Slægtsbogen: Peder Bendtsens erindringer\nJulen /nytaaret 1984/85 indtalte min far Peder Andreas Bendtsen sine erindringer om rejsen og opholdet i Amerika, som vi altid sagde, skønt det faktisk var i Canada, det hele foregik.\nFar var i 1984, 82 aar, saa for at faa tiden til at hænge sammen, har jeg sammenfattet fortællingen lidt undervejs, og jeg uddyber, saa godt jeg kan omkring personnavne (står i parentes).\nDet var jo sølle tider!\nDer var en karl der tjente i Bølling, han hed Sofus. Han tjente i æ Pollergaard, han havde en bror i Amerika. Saa spurgte han, om vi sku’ tage derover. Det havde a tænkt paa, for der var jo ingen fremtid herhjemme.\nMin far havde ikke meget hjælp, saa han ville, a sku’ blive hjemme. Sku’ a være hjemme, sku’ a køre mælk, og det war a saa led ved, - og kom teen der!\nSaa der var ingen udsigter til, at a ku’ samle penge sammen. A skulle jo være med til det hele, saa der var ingen tid til at samle penge, - tøt a eet.\nA tjente i Hanning. Der fik a 1200 kroner i løn, det var snart en hel god løn; men saa sku a jo hjem, og a sku ha nyt tøj og en cykel. Ja, saa war der eet møj tilbage.\nVar Hans Bendtsen saa med paa at du rejste?\nJow, a haed lidt penge, 6-700 kr efter der var skyvt-op, da Hans Bendtsen giftede sig igen. Dem rejste a for.\nOg saa var der jo Sofus, han tjente oppe ved æ Pollermand, og vi fulgtes ad til gymnastik og folkedans. A har da en billed af det.\nVi tog jo saa fra Skjern, det var mere vanskelig saadan og kom te’n dengang.\nSofus kom fra Fasterholt ved Herning, og a kom jo saa fra Skjern - Mikalie, hun er levende endnu - faster te æ barber, hun var ogsaa dernede, og saa var Hans Christian (en bror) med.\nDet tog lang tid at komme derover te København dengang, vi sku jo med færge over Lillebælt, saa skulle vi over til Korsør ved Nyborg.\nSaa kom vi derover, det tog ret lang tid. Der var mange mennesker.\nSaa sku vi jo paa hotel.\nHvor ska vi hen, sagde a til Sofus. Det vidste vi sørme eet. Vi kom saa paa æ Højskolehjem, det plejede vi jo, naar vi sku i Skjern, og der fik vi saa ogsaa en værelse.\nDagen efter var der saa lidt tid. Æ færge sku først gaa langt hen o æ eftermiddag. Saa ville vi ind paa et godt hotel og spise godt, bøf eller saa`n noget. Det var jo sidste dag, vi var i Danmark.\nSaa kom den dag hvor vi sku af sted. A havde ingen betænkeligheder ved at tage afsted. A sagde bare farvel til Hans Bendtsen, og til min mor.\nA cyklede selv til Skjern. Hende Mikalie, a tror ogsaa Niels Bendtsen ( en fætter) var med.\nSaa kom vi til Fasterholt, og vi kom til København. Vi saa forskellige ting i København.\nSaa sku vi jo paa færgen, og der var musik, og de sang: - Hils fra mig derhjemme, hils min far og mor, hils de blanke sunde, hils den blanke fjord. - Saa var der mange der tog æ lom’klæd’ op for at tørr’ æ ywn’ av.\nGjorde du ogsaa det?\nJa, det var ogsaa den eneste gang a var lidt vemodig. Det var første gang a tænkte over det!\nDet var lige før vi sku afsted. Maaske skulle musikkerne med, maaske rejst’ de a igen, det ved a eet - a tror nok de tog med.\nDer gik en færge en gang om ugen. Det var “Hellig Olav”, en svensker. Der var mange polakker med, de var saaen noen svinede og grisede noen. De spiste med fingrene, og tog hvidløg op af lommen. Vi klagede til kaptajnen; vi ville ikke spise sammen med dem. Saa fik vi en bord for os selv.\nDet gik ellers helt godt, men saa blev Sofus syg (søsyg). Han laa i sengen hele tiden, i 10 døgn. A blev eet syg, mærkelig nok, a var snart den eneste. Der var ikke ret mange ved æ bord. Saa fik vi storm, op til storm 9, tror a, de sagde. Der var kantstykker paa æ bord, og æ tallerkner og kopper de røj fra den ene ende til den anden.\nDer var sørme høje bølger, ligesaa høje som huse. Naar vi var nede i æ bølgedal, saa ku vi se bølgerne helt deroppe, saa store som en toetages hus. A sagde til mæ selv: Dem kommer vi sørme aldrig over, men æ skiv kom jo ogsaa over den.\nDer var jo mange, der ikke kunne taale det. A ka` huske, der sad een i æ forstavn. Æ vand sprøjtede hen over ham, han sad lige saa stille, han var saa hønesyg. Der var nogle, der raabte og skreg: - A dør - A dør!\nA var jo ned for at se til Sofus en gang imellem.\nVi skulle selvfølgelig passe paa vores ting, - ikke at lægge dem fra os, saa den sidste nat, da var vi meget oppe for at se land. Nu havde vi sejlet i 11 døgn, saa ville vi jo gerne se land. Saa vi stod op der midt o æ nat, og til sidst, saa pakkede vi og gik i land.\nDengang vi saa kom i land, og vi skulle til at internere os, saa opdagede a, at a havde glemt mi pung - HA - HA - HA. A sprang jo ogsaa op (da skibet nærmede sig land), - og glemte mi` pung under æ pude, - og mine papirer!\nNaa, der var jo ikke andet for, end a sku tilbage igen - der var ski langt. Saa fik a jen af skibspersonalet der var med i land, til at gaa med. a ku husk æ nummer o æ værels, men a ku eet sjelv find ud a det. Og ganske rigtigt, der laa æ pung under æ hovedpude - HA - HA - HA.\nDer var saamænd ikke mange penge, for de var sat te.\nDer var en mand, en flink fyr, han havde været i Canada før og var blevet hevet ud - lidt af en fupmager - han fik mæ saa med i æ biograf, a tror det var i Toronto. Saa narrede han 10$ fra mig - han laante, og a sku nok faa dem igen; men a har dem tilgode endnu !!\nSaa kom a tilbage efter ham i æ tog - i Toronto - a war ky’w a det. A mistede mit rejsetæppe, det var det eneste, saa tog a toget tilbage en time efter, og mødte saa Sofus igen.\nNaa, du havde ikke Sofus med?\nNej, ham tabte a undervejs..........\nNaa, men ham den anden fyr, han var en fupmager. Han laante nogle penge af mig. Dem fik a aldrig, han skulle sende dem til mig, a har eet hørt fra ham siden!\nDa a kom derover, saa skaffede de mig en plads, Sofus og hans bror (Peder), hos en irer, der hed Frank Morran. Saa rejste de afsted (Sofus og hans bror), og saa var a alene der.\nVi kom i marts maaned. Der var ingen a ku snakke med. Han (Peder) havde arbejdet der et par aar, men de kunne ikke blive enige om lønnen.\nA havde eet andet end 5 dollar, da a kom derover, og 2 sæt tøj. Den ene sæt tøj brugte a til arbejdstøj. A havde ingen sko, jow, a havde et par gamle spidsnæsede sko, der var moderne dengang. Dem ku’ a jo ikke taale! Saa købte a et par gamle vinterstøvler, der var kasseret, af Sofus’ bror. - A fik dem vist. - De her spidsnæsede sko var ikke lige saa praktiske og gaa med.\nA tjente ved en mand (Frank Morran), han havde 10 heste, 2 spand heste. Saa sku’ vi jo ud og arbejde i marken.\nStalden laa lige fritliggende, saadan ud, og æ møj havde han smidt ud af vinduet, til alle sider laa møjet. Men først, saa skulle a jo til at reparere seletøjet. Det var snart det første a kom til. Det var ikke særlig godt holdt ved lige. Det var af læder og tømmen var ogsaa af læder, og han manglede noget. Saa begyndte a og lave reb, det var noget haard ved hænderne og holde ved det, saa sku vi jo have luffer paa, naar vi sku køre.\nHavde du lært at lave reb hjemme ved din far?\nNej ikke at lave reb, men at spidse og saaen. De regnede ikke med, at det ku holde, naar det var spidset; men det sku nok holde! A brugte ogsaa hampereb. De brugte meget kroge, de satte en krog i den ene ende, og saa en krog i æ hammelstok.\nÅh hva,saa gik tiden.\nDe havde seks køer, og dem sku a jo saa ha ud og malke om morgenen. De fodrede med helfoder. Saa centrifugerede de selv mælken.\nDe (fam. Morane) var vist fra Montana, en provins længere inde i landet, ogsaa i Canada. A var i Alberta.\nSaa reparerede a seletøjet og fik sat hestetøjet i orden, og fik hestene ind. De havde en halv snes heste og seks køer.\nFik du lært noget engelsk?\nDer var tre børn, de lærte mig at snakke engelsk. A legede med dem og snakkede med dem i fritiden, og saa med konen og manden.\n- A tænker nok, a var lærenem. A var jo vant til landbrug, a ku jo nok sætte tøj o æ hest, det var jo stavtøj. Saa kørte a med fem heste, a havde fem heste, to foran og tre ibag, saa pløjede a. A har da et billede af det.\nA var der en to - tre maaneder, saa fik a en brev fra én i Calgary, en by længere henne, én fra Hanning, han hed Jacobsen. Han havde tjent hjemme ved Hans Bendtsen.\nDet var noget trist at være der alene, saa ville a hen til ham. Da a havde været der en tre maaneder og vi var færdige med foraarsarbejdet og faaet det hele saaet. Saa siger a: A vil te Calgary, a havde en lille ordbog, no vil a eet være her længere. A tror nok, a sku ha 35$ (pr. mdr.), saa a havde jo 100 - jah, a købt jo lidt tobak. Først manglede a jo lidt tobak, saa sagde a - A mangler lidt tobak i æ pibe.\n- Saa ka du faa lidt af mig. Saa kom han med saaen en styk, a tøt det var en styk rugbrød.\n- Jamen, du ska ha en kniv, og saa skal du skære det !!\n- Kan du ikke skaffe en plade? - Det var presset tobak. A røg lidt pibe - og a begyndte at ryge cigaretter derovre, a rullede dem selv.\nRejste du saa?\nNej, a havde jo ingen penge. - Du faar ingen penge før til høst (sagde Frank Morane), du er nødt til at blive.\nA bløv jo nødt til at blive. Saa gav a mig til at flyt lidt møj fra kostalden. Det var snart ikke til at komme ind i kostalden for møj. Det var saaen et tørt vejr, ikke saaen noget plevret vejr som her, saa det sank jo sammen. Der var saadan en stor slæde vi ku køre med, og lagde dynger ud paa marken. Saa reparerede a lidt hegn.\nHan havde et par hundrede tønder land der var i brak.\nSaa henne ved høsttid, saa kunne a faa akkord o at sætte “te raae” (sætte negene i række). Det var der mange naboer, der ogsaa ville ha’ mig til, at sætte “te raae”. Saa a tjente helt godt med penge. A fik pr. tønde land.\nA kunne nok faa fri, der var ikke nok at lave. A kunne snart (hurtigt) sætte “te raae”. Det var a forresten god til, a fik meget arbejde!\nHos en nabomand, Sam Strade, der var a et par aar. Han ville leje mig til at køre med en spand heste, saa Frank (Morane) sendte en spand heste til Sam. Dem sku a køre. Der var seks spand heste, der skulle køre til tærskemaskinen. Det var en stor tærskemaskine vil skulle køre til, de (negene) skulle smides i. Der kørte vi saa længe vi kunne se - hele dagen - kun en halv times middag. Jen mand te tærskemaskinen, jen til en traktor med jernhjul. Vi skulle selv læsse paa, der var nogle høje kanter (paa vognen), ligesom vi nu har til høet, og vi skulle selv læsse negene af. Vi smed det paa en bord, saa kørte det selv ind.\nJorden var ikke jævn, der var vandhuller med pil og poppel og lignende. Der blæste vi halmen ind. Vi tærskede et par dage, og flyttede saa til næste omraade. A tjente hel godt, kan ikke huske hvor meget, men Frank fik 2$ for hestene.\nHestene passede a, der var ikke altid en stald til dem, saa blev de bundet til et træ om natten. Der var en sovevogn med, der skulle a saa sove inde. Der var plads til en 6 - 8 mand. Den første nat fik a anvist en trækasse.\n- Har du ingenting med? Blev der spurgt, han (Frank eller Sam) skulle have sendt en pude og en tæppe med.