. Åbent samråd i udenrigsudvalget 10.2.2017 om Den Europæiske menneskeretskonvention med video. Video på mobil. Justitsministerens talepapir. Udenrigsministerens talepapir.\n7. TV: Regeringens reformarbejde af menneskerettigheder er i gang Altinget 10.2.2017\n8. Debat i Folketinget om Udenrigsministerens redegørelse om Europarådet: Udenrigsministerens redegørelse til Folketinget af 28. februar 2017 blev debatteret 14. marts 2017.\n9. Med den såkaldte Brighton-erklæring forsøger politikerne nu for første gang i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols 55-årige historie at flytte magten retur til medlemsstaterne. Det rokker ved fundamentet for menneskerettigheder. 27.11.2013 af Mikael Rask Madsen, professor ved Københavns Universitet og Jonas Christoffersen, direktør Institut for Menneskerettigheder. Bragt i Jyllands-Posten den 26.nov.2013\n10. Overblik: Sådan vil regeringen gå op mod konventionerne Berlingske 10.2.17\n11. Menneskeret.dk side 7\n12. Danmarks kommende formandskab for Europarådets Ministerkomité (november 2017 - maj 2018) står der i Regeringsgrundlaget november 2016 side 55-56 :


Rektor blev bortvist fra privatskole | TV 2 Lorry\nPrivatskolen NGG i Kokkedal er pålagt at afbryde al samarbejde med Jan Thrane, imens økonomisk rod på skolen bliver undersøgt.Det skriver Frederiksborg Amts Avis.\n27. okt 2014, kl. 09:15\nTo en halv måned efter det første uanmeldte tilsynsbesøg på privatskolen NGG i Kokkedal valgte Undervisningsministeriet at stramme skruen.\nPå et møde den 4. september blev NGG's bestyrelse pålagt, at »al samarbejde med Jan Thrane burde ophøre«. Jan Thrane havde på det tidspunkt opsagt sin stilling som rektor af helbredsmæssige årsager, men det var aftalen, at han skulle fortsætte på skolen som underviser i enkelte fag og som konsulent for skolens talenthold.\nDet samarbejde blev indstillet med øjeblikkelig virkning efter mødet med Undervisningsministeriet, fremgår det af en redegørelse til forældre på NGG.\nBortvisningen er konsekvensen af det omfattende regnskabsrod, som Undervisningsministeriet i øjeblikket er ved at undersøge på den populære privatskole med 1100 elever. Sagen er mørklagt, fordi det ikke kan udelukkes, at regnskabsrodet ender i en straffesag.\nUndervejs i det turbulente forløb har privatskolen fået ny bestyrelsesformand. Christian Fischer Trollo er valgt til at bære skolen igennem krisen, og da han som nyvalgt til bestyrelsen ikke har været med til sommerens møder og samtaler med Undervisningsministeriet, vil han ikke kommentere forløbet indtil nu.\nDer er dog en ting, han understreger:\n- Der er ikke på nuværende tidspunkt dokumentation for, at Jan Thrane har beriget sig selv. Det er meget afgørende for mig. Ja, der har været rod i økonomien, og det har ikke været hensigtsmæssigt, og Jan Thrane har ikke været god til det. Men hvis skolens revisor havde lavet et ordentligt stykke arbejde, var han aldrig blevet bortvist, siger Christian Fischer Trollo til Frederiksborg Amts Avis.\nJan Thrane har været en karismatisk rektor på NGG i hele skolens 31-årige levetid og haft en central placering i skolens økonomistyring.\nTilsynssagen centrale dokumenter er ikke offentlige, da sagen kan indeholde overtrædelser af straffeloven. Rent juridisk kan det spænde fra overtrædelser af regnskabsloven til egentlig personlig berigelse.\nUndervisningsministeriet har ikke ønsket at konkretisere de mulige brud på straffeloven.


Foreninger og frivilligt arbejde i Københavns Kommune - PDF\nForeninger og frivilligt arbejde i Københavns Kommune\nDownload "Foreninger og frivilligt arbejde i Københavns Kommune"\n1 Guf og Gab Foreninger og frivilligt arbejde i Københavns Kommune Bjarne Ibsen og Ulla Habermann Center for Forskning i Idræt, Sundhed og Civilsamfund Syddansk Universitet December 2005\n3 Indholdsfortegnelse Forord...5 Indledning...6 Behov for mere viden...6 Hvilken undersøgelse?...7 Sammenfatning...8 I. Hvad ved vi om frivilligt arbejde fra tidligere undersøgelser?...14 Hvad er frivilligt arbejde?...14 Hvad er en forening?...15 Det frivillige arbejdes udvikling i Danmark...15 Omfanget af det frivillige arbejde generelt...16 Hvor finder vi de frivillige?...18 Det frivillige arbejde i idrætten...19 Forskelle mellem København og resten af landet...21 Hvem er de frivillige i foreningerne...22 Alder...23 Køn...24 Uddannelse og socio-økonomisk baggrund...25 Børn og bopæl...26 Hvor meget tid bruger de frivillige på det frivillige arbejde?...27 Hvorfor arbejde frivilligt?...28 Frivilligt arbejde, aktivitet og foreningstilknytning...30 Aktiviteten...30 Organiseringsform...30 Professionalisering af det frivillige arbejde...32 Holdninger til frivilligt arbejde...33 De idrætsaktives holdninger...33 De frivilliges holdninger...36 Foreningernes holdning til frivilligt arbejde...39 Sammenfatning af tidligere undersøgelser...41 II. Tolv foreninger i København...43 Københavns Kvindelige Gymnastikforening (KKG)...44 Salto City...47 Boldklubben Skjold...49 Brønshøj Boldklub...51 Det Russiske Samfund...53 RUSK...55 Fair Play...56 Ørkenfortet...58 IMAN...60 Det Danske Spejderkorps - Vikingerne...62 DUI Leg og Virke...63 FDF, Utterslev Friluftskreds\n4 III. Det frivillige arbejde i foreningerne...68 Hvad er frivilligt arbejde (i vores forening)?...68 Værdier...69 Åbenhed...72 Forskellighed...73 Socialt ansvar og opdragelse...74 Fællesskab og kammeratskab...76 Glæde og sundhed...76 Hvad laver de frivillige?...77 Rekruttering af frivillige...79 Fra umuligt til uden problemer at finde frivillige...79 Den daglige leders betydning...80 Opgavernes betydning for rekrutteringen...81 Formelle reglers begrænsning...81 Undskyldningerne for ikke at kunne finde frivillige...81 Ikke alle kan bruges...82 Naturlig tilgang fra egne rækker...82 Hjælp fra andre foreninger eller kredse...82 Folk skal opfordres...83 Krav til frivillige...83 Forældreopbakning...84 Tordenskjolds soldater...86 De indvandrede frivillige...86 Hvorfor frivillig?...87 Medlemskab...88 Egne (og andres) børn...89 Lidenskab for aktiviteten/tro på sagen...90 Identitet og læring...92 Indflydelse og status...94 Det sociale samvær - kammeratskabet...94 Plus-sider og minus-sider...95 Honorering af frivilligt arbejde...97 Frivillige og ansatte...99 Frivilligt arbejde og indvandrere Frivillighed i fremtiden IV. Hvordan styrkes det frivillige arbejde? Hvad kan foreningerne gøre? Hvad kan kommunen gøre? Litteraturliste Bilag 1. Undersøgelser af frivilligt arbejde i Danmark Bilag 2. Deltagere på fyraftensmøde om frivilligheden i København\n5 Forord Det frivillige arbejde er en uadskillelig del af fritids- og kulturforeningerne. Dels på grund af de mange gratis arbejdstimer de frivillige lægger i foreningerne. Dels fordi foreningernes kvaliteter er forbundet med de værdier, vi tillægger det frivillige arbejde. Mange foreninger beklager sig imidlertid over, at det er vanskeligt at få frivillige til de mange opgaver, og øgede politiske forventninger til foreningerne rejser spørgsmålet, om foreningerne i fremtiden i samme grad kan bygge på frivillig arbejdskraft, som de gør