\n- Saa kan du tage bilen og køre hjem efter noget. - Der var kun et par kilometer.\n- Jamen, a har ingen kørekort! - Kør alligevel !\nDet turde a eet, - saa kom der en mand med, saa fik a hø og tæppe.\nDet var første gang a kørte. Men der stod en bil, saa a kørte ofte rundt paa marken. Det saa manden godt. Det sagde han ingenting til. Det varede saa ikke saa længe. Saa sagde manden:\n- A mangler en mand til høst, ka du ett lige køre til Ribstone, og skaffe jen?\nDet var jo krisetider, saa mange folk rejste rundt med banen, frem og tilbage. De logerede ved banegaarden. De lavede baal og lavede selv mad. A raabte, om nogen ville høste. A kunne godt gøre mig forstaaelig paa engelsk. Saa kom der en mand, og a fik ham i vognen hjem. Han sov ogsaa i sovevognen.\nDe (Sam Strade) ville gerne leje mig for vinteren, a tjente nu ikke saa meget, fik vel 10$ i maaneden. Det var en vinterløn. Det var vældigt flinke folk. De havde mange køer der skulle malkes. Mælken skulle separeres, og kalvene sku ha. Hestene kom ud paa marken. I oktober var det frostvejr og høsten var slut.\nDe solgte fløde og mælk. De havde en kælder, den fyldte de med vand om vinteren, der frøs. Der skulle et par spande vand i hver dag. Saa havde de is til sommer. Der satte de fløden ned, og en gang om ugen lavede vi smør og solgte inde i byen. - Det var et lille mejeri.\nDet var bare lige at passe høvderne, malke en 6 - 7 køer, og saa sku a muge ved hestene, en ridehest og to arbejdsheste. Æ høvder sku have halm. Saa sku der ogsaa muges i kostalden. Der var mange kalve, alle sommerkalvene havde en boks at gaa i. De havde ogsaa nogen svin, de gik ude. De kunne gaa ind i en halmstak. De havde ingen svinhus til dem.\nBlev du saa der ?\nHan lejede mig en aar, hele 27 var a ved Sam Strade. A sat “te raae” og tjente godt - paa akkord - a satte al det a ku forlange.\nDet var i 28 a fik smag paa det her. Frank Morane kunne ikke overkomme det. Han ku ikke faa en karl, saa han maatte selv gøre det.\nA fik æ peng, der o æ atteraar; men det varede skam længe, inden a fik dem. Han (Frank Morane) skulle have høstet, inden a ku faa pengene.\nPeder Bendtsen til hest\nA var ved at have mange penge, saa a begyndte med at købe en ko, en kvie, men a vil eet ha den, før den havde kælvet. Det ku a ogsaa faa lov til. A købte ogsaa en hest, en ridehest, Sess, en dejlig lille hest. De stod ved Sam. A købte en kvie mere, to køer og en kalv, og en hest havde a.\nA brugte ogsaa æ hest, naar a sku drive høvder. Den var vant til at blive redet paa. Den kunne ogsaa selv rende efter høvder, saa rendte den ud i marken, og saa rendte den ud æ forve dem. Det skete ogsaa sommetider, at a faldt af, det var saadan en lille lavbenet een. Naar a røg af, saa stod hesten. Den ventet paa, at a kom op ijen.\nJo, det var vældig interessant.\nOm efteraaret kom der en jøde og købte høvder op. Saa red a ud og fangede dem. A havde en lasso, saa kunne a lægge den over æ huer o æ kalve, - lisom det her - rodeo.\nVi havde 5 - 6 km til æ by, og dertil skulle a saa hjælp ved og dryve æ høvder. Vi var en to til tre ryttere. Saa kom vi til en anden gaard, han ville gerne have en flok paa en tre til fire høvder med. Saa var der een, der smuttede fra os ud i prærien, og mæ a bagætter. A ku jo nok følge med, og a kom æforve`n, men saa forskam, saa traadte æ hest ned i en kaninhul. -\nDer var saadan nogle store kaniner, de lavede huller i jorden. Der var to slags kaniner, nogle store, de levede paa fri mark og lavede huller i jorden, og saa en lille jen, den gik inde mellem træerne. De blev hvide om vinteren.\n- Saa traadte den ned i en hul, saa slog den lige en kolbøtte. A fløv ogsaa, og æ hest, den laa lige ned ved siden a mæ. Saa ville a eet rende efter høvder mere, det var eet engang vor høvder. Ja, a lod den rende, a ville i hvert fald ikke rende efter ander folks høvder - nej!\nVi havde 10 heste og 6 - 8 køer, og hver morgen skulle de ind. Først køerne, saa hestene. De skulle saa fodres, og seletøjet skulle paa hestene.\nDet var allesammen arbejdsheste, 4 eller 6 heste kørte man med. A kørte med 5.\n2 forved, 3 bagved - ellers kørte de med 5, og saa gik den ene ude i æ plovmuld, det ku a eet lide, saa kørte a med 2, saa kunne de gaa i æ plovfure, og saa o æ land.\nI 28 lejede a noget jord af Frank Moran, ca. 100 tønder land, han kunne ikke selv klare det. De var foresten flinke folk, a var tit inde og besøge dem.\nDen første aar a var der, da skulle hun ha en lille.\nSaa kom der en gammel mand. - Hvordan gaar det med mrs. Moran? A ku jo godt høre, hvad han spurgte om.\nDer var en kone, hun skulle hen til, hun hed Bulmore. A troede, det var jordmoder, men det var saadan et sted de kom, saadan et ophold.\nSaa kom han altsaa og spurgte, om de havde faaet en lille. Nej, hun er hen ved æ Bulmore, sagde a. Saa var han jo tilfreds, saa var hun jo væk. - Det var vidst æ navn o hende, hun var sygeplejerske, tror a nok.\nLidt om Kirsten og Peder Knudsen, og fars erindringer derom.\n(Fars søster og mand)\nSaa kom Peder Knudsen jo, han kom i 28. Baade Peder og Johannes kom i 28, da havde a lejet jorden. Det gik skidt med cykelforretningen i Ølgod. De spurgte, om ikke de kunne komme derover. Jamen, har han forstand paa landbrug? - A kendte ikke Peder Knudsen, a havde nok sjet ham, da han var ved æ træskoforhandler i Skjern, ellers havde a ikke. De blev gift i 26, da var a jo i Amerika.\nKjesten sku jo ha en lille. Det var jo noget hæslig noet, at faa smaa børn uden at ha en forsørger, men saa blev de jo gift da Anne var en par aar.\nJo, han havde haft møj med landbrug at gøre som barn, sagde han, men saa var han saa komplet umulig - men de (Mr. Og Mrs. Morane) ville gerne ha Kjesten til hjælp i huset, for der var møj og lave. Det gik godt, og de var vældig godt tilfreds med det.\nVi skulle høste hele efteraaret og a rejste ud med høstmaskinerne. Men Peder Knudsen, han skulle ta hestene ud, men han havde aldrig set en hest før. Han skilte helt æ hesttøj af, skillede dem i smaa stykker. Han kunne slet ikke finde ud af det.\nHvor længe gik det saa?\nA kom hen til en anden mand (Sam), hvor a havde mine dyr med, og lidt redskaber som a havde købt ogsaa. Saa saaede a de smaa 100 tønder land. Saa sagde ham Frank: Du skal sørme kom tilbage igen, for ham Peder, han kan ingenting, han skiller æ hesttøj af fuldstændig om æ morgen. - Det var a jo kyv av, saa ligesaa snart a var færdig der, saa kom a tilbage til Sam.\nSaa vidste a ikke mine levende raad! Peder og mæ, vi snakket saa om at installere os, og købe en lille landbrugsbedrift sammen, saa ku a sæt Peder igang under kyndige hænder. Og saa ku Kjesten jo holde hus for os - det manglede a jo selvfølgelig, - en husbetyrerinde, a var jo alene der. Det var jo det, a var ude efter, at blive selvstændig, det var mi maal selv at faa noget at arbejde med. - Ja.\nDet var Peder godt med paa, og saa siger han, at naar vi faar noget sammen, saa vil vi ikke ha stavtøj, saa vil vi ha noget bringtøj. Saa begyndt a jo at forklar ham, at naar nu hestene, de gik ud æ hele vinter, saa var de meget saarbare for seletøjet. De blev ødelagt over bringen med det samme.\nFørst skulle de have stavtøj, saa kunne man faa puder paa bringen for ikke at ødelægge skindet. Saa kunne de trække hele vejen, men bringtøj, saa ødelægger de æ bring lige med det samme, Saa det ku eet lade sig gøre.\nDe gaar ude hele vinteren, og naar saa foraaret kommer først i april, saa kommer de ind og skal i æ tøj med det samme. De var slet ikke hærdet.\nNaa, men det snakkede vi nu ikke mere om dengang, først og fremmest sku vi jo prøve først og ha en sted. A havde kig paa en sted. - Og ogsaa lovning paa at forpagte det.\n(Far siger til Peder Knudsen:)\n- Hvad med din far, han har jo mange penge, skriv hjem til din far, om du kan faa nogle penge, saa køber vi et landbrug - Ja, han (faderen) havde mange penge, han havde solgt en stor gaard i Fiskbæk, han havde en hus og var meget sparsommelig. - Det gjorde han saa ogsaa, og saa skrev a saaen en lille seddel, at a var med paa det.\n- Du kan jo forhøre dig hos Hans Bendtsen, det gjorde han vist ogsaa. Saa sendte han (Peder Knudsens far) nogle pengte - hvor mange det var, det kan a eet husk, men det var slet ikke saa faa.\nKirsten og Peder, de boede lidt flot, Kjesten havde jo lidt penge fra salget af cykelforretningen i Ølgod - og Anna havde en bamse saa stor som en menneske, den havde hun med. Det var flot det hele. Hun havde stor udstyr med sig.\nSaa kom de her penge, men lisaa snart de penge kom, saa ville Kirsten af sted til Québeck, over til en fyr fra Skjern, som de havde fulgtes med derover (til Canada).\nFritz hed han. De havde udvekslet breve..\nKirsten, Peder og Anne\nDet var jo meningen, vi sku ha købt en ejendom, lige med det samme at pengene kom. - A havde jo ikke noet at gøre, hverken fra eller til - Saa sagde a til ham (Peder), det var egentlig for det, at a var ræj for, at Kjesten sku bruge alle pengene. - Ka a laane nogle penge af dig, saa mange bruger du jo eet. - Jow, det ku a jo godt. A laante saa lidt penge af ham.\nDe fik saa billetter til Québeck - æ øster side af Canada.\nDer kommer de saa op. Saa har a hørt siden, at de fik godt nok en lejlighed. Der var en stor virksomhed, som amerikanerne havde stillet an for at lave aluminium. Det var en stor koncern. Der fik Peder arbejde. Der var mange der ikke lige var saa driftige dengang, det (aluminiumsfabrikken) var ikke saa stort, som det havde været, men Peder kunne faa arbejde der.\nMen først startede de en opholdssted for unge - et sted de ophold sig om aftenen. Det var ogsaa ham æ frelsermand (Fritz) med i. Saa sku Kirsten lave kaffe, som de kunne købe om aftenen.\nMen de manglede jo stadigvæk penge. Kirsten skriver til mig, om ikke de kunne faa pengene, som a havde laant. Naa, det var lidt tidligt, men det var der jo ikke noget at gøre ved. - Det ku da lige vente lidt, a sku først ha min løn. Saa kom der et brev fra ham (Fritz). Han skældte mig hæder og ære fra. - Det ka du dennemand ikke være bekendt, du er hendes bror - og laane penge, og være saa kjæltringsagtig og ikke ville betale dem tilbage igen. Det ku a eet være bekendt at beholde dem. - Naa, men saa laante a jo æ peng, a fik fat o dem og sendte dem over til dem.\nSaa hørte a siden, dengang a var der i 34, at han var en rigtig styk skidt knægt. Han var bare ude paa at faa nogle penge fra dem. Saa sagde en anden dansk familie, som a kom forbi, dengang a kom og besøgte dem, da a rejste hjem. Saa sagde de til ham (Peder Knudsen). - Vi vil godt skaffe dig arbejde, men ham den slambert, ham skal du sende ud af æ bøj. (byen)\nHan havde vist ikke noget arbejde, andet end det, de skulle om aftenen.\nSaa fik de ham fyret, og saa fik han (Peder Knudsen) arbejde som pladsmand. Der var jo store rabatter, der skulle slaas med hjølle (le). De her rabatter de sku holdes ved lige om efteraaret, ja og saadan fik Peder arbejde.\nDet arbejde havde han, da a var der.\nHan havde været paa fabrikken, men der kunne han ikke begaa sig. Det var jo en mægtig stor fabrik med automater og sedler, og det kunne han ikke finde ud af. Men han besvimede ogsaa sommetider.\nRosie og Bengta blev født der, og Kirsten hun gjorde rent, møj for æ store mænd derovre. Hun syede ogsaa for dem, hun var god til at sy. Der var een familie derover, dem kom a ogsa møj sammen med. Han havde haft en stor forretning i Randers. Hun (konen) havde munden fuld af guld, og dem tog hun ud og solgte for at faa nogle penge. I Danmark havde de haft 2 - 3 kommier og baade kokkepige og stuepige. Saa var de jo spillet fallit der i 24 - 25, saa kom de derover. Hun kunne hverken sy eller strikke, og de havde vist mange børn. Der kom Kirsten til at sy, og hun var god til at sy og strikke.\nLivet paa prærien.\nEllers gik a møj o jagt for at faa en lille ekstra indtægt. A satte fælder, æ prærieulve var møj sky a dem. Gik a f.eks. over en mark, saa vente ulvene om igen.\nSaa havde a jo mi lille hest, den red a paa, og saa havde a en brædt, som a traadte o,\nog saa ordnede a mi fælde. Somme tider kom der fast is paa, saa lagde a en kødben eller saan noget. Saa kunne a springe op o æ hest ijen og trække æ pind med mig.\nEn gang, gik a mæ æ bøss, en riffel, æ mand hans. Saa gik der en ulv i æ fæld, den eneste ulv a fanget der. A bløv saa befippet, saa a skød lige op i luften, HA - HA - HA. Æ ulv havde æ bien i æ fæld, saa a behøvede no slet et og ofre en skød o’en. A ku jo ha’ gaaen hen og slawn den for æ pand’, men a skød’n, saa den eet sku pines mere end nødvendig. Der var gode priser paa saan en. Det var en fin ulv.\nJen gaang var vi to ude paa jagt, den anden mand var Olsen (ubekendt), han havde æ bøss, - den (ulven) stod lisaa stille og gloed paa ham, saa skød han. Æ ulv, den gav en lille hop, og saa løb den videre. Saa skød han en gang mere, men æ ulv blev ved med at rende - HA - HA - HA.\nDer var bjørne længere nordpaa. Der boede bjørne og elsdyr og store ulve, timberulve, og der var skunk, -stinkdyr. Saa fangede vi mange ildere, saadan noen lange lækatte. De var hvide. Der kunne godt blive lidt indtægter af dem.\nDu har et billede med dyr, der hænger fra bøssen?\nJa, det er de her prærieulve, pungdyr, som de ogsaa har i Haunstrup Dyrepark. Der var mange af dem, de havde deres gange i jorden. Saa kom de jo op. Vi havde en lille 9 mm bøss, saa vi skød dem, for de aad jo en masse korn. De havde saaen nogle punge, saa satte de korn ned, det var derfor de kaldtes for pungdyr - det var saadan en slags kraase - ja.\nThorkild (vist også fra Bølling) fik ogsaa en farm. Han kom og besøgte mæ, saa sagde a til ham: Du maa hellere komme ned til mig i vinter. Saa kom han med alle hans høvder og heste, og var ved mig en vinter.\nThorkild og mæ, vi kom godt ud af det sammen. Saa døde der en ko for ham, den ku ikke kalve. Saa sagde a: Vi maa hellere slagte den og faa skindet af og garve det, og saa faa læder af den. Vi fik en opskrift paa, hvordan man sku faa æ hoved af.\nVi havde en masse arbejde med det. Vi sku ha kalkvand for at ta haaret af, og noget vædske for at garve det. Vi fik en masse læder ud af det. Vi ku ogsaa lave grimer til hestene.\nDet gik udmærket.\nA havde ogsaa noget med hjem (Danmark), men klimaet duede ikke til læder, som var garvet o den maade. Det var ren og tør, men med et andet klima, saa klaskede det helt sammen, - det duede ikke.\nThorkild kom i 28, Fritz (nr. 2) kom samtidig med Kjesten. Ham havde de ogsaa kendt fra Skjern af, saa han fulgte bare med. De (forældrene) ville ikke have ham hjemme længere, de kunne ikke styre ham. A skaffede ham da en plads, men naar han fik penge imellem æ hænder, saa skulle de drikkes op.\nSaa var han ogsaa med ude at høste hos naboen. Der var ogsaa andre med, og a var med. Det var den sidste aar, a var der. Der var en sovevogn med, der blev han i. Han klistrede papir op, naar vinteren kom, - og tæpper.\nDe havde en 3 - 4 børn. De havde ikke plads til dem derinde. Saa kom han (Fritz) jo over til mig, og a sagde: - Du maa da hellere blive her, - hvis du vil bestille noget! Det kostede jo eet saa møj. A malkede selv æ køer. Han kunne ogsaa godt malke. A kærnede selv æ smør, og slagtede en fasan.\nDer gik saa mange fasaner rundt om husene - og kokke og ænder. Det kostede ikke meget at leve. Vi havde havregryn og mel, og a ku godt lave pandekager.\nHvad fyrede du med?\nTræ, a havde en stor trædynge, som a havde samlet om sommeren. En god komfur - og en par senge fuld af væggelus. Saa satte a sengene i daaser med petrolium. Saa kravlede de (væggelusene) op paa loftet, - saa droppede de ned, og de suger jo blod. - Ja, men det blev for grov! - De generede mæ nu hejsten eet saa meget, men saa fik a æ madrasser ud og fik skrubbet og vasket dem. De (væggelusene) sad helt tyk på æ madrasser. - Saa flyttede a sengen ud (fra væggen).\nOg hvor langt var der til handel?\nDer var saadan en 6 til 8 km. A havde jo mi lille hest og en lille ponyvogn. Johannes og Thorkild og Peder (Sofus` bror) tjente saadan rundt omkring i en afstand af en 3 - 4 km. - Der kørte a mæ mi ponyvogn. - Om vinteren, da havde a mi slæde.\nA havde selv ret mange høns og kyllinger, og mange æg. En vinter havde a en hel hule, fyldt med møg rundt omkring, og med plastvinduer i til syd. A fik dem (hønsene) te at gjøre æg. Det var helt enestaaende derude, der var ingen æg ellers om vinteren. A solgte æg til kineserne - en beværtning, hvor a var ind og spise. Det gav hel godt, men saa var der flere der begyndte paa det og saa ........\nTil førstning, fik a gode priser paa æggene, men saa gik æ priser jo ned, - det gik jo efter efterspørgsel. Ja, men det var enestaaende deromkring - at dække til med møg rundt omkring. Kun en lille hul mod syd med noget gennemsigtigt. A tror ogsaa, a havde lys inde hos dem. A vidste jo godt, hvordan det sku foregaa.\nA havde jo saaet, og a havde købt mi dyr. Det havde a jo brugt mine penge til - og en harve og en maskine til at saa med. A tjente helt godt ved Sam Strade.\nÆ jord forpagtede a i 2 aar, det var i 29 og 30. Saa i 30 forpagtede a en hel ejendom - Scotchmans, han var ved at være gammel. Der var lidt maskiner, og a havde jo selv lidt maskiner.\nOg der var saa et træhus. Saa flyttede a jo derned. Ham Scotchman, var der en lille stykke tid, saa rejste han ogsaa af, saa var a alene. Der var 4 mules, muldyr, dem maatte a godt faa, de var saa billige i foder.\n- Naa, dem vil a eet køre med, siger a, dem maa du hellere tage med\nHan flyttede længere hen til en bror, tror a nok, nogle stationer længere henne. Han flyttede det hele. Der blev nogle heste der, dem passede a, og æ møjvogn, den maatte a ogsaa godt faa.\nA forpagtede ejendommen i 30 31 32 33. Der var meget jord, 300 tønder land. Det var ikke dyrket, ret meget, der var meget brak. A arbejdede om sommeren for at gøre det rent.\nI huset var der baade en værelse, en køkken og en soveværelse. Der boede a alene, Nej, Johannes kom en vinter, og Thorkild kom der en vinter, og saa kom ham Fritz - en hel anden Fritz, de kendte fra Skjern. Han var missionærsøn, og hans bror er i Ringkøbing Bank.\nHan blev derovre. Han var helt slaaet ud, han havde sat alle pengene til. - Ja, det gjorde Johannes nu ogsaa - Johannes fra Fursom. Ham havde a ogsaa sommetider haft om æ vinter.\nHan (Johannes) havde jo en bil, han satte al det hele til i biler, - dem (pengene) han havde tjent derovre.\nVi, Johannes og mæ, tog - HA HA - hen til æ by en aften, og saa var der een, der ville sælge. Han (Johannes) købte saa en bil, han gav 75 dollars for den. Det kunne de jo faa i æ maaned i æ høst. Det var saadan en gammel Ford T model. A var med ham derhenne.\n- Saa maa du ta med mæ hjem og hjælpe med at styre den her. Han havde aldrig set en bil før. - - Det tør a ski eet, nej, a tar med en anden mand hjem. Ham, og saa en anden dansker, de kørte selv. De havde aldrig kørt bil før. De kørte ogsaa i æ vejgrøft et par gange!! Den kunne ikke tage de store bakker, saa vendte de den og kørte baglæns. Naar den rendte tilbage for dem, saa rendte de jo om og lagde sig ned for at holde den, for at den ikke sku rende i æ vejgrøft. Æ bremser duede vist heller ikke. - HA HA HA.\nDer kom forskellige om vinteren, saa fik a lidt penge for æ ophold der. A tror, a fik 10 dollars for en vinter - til kost, - nej, det var vist lommepenge!\nDa a var ved Frank Morane, fik a vasket der, og det gjorde a ogsaa ved Sam Strade. Hun var grov flink, a hjalp ved at vaske. De havde saan noget man skulle køre med, en ting, der var mekaniseret. Æ centrifuge, var ogsaa een der skulle trækkes op, og saa slyngede fløden fra.\nDa a flyttede til Scotchman, vaskede a selv og lavede mad selv. A slagtede selv en gris. Men saa fik a æ nabokone til at koge det hen, ned i nogle glasskaale og saa fedt over, saa kunne det holde sig. Ja, henkogning, det brugte de jo, saa ned i fedt, saa laag med gummiringe paa. - Saa havde a en lille hul ned i æ køkken, bare en lille hul. Der var bare en trin ned, og saa satte a det der under æ hus, der havde a ogsaa æ fløde.\nDer var da en vinter, a malkede et par køer, - da var Thorkild fra Bølling der da. - HA HA HA - Han kom og ville være ved mig, og saa tog han alle hans høvder, han havde 5 heste, og en fem - seks høvder, og et par køer. Vi malkede sørme 3 til 4 køer den vinter. Og vi centrifugerede selv mælken og vi lavde selv smør. Vi fik en lille spand og lavde selv kærnemælk. Vi ku godt selv lave smør.\nNaar vi slagtede en gris om vinteren, saa hængte vi det ud i smaa stykker, ud i kornhuset paa bjælkerne.\nScotchman, som a havde forpagtet jorden af, skulle eftersende penge for salg af dyr med mere. A havde lavet en kornhus, en silo, der boede a forresten ogsaa om sommeren, det var saadan en frisk sted og være.\nA skulle af med en trediedel part af avlen. Naar vi tærskede, saa gik det op i en maal, og naar saa den havde vejet en “bussel”, det var 60 pund, saa rendte det ned. Saa meget sku a betale for.\nDen anden aar i 32, da siger Scotchman til mig: - Du skal have godt med rug. Der var saadan en tør periode i 31. - Du ska saa noget rug, det kan godt gi noget, selv om det er tørt. Saa havde a vist en 100 tønder land, - lidt mindre med rug, - men det var der ikke nogle priser paa.\nA gav saa møj, a tror det var 9 cent for at faa det tærsket, og priserne var eet andet end 9 cent for 60 pund. A gav saa møj, en “bussel” rug, for at faa det tærsket. Mere fik a eet, - saa skulle a af med noget for at faa tærskeregningen betalt.\nEllers gemte a kornet til hen o æ foraar. Den sidste aar i 33, da gemte a kornet, da a rejste hjem. Det var en enkelt 100 tønder land, saa skulle han (Scotsmann) sælge det, baade æ korn og saa æ kornhus. Det stod jo paa hans mark. Det solgte han saa ogsaa. A tjente da te æ rejse hjem, og a fik møj mere for det korn.