i dag. Denne problemstilling satte Folkeoplysningsudvalget i København Kommune sig for at undersøge nærmere. For at finde frem til, hvad der er myte og hvad der er fakta i diskussionen, henvendte udvalget sig i 2004 til Center for Forskning i Idræt, Sundhed og Civilsamfund ved Syddansk Universitet for at få gennemført en undersøgelse af emnet. Formålet med undersøgelsen har derfor været at få et billede af, hvordan det ser ud i København, samt hvad der kan gøres for at styrke frivilligheden i foreningerne Undersøgelsen har givet os et indblik i foreningernes mangfoldighed og vist, at det der virker i en forening ikke nødvendigvis virker i alle andre. Alligevel er der nogle overordnede principper og ideer, som kan bruges i de fleste foreninger. Rapporten udmærker sig ved, at disse principper og ideer er fremlagt i rapporten, så den enkelte forening selv kan tilpasse dem egne forhold. Undersøgelsen anviser også konkrete forslag til, hvad kommunen kan gøre for at understøtte det frivillige foreningsliv. De vil blive drøftet i folkeoplysningsudvalget. Folkeoplysningsudvalget ønsker at give en stor tak til de 12 foreninger, som frivilligt stillede sig til rådighed i undersøgelsen, og til forskerne Bjarne Ibsen og Ulla Habermann, som lagde et stort engagement i gennemførslen af undersøgelsen. Vi håber, at rapporten kan være til inspiration i foreningerne og ønsker god læselyst! Johannes Nymark Formand for Folkeoplysningsudvalget November\n6 Indledning Det er en udbredt opfattelse i foreningerne, at frivilligheden er på retur: At det er blevet vanskeligere at rekruttere frivillige, at stadig flere opgaver honoreres, og at det især er de unge, som svigter det frivillige ideal. Det frivillige arbejde opfattes af mange som en reminiscens fra en svunden tid, som kun få opofrende og idealistiske mennesker bruger deres tid på. Folk tænker bare på sig selv og gider ikke gøre noget for andre, hvis ikke de får noget for det. Sådan udtrykker mange foreningsledere sig i hvert tilfælde, når dé skal forklare, hvorfor foreningen har svært ved at få medlemmerne til at påtage sig frivilligt arbejde. Denne opfattelse falder i tråd med flere samfundsvidenskabelige teorier, som påstår, at der er sket en individualisering af samfundet, et skifte til nye organiseringsformer, en offentlig eller privatøkonomisk overtagelse af en række samfundsmæssige funktioner, der betyder, at en række sociale relationer enten forsvinder eller omdirigeres til et andet regi end foreningerne (Beck 1986; Gundelach 1988; Giddens 1990; Etzioni 1993; Castells 1997). Hvor forskellige disse teorier end er, så synes de at indikere et faldende beredskab for at udføre et frivilligt arbejde i en forening. Hvis denne pessimisme holder stik i virkeligheden, er der god grund til bekymring. Foreningslivet er traditionelt blevet betragtet som en af grundstenene i det danske demokrati, som ophav til mobilisering af (nye) bevægelser, som interesseforkæmper og som skole i politisk kompetence. (Goul Andersen 2002). Af disse grunde menes foreningerne at have betydning for selve sammenhængskraften i samfundet og til generering af social kapital (Putnam 1993; 2000). Men spørgsmålet er, om bekymringerne i for høj grad har sat dagsordenen? Behov for mere viden Flere undersøgelser kan ikke bekræfte den udbredte opfattelse, at frivilligt arbejde er på tilbagetog. Der er snarere sket en svag vækst i det frivillige arbejdes omfang (Boolsen 1988; Anker 1995; Fridberg 2000; Torpe 2000; Koch Nielsen 2005). Af flere grunde er der dog behov for mere viden om frivilligt arbejde på fritids- og kulturområdet i København: 1. De fleste undersøgelser er afgrænset til idræt, og derfor ved vi meget lidt om frivilligt arbejde i bl.a. børne- og ungdomskorpsene, indenfor amatørkultur og indenfor andre fritids- og hobbyaktiviteter. 2. De danske undersøgelser af frivilligt arbejde i foreninger har ikke omfattet foreningsliv i storbyområder. Vi ved derfor ikke, om resultaterne fra undersøgelser fra lavere urbaniserede områder også gælder i København. 3. Tidligere undersøgelser er overvejende kvantitative. Vi mangler derfor en dybere forklaring på de forskelle mellem foreningstyper og foreningsområder, som spørgeskemaundersøgelserne har afdækket. 4. Foreningslivet udsættes i disse år for betydelige udfordringer. For det første ønsker kommunerne et tættere samarbejde mellem kommunale institutioner og foreningerne, som politikerne gerne vil inddrage i løsningen af en række velfærdsopgaver. I Idrætspolitisk Redegørelse 2004 fra Københavns Kommune står der blandt andet, at Uddannelses- og Ungdomsudvalget finder det 6\n7 vigtigt, at foreningsidrætten styrkes gennem et tæt samarbejde mellem skole, institution og idrætslivet (BR 284/04: 5). For det andet udsættes mange foreninger i stigende grad for konkurrence fra kommercielle fritids- og kulturtilbud, og dette gælder i særlig grad storbyområder. For det tredje er der i nogle foreninger sket en professionalisering af visse opgaver. I København finder man det bl.a. i flere store foreninger, der har haft fremgang de seneste ti til tyve år. For det fjerde stiller familie- og arbejdslivet i stigende grad krav om fleksible muligheder for at kunne dyrke idræt og andre fritids- og kulturaktiviteter. Hvad betyder disse nye vilkår for frivilligheden i foreningerne? 5. Endelig er der behov for en undersøgelse, der kan munde ud i en række konkrete forslag til, hvordan det frivillige arbejde kan bevares og forbedres. Hidtil har undersøgelserne kunnet pege på en række strukturelle / organisatoriske og kulturelle faktorer, som har betydning for, hvor stort det frivillige arbejde er i den enkelte forening, og hvor godt det fungerer. Det er derfor nødvendigt med undersøgelser, som i højere grad kan indkredse de processer og strukturer i foreningerne, som er fremmende eller hæmmende for det frivillige arbejde. Hvilken undersøgelse? Formålet med denne undersøgelse er at afdække sociale, strukturelle / organisatoriske og kulturelle faktorer, der er fremmende eller hæmmende for det frivillige arbejde i foreningerne, og på baggrund af dette at udarbejde forslag til, hvad såvel den enkelte forening som kommunen kan gøre for at styrke frivilligheden i foreningerne. Undersøgelsen er afgrænset til det frivillige arbejde i foreninger indenfor idræt, fritid og kultur i Københavns Kommune. Undersøgelsen indeholder tre dele: 1. Den første indledende del er en sammenfatning af, hvad tidligere undersøgelser har vist. På baggrund af data fra en ny stor undersøgelse af det frivillige arbejde i Danmark, som er gennemført i foråret 2004 (Frivillighedsundersøgelsen, se belyses omfanget og fordelingen af frivilligt arbejde i København. Endvidere er resultaterne af tidligere undersøgelser af især idrætsforeninger sammenfattet. 