\nEllers dyrkede vi udelukkende hvede, foraarshvede. Der var jo frost der, inden vi fik ophøstet, saa vi kunne ikke røre ved jorden, inden det blev foraar.\nJen aar, fik de ikke høstet alle sammen, saa var klimaet saa tørt, og æ korn, det var jo sat op - da saa foraaret kom, og æ sne var af, og det blæste et par dage, saa kunne vi tage ud og tærske igen.\nJa, æ fugle og kaniner havde jo vraget lidt i det, men det skete der ingenting ved. Det viser jo, hvor tørt det var. Maskinerne og den slags ting kunne staa ude, og det skete der ingenting ved. - Klimaet var jo saa tørt.\nDer kom selvfølgelig noget vand en gang imellem, men det blev hurtigt tørt igen. Ja, og æ sne, ja, det blæste jo af.\nLidt mere om vejret.\nOm vinteren var der aldrig tøvejr. Det var vel fastlandsklima. Ja, det ku godt gaa op til en 30 - 35 grader (minusgrader) - om sommeren var det grov varm. Vandene har jo ingen tilvirkning i et fastlandsklima.\nVed fastlandsklima er det meget koldt om vinteren og meget varmt om sommeren.\nTrods det, saa er æ vejr helt anderledes. Æ køer gik ude hele vinteren, og de rystede bare pelsen og æ sne faldt af dem.\nDer var engang, den første vinter a kom der. A passede æ høvder, og a sku ha vand. Der var en kedel, der stod nede i en stor bajle vand, den fyrede vi i for at holde vandet optøet. De (høvederne) skulle hen og ha vand en gang om dagen, det sku a jo sørge for. Ham a tjent ved, havde en 30 til 40 kreaturer, som gik ude. Somme tider skulle a køre frisk halm til dem.\nDa a sku hjem, vil a mæ æ fragtgods (fra Edgerton i Alberta). A solgte de sidste høvder. Saa sku a mæ til Toronto, saa gik den tog eet længer.\nDer var saadan et stort kvægmarked (i Toronto). A var fast besluttet paa, at det ikke skulle koste mig noget at komme til Québeck. (Far ville besøge sin søster Kirsten, der boede i Québeck).\nSaa ville a jo vente der (i Toronto), til æ tog gik. Saa gik a ind o æ kvægmarked og hørte til, om de havde nogle vognladninger kvæg til Québeck. De havde sagt til mig, at det var sommetider, de havde noget kvæg, der skulle til Québeck.\nA lagde (boede paa hotel) ved æ kinesere, det var billigst, maaske eet saa god mad, men det var ligemeget, bare vi fik en seng at sove i. Saa gik a der, a sku jo op til æ kvægtorv af og te, og ind o æ kontor og høre til det.\nSaa kom a i forbindelse med nogle bondefangere. A gik jo der, de ku nok se, at a luskede rundt der og saa paa butikker.\nSaa kom der jen hen og snakkede med mig om, hvad a fik æ tid til at gaa med, og hvor a sku hen? - Og saa sagde han: Kom ind og faa en skænk, a bor lige her henne. A tøt da ogsaa, det ku være lige raa’r med en lille whisky eller saa’n.\nHan havde vist nok puttet noget i vandet og ville have mig drukken fuld. Det war a lidt klar øver, a gættede lidt paa det, da a kom derind. Saa kom der jen te, han ville ogsaa gi jen, og han fik æ kort op. Da ku a jo se, - de pakkede kort, - a havde jo æ øjn’ mæ mig.\nNaah, en eller anden ting, saa havde de sørme narret nogle penge fra mig. Det ku jo være, a havde faaet li wall møj og drik. De havde vist nok puttet noget i det, men a var maadeholdende. A haad aldrig faaet saa møj endnu, saa a eet vist’, hwa a gjor’, saa det vil a jo heller eet der, men de fik mæ no alliv’l.\nDet var kortspil, en ulovlig spil, de fik nogle penge fra mig. Det var meget skrappe ulovligheder, og a sagde til dem, at I er nogle kæltringer, og I laver fup mæ mæ. A trowr, a vil ha det meldt til æ politi. Saa blev de ræ’ed, saa gav de mæ sørme lidt a’et igen. Saa skul’ a lov’ ikke at sige det til politiet.\nA ka eet husk, hvor meget a tabte, men lige lovlig meget da. Det var jo ogsaa letsindigt at gaa derned, a havde hørt noget om det.\nDet tog jo lidt a æ overskud. A havde no aldrig saa mange peng’ i æ lomm’. For det første havde a en rejsecheck, den kunne de ikke ta’, u’entag’en mi navn var skreven oen. A havde nogle peng i æ støvler, imellem æ saaller, ellers havde a rejsechecks.\nA fik vekslet, da a kom hjem - i Ringkøbing Bank - der var trettenhundrede og tretten kroner. (Far sagde altid, at 13 var hans lykketal på grund af ovennævnte)\nSaa er vi tilbage i Edgerton og havnekontoret.\n- Jo, nu har a en vogn, det skal koste dig en flaske whisky. Det maatte a ud og hente, saa fik a en billet te Toronto.\nÆ whiskey, den var eet saa dyr, det ka a no eet huske, men den kostede ikke meget mindre end billetten.\nHvis der skete noget undervejs, saa sku vi jo tag´vos a æ kvæg, ellers eet.\nSov du hos køerne?\nNej, nej, vi sov paa træbænke, - en ung mand, det ku vi let. Der var mange bænke, og saa æ kuffert til hovedpude. Der var en kakkelovn, vi ku fyre i, og der var vand. Naar vi holdte, fik vi kul derind. Vi maatte selv hjælpe til, saa kunne vi selv fyre.\nEn 5 - 6 dage. Det var en lang tog paa en 100 vogne, det gik meget langsom. Du har set i westernhistorier, de løb ovenpaa togene, men saadan var togene indrettet ogsaa i min tid (dengang).\nPersonalet, der skulle betjene vognene, boede i den bagerste vogn. De kunne rende op oven over, og saa springe fra den ene til den anden. Der var en mekanisme deroppe, saa de ku skille dem fra hinanden (vognene). Naar de (vognene) rendte sammen, saa hang de selv sammen, saa sku de (personalet)\nvist li’ laase dem. Saa ku de løbe tilbage igen til den bagerste kupe. Der var 3 til 5 der skulle betjene togene. Foran var lokomotivføreren, og saa var der een til at skovle kul ind. Det var jo dampmaskine.\nDer var mange vagabonder. De kom ulovligt med. De sprang bare op i vognen, saa kom de ind til os. Der var ogsaa en vogn til røgterne. Der var ogsaa nogle opkøbere med.\nÆ vagabonder ville ogsaa derind, for vi havde jo varme derinde. Ellers sku de sidde uden paa vognen.\nDe (lokomotivførerne) havde ingen forbindelse med stationerne. Naar de kom til en station, hængte de en sæk ud, hvor der var skrevet besked i, som saa blev fanget. Saa blev der telegraferet. Det kunne man dengang, det var vist hurtigere end at telefonere, - det ved a eet, - men de telegraferede.\nDer var saa mange (vagabonder), at de begyndte at lave spektakel. Det ku vi ikke ha, saa klagede vi til personalet, som saa sendte en seddel ud (i sækken). Saa lidt efter, saa kom der en betjent, og der var mange af dem (vagabonderne), der røg ud.\nDer var ogsaa nogle af dem, der blev taget. Det var dem uden penge, for havde de nogle penge, saa kom de til at betale. Der var jo mange, der havde mange penge, men de sku gratis med æ tog alligevel. Nogle af dem blev til næste station, hvor de blev forhørt, og havde de ingen penge, saa fik de en spark i æ røv. Saa gik de uden for byen, og der kom saa en anden tog. Det gik langsomt, saa ku de jo nemt springe paa. Saa sprang de paa taget, og selv om vognene var fulde af korn, saa lagde de sig der.\nDer var ogsaa nogle, a kom i snak med, foresten nogle flinke fyre.\nDengang vi saa kom til endestationen i Toronto, saa kom de igen, helt sorte i hovedet. - Hva søren, hvor har I været henne? Jo, vi maatte ikke være derhenne, saa kravlede vi op til lokomotivet - oven paa vognene - og saa sad de der. HA - HA.\nDet var alle mulige slags mennesker, ungarer, østrigere - - alle mulige, det spurgte vi ikke om, hvad de var. Et par stykker var kinesere.\nDer var mange behagelige folk der.\nDa a saa kom til Toronto, sku a med æ tog der nordpaa, ca. 100 km. ligesaa langt toget gik. Der fik a saa en billet op til Kjesten i Québeck.\nOg hvad saa, dengang a kom derover (til Kirsten) - i 34 - lige efter jul. Saa kom a jo lige pludselig der anstigende. Ja, a ga` hende da lidt for æ føde, og a gav hende et par tæpper og lidt husholdningsredskaber, a havde med mig.\nA pakkede en kuffert, den har a staaende derhjemme endnu. Den blev saa staaende. Den skulle de (Kirsten og Peder) sende.\nVar der noget med, at du sov for længe?\nDet var dengang, a sku` rejse hjem fra Kjesten. Da havde a glemt at sætte(stille) mi klok.\nNaa, saa kom a ned o æ hotel, a ved eet, om der ingen klok havde været. A havde jo en lommeur, men den havde a jo slet eet rettet ved.\nSaa var a ved at se o æ havn, - æ aften før. A sku afsted den næste dag. Der var æ havn jo, saa det var jo godt nok, og det kunne jo ikke tage lang tid, at gaa derned med min kuffert.\nSaa gaar a op og faar min morgenkaffe og rejser af derned. A havde jo god tid !!! - Québeckfloden, den render lige igennem æ by, og der er havn æ hele vej langs med bredden. - Der var ingen passagerdamper a ku se, andet end fragtdampere. A gik til den ene side, og saa til den anden side, og æ tid den gik.\nSaa vidste a da ikke mine levende raad. Saa spurgte a en toldbetjent eller lignende, om æ passagerdamper til Danmark. - Naah, der er langt derhen. - Der var en tre fire kilometer, -- HA HA HA -- Jamen æ klok er jo saa mange, a sku jo teen o den tid.\n- Jamen, der er en time til endnu. - En time! Jamen æ klok er mere end ..... A havde glemt at faa mi klok sat. Det var jo heldigt, ellers sku a ha` vaarn der 8 dage mere.\nHan skaffede mig en taxa. Æ damper laa ude midt i æ kanal. Der var en lille damper, der skulle sejle os ud til en stor damper. Det var en stor een. Det er den a har en teske fra endnu - ja!\nA ville med den første skib, der gik væk fra Québeck. Der gik en skiv ind hele sommeren, men saa blev den belagt med is, Québecks nordre flod. Saa var der ingen skibe i floden mellem de Forenede Stater og Canada. Den gaar jo langt ind i Ontario (floden).\nDen første der gik? Jah, a var o æ damper o mi fødselsdaw (d. 11. maj). Vi kom over England, og a var søsyg hver dag, - det tog 4 dage. Der var sket stort fremskridt, - i 26, da a sejlede med “Hellig Oluf” fra København, da laa vi o æ vand i 11 døgn. Saa var a med æ tog over England, og saa med æ damper igen fra London til Esbjerg.\nHvad fik dig til at ta hjem?\nDet var for trist at være der. A gik jo alene og mogede ved det !!!\nHvor længe var det meningen du ville være blevet der?\nA ville ha` blevet der, indtil a havde en lille kapital. Det glippede lidt, for det blev sølle tider - osse der.\nHvad sagde mor (Olga) til det?\nJo, vi gik lidt sammen. A tøt, a vil ikke fastbindes, saa a skrev ikke til hende i begyndelse. Saa havde hun faaet fat i æ adresse hjemme ved mi mor, og saa skrev hun til mig. Saa skrev a jo igen, og saa begyndte vi jo at snakke om det - og saa ........\nMi far havde snakket om, at det kneb ham lidt, saa sendte a ham 1000 kr. Dem maa du faa. Dem ka du saa betale tilbage, hvis du kan - med tiden.\nSaa kom det sørme ud, dengang a kom hjem. - Det havde Marie Madsen (svigermor) ogsaa faaet at vide. Saa sladrede hun i Bølling by om pengene - det var a nu gal øver. Ja, og at han (Hans Bendtsen) ikke ville betale dem tilbage.\nMarie Madsen og Hans Bendtsen, de havde været paa kant før, og Hans Bendtsen blev gal. Saa sendte han lige pludselig en check paa 1000 kr til mig, - da vi kom op paa gaarden.\nDet (med pengene) havde vi da selvfølgelig snakket om, mor (Olga) og mig, men han havde jo laant dem, han havde faaet dem, - men saa blev han gal.