2. Den anden og største del af undersøgelsen er case-undersøgelser af udvalgte foreninger i Københavns Kommune indenfor folkeoplysningsområdet. Der er udvalgt 4 foreninger indenfor tre foreningsområder: idræt, børne- og ungdomsforeninger samt kultur (musik, dans, teater mv.). Indenfor hvert af de tre foreningsområder er der både udvalgt foreninger, som har haft fremgang og succes de seneste ti år, og foreninger som har haft tilbagegang og vanskeligheder med at fastholde og rekruttere nye frivillige. Disse 12 foreninger er undersøgt ved interviews og indsamling af materiale om foreningen fra især de seneste ti år. 3. Den tredje del indeholder konkrete forslag til, hvordan det frivillige arbejde kan styrkes i foreningerne indenfor folkeoplysningsområdet i Københavns Kommune. Denne del er både et resultat af analyserne i første og anden del og en bearbejdning af de ideer og forslag, som foreningerne kom med på et møde om undersøgelsens resultater den 24. oktober\n8 Sammenfatning Formålet med denne undersøgelse er at afdække sociale, organisatoriske og kulturelle faktorer, der er fremmende eller hæmmende for det frivillige arbejde i foreningerne, og på baggrund af dette at udarbejde forslag til, hvad såvel den enkelte forening som kommunen kan gøre for at styrke frivilligheden i foreningerne. Undersøgelsen er afgrænset til det frivillige arbejde i foreninger indenfor idræt, fritid og kultur i Københavns Kommune. Undersøgelsen omfatter tre dele. Den første del tager sigte på at give et overblik over resultaterne af en række danske undersøgelser af frivilligt arbejde de seneste 15 år. Den anden og største del af undersøgelsen er analyser af tolv udvalgte foreninger i Københavns Kommune indenfor folkeoplysningsområdet. Den tredje del indeholder konkrete forslag til, hvordan det frivillige arbejde kan styrkes i foreningerne. Disse forslag er bl.a. inspireret af foreningslederes ideer og kommentarer på et møde om undersøgelsens resultater, som blev præsenteret på Københavns Rådhus den 24. oktober Det frivillige arbejde i foreningerne har mange nuancer og facetter, og der er store forskelle fra forening til forening. På tværs af gennemgangen af tidligere undersøgelser og interviewene med de mange frivillige i de tolv undersøgte foreninger kan der alligevel uddrages en række konklusioner. 1. Optimisme: Flere arbejder frivilligt, ingen tegn på øget professionalisering af foreningerne og fortsat stor tilslutning til det frivillige arbejde som princip Flere undersøgelser viser samstemmende, at andelen af befolkningen, som udfører frivilligt arbejde, er voksende. De seneste undersøgelser fra 2004 viser, at mere end hver tredje voksne dansker har udført en eller anden form for frivilligt arbejde indenfor det seneste år, og hver fjerde har gjort det indenfor den sidste måned. Undersøgelser giver også grund til at tro, at antallet af foreninger fortsat vokser. Omkring en fjerdedel af de frivillige foreninger og organisationer, som findes i dag, er stiftet efter 1990, og halvdelen er stiftet efter Endvidere tyder undersøgelserne på, at der ikke er sket en generel professionalisering af foreningslivet kun hver femte lokale forening har ansatte lønnede medarbejdere. Det ser dog ud til, at der er sket en svag professionalisering af træner-arbejdet i idrætsforeningerne siden midten af 1980 erne. Det store flertal af foreningerne - og de som arbejder frivilligt deri - tror da også fortsat på det frivillige arbejde som ideal, og de har ikke et ønske om, at arbejdet i foreningerne i højere grad skal varetages af lønnede med særlige kvalifikationer. Mange foreninger mener, at det er svært at få ny frivillige, men problemet synes ikke at være blevet større de seneste 15 år. Det synes at være et grundvilkår for foreningerne, at det er svært at få frivillige. 8\n9 2. Pessimisme: Det frivillige princip har mindre betydning for medlemmerne i foreningen end for de frivillige - og det gælder især de unge medlemmer. Mange foreninger tvivler på, at foreningerne i fremtiden kan undgå en professionalisering Mens de frivillige selv hylder frivilligheden, tillægger flertallet af medlemmerne (her kun undersøgt blandt idrætsaktive) det ikke større betydning, at aktiviteten foregår i en forening, der er ledet af frivillige. Og det er især de unge, som er ligeglade. Den voksende deltagelse i frivilligt arbejde finder vi især i de ældre aldersgrupper, mens der (måske) er tegn på vigende deltagelse i de yngre aldersgrupper. Samtidig bruger de frivillige lidt mindre tid på det frivillige arbejde i gennemsnit - end de frivillige gjorde for 15 år siden. Til trods for den stor opbakning til frivilligt arbejde som princip, så tvivler en voksende del af foreningerne på, at de i fremtiden kan klare opgaverne ved frivilligt arbejde alene. Blandt de frivillige er det især de ældre, som er mest tvivlende. 3. Det frivillige arbejde er ulige fordelt Der er kun små forskelle på, hvor meget mænd og kvinder engagerer sig i frivilligt arbejde, men der er store forskelle på, hvad de engagerer sig i. Mændene er især i overtal indenfor idrætten, mens kvinderne dominerer i det frivillige sociale arbejde. Opdelt efter alder er frivilligt arbejde mest almindeligt i aldersgruppen år, men også her afhænger det af, hvilken form for frivilligt arbejde vi ser på. De unge er især engageret indenfor idræt, fritid og kultur, mens der er forholdsvis mange ældre indenfor frivilligt socialt arbejde. Højere uddannede og personer, der arbejder forholdsvist meget, er mere aktive i frivilligt arbejde end personer uden arbejde og uden uddannelse. Det er meget svært at engagere borgere af anden etnisk herkomst i frivilligt arbejde, og det rammer foreninger, som har mange børn med en anden kulturel baggrund. 4. Det er især indenfor idræt, fritid og kultur, at danskerne arbejder frivilligt Halvdelen af de frivillige er engageret indenfor idræt, fritid og kultur. Især idræt fylder meget, idet mere end hver tiende voksen deltager i en eller anden form for frivilligt arbejde i idræt indenfor et år. 5. Københavnerne er mindre frivillige end man er i andre dele af landet, men flere foreninger har vist, at der er et stort potentiale Der er forholdsvis færre, der udfører frivilligt arbejde i København end i resten af landet. Undersøgelserne tyder også på, at det i særlig grad gælder idrætten. Det skyldes imidlertid ikke, at de københavnske idrætsforeninger i højere grad benytter lønnede ledere og trænere. Tværtimod er udgifterne til løn og omkostningsgodtgørelse mindre i foreningerne i København i gennemsnit end i landet som helhed. De københavnske idrætsforeninger synes heller ikke i samme grad som i 9\n10 resten af landet, at det inden for de seneste fem år er blevet sværere at være frivillig leder. En del af forklaringen på disse forskelle skal dog findes i det forhold, at der er forholdsvis mange små idrætsforeninger i København, og de små foreninger bruger normalt kun frivillige og har ikke de samme problemer med at få frivillige, som de store foreninger har. Den lavere deltagelse i frivilligt arbejde i idræt i København skyldes heller ikke, at de idrætsaktive i København er mindre positive overfor frivilligt arbejde end andre steder i landet. Undersøgelsen af de tolv foreninger i København viser endvidere, at der er et stort potentiale for et frivilligt engagement i København. Flere foreninger har både formået at engagere mange frivillige og vist nye veje for frivilligheden, som har skabt stor medlemsvækst og udvikling i de respektive foreninger. 6. Potentielle frivillige skal have en interesse for aktiviteten eller sagen og så skal de opfordres De vigtigste anledninger til at påtage sig et frivilligt arbejde er, at man har en interesse for sagen eller aktiviteten, og dernæst at man får en opfordring til at påtage sig en frivillig opgave. Man bliver frivillig i en aktivitet, som betyder noget for en selv. Men man melder sig sjældent selv som frivillig. Det er især fire overordnede motiver, der får folk til at arbejde frivilligt: Ansvar og solidaritet, opbakning til sagen, engagement i værdier, ønsket om at hjælpe andre. Identitet, selvudvikling, læring og selvtillid. Socialt samvær, det er fedt, det er sjovt, det er et netværk. Indflydelse, medbestemmelse og indblik. 7. Der er store forskelle på det frivillige arbejde Undersøgelsen viser, at der er store forskelle på, hvor godt frivilligheden fungerer. Inden for de samme aktiviteter i denne undersøgelse belyst på gymnastik, fodbold, spejderarbejde samt musik og teater er der både foreninger, som går tilbage og har svært ved at finde nye frivillige, og foreninger som har udviklet sig gennem flere år og har forholdsvis let ved at få frivillige. Der kan også være store variationer inden for den samme forening. Fx er det typisk nemmere at finde trænere til et seniorhold end til et lilleputhold, og det er lettere at skaffe en hjælpetræner til et førstehold end at skaffe en førstetræner til et tredjehold. Det er som regel også nemmere at skaffe frivillige til ad hoc opgaver end til det lange seje træk. Endvidere viser undersøgelsen, at det ikke er det samme, som motiverer og engagerer de frivillige. Der er gab-opgaver og guf-opgaver i enhver forening, men heldigvis er der forskel på, hvad der opfattes som gab, og hvad der opfattes som guf. Endelig viser undersøgelsen også, at det som fungerer i en forening, ikke altid kan bruges i en anden. 10\n11 8. Aktiviteternes karakter indhold, kultur og traditioner har stor betydning for, hvor godt det frivillige arbejde fungerer i foreningen Nogle aktiviteter har flere frivillige end andre. Fx er der forholdsvis flere frivillige i holdidrætsgrene end i individuelle idrætsgrene. Både fordi det i højere grad er nødvendigt i holdaktiviteterne, og fordi kollektive (hold)aktiviteter i højere grad forpligter medlemmerne. Men der er også store forskelle på, hvor stærkt der er tradition for frivilligt arbejde i den konkrete aktivitet. Musik- og teaterforeningerne har fx ikke samme lange tradition for frivillighed, som idrætten og spejderne har, og skal derfor selv opbygge normer for den frivillige indsats i foreningerne. 9. Foreningens størrelse, struktur og måde at fungere på har stor indflydelse på frivilligheden Flere undersøgelser har påvist, at det frivillige arbejde varierer betydeligt mellem forskellige typer af foreninger. Det frivillige arbejde er forholdsvis størst og bedst fungerende i små foreninger indenfor en enkelt aktivitet, mens det er mindst i store foreninger, der beskæftiger sig med flere aktiviteter og har en hierarkisk og differentieret struktur. I idrætsforeningerne står det frivillige arbejde relativt stærkt i de små foreninger indenfor en af de små individuelle idrætsgrene og indenfor et boldspil, mens det står svagest til i store foreninger indenfor en af de store motionsidrætsgrene (bl.a. gymnastik). Undersøgelsen viser dog, at dette ikke er en naturlov. Blandt de udvalgte foreninger til undersøgelsen fandt vi både en gymnastikforening, hvor det frivillige arbejde skranter så meget, at foreningen er tæt på at lukke, og en stor og voksende gymnastikforening, der i modsætning til de fleste gymnastikforeninger fungerer udelukkende ved frivillige trænere og ledere. En faktor, som også spiller ind, er, om foreningen har lønnede daglige ledere, som bl.a. kan koordinere og støtte det frivillige arbejde og måske påtage sig nogle af gab-opgaverne. 10. Forhold som fremmer frivilligt arbejde Undersøgelsen har indkredset en række forhold, som er fremmende for frivilligheden: At foreningen og det frivillige arbejde opleves som ideelt og meningsfuldt for den frivillige At der er stor frihed til den enkelte frivillige At foreningen er åben over for nye ideer og initiativer Ildsjælen, igangsætteren, den visionære leder Oplevelsen af fremgang og at være med i en fed forening Naturlig tilgang fra unge medlemmer, som oplæres til frivillighed At der stilles krav til medlemmer og forældre om at hjælpe til At foreningen er en del af en større bevægelse eller organisation - som kan hjælpe i perioder, hvor der mangler frivillige - som leverer frivillige fra en anden forening, når de flytter til København At folk prikkes og opfordres At de frivillige får ros og anerkendelse At der er et godt fællesskab mellem de frivillige 11\n12 11. Forhold som er en barriere for frivilligt arbejde Men der er også en række forhold, som kan hæmme frivilligheden. Formelle, bureaukratiske regler og forhindringer Dårlige faciliteter og fysiske rammer for foreningens aktiviteter De dårlige undskyldninger - ikke som i gamle dage! - meget lettere i Provinsen! Mangel på tillid til, at andre kan gøre det lige så godt som de gamle frivillige Mange medlemmer fra kulturer, der er fremmede overfor det frivillige arbejde At tiden skal bruges til andet end den aktivitet, man brænder for Konflikter og bøvl i foreningen At tingene ikke fungerer - man skal klare det hele selv - ingen opbakning 12. Flere ansatte er ikke altid løsningen Halvdelen af de undersøgte foreninger har ansatte til at løse praktiske, koordinerende og administrative opgaver. I disse foreninger er man overbeviste om, at uden de ansatte gik det ikke. Men undersøgelsen viser også, at det ikke løser de grundlæggende problemer med at skaffe frivillige i de foreninger, hvor vilkårene for frivilligt arbejde er dårlige. Og samtidig er der foreninger uden en eneste ansat, der har stor succes. 13. Den gode forening Holdninger og værdier spiller en betydelig rolle for involveringen i frivilligt arbejde. Man skal kunne se en mening med indsatsen. Men der er ofte tale om de frivilliges private holdninger til samfundet, til medmenneskelighed og til fællesskab, som hæftes op på foreningens idégrundlag og profil. De frivillige bekender sig ikke til bestemte værdier. De udlægger dem selv. Undersøgelsen afdækker imidlertid nogle overordnede værdier for den gode forening : Åbenhed over for nye initiativer og ideer Forskellighed: På den ene side accept af forskellighed i foreningen (som en konsekvens af åbenhed). På den anden side er forskelligheden fra andre foreninger også en vigtig identifikationsfaktor Socialt ansvar og opdragelse: Der skal være plads til alle, der sættes sociale standarder: respekt for hinanden, ordentlig omgangstone, hold-følelse, integration osv. Fællesskab og kammeratskab er værdier som næsten alle fremhæver 12\n13 14. Frivilligheden kommer ikke af sig selv Såvel foreningerne som kommunen kan gøre noget for at styrke det frivillige arbejde. Undersøgelsen har givet inspiration til seks forslag til foreningerne og seks forslag til kommunen. Forslag til foreningerne: 1. Formuler en frivillighedspolitik 2. Udtryk klare værdier 3. Organiser foreningen efter frivillighedens betingelser 4. Der skal være en mening med den frivillige indsats 5. Giv mulighed for indflydelse og læring 6. Styrk fællesskabet Forslag til Københavns Kommune: 1. Gode vilkår lokaler og faciliteter 2. Gør det let for foreningerne 3. Differentieret støtte? 