\nJa, de blev lidt fornærmede (familien Bendtsen) over, at a tog ned til mor (Olga) stedet for hjem, men a gik da derøver æ dag atter! - A kom hjem om æ nat.\nDet varede længe inden Hans Bendtsen tilgav mig, men a tog bare paa besøg, men a ku da godt se, at han var sur. Han bød mig ikke velkommen hjem.\nI begyndelsen a kom hjem, ville Hans Bendtsen ha, at a sku bliv. De havde jo mange børn. A hjalp lidt til at begynde med, men blive, det havde a bestemt, at det ville a eet.\nDa a kom hjem, sagde a: A vil selv ha noet. Hans Bendtsen satte trumf paa: - A vil sku` ikke hjælpe dig med nogen ting, - faa du dig en plads som arbejdsmand, saa ved du, hvad du har. - A vil sku` eet hjælp dig.\n- Det ska du heller slet eet, a ska nok selv sørge for det. A vil selv ha noet. A vil eet være arbejdsmand, om a saa skal være mælkekusk. En ejendom det vil a ha, sa a.\nMor (Olga) ville ogsaa godt tjene lidt, hun fik saa en plads i Aarhus, og a fik en plads ude paa Mols. Det var en sted, hun skulle passe huset, ejerne var udrejst. Hun kendte dem lidt.\nA høstede, saa skulle vi til at pløje, saa ville æ mand te at lære mæ at pløje. A havde jo pløjet et par 1000 tønder land i Canada. - Det ville a eet ha ham til at lære mig, a mente a var udlært. - A sagde: - Saa maa a vist hellere rejse!\nDet er den eneste plads a rejste fra. - Jov, den første aar, a var ude at tjene, det var nede hos Mads Rind, a var 9 aar. - Han boede o den anden side æ landevej - som hjordedreng.\nÆ nabomand, Anders Mortensen, havde en søn. Saa narrede han mig med hjem en eftermiddag, hvor de sku sov middagssøvn. Saa var a eet hjemme, saa fik a jo skæld ud af Mads Rind. Det blev a kyv af, saa rendte a hjem, men saa kom Mads Rind, han var kyv a det, det var jo ikke meningen. - Saa kom a derned igen, men fik lov til at sove hjemme........\nA rendte i utide af min første plads og af min sidste plads !!\nForberedelse til gårdkøb.\nSaa var der jen, der hed Niels Krage i Skjern, foresten en fiskehandler, han handlede ogsaa med ejendomme. Saa gik a til ham og hørte til, om han havde nogle ejendomme. Jow, han havde nogle. Saa var vi ude at se paa nogle. Vi kom blandt andet ogsaa til Vorgod. Vi saa flere forskellige ejendomme. Saa sku vi op og se igen, a tøt bedst om Sidsels gaard.\nSaa var Hans Bendtsen li`godt med deroppe. Den første gang han var med oppe og se det, sagde han, - Aah, det skidt, det skal du til at reparere paa med det samme. Men Sidsel ku godt li Hans Bendtsen, saa derfor syntes hun, at vi sku ha det. Der var ellers flere, der gerne ville købe det.\nSaa sagde Maren til mæ æ bagætter. - Ja, a ved godt, at Hans Bendtsen ikke vil med til det, men vi skal nok hjælpe dig !\nDet blev no eet te nøj, men han blev vist nok lidt stolt af mæ til sidst.\nMen dengang vi sku ha kautionister. A ville ikke ha ham (Hans Bendtsen) som kautionist - nej! - A fik nogen andre noen.\nMads Kristensen ville ikke kautionere, ham nede i Stauning, ham have a tjent ved. Det var sjovt nok, a var nede ved Mads Kristensen. A spurgte ham om han ville gaa i kaution, for a vil gjern ha en ejendom. Han tyggede lidt paa det, han havde saadan et langt fuldskæg. - Du ka godt faa min, sagde han.\n- A kom lidt sammen med hans datter, dengang a tjente der. Vi fulgtes ad til dans og ungdomsgilder. Det regnede han med, at det var endnu.\nDu kan gi 50.000 for æ jord, og a plejer at gi mi piger 10.000 hver. Saa kan du gi 10.000, saa kan du faa mi gaard. A vil te at bygge deroppe paa æ hede, saa kan I faa den gaard her. - HA - HA - HA.\nSaa fik a en brev af Olga, den havde hun (Ane) vist læst, og saa var hun vist blevet lidt fornærmet, men der var slet ingen ting, og vi snakkede bare som for 10 aar siden. Hun hed Ane, de havde ogsaa en datter der hed Johanne, hun lagde beslag paa mig, hun ville ogsaa ha mig. Hun havde egentlig en gammel karl, der ville bygge oppe paa heden, men det blev saa ikke til noget. De sagde, at han fik to piger, to koner. Han blev gift med den ene, og den anden fulgte med. HA - HA - HA.\nHvem kautionerede saa?\nMarie og Hans Madsen (Olgas forældre) ville godt, men de duede ikke.\nA sku laane 2000, saa var a ovre ved Martin Bording og ved Aage Damgaard.\nSaa kom a ned til Skjern Bank eller æ Sparekasse, tænker a. Der stod en to-tre hundrede kroner, som a havde til at staa derhjemme. Dem tog a op alle sammen. Saa kom de derned igen, de her kautionister, de skrev saa under paa det. A havde købt æ gaard i november, da fik a 3000, nu skulle a ned efter 2000, som a manglede. Saa siger de, da de havde faaet 4 kautionister mere: Du kan først faa pengene, naar der har været repræsentantskabsmøde. - Kan a eet faa æ peng?\nHuh, ha, nej nej nej! - Jamen a har overtaget gaarden og mangler pengene. Men saa sagde Martin Bording til bestyreren: Du kan lige følge med herind ved siden af. Da saa de kom ud, saa kom pengene. - HA - HA - HA....\nBrylluppet blev holdt d. 14. december 1934.\nDe (pengene) var ogsaa smaa, dengang vi sku te og giftes, for vi ville jo godt giftes, men der var ikke meget penge til det. Hans Madsen gav mig 200 kroner, saa skulle a selv holde bryllupsfest. Saa skrubbede mor (Olga) loftet og pyntede med papir over hanebjælkerne og hængte petroliumslamper over bordene. Vi fik nogle plader og nogle pinde fra forsamlingshuset. Det skulle jo være saa billigt som muligt, der var eet ret meget at rutte med.\nHans Madsen, det var ogsaa smaat der, og mor glemte aldrig engang, hun var oppe ved købmand Hans Lunde, og skulle købe nogle købmandssager. Det tog møj ved hende, for da hun sku til at rejse af, kom Hans Lunde hen til hende og sagde: - Du ka lige sige til din far, at a snart skal til at se nogle peng!.\nDer var jo smaa kaar, han (Hans Madsen) var jo syg. Han havde en hofteskade, og kunne ikke lave noget - grov lidt. Marie spændte hestene for, og saa kom han afsted med en lille islænder og en lille russer og kom te-en o en lang malketur, og fik vel kun 6 - 7 kroner for at køre en lang dag i al slags vejr.\nSaa gjorde han sig ved sygekassen, om han ikke kunne faa noget sygehjælp. Hans Lunde var formand for sygekassen, saa det sku igennem ham. Jow, hans kone, hun havde ogsaa en hofteskade. - Nej, mi kone klarer sig, hun har ogsaa en hofteskade, saa det trænger Hans Madsen heller eet til.\nDer var ikke meget hjælp at faa dengang!\nSaa kan a fortælle noget om Andreasen.\nHans børnebørn var skolelærere i Vorgod og Rimmerhus (de var i praktik). Han ku jo næsten ikke gaa. De boede nede i Østerby, der hvor Kjesten købte hus (da hun kom hjem fra Canada). Han var snedker og meget simpel til sidst, og der var jo heller ingenting, der hed invaliderente.\nDen ældste, Marie, var hjemme og skulle passe det. Der var to børn, der endnu ikke var konfirmeret, og deres mor døde tidligt. Det var Sofie og Signe. De var kun et par smaa piger dengang, det var de to mindste. Han (Andreasen) lavede koste a rævlinger under den første krig, og gik rundt og solgte dem.\nHan var ikke særlig dygtig tømmermester. Men saa søgte han ogsaa om invaliderente, og Peder Andreasen (sønnen), han var ved banen, var med ham. Det var hos Peder Andreasen, vi opholdt os, naar vi var i Aarhus med Gert. Han var saadan en flink mand. (Gert, Olga og Peders 2. søn var indlagt på sygehus i Århus i begyndelsen af 1945). Han var saa med ham (faderen) et sted henne. Det var oppe paa anden sal - for at søge om invaliderente.\nOpad gik det vist nogenledes, men nedad hoppede han (Andreasen) paa sin røv, og da de saa det, at han sku hoppe nedad, saa fik han det (invaliderente).\nHun (Marie) var meget dygtig. Hun arbejdede paa akkord. Hun gik ud om morgenen og gravede kartofler op, og saa tog hun de her to smaa piger med, og Andreasen hoppede paa æ røv fra den ene vandhul til den anden og samlede kartofler op. Saadan gik det for sig dengang.\nKøbet af gaarden og de første aar i Vorgod.\nJa, vi sku ha 8 kautionister for at faa 2000 kr. Det regner de i daw eet med, det ka passe, men...\nDet var en stor dag, da vi kom og var os selv, og vi var jo arbejdsvante, men vi ku jo selv bestemme, hvor meget vi ville bestille.\nMen a havde ogsaa mange problemer med hende (Sidsel Vestergaard), for hun var noget krads. Hun var vant til at ha kommandoen der, og han var vist ogsaa syg, hendes mand. Og det landbrug gav eet meget dengang, men han havde en stor tørvemose, der solgte han tørv fra hver aar.\nHan (Mads) døde aaret før så hun havde en karl til at passe det. Han hed Niels Jensen, og han skulle flytte til november, saa a sku overtage det til november.\nSaa skulle a jo til at skaffe penge bagefter. A havde jo kun 3000. Sidsel var skrap med mange ting. Hun var kautionist for nogle andre, og saa kom der brev fra sagføreren, at a sku` holde pengene tilbage. Hun og Mads var i kaution for Niels Jensen, - han var arm (fattig), hans far, Jens Hansen. Søren Sørensen (nabo) havde ogsaa kautioneret.\nSaa kunne han (Niels Jensen eller Jens Hansen) jo ikke klare hans forpligtigelser, saa blev kautionisterne jo nødt til at betale, og Sidsel havde ingen penge, undtagen dem hun havde tilgode hos mig. Derfor ville de jo lægge beslag paa dem. Saa blev Sidsel pindegal, hun skulle nemlig skrive under paa det, men det ville hun ikke.\nSidsel sagde til mig, at hun ville ha` sine penge. Derfor blev a nødt til at sige det til sagføreren, at a havde betalt dem. Det var jo ikke til nogen nytte, at hun blev gal i hovedet.\nSaa begyndte a at søge om en statslaan, en saneringslaan. Der var jo mange, der var i knibe dengang, det var i 34, saa kunne man laane ligesom i dag.\nSaa laante a igen, nemlig den restbeløb som a skyldte Sidsel. Jakob Jakobsen skrev under og nogle andre, vist ogsaa Morten Pedersen (naboer i Vorgod, Jakob tillige skolekammerat fra Bølling). A skyldte 10000 til Sidsel, som skulle afdrages paa 5 aar. For ikke at ha det spektakel hver gang, saa fik Sidsel dem.\nSaa fik a jo penge, det vil sige, statslaanet var jo papir. Saa tog a op til sagfører Kjær i Herning, han skulle hjælpe ved at ordne det.\nSidsel ku` godt li Kjær, det var helt godt. Han fortalte saadan og saadan, og vi sagde jo ja til det hele, det var helt i orden.\n- Saa, nu faar du saa resten af beløbet, sagde Kjær til hende. Men da Sidsel saa fik papirerne, sagde hun: - Det skidt vil a eet ha, a vil ha æ rede penge. HA - HA - HA.\nSaa begyndte sagfører Kjær at grine lidt, og saa sagde han: - Sidsel, nu ka du ta Peder Bendtsen, og saa gaa ind i en pengeinstitut, og vil de saa ikke ha dem, saa kom her tilbage, saa tar a dem.\nNaah, saa gik vi ind paa Hedebanken, og fik saa æ obligationer vekslet, og hun fik æ peng, saa var det i orden.\nMen saa, da vi var i rutebilen til Vorgod, og vi sku cykle hjem, saa sagde a: - Naa Sidsel, saa regner a med, at det her er ude af verden. - Nej det er ej, du skylder mig flere penge. - Det var da svær, sagde a - HA - HA - HA, - men a tror nu eet , a vil ha med det at gøre. Du maa hellere ringe til æ sagfører. - A blev saan lidt kort for æ hoved. - Nu faar du fat i en sagfører, saa ska vi ha gjort det her om igen, saa maa det hele begynde forfra. Saa sagde a farvel til hende........