4. Støtte til frivilligheds-netværk 5. Giv mulighed for gensidig inspiration 6. Formuler en frivillighedspolitik 13\n14 I. Hvad ved vi om frivilligt arbejde fra tidligere undersøgelser? I dette afsnit sammenfattes resultaterne fra en række undersøgelser og analyser af det frivillige arbejde i foreningerne, som er gennemført siden slutningen af 1980 erne, med særlig vægt på de nyeste undersøgelser og på idrætten. I bilag 1 er de vigtigste af disse undersøgelser nærmere beskrevet. Hvad er frivilligt arbejde? Kært barn har mange navne. Det gælder også frivilligt arbejde: Filantropi, altruisme, ideelt arbejde, velgørenhed, veldædighed, tillidshverv, foreningsarbejde, folkeligt arbejde mv. På trods af dette er der op gennem 1990 erne etableret en fælles forståelse af begrebet både i Danmark og internationalt (Ibsen 1992; Skov Henriksen 1995; Habermann 1993; Betænkning nr Socialministeriet 1997; Lorentzen 1993; Jeppsson Grassman og Svedberg 1999; Gaskin & Davies Smith 1995; Salamon og Anheier 1997; Ibsen og Habermann 2005). 1. For det første er aktiviteten, som vi betegner som frivilligt arbejde, frivillig, dvs. udføres uden fysisk, retslig eller økonomisk tvang. Man skal kunne trække sig tilbage eller holde op, uden at det truer ens liv økonomisk eller socialt, og arbejdet må ikke være bestemt af nødvendigheden af at tjene penge. Frivilligt arbejde er tværtimod kun muligt, hvis personen har sikret sin eksistens på anden vis. Derved adskiller frivilligt arbejde sig fra den form for gensidigt arbejde og hjælp, der fandtes i de agrare og feudale samfund, hvor det var nødvendigt og traditionsbestemt, at individet tog del i løsningen af en række opgaver, og derfor også opfattede det som en pligt. Det adskiller sig dermed også fra den uformelle hjælp, som gives til familiemedlemmer, venner og naboer. 2. For det andet er arbejdet ikke lønnet. Der kan dog være tale om forskellige former for omkostningsgodtgørelse, gratisydelser (fx gratis medlemskab, deltagelse i arrangementer, fritidstøj, telefon mv.) eller mindre betalinger af symbolsk karakter. Dette er især udbredt indenfor idrætten. 3. For det tredje er der tale om en handling eller aktivitet, som udføres overfor andre end (den nære) familie. Derved adskiller frivilligt arbejde sig fra husholdningsarbejde, hjemmearbejde ol. 4. For det fjerde skal arbejdet være til gavn for andre, dvs. at det skal have tilsigtede positive (velfærds)virkninger for andre og have en værdi for tredje person. Det er således ikke værdien for den, som udfører arbejdet, der gør det til frivilligt arbejde, men den værdi det har for andre. Men selvom handlingen udføres overfor og har positive virkninger for andre, kan det være motiveret af mere egennyttige motiver som interesse for sagen, magt, indflydelse, egen personlig udvikling og udvikling af netværk. 5. For det femte skal der være tale om arbejde af formel karakter, dvs. at det er organiseret og / eller aftalt. Almindelig hjælpsomhed af spontan og uformel karakter regnes altså ikke som frivilligt arbejde efter denne definition. Som oftest er det frivillige arbejde organiseret i frivillige organisationer/foreninger. Men det kan foregå i andre sammenhænge, f.eks. i det offentlige. 14\n15 De fleste af de undersøgelser, vi refererer til her, benytter denne forståelse af frivilligt arbejde (Boolsen 1988; Ibsen 1992; Anker og Nielsen 1995; Halling 1997; Torpe 2000; Habermann 2000; 2001; Koch-Nielsen og Rosdahl 2005). Fortolkningen af begrebet og de deraf afledte spørgsmålsformuleringer er dog ikke helt ens, og det samme gælder den måde undersøgelserne er gennemført på. Derfor skal man være forsigtig med direkte at sammenligne tallene for befolkningens deltagelse i frivilligt arbejde fra de forskellige undersøgelser. I nogle undersøgelser har man for eksempel spurgt de interviewede, om de har tillidshverv, mens man i andre undersøgelser har spurgt, om de udfører frivilligt arbejde. Hvad er en forening? Det frivillige arbejde forekommer således oftest i frivillige organisationer og foreninger. De fleste læsere af denne rapport har sikkert en klar forståelse af, hvad en forening er. Betegnelsen bruges dog i mange sammenhænge, og derfor vil vi nedenfor præcisere, hvad vi forstår ved en forening (Ibsen og Habermann 2005): 1. For det første skal sammenslutningen have en formel (juridisk) status i form af vedtægter, en adresse og / eller et mødested samt en meningsfuld afgrænsning i forhold til omgivelserne. Derfor hører uformelle grupper, ad hoc grupper og midlertidige sammenslutninger og grupper ikke med under definitionen. 2. For det andet skal sammenslutningen have en demokratisk beslutningsstruktur, dvs. at der er almindelige demokratiske regler for, hvordan medlemmerne vælger og afsætter ledelsen mv. 3. For det tredje skal sammenslutningen være privat / ikke-offentlig, dvs. at den ikke er en del af eller kontrolleret af den offentlige sektor. Dette kriterium hindrer dog ikke, at foreningen udfører opgaver for den offentlige sektor eller overvejende er finansieret derfra. 4. For det fjerde skal sammenslutningen arbejde non-profit, dvs. at det ikke er organisationens primære formål at generere profit, hverken direkte eller indirekte. Enhver form for overskud skal bruges til organisationens formål og må ikke fordeles mellem organisationens ejere, medlemmer eller ledelse. 5. For det femte skal sammenslutningen være selv-bestemmende, dvs. at den selv bestemmer over egne anliggender og ikke er kontrolleret af andre organisationer. 6. For det sjette skal deltagelse i sammenslutningen være frivillig, dvs. at medlemskab og deltagelse i aktiviteter sker frivilligt, og at en del af arbejdet er frivilligt og ulønnet. Denne gennemgang omfatter primært undersøgelser af frivilligt arbejde i foreninger af denne type, som vi har defineret her. Det frivillige arbejdes udvikling i Danmark Det var relativt sent i udviklingen af den moderne velfærdsstat, at man fik øjnene op for de frivillige organisationers og foreningers betydning for den frivillige indsats, som er tæt knyttet til disse organisationer. Udviklingen af den frivillige sektor i Danmark er især påvirket af tre faktorer: Indførelsen af den demokratiske forfatning 1849, de folkelige bevægelsers opståen i slutningen af 1800-tallet og tilblivelsen af velfærdsstaten fra 1930erne og frem. De tre faktorer er naturligvis tæt forbundne, men overordnet set kan deres betydning for den frivillige sektor sammenfattes således: Den 15\n16 demokratiske forfatning udgør selve grundlaget, folkebevægelserne giver liv og indhold, og velfærdsstaten