\nJa, saa hørte a eet mere fra `et. - HA - HA.\nEjendommen kostede 35.000, saa betalte a jo 5.000, saa var der en kreditforeningslaan paa 10.000. Hun havde ikke betalt afdraget, den sidste, saa den betalte a ogsaa. Det var mange penge.\nSidsels gaard (Vesterbygaard)\nDet var ret moderne (stuehuset). Ja, der var indlagt centralvarme, det var der ingen andre der havde. De havde lige holdt sølvbryllup (Sidsel og Mads).\nMen det var jo gal med æ toiletforhold, det var der ingen af. A fik da en hus stillet an ude ved siden af æ mødding - med en lille kasse paa.\nVi var een af de første der fik badeværelse og toilet. A gravede en vældig hul udenfor, der skulle være en septitank og afløb. A fik lavet en hul saa stor og fyldte den med trærødder og pinde og sager, men det varede ikke læng, inden det stoppede. Saa skulle vi have en ledning lagt ned i mosen, - den er der endnu. Saa rendte det ned over marken.\nA tænker, vi er de eneste, der er lovlige.\nDet rendte ned af æ bakk og saa ud over æ mark. Det er ikke koblet til æ drænrør, det er der ellers mange ejendomme, der er. Æ kloakvand og æ mødningsvand, det er koblet til en drænledning, og saa løber det ud i æ aa. Som vi havde det, var der ikke mange der gjorde. A lavede det hele selv.\nSaa fandt de paa, at for at det hele skulle gaa i forraadnelse, saa skulle der puttes en høne derned - HA - HA - HA - en død høne. Det skulle sætte det tykke i opkog, saa skulle det fordeles og løbe ud med vandet. Det var saadan en rør op, saa skulle æ vand drive op i den og saa lukkes ud. Først ud i sivebrønden, men saa blev det for tyk, det kunne ikke rende derud. Saa skulle vi have det op og ha det rydtet.\nJa, de (Gert og Jytte, nuværende ejere af gården) gør det endnu da.\nÆ septitank, ja, nu har de en sugeapparat, saa kan de suge. Æ gylletank har en sugeapparat, den suger de det op med, - saa lige æ laag af.\nDer var en aftægtsværelse, der hvor det nuværende badeværelse er. Hendes far eller mor var der til at begynde med. Ja, hendes mor var det. Hun hængte sig selv - eet der da, men vist ude i æ lade.\nSaa tog vi en stykke og lagde til æ sovekammer. Saa fik vi først en jernbadekar, saa senere fik vi en muret kar, og saa fik vi terrasso paa. Det var helt uhørt dengang. De (murerne) gjorde det med haandkraft. De blandede det ogsaa med haandkraft, og slev det med haandkraft, der var ingen elektriske apparater. Det var baade i badeværelse og bryggers.\nSaa varede det ikke længe inden hun (Olga) fik telefon. Vi var de eneste, der havde telefon der. Mor var jo vant til det, hun tøt, hun manglede det. - Ja, August (Kristensen) var den eneste, der havde telefon, saa fik vi partstelefon med ham. A tror Smedegaard ogsaa var med (naboer mod vest).\nSmedegaard og mor, de kunne ikke enes om de. Han skulle jo snakke længe om hans biodynamiske landbrug, saa skændtes de om det. Mor kunne jo være noget skrap sommetider - HA HA HA - ja, de ku eet rigtig komme til ræt.\n- Mor var økonomisk, det var hun.!\nMor var skrap, altid, der skulle slides hele tiden. Hun kunne ikke taale at se nogen gaa arbejdsløs. Men det gik helt godt, og hun var dygtig, og hun malkede køer, men hun kunne ikke taale det.\nHun havde tjent hos en overlæge i Aarhus. De kom og besøgte os. De stillede sig i døren ud til vest, og saa sa`doktorfruen: - Det er vel nok en dejlig udsigt, De har her, - saa kiggede hun lige ud i møddingen, det var en stor plævverhul. Hun vidste ikke hvad det var. HA - HA - HA - HA.\nHun (doktorfruen) kom med den her hund, det var den slags, de havde derovre (i Århus). Det første den gjorde, - den var nysgerrig, det var saan en lille puddel - den gik saa ind i gangen, - saa faldt den ned i kælderen. - Du ved godt, som de kan storme rundt, der var jo en trappe ned. - Maaske den tog skade dengang, den var lidt underlig. Vi fik den af familien, hvor mor havde tjent, fordi hun havde været hundepasser og børnepasser.\nHunden var smaaskør. kostalden, der kunne den springe frem og tilbage og saa springe op af en dør, og saa til den anden ende, og saa op af en ny dør.\nNede i mosen, der ku den lige flyve ned og begynde at grav hel tovlig, saa den næste sted, flyve ned, saa folk, de holdte i deres biler, naar de var nede efter tørv, for de sku jo se, hvad der skete - og saa fløv den et andet sted hen. - HA - HA - HA - Enten var den ikke ret klog eller ogsaa legede den. - HA - HA - HA.\nDa a overtog æ gaard, de samme skulle ha æ tørv. Der var nogle ovre i Klokmose, dem skulle vi grave til. Det var en aftale fra Sidsels tid. Ja, Kresten Feldborg var fast ansat der, ham lejede a ogsaa. Han skulle ha en krone pr. tusind støk, han kunne lave en 5-6000 pr. dag.\nSaa kom der nogen, der sku ha tørv. De plejede at faa tørv der, saa gravede de ogsaa. Saa maalte a æ grund ud, saa og saa mange kubikmeter, saa betalte de pr. kubikmeter. Der var jo mange.\nVi solgte en 3 - 400.000 til forskellige, der var baade Jakob Jakobsen og Anton Søndergaard, ja alle naboer og en hel masse i Vorgod. Vi kørte selv ned til dem - og til Nr. Vium Kirke - og Grønbæk, snart alle dem nede i Vorgod, der kørte vi to læs tørv te hver. Æ aar efter krigen begyndte, begyndte vi at presse tørven. Vi gravede dyndet op og klemte det igennem pressen, og saa prøjte det ud. Saa skar vi det ud, - og saa kørte vi det ud. Før krigen, gravede vi tørven op af mosen og saa lagde det ud.\nMen da vi kom længere ned, da tog de det helt ned til sandet - først æ over af, saa kom der forskellig konsistenser, og igennem, ligesom en kødmaskine.\nVi gravede omkring 1.000.000 hver aar. Kristian Olsen, han kørte jen aar over 500.000 til beboere i Faster. Æ mejeri i Vorgod fik ogsaa en 2 - 300.000 jen aar.\nDen aar lejede vi Feldborgs (nabo) svoger, han boede der i æ cementhus. Mor skulle holde kontrol med ham, naar han kom og kørte derned. Der blev en læs væk for hende, -- han havde stjaalet.\nCementhuset, det byggede han ved siden af Kresten Feldborgs garage. Han (svogeren) begyndte først hos Søren Sørensens cementstøberi, der lavede de selv cementsten. Der byggede han hus til sig selv, saa blev han og Søren Sørensen uvenner over jen eller anden ting, saa blev det hele revet ned, og han flyttede op til Kresten Feldborg. Saa lejede han en lastbil og flyttede, det var en bror til Marie Feldborg (gift med Kresten). - Ja, han kørte tørv.\nDer var stort arbejde dernede, a ville jo godt ha det dyrket op. A begyndte at grave dernede med en planerskovl. Det var møj tottet, saa for at jævne det dernede. Vi sku til at ha det gravet om igen anden gang, æ bund sku jævnes, saa vi kunne sætte tørvene. Det brugte vi en planerskovl til. Der var et sted, hvor vi kørte sand derned for at prøve at dyrke det igen.\nVi prøvede alle mulige ting, men det gik ogsaa godt nok, men det var for vandet. Vi havde saaet en lille stykke med en skipper / skæppe land og sat kløver i.\nDet kom ogsaa fint op, men saa kom sivene.\nSaa var det vist først i 60erene, saa fik vi det hele drænet. Der gik en hel masse mand dernede og gravede huller, og vi fik det drænet, og saa begyndte vi at fræse det. Saa fik vi en mand med en lille traktor med jernhjul. Vi havde ham paa kost. Han var der en halv snes dage, han sku jo være der saa lang tid, han havde det paa akkord. Saa kom der gang i det, saa fik vi det jævnet, det var ene tørvehuller - der var 18 tønder land.\nHvordan fik I tid til at grave tørv ved siden af landbruget?\nA havde eet møj med æ gravning aa gjøre. A lejet en hold paa 5 - 6 mand, de gravede jo tørv. Dem afregnede a med hver uge, saa maalte a hvor meget, - saa ku a jo se, hvor meget de havde gravet, - saa fik de deres løn.\nVagn Lindholdt (Olgas søsters mand) stod for det. Han fik lidt mere, blandt andet hans tørv, plus en lille overpris. Da boede han jo oppe ved Sidsel (Kjær Jensen i Vorgod Østerby).\nVi havde jo fræset det, og saa kunne vi begynde at dyrke paa det. - Men det er egentlig først nu, - sidste aar, da avlede de (Gert og Jytte) masse af korn dernede, men forrige aar fik de ingenting saaet, for der var det saa vaad, at det var for silde, inden de kunne komme derned.\nVi fandt engang en rund sten, en kværnsten, sadan en de kværnede korn med. Vi regnede med, der havde været sø dernede, og saa at de havde brugt stenen som anker - ja, det var bare noget, vi regnede med.\nJørgens far var maler i Vorgod. Han malede stuen for mor. Saa fik han stenen, den har de endnu da, den har Anna (gift med Jørgen). De har flere gamle ting, der staar fra hendes svigerfars tid. Det var det eneste, vi har fundet dernede.\nDet var en ældgammel mose, a tænker, den er sunket et par meter - den er blevet 2 meter lavere, der er jo gravet mange tusind læs. De gravede længe før min tid.\nDe sidste tørv vi gravede, dem lavede vi selv til eget forbrug.\nÆ komfur var ved at være gammel, saa tænkte vi paa at faa en oliefyr, det var ved at være aktuelt. Saa fik vi oliefyr installeret i køkkenet, det lavede saadan en spektakel - HA - HA - HA, - saa ville mor ikke ha det. Saa lige resolut, Henning (ældste søn), han var jo dygtig, han gravede saa et hul ind til æ fyrrum, ind til skorstenen. Det gravede han først ud i kælderen, saa ud af det lille hul (et kældervindue), saa kørte vi det væk. Da lavede han et stort stykke arbejde, det var mange skovlfulde!\nHar du plantet omkring gaarden?\nJa og Hans Bendtsen. Der var helt bar, paa nær de tre træer ude i haven. En æbletræ, en pæretræ og en hyldebær for vesten, - ja, der er da en del endnu der staar.\nDer var eet andet end pap paa æ lade og noget af æ kostald. Saa a fik plader paa, - det regnede ned i kostalden - og saa fik a det ogsaa o æ lade, - og saa æ mølle, der var jo en mølle. Det var ikke meningen, a vil ha det elektriske, men de fik det allesammen, saa a ku jo faa installationen gratis. Hvis a ikke fik det med det samme, skulle a selv betale æ ledning til det. - Saa bestilte a det til æ lys, men a tøt, at æ mølle godt kunne fortsætte med at tærske og pumpe vand og forskellige ting.\nSaa fik a nye vinger til æ mølle. A fik Holger (en nabosøn) til at male, han gav akkord paa det. - Hylderne i æ kælder den dag i dag, er fra de nye vinger, som ikke blev sat op, da det blev for dyrt at faa en mekanikker til det.\nMøllen var ved at være slidt, og der var jernbjælker til at tætte, saa skulle de igennem æ tæk, og saa var der træstolper forneden i laden, og de var ved at være raadne. Saa der var mange ting, a sku til at ha fornyet, saa det blev alt for dyr.\nVille mor godt være med til alt det nye?\nJa ja, det ville hun da godt. Det var jo ogsaa hende, der ville have telefon. Vi var jo jen af de første der fik telefon og jen af de første, der fik toilet.\nSenere, da var hun noget konservativ, der ville hun ikke have nogenting. Hun var meget med paa det, - mæ æ badeværelse.\nHvordan oplevede I krigen?\nVi gik ude og lavede foraarsarbejde. Lige pludselig, æ flyvere kom jo i massevis. Vi vidste ikke, hvem det var, men de blev ved med at komme. Saa kom Peder Madsen (nabo), ham med æ mælketur. Nu er de lige fløjet ind i Danmark, nu er vi besat af tyskerne. - Saa var det først, vi blev klar over, det var tyskere.\nSaa kom der jo flere herop, saa besatte de forsamlingshuset og missionshuset. Der var fængsel hos dyrlægen. - Hvis der var nogle, der lavede nogle forseelser, saa blev de gennet ned i kælderen, - og sat laas paa. De havde ogsaa et par værelser hos dyrlægen og en større befalingsmand boende hos præsten.\nDet var baade luthersk og indremissions huse, der var besat af tyskere.\nSaa lavede de øvelser heromkring, de skød ovre i heden, der hvor æ sagfører bor no, der lavede de øvelser.\nDer var der een af Laurids Bangs, - der var to drenge, de gik ovre i æ hede og fandt granater, de eksploderede mellem fingrene paa dem. A tror nok den ene blev slaaet ihjæl, de tog ihvertfald skade begge to. - Den anden var vist Arthur Bangs.\nDe her tyskere, de kom jo af og til, saa kom de ind om aftenen og ville købe nogle forskellige ting af landmændene, f.eks. æg og mælk. De kom ogsaa til os, vi solgte dem ingenting, til a ka huske, - maaske Olga gjorde, solgte nogle æg. Jow, det tror a nok hun gjorde. De kom jo fra Tyskland og var vant til at sulte dernede, de fik ikke meget.\nHenningsen, havde Tinnes forretning (i Vorgod), han solgte en masse til dem, hele hans gamle varelager, gamle forældede sko og støvler og sager. De købte det hele.\nDet var svært at faa fat i noget, de var jo ligeglade med, om det var moderne.\nVi kunne ingenting faa.\nMor kunne godt skælde ud i forretningen, naar hun vidste, de havde noget, og de ikke ville sælge. - Jow, HA - HA - HA, det gjorde hun !\nDer var jo nogle, der var nok saa haarde i det end andre. De fortalte, at Kristian Nielsen, han boede der, hvor den nye damefrisørforretning er. De sagde, at hvis der var noget, han ville ha, saa blev han siddende derinde, saa længe de kom med det!\nVi manglede meget, og det var meget simpelt tøj. Der var meget kunststof i det, sammen med bomuld.\nVi købte et par faar, men hvordan vi fik ulden forarbejdet, det kan a ikke huske. Maaske Marie, hun havde en rokke, det var den, Jens (mors bror) han solgte for 10 kroner. Mor blev jo saa fornærmet paa ham.\nSaa købte a sørme en rokke og en klok af faster Mætt. Ja a købte jo æ hus (Kildevej 33 i Bølling), saa maatte a faa det, der var i huset, og der var en rokke og en klok. Det var jo egentlig mine.\nSaa kom æ smeds kone, hans anden kone, hun var vist københavner, nej, hun var fra Letland. Hun var sommetider omme ved Marie Madsen, saa snakkede hun for hende - jow, den gamle stykke, der fylder op her, den ka du godt faa, saa...............\nFars fortælling slutter,\nBåndet løber ud.....\nElse Marie Bendtsen


VUFintern - Studiemiljø\n• Studiemiljøet på VUF\nKursistrådet kan kontaktes på: kursistraad@vuf.nu.\nKursisternes indflydelse via Kursistrådet\nKursistrådet er kursisternes talerør og har mulighed for at påvirke skolens dagligdag og beslutninger vedr. studiemiljøet, men også at påvirke strategier for skolens fremtid.\nVUF har ét fælles kursistråd, som består af et lokalt kursistråd for begge vores undervisningsadresser og dermed repræsenterer alle uddannelser og kursister på VUF.\nKursistrådet vælges på et møde hvert år i september af og blandt de fremmødte kursister. Det tilstræbes, at formand og næstformand repræsenterer hf/stx og avu.\nFormand og næstformand er medlem af skolens bestyrelse.\nKursistrådet inviteres til at deltage i følgende udvalg sammen med lærere og ledelse: markedsføringsudvalg, fredagscafeudvalg og festudvalg. Kursistrådet er desuden involveret i elevtrivselsmålinger via repræsentation i Arbejdsmiljøudvalget.\nKursistrådet arrangerer fester i samarbejde med lærerne, og de kan være repræsenteret i nogle af skolens udvalg: fredagscafé, markedsføring, fællesarrangementer mm.\nHer kan du læse undervisningsministeriets\nBekendtgørelse om elevråd på institutioner, der udbyder almengymnasial uddannelse eller almen voksenuddannelse\nHar du en afsluttet gymnasial eksamen, og søger du ind på en videregående uddannelse eller en bestemt erhvervsuddannelse, er GS - Gymnasial Supplering – den brik, du mangler.\nÅBNINGSTIDER - TRÆFFETIDER - TLF-TIDER\nfor alt muligt på VUF\nFIND RUNDT: Se her -> Etage- og lokaleplaner\nVUF's bygninger på Falstersvej og Lindevangs Allé\nBiblioteket i Studiecentret på Falstersvej\n=> Hvad kan du bruge biblioteket og bibliotekaren til?\n=> Brug biblioteket og bibliotekaren\n=> Personalet på VUF\nBillede, afdeling, fag og funktion\nOM PLAKATER OG OPSLAG\nKommunikation er også godt\nopslag og plakater sat op med alm. tape ødelægger døre, vægge mm.\nDet er simpelthen forbudt at bruge alm. tape på døre og vægge (og spejle og stolper og stativer og tavler(!) og skabe og vinduer (incl. rammer) og gelændere og toiletrulleholdere (ja, også dem)) - foruden alle andre steder, tænkelige som utænkelige.\nDet er helt i orden at sætte opslag op på VUF.\nHenvend dig i receptionen, som enten kan hjælpe med at sætte opslaget op eller udlevere ikke-skadeligt klæbemiddel.\nVejledning til kursister i at søge SU og Ungdomskort\nLæs nærmere her ...\nPå www.su.dk kan du læse alt om SU.\nHar du spørgsmål vedr. SU, så kig forbi SU-kontoret på Falstersvej eller Lindevangs Allé. - Se Åbningstider\nPå www.ungdomskort.dk kan du læse om den nye rabatordning.\nOm betaling af kursistgebyr - Klik her\nSU, Uddannelseskort og SPS\n- SU-telefon FA – 3815 0334\n- Christina Glad Filtenborg, LA: 3815 0383\n• Vejledning til kursister i at søge SU og Ungdomskort\n• MINSU - din direkte forbindelse til SU via Nem-ID\nMia Robertsen - mir@vuf.nu\nFA lok. 3A - Tlf. 3815 0367\nJette Klein Nielsen, jkn@vuf.nu\nFA lok. 3A, tlf. 3815 8519\nÅbningstider / Træffetider\nLæsevejlederne (hf og stx)\nUddannelseskort og sps\nStudiecentrene på Falstersvej og Lindevangs Allé\nDU-studieværksted, sproglab og bibliotek\n- se under Åbningstider / Træffetider\nVærn om studiemiljøet på VUF\nVær med til at beholde VUF som et sted,\nhvor det er rart at være\nBrug papirkurvene i stedet for borde og gulve\nTjek inden du forlader en plads, at du ikke efterlader affald og rod\n- og stolen. (Husk stolen)


Ledige job inden for Teknik og miljø i Silkeborg\nProduktopsætter til Produktopsætning Via Jobzonen\nProduktopsætter til Produktopsætning\nI afdelingen Produktopsætning er vi med til at skabe grundlaget for morgendagens Jyske Bank. Jyske Bank anvender it-systemer fra Bankdata, der leverer it-systemer til 12 andre pengeinstitutter. I Jyske Bank kan vi selv tilpasse og konfigurere systemer, produkter,\nMed udgangspunkt fra kontoret her i Silkeborg planlægger og udfører du kundeaktiviteter i distriktet. Du bærer selv opgaverne lige fra den indledende kontakt, over udarbejdelse af tilbud, til oprettelsen af ordren og gennemførslen af leverancen.\nSalgsingeniør – Jylland/Fyn Til ”salgsdistrikt – Jylland/Fyn” søger vi en ny kollega, til at varetage salget af vores produkter, til såvel nye som eksisterende kunder.\nMed udgangspunkt fra kontoret her i Silkeborg planlægger og udfører du kundeaktiviteter i distri\nVi søger en maskinmester/ingeniør Via Ankiro\nSalgsingeniør – Sjælland Til ”salgsdistrikt – Sjælland” søger vi en ny kollega, til at varetage salget af vores produkter, til såvel nye som eksisterende kunder.\nVores nuværende salgsingeniør i området, har besluttet sig for at lade sig pens


Lillegruppen - Eckersberg Børneunivers\nFaget dansk i lillegruppen\nFra Fælles Mål\nFormålet med undervisning i dansk er at fremme elevernes oplevelse af sproget som en kilde til udvikling af personlig og kulturel identitet, der bygger på æstetisk, etisk og historisk forståelse. Undervisningen skal give eleverne indsigt i, at sproget er et væsentligt middel til at knytte os sammen i et kulturelt, historisk og socialt fællesskab samt gøre dem bevidste om vekselvirkningen mellem sprog og virkelighed og mellem individ og fællesskab.\nLillegruppelærernes beskrivelse af danskfaget i lillegruppen:\nBruge talesproget i samtale, samarbejde og fremførelse:\nWeekendsnak i klassen\nFredagssnak i klassen\nFortælle, hvad de er optaget af, og udtrykke sig i genrer som:\nReferat, fortælling, oplæsning og drama\nOptræde på fællessamling.\nTale med om kropssprog og stemme som udtryksmiddel:\nLæsetræne på niveaudelt læsehold.\nHøjtlæsning af fælles bog.\nModtage kollektive beskeder.\nLæse ukendte, lette og alderssvarende tekster uden hjælp – både fag- og skønlitteratur:\nLæsebøger, fx Søren og Mette, Den første læsning.\nAndre bøger, fx Ole Lund Kirkegaard, Astrid Lindgren.\nBruge forskellige elementære læsestrategier:\nSglaj? (Skal vi lege?)\nSproglig opmærksomhedskrive- og læseretning præsenteres af læreren\nTilskynde daglig læsetræning\nDaglig højtlæsning i kl. af læreren\nLæse forberedte tekststykker op:\nUdtrykke deres egen forståelse af tekster plus læse og genfortælle “boganmeldelse” og snak om handlingen\nSkrive i enkle fiktive genrer som historier og eventyr:\nLæreren giver eksempler på fx heltesagn, eventyr fantasi m.m.\nLav selv bøger, fx fællesbog.\nSkrive til egne bøger el. plancher\nStave til lydrette og hyppige ord i egne tekster:\nBruge overskrift og skrive brødtekst:\nForsøg på at skrive af fra tavlen\nSkrive på computer:\nNavngive dokument, bruge overskrift og skrive brødtekst.\nOptræde ved fællessamling\nBruge sproget som middel til konfliktløsning, underholdning og formidling af viden og være opmærksom på sprogets poetiske funktion bl.a. rim og remser + musik/sang.\nRegler i klassen/debat.\nTale med om samspillet mellem sprog, genre, indhold og situation:\nVære opmærksomme på sprog, sprogbrug og sprogrigtighed i deres egne og andres tekster:\nVide at sprog er opbygget af ord og sætninger, og at der er forskellige ordklasser:\nArbejdsbøger – den stribede\nVide at der er forskel på det talte og det skrevne sprog:\nLytte til bånd eller højtlæsning\nVide at tekster fra gamle dage kan være forskellige fra vores tids tekster:\nForstå at tekster og andre udtryksformer kan udtrykke holdninger og værdier:\nOpklarende spørgsmål efter f.eks. højtlæsning og fællestime\nKende forskellen mellem fiktion og ikke-fiktion:\nPræsenteres for dette af læseren ved f.eks. frilæsning og film\nTale med om hovedindhold, tid, sted og handling i tekster og andre udtryksformer:\nEfter f.eks. højtlæsningsbog eller film\nUdtrykke sig i enkle produktioner med billeder, lyd og tekst samt i dramatisk form:\nTegneserier (lav selv)\nBøger” (lav selv)\nFinde information i forskellige medier:\nFaget engelsk i lillegruppen\nPå Eckersberg Friskole undervises der i engelsk fra 0. til 9. klasstrin.\nFaget matematik i lillegruppen\nI matematik arbejder vi i lillegruppen efter Fælles Mål for matematik.