definerer en arbejdsdeling og genererer ressourcer til sektoren (Ibsen og Habermann, 2005). Kimen til det forenings-danmark, vi kender i dag, blev ganske vidst lagt i slutningen af 1700-tallet, da en række sammenslutninger - selskaber og klubber - blev dannet for at løse forskellige (ofte sociale) opgaver. Efter grundlovens vedtagelse (1849) blev de borgerlige frihedsrettigheder sikret og foreningsformerne brød for alvor igennem på næsten alle samfundsområder: Politiske partiforeninger, interesseorganisationer (godsejerforeninger, håndværkerforeninger, husmandsforeninger mv.), fagforeninger, økonomiske foreninger (sparekasser, sygekasser, brugsforeninger), filantropiske foreninger, idrætsforeninger, religiøse foreninger mv. Det var på dette tidspunkt i slutningen af 1800-tallet at de store folkelige bevægelser opstod: bondebevægelsen, arbejderbevægelsen, missionsbevægelsen (de religiøse vækkelser: den grundtvigianske bevægelse og Indre Mission), afholdsbevægelsen og den folkelige idræt (Klausen og Selle 1995). Folkebevægelserne opstod som et forsøg på at løse de problemer, som en ny samfundsorden medførte, og hvor nye sociale skel gik mellem gårdmænd og husmænd, arbejdere og virksomhedsejere, tjenestefolk og borgerskab. Herfra stammer værdier og traditioner, som indholdsmæssigt stadig præger foreningslivet. For de skandinaviske velfærdsstaters udvikling fik disse folkebevægelser en enorm politisk betydning som demokratiske med- og modspillere. Og bevægelserne har i øvrigt været med til at give den danske (og skandinaviske) frivillige sektor nogle særlige træk. Dels de mange medlemskaber, som den dag i dag viser sig ved et meget højt gennemsnitligt antal forenings-medlemskaber pr. indbygger. Dels den relativt store frivillige indsats i foreninger og organisationer i sammenligning med andre europæiske lande. Og endelig er kerneområderne i den skandinaviske frivillige sektor koncentreret om kultur/idræt/fritid og langt mindre om social/sundhed/uddannelse, som man finder det i andre vestlige lande. Dette afspejler naturligvis den velfærdsstatslige kontekst, som foreningerne og organisationerne befinder sig i (Wollebæk og Selle 2000; Svedberg og Jeppsson Grassman 2001; Goul Andersen, Torpe & Andersen 2000). Meget kortfattet resumeret må man sige, at de frivillige organisationer nu 100 år efter deres blomstringsperiode og efter at være gået i glemmebogen i et par decennier ( ) atter har indtaget sin plads som en af velfærdssamfundets væsentlige aktører. Mange håb og forventninger er i civilsamfundets navn blevet stillet til den frivillige sektor, som den kan have svært ved at leve op til. Den skal personificere den personlige frihed, de sociale fællesskaber, kæmpe for menneskerettigheder, være grobund for selvhjælp, empowerment og integration og fungere som skole til demokratiet. Samtidig forventes den at overtage opgaver, som staten ikke magter; men som de frivillige foreninger og organisationer i Danmark slet ikke har kapacitet til, hvis ikke der ansættes professionel ekspertise. Omfanget af det frivillige arbejde generelt Der findes kun få sammenlignelige undersøgelser af danskernes deltagelse i frivilligt arbejde, dvs. undersøgelser hvor man med års mellemrum har spurgt et repræsentativt udsnit af befolkningen, om de udfører frivilligt arbejde. Vi vil her referere fire undersøgelser, som på forskellige måder har undersøgt spørgsmålet og gjort det med års mellemrum, så det er muligt at se, om det er gået frem eller tilbage for involveringen i frivilligt arbejde. 16\n17 Den første kvantitative undersøgelse af danskernes deltagelse i frivilligt arbejde blev gennemført af Socialforskningsinstituttet i Undersøgelsen viste, at 24 pct. af danskerne (over 16 år) havde udført en eller anden form for frivilligt arbejde inden for de seneste 12 måneder. I 1993 gentog Socialforskningsinstituttet undersøgelsen, og nu viste det sig, at 28 pct. af befolkningen over 16 år havde arbejdet frivilligt indenfor det seneste år. Analysen påviste altså en stigning på 4 pct. siden 1987, men pga. den statistiske usikkerhed kan den reelle stigning have været mindre. Lægger man dertil de, som uformelt yder frivillige indsatser, udgjorde de frivillige 49 pct. af befolkningen i 1993 (Boolsen 1988; Anker 1995). Der blev også spurgt om deltagelse i frivilligt arbejde i den såkaldte Værdiundersøgelse, der er gennemført flere gange i Danmark. I 1990 svarede 26 pct. af de adspurgte, at de udfører frivilligt arbejde. I 1999 svarede 38 pct. ja på det samme spørgsmål, dvs. en stigning på 12 procentpoint på knap 10 år (Koch-Nielsen & Dalsgaard 2002, 2004). Undersøgelser af befolkningens deltagelse i fritids- og kulturaktiviteter er blevet gennemført med års mellemrum siden 1960erne. Spørgsmål om deltagelse i frivilligt arbejde var medtaget de seneste to gange, denne undersøgelse blev gennemført. I 1998 blev de interviewede spurgt, om de regelmæssigt eller undertiden bruger en del af deres fritid til uden betaling at arbejde i fritidsorganisationer eller andet. 34 pct. af befolkningen over 15 år svarede, at de arbejder frivilligt og ulønnet, mens 21 pct. svarede, at de gør det regelmæssigt, og yderligere 13 pct. svarede, at de undertiden gør det (Fridberg 2000: 1998). Seks år senere, i 2004, var andelen øget til 39 pct. Spørgsmålet var dog ændret en smule, idet de interviewede nu blev spurgt, om de bruger en del af deres fritid til uden betaling at være aktive i forskellige organisationer / foreninger. 17 pct. af befolkningen er aktiv i en fritidsorganisation og 4 pct. indenfor en kulturaktivitet. Væksten i deltagelsen i frivilligt arbejde tilskrives i 2004 især større deltagelse i offentlige institutioner (fx skole, daginstitution og plejehjem) og i andre foreninger (dvs. andre foreninger end de store foreningsområder: fritid, foreninger med socialt sigte, politiske foreninger og kulturforeninger). (Bille, Fridberg, Storgaard og Wulff 2005). I 1998 gennemførtes også en undersøgelse af medborgerskab i Danmark, som bl.a. indeholdt et spørgsmål om deltagelse i frivilligt arbejde. 39 pct. af respondenterne - mellem 18 og 70 år svarede, at de er engageret i frivilligt arbejde af en eller anden slags (Torpe 2000: 91). Desværre var spørgsmålet ikke med i tidligere tilsvarende undersøgelser fra 1979 og 1990, og derfor er det ikke muligt at bedømme, om andelen er større end tidligere. Man kan imidlertid sammenligne andelen, som varetager tillidsposter (inkluderer alle former for tillidshverv også suppleantposter). Denne sammenligning viser en vækst i andelen af den voksne befolkning, som har en tillidspost i en forening eller organisation, fra 22 pct. i 1979 til 29 pct. i 1998 (Torpe 2000: 91). Den seneste befolkningsundersøgelse af frivilligt arbejde blev gennemført i 2004 som led i den såkaldte Frivillighedsundersøgelse (se beskrivelse af undersøgelsen i bilag 1). I denne undersøgelse svarer 38 pct. ja til, at de arbejder frivilligt, 35 pct. svarer ja til, at de har udført frivilligt arbejde inden for det sidste år, og 26 pct. har udført det inden for den sidste måned. Undersøgelsen omfatter et repræsentativt udsnit af personer fra 16 til 85 år (Koch-Nielsen og Rosdahl 2005). Selvom tallene for hvor stor en andel af danskerne, der udfører frivilligt arbejde, er forskellige fra undersøgelse til undersøgelse, så viser alle de refererede undersøgelser som et samlet billede, at der siden begyndelsen af 1990 erne er sket en vækst i befolkningens deltagelse i frivilligt arbejde. 17\n18 Samtidig tyder flere undersøgelser af foreninger og frivillige organisationer på, at antallet af foreninger fortsat vokser. Omkring en fjerdedel af de frivillige foreninger og organisationer, som findes i dag, er stiftet efter 1990, og 50 pct. er stiftet efter (Torpe 2000, Ibsen 2005). Vi ved imidlertid ikke, hvor stor den reelle vækst er, da der ikke findes oplysninger om, hvor mange foreninger der i samme periode er ophørt. En landsdækkende undersøgelse af idrætsforeningerne i Danmark, som Danmarks Idræts-Forbund og Danske Gymnastik- og Idrætsforeninger gennemførte i 2004, viser næsten den samme fordeling af foreningerne efter alder. Og ser vi særskilt på idrætsforeningerne i København, viser en analyse, at hele 45 pct. af idrætsforeningerne er dannet siden 1990, mens der er forholdsvis meget færre foreninger, der er dannet i perioden fra 1950 til 1989 (www.dif.dk). En undersøgelse af foreningslivet på Fyn, som er en del af Frivillighedsundersøgelsen, viser endvidere, at 72 pct. af foreningerne enten har fået flere medlemmer eller har fastholdt samme antal medlemmer indenfor de seneste fem år (Ibsen 2005). Den samme tendens finder vi i analysen af de københavnske idrætsforeninger, hvor det kun er hver tiende forening, der har haft medlemstilbagegang de seneste fem år (www.dif.dk). Selvom vi i Danmark (og i Norden) har stærke traditioner knyttet til foreningslivet, kan det alligevel virke overvældende at konstatere, hvor mange foreninger, der faktisk findes. En undersøgelse af foreningslivet i Aalborg kommune fra 2001 kom frem til, at der på dette tidspunkt fandtes en forening for hver 80 indbyggere (Torpe 2003). Undersøgelsen af foreningslivet i Fyns Amt kommer næsten til samme resultat nemlig 82 indbyggere for hver forening. Dertil kommer minimum 3000 landsdækkende organisationer (Ibsen 2005). Til sammenligning viser både norske og svenske undersøgelser op gennem 1990erne en lille vækst i andelen, som udfører frivilligt arbejde (Wollebæk, Selle og Lorentzen 1999; Jeppsson-Grassmann og Svedberg 1999), og bevæger vi os helt til USA, er billedet det samme. Trods faldende deltagelse i foreninger, fællesskaber og sociale netværk er andelen af den amerikanske befolkning, der udfører frivilligt arbejde, vokset støt de seneste 25 år (Putnam 1999: 128). Ser vi på det øvrige Europa ligger Danmark cirka i midten hvad angår befolkningens involvering i frivilligt arbejde, men der er overraskende små forskelle mellem de undersøgte europæiske lande - bortset fra de tidligere kommunistiske lande i Europa og Tyskland (såvel Øst- som Vesttyskland), der ligger betydeligt under det vesteuropæiske gennemsnit (Gaskin og Davis Smith 1995). Hvor finder vi de frivillige? De omkring 35 pct. af befolkningen, som deltager i frivilligt arbejde, er fordelt over mange områder med idrætsområdet som den absolutte topscorer (se tabel 1). 11 pct. af befolkningen udfører frivilligt arbejde indenfor idræt, 3 pct. indenfor kultur og 5 pct. indenfor fritid i øvrigt, og tilsammen udgør det godt halvdelen af det frivillige arbejde. Det hænger selvfølgelig sammen med, at ca. 60 pct. af foreningerne er fritids-, kultur- eller idrætsforeninger. Kun 6 pct. udfører frivilligt arbejde indenfor det sociale og sundhedsmæssige område (Koch-Nielsen 2005). Det samme mønster finder vi i den seneste kultur- og fritidsundersøgelse, hvor de interviewede også har svaret på spørgsmål om frivilligt arbejde (Bille, Fridberg, Storgaard og Wulff 2005). Dette indikerer, at de frivillige først og fremmest er engageret i de aktiviteter og de organisationer, hvor deres egne interesser tilgodeses, 18\n19 og kun i mindre grad er involveret i aktiviteter, hvis primære mål er at hjælpe svage medmennesker eller tager sigte på hele samfundet. Tabel 1: Andelen af den danske befolkning, som har udført frivilligt arbejde inden for det sidste år på de forskellige områder. Mænd og kvinder (pct.) Samfundsområde Mænd Kvinder Samtlige Kultur Idræt Fritid i øvrigt Uddannelse, forskning Sundhed, Sygdom Socialt Miljø 1 >1 >1 Bolig, lokalsamfund Fagligt Rådgivende, juridisk 1 >1 >1 Politik, partiforeninger Internationalt Religion, kirke Andre Frivilligt arbejde i alt Total Kilde: Koch-Nielsen og Rosdahl 2005: 5-6 Sammenligner vi med andre europæiske lande, får vi et klart billede af, hvor meget idræt og fritid fylder i den frivillige organisering i Norden. En undersøgelse fra 1995 viser, at broderparten (mellem 50 og 60 pct.) af de frivillige i Danmark og Sverige er aktive indenfor idræt og fritid, medens tyngdepunktet i fx Storbritannien og Tyskland ligger på social- og sundhedsområdet (Gaskin & Davies Smith 1995). Disse forskelle mellem de europæiske lande kan som sagt forklares med forskellene i landenes velfærdssystemer. De nordiske velfærdsstater har i høj grad overtaget ansvaret for opgaverne indenfor social- og sundhedssektoren, og de frivilligt aktive medborgere koncentreres derfor på idræts- fritids og kulturområdet. Det frivillige arbejde i idrætten 19\n20 Som det ses spiller frivilligheden indenfor idræt og fritid en meget stor rolle i Danmark, og i det følgende skal vi se nærmere på specielt idrætten, hvor vi har en del undersøgelser at trække på. Hvor det er muligt, vil vi dog drage sammenligninger til andre samfundsområder. Ottesen og Ibsen undersøgte i 1998 bl.a. de idrætsaktives frivillige arbejde. Her svarede 8 pct. af de idrætsaktive mellem 16 og 75 år, at de ofte udfører frivilligt arbejde i en idrætsforening, mens 14 pct. gør det undertiden. Da 58 pct. af respondenterne i denne undersøgelse svarede, at de dyrker idræt, kan disse tal omregnes til henholdsvis 5 pct. af befolkningen, der ofte udfører frivilligt arbejde i en idrætsforening, og 7 pct., der undertiden gør det. (1). Tilsammen svarer det næsten til de 11 pct., som ifølge den seneste befolkningsundersøgelse udfører frivilligt arbejde i idrætssammenhænge (Koch-Nielsen 2005). Knud Larsens analyse af data fra de store fritids- og kulturundersøgelser, også gennemført i 1998, viser, at 13 pct. af hele den voksne befolkning (over 15 år) deltager aktivt i foreningens møder og/eller arbejde, mens 4 pct. har egentlige tillidsposter i en idrætsforening (Larsen 2000). Det er en udbredt opfattelse, at rekrutteringen af frivillige er blevet vanskeligere (www.dif.dk). En sammenligning af resultaterne fra flere undersøgelser gennemført de seneste 15 år tyder imidlertid ikke på, at der generelt er sket et fald i det frivillige arbejde i idrætsforeningerne. Idrætsforeningerne bruger ikke flere penge på løn, antallet af frivillige er ikke faldet, og andelen af idrætsforeninger, som svarer, at de ofte har vanskeligheder med at finde nye frivillige til bestyrelse og udvalg er ikke øget (tabel 2). I 2004 svarer 26 pct. at det er et stort problem at få frivillige til bestyrelsen, og 18 pct. svarede, at det er et stort problem at få frivillige til andre opgaver (Ibsen 2005). Tager man højde for den statistiske usikkerhed, er andelen af frivillige i bestyrelse og udvalg i idrætsforeningerne i forhold til antallet af medlemmer i foreningerne uændret. Og ser vi på andelen af foreningernes udgifter, som går til løn og honorarer, ser vi en faldende andel af idrætsforeningerne, som har lønnede instruktører og medarbejdere til andre opgaver. En del af forklaringen kan være, at en stigende del af idrætsforeningerne er forholdsvis små, og at det især er i de forholdsvis få store foreninger, at vi finder lønnede medarbejdere. 1. Disse tal skal dog tages med forbehold, fordi undersøgelsen ikke er landsdækkende men blev gennemført i fire forskellige områder af landet (se bilag 1) 20\n21 Tabel 2: Frivillighedsgraden i idrætsforeningerne i 1989, 1997 og ) Har ofte vanskeligheder med at finde nye frivillige til bestyrelse og udvalg Antal medlemmer pr. frivillig i bestyrelse og udvalg 2) pct Idrætsforeningernes fordeling efter hvor stor en andel af udgifterne, som bruges til løn og honorarer 3). < 25 pct > 25 pct N = Kilder: Ibsen 1992, 1997, ) Der er dog ikke tale om en sammenligning af de samme foreninger eller foreninger fra de samme kommuner. Undersøgelsen i 1989 omfattede 3/4 af alle idrætsforeningerne i følgende kommuner: Ballerup, Ejby, Brønderslev og Ølgod (Ibsen 1992). Foreningsundersøgelsen 1997, som er beskrevet i bilag 1, omfattede foreninger fra 17 kommuner fordelt på fire amtskommuner. Undersøgelsen fra 2004 omfatter alle foreninger i Fyns Amt. Tallene i denne tabel baseres dog kun på idrætsforeningers svar. 2) En undersøgelse af idrætten i Holbæk Kommune, gennemført i 1996, viste, at i gennemsnit var der én frivillig for hver 10 aktive medlemmer, svarende til én leder i bestyrelse og udvalg for hver 22 aktive, én instruktør for hver 29 aktive og én hjælper for hver 46 aktive medlemmer (Larsen 1996: 29). 3) Spørgsmålet er besvaret lidt forskelligt: I 1989 angav foreningerne deres udgifter på en række poster. I 1997 svarede foreningerne, om andelen af foreningens udgifter, der går til løn, udgør 0 %, under 25 %, %, mellem 50 og 75 % og mere end 75 %. Forskelle mellem København og resten af landet Flere undersøgelser har tidligere vist, at der kun er små forskelle mellem de forskellige egne af landet på andelen af befolkningen, der udfører frivilligt arbejde, selvom andelen synes at være en anelse mindre i hovedstadsområdet end i den øvrige del af landet (Anker og Nielsen 1995: 59; Fridberg 2000: 201). Den seneste kultur- og fritidsundersøgelse, gennemført i 2004, viser imidlertid større forskelle. Her er der forholdsvis flest, som udfører frivilligt arbejde, i bykommuner (42 pct.), dernæst kommer forstæderne til København (38 pct.) og landkommunerne (37 pct.), og færrest finder vi i Købehavn (29 pct.) (Bille, Fridberg, Storgaard og Wulff 2005: 277). Frivillighedsundersøgelsen, som også blev gennemført i 2004, bekræfter dette billede, om end forskellene er mindre. Den højeste deltagelse finder vi i landdistrikter og bymæssige bebyggelser med 36 pct., mens hovedstaden har den laveste deltagelse med 31 pct. Disse forskelle er dog endnu større, hvis vi alene ser på 21\n22 idræts/fritidsområdet, hvor 20 pct. af befolkningen i landdistrikter udfører frivilligt arbejde mod kun 13 pct. i København (Koch-Nielsen og Rosdahl 2005). Ser vi alene på idrætten, så viser idrætsorganisationernes foreningsundersøgelse fra 2004, at der i gennemsnit er færre trænere og bestyrelsesmedlemmer i idrætsforeningerne i København (6,7 trænere og 9,3 bestyrelsesmedlemmer pr. forening) end i landet som helhed (9,5 og 10,7). Men denne forskel må først og fremmest tilskrives det forhold, at der i København er relativt mange små foreninger. Den samme undersøgelse viser, at det kun er hver femte idrætsforening i København, som har lønnede trænere, og knap hver femte forening, som har lønnede medarbejdere til andre opgaver. De københavnske idrætsforeningers udgifter til løn og godtgørelse udgør 25 pct. af de samlede udgifter mod 29 pct. for landet som helhed (www.dif.dk). Undersøgelsen viser også, at professionaliseringsgraden er betydeligt lavere i København end i Århus. Igen må dette især tilskrives, at der i København er forholdsvis mange små foreninger. I samme undersøgelse svarer 69 pct. af foreningerne i København, at de synes, at det er blevet sværere at hverve frivillige ledere, mens 57 pct. synes, at det er blevet sværere at hverve trænere. Ottesens og Ibsens undersøgelse fra 1998, der blev gennemført i fire afgrænsede regionale / lokale områder af Danmark, viste, at andelen af de idrætsaktive, der udfører frivilligt arbejde i en idrætsforening, er dobbelt så stor i Salling-Fjends i Viborg Amt end i bydelene Sundby Nord og Indre Østerbro i Københavns Kommune (tabel 3). Tabel 3: Andelen af de idrætsaktive der udfører frivilligt arbejde opdelt på fire lokale / regionale områder (pct.) Ballerup Indre Sundby Salling- p < Udfører ofte eller undertiden. Østerbro Nord Fjends frivilligt arbejde i en idrætsforening frivilligt arbejde i anden forening, frivillig organisation mv N = Ottesen, Laila og Ibsen, Bjarne (1999): Idræt, motion og hverdagsliv. Institut for Idræt, Københavns Universitet Larsens analyse af data fra kultur- og fritidsundersøgelserne afslører ligeledes et meget stærkt sammenfald mellem urbaniseringsgraden på den ene side og på den anden side andelen af befolkningen, som deltager i møder og/eller foreningsarbejde samt andelen, der har tillidsposter i en idrætsforening. Mens kun 1 pct. af de voksne i hovedstaden har en tillidspost i en idrætsforening, er det hele 6 pct. i mindre byer Hvem er de frivillige i foreningerne? Der er imidlertid betydelige forskelle på, hvor meget forskellige grupper involverer sig i frivilligt arbejde, og hvordan de gør det. Vi skal her se på, hvordan personlige karakteristika som alder, køn, uddannelse og socio-økonomisk status spiller en rolle. 22\nOmfanget af og holdningen til frivilligt arbejde i idrætsforeningerne i Danmark Bjarne Ibsen, Idrætsforsk Notat udarbejdet til Kulturministeriet 2001 Indledning Det er en udbredt opfattelse i idrætten,\nFrivilligt arbejde i idræt Notat udarbejdet for DGI December 2012 Bjarne Ibsen Professor og forskningsleder Center for forskning i Idræt, Sundhed og Civilsamfund Syddansk Universitet Indhold 1. Indledning...\nAktivitet eller idrætspolitisk arbejde? Frivilligt arbejde i DGI Vestsjælland og DGI Nordsjælland. syddansk universitet\nsyddansk universitet institut for idræt og biomekanik Aktivitet eller idrætspolitisk arbejde? Frivilligt arbejde i DGI Vestsjælland og DGI Nordsjælland Bjarne Ibsen og Carsten Hvid Larsen 2010:2 Aktivitet\nBilag 1. Samspillet mellem den frivillige og den kommunale sektor Projektbeskrivelse for et forsknings- og udviklingsprojekt. Bjarne Ibsen, Professor og centerleder. Center for forskning i Idræt, Sundhed