Bradley Røgeovn Digital med 6 hylder | Gasgrill.dk\nBradley Røgeovn Digital med 6 hylder\nBradley Røgeovnen er virkelig en røgeovn til alle, den har ramt plet hos alle de hjemmerygere, der gerne vil have en enkel og sikker måde at tilberede røgvarer på. Hvis man er ekspert på en bestemt røgvare vil man med Bradley Røgovnen ofte hurtigt udvide med andre råvarer. Hvis man f.eks. er ekspert i hjemmelavet bacon er der ikke noget der forhindrer en i at lave en varmrøget laks til jul eller en god røgemenu til sommerfesten.\nBradley Smoker bruger smagsbriketter,fremstillet af flis af hårdt træ,som er sammenpresset under kontrolleret tryk og densitet. Røgovnen brænder en smagsbriket for hvert 20. minut og producerer en fuldstændig ren røgsmag. Når en briket er udbrændt,skubber næste briket ned i vandskålen,hvor den slukkes helt.\nSmagsbriketterne åbner en helt ny verden af gastronomiske oplevelser,afhængig af,hvad du vil røge - men du kan få briketter med røgsmag af: El - æble - kirsebær - nøddetræ - ahorn - mesquite - eg - pekannød - eller en specialblanding. Original Bradley Smoker røgovn leveres i sort med 4 hylder,i rustfrit stål med 4 hylder eller i en digital udgave med 4 eller 6 hylder. Det er 6 år siden, at Bradley Røgeovnen ankom første gang til Europa. Fra en spæd start er Bradley Røgeovnen nu blevet populær og anvendes af mange røge-entusiaster.\nInteressen for udendørs madlavning er steget meget markant i de seneste par år. I Canada, hvor Bradley røgeovnen er udviklet, er det den nordamerikanske tradition for røge-grillning som har været baggrunden for udviklingen af Bradley Røgeovnen. Bradley Røgeovnene har givet et løft for hjemme røgeri med en god styring af varme og røg og en sikkerhed for, at røgningen giver samme gode resultat hver gang.\nVil du med en Bradley Røgovn benytte enhver lejlighed til at lave mad udendørs ? Måske, men du behøver ikke være total entusiast for at anskaffe en Bradley Røgeovn. Der er stor variation mellem brugerne. Nogle røger en fisk en gang i mellem og andre eksperimenterer med alle slags røgvarer og ryger flere gange om ugen. Det er både fisk, skaldyr, kød, vildt og grønsager.\nRøgning er de senere år blevet utrolig populært i Danmark. Metoden er ikke længere kun forbeholdt lystfiskeren og jægeren – der findes ikke tal på hvor mange danskere der røger – men titusinder har købt røgeovne og røgeudstyr, og antallet er fortsat stigende. Der findes 3 forskellige metoder at røge på. Koldrøgning er røgning ved højst 25 grader, ofte i flere dage. Røgen kommer fra savsmuld, der ligger og ulmer. Der tilføres ikke anden varme end røg. Madvaren skal være saltet og tørret. Den langsomme proces gør, at der trænger meget røg ind i varerne, der får en meget lang holdbarhed. Bruges til for eksempel koldrøget laks og spegepølser. Mellemrøgning sker ved 25-45 grader, og bruges for eksempel til bacon og hamburgerryg. Varmrøgning sker ved temperaturer fra 45-90 grader. Varmrøgning anvendes udelukkende for smagens skyld og bruges til fisk, kød og pølser. Med røgeovnen fra El Fuego får du de bedste muligheder for at tilberede lækre hjemmelavede røge varer. Røgeovnen egner sig perfekt til at tilberede: Fisk Skaldyr Vildt Fjerkræ Oksekød Svinekød Ost Grøntsager\nVægt - 25 kg\n510 bred x 460 dyb x 1070 høj\nJusterbare hylder : 6


Helpdesk & Support - AD HOC IT\nEn velfungerende IT-funktion skaber tryghed og løfter den enkelte medarbejders handlekraft\nGrundstenen i Aventor's succes, er vores egenudviklede Service Management platform AD HOC. En AD HOC IT løsning, hjælper IT Support og tilhørende Service funktioner med at organisere og prioritere arbejdsbyrden.\nAD HOC IT har gennem årene bevist sit værd i en lang række virksomheder. Løsningerne giver betydelige tidsbesparelser i såvel registrerings- som opfølgningsprocessen, og IT-servicen vil opleve et markant løft med glade brugere til følge.\nEn AD HOC IT løsning skaber fornødent overblik og tryghed, forbedrer kommunikationen mellem serviceafdelingen og dens “kunder” og øger dermed den enkelte medarbejders handlekraft og produktivitet.\nAD HOC IT er et webbaseret opgave-styringssystem, som også indeholder Statistik, Enhedsregistrering af f.eks. hardware og software, Beskedfunktion, samt en tværorganisatorisk Vidensbase. Alt i alt de mest efterspurgte funktioner, som giver en nem implementering og et hurtigt udbytte.\nSelvom AD HOC IT er fuldt ekviperet fra start, til at sikre et hurtigt udbytte, er der mange moduler, som kan hjælpe til at gøre hverdagen endnu lettere. Nedenfor finder du en liste over de mest populære tillægsmoduler til AD HOC IT:\nStregkode Import: Ved at registrere IT-udstyret sikres, at udstyret benyttes mest hensigtsmæssigt, og virksomheden samtidig får et godt fundament for at planlægge fremtidige IT- investeringer.\nAD HOC FM | AD HOC Customize


Hjertet skal også holde til den tredje alder - Hospitalsenhed Midt\nDu er her: Presse og nyheder Nyheder 2018 Hjertet skal også holde til den tredje alder\nHjertet skal også holde til den tredje alder\n1,2 procent af deltagerne i en helbredsundersøgelse af 67-årige borgere i Viborg Kommune viste sig at have betydende hjerte-karsygdom, som de ikke selv havde mærket noget til. De pågældende borgere er nu kommet i relevant behandling i Regionshospitalet Viborgs Hjerteklinik.\nHjerte-karsygdomme kan komme snigende, uden at man selv mærker noget unormalt. Det kan 32 borgere fra Viborg Kommune berette om. De deltog i en kombineret helbredsundersøgelse for 67-årige for hjerte-karsygdomme og diabetes, og her rejste et unormalt hjertediagram (EKG) mistanke om, at noget var galt. Yderligere udredning på Regionshospitalet Viborgs Hjerteklinik viste efterfølgende, at de havde betydende hjerte-karsygdom, som ubehandlet kunne have fået betydning for længden og kvaliteten af deres pensionistliv.\n- Historien viser, hvor vigtigt det er at møde op til den slags helbredsundersøgelser eller at blive undersøgt regelmæssigt – også selvom man er overbevist om, at man er rask. Begyndende sygdom kan nemlig fanges i opløbet – altså før, det bliver svært eller umuligt at behandle, siger overlæge, ph.d. Dorthe Svenstrup Møller fra Regionshospitalet Viborgs Hjerteklinik.\nHun tilføjer, at de 32 nydiagnosticerede hjertepatienter trods alt svarer til 1,2 procent af de 2700 borgere, der deltog i undersøgelsen.\nEkkokardiografi af hjertet. Det er Dorthe Svenstrup Møller, der sidder længst til venstre. Arkivfoto, Hospitalsenhed Midt\nDa hjertelægerne undersøgte patienterne med de unormale hjertediagrammer, fandt de, at\n13 havde nydiagnosticeret atrieflimren (forkammerflimren). Patienterne bliver nu behandlet med blodfortyndende medicin, som beskytter dem mod blodprop i hjernen.\n5 havde åreforkalkning ved hjertets kranspulsårer. 2 fik indsat stents i kranspulsårerne, og alle kom i relevant medicinsk behandling.\n3 havde behov for en pacemaker, som de nu har fået indopereret.\n8 havde nyopdaget forhøjet blodtryk og får nu blodtrykssænkende medicin.\n2 havde betydende hjerteklapsygdom og bliver nu fulgt i Regionshospitalet Viborgs Hjerteklinik med regelmæssige mellemrum.\n1 havde hjertesvigt og får nu medicin for det.\nFakta om helbredsundersøgelse for 67-årige borgere i Viborg Kommune\nDet er et samarbejde mellem Regionshospitalet Viborg og Viborg Kommune. Samarbejdet startede i 2014 og undersøger årligt cirka 1000 67-årige borgere fra Viborg Kommune. 83 procent af alle inviterede har deltaget, hvilket er usædvanlig højt sammenlignet med tilsvarende undersøgelser. De refererede resultater stammer fra samarbejdet.\nDe inviterede borgere undersøges for diabetes og hjerte-karsygdomme af personale i Sundhedscenter Viborg. Forskningsarbejdet er primært forankret i det kardiovaskulære forskningscenter på Hospitalsenhed Midt repræsenteret ved Karkirurgisk Forskning og Hjerteklinik på Regionshospitalet Viborg.


Inde eller ude? | Det Etiske Råd\nDe fleste børn og unge oplever perioder med følelser som tristhed, nedtrykthed eller angst. I sådanne perioder kan den unge i mindre eller sværere grad mistrives. Først når tilstanden får afgørende indflydelse på den unges hverdag og relationer, taler vi om psykisk sygdom. Begrebet sygdom dækker her også svære forstyrrelser i et barns udvikling og adfærd.\nPsykisk sygdom hos børn og unge rejser nogle etiske spørgsmål. I børne- og ungdomsårene udvikler vi evnen til at indgå i sociale relationer og knytte bånd til andre mennesker. Vi har også på dette stadie af vores liv særlig brug for at føle os som en vigtig del af et fællesskab.\nFormålet med materialet er at sætte fokus på de relationer, vi som mennesker indgår i. For børn og unge med psykisk sygdom – det kan være kortvarig eller længerevarende sygdom - kan det ofte være svært at indgå i de relationer, som andre måske ikke tænker særlig meget over, men tager for givet. Det kan være relationer til fx klassekammeraterne og lærerne, til vennerne og jævnaldrende søskende. Det kan også være svært at håndtere, når man har en ven, der rammes af psykisk sygdom.\nUndervisning / 1. maj 2013\nIndblik i unges tanker\nI processen med at lave debatmaterialet om etik og psykisk sygdom har vi talt med unge, der enten selv har eller har haft psykisk sygdom inde på livet, eller som kender nogen, der er ramt af psykisk sygdom. I denne fase har vi fået hjælp af Børnerådet og Psykiatrifonden


Feriehus 020235 • Skovbrynet 6, st.\nSkovbrynet 6, st. - Feriehus 020235\nSmart og super moderne ferielejlighed med plads til 4 personer. Skøn beliggenhed. Kort afstand til caféer, restauranter, de mange detailbutikker og Skagen Lystbådehavn.\nFerielejligheden er skønt placeret i lukket område. Udendørs forkæler boligen med stor, lukket, delvist overdækket terrasse, så de skønne sommeraftener kan nydes udendørs, også efter duggen er faldet. Dejlig og dekorativt indrettet med bl.a. havemøbler, havebænk samt grill. Efter en skøn dag med masser af oplevelser nydes et godt glas vin på terrassen ledsaget af udsøgte bøffer på grillen, indkøbt hos en af byens slagtere.\nLækre, lyse og helt nyistandsatte (2020) 65 kvadratmeter. To flotte soveværelser hvoraf det ene er indrettet med dobbeltseng (2 enkeltsenge stillet sammen som dobbeltseng), gulv-til-loft-vinduer, terrassedør samt godt med skabsplads. Det andet soveværelse er indrettet uden vinduer, med 3/4-seng samt også her god skabsplads. Dejligt badeværelse med bruseniche, toilet og håndvask samt rustikke grå fliser på gulvet og naturligvis gulvvarme. I boligens store entré finder I boligens vaskemaskine samt tørretumbler. Desuden forefindes tørrestativ, så badehåndklæder og badetøj kan tørres udendørs i den friske havluft efter dagens strandtur.\nDet flotte køkken alrum udgør halvdelen af boligen. Lækkert indrettet med god sans for detaljen. Dejlig spiseplads og hyggeligt sofahjørne med væghængt fladskærmstv. I sofahjørnet er der også bordplads til kort- eller brætspil, måske ledsaget af en god kop kaffe og en cognac. Flot lille køkkenniche indrettet med alle moderne faciliteter inkl. smart sort køleskab og lille fryseboks.\nKrages Bageri ligger 450 meter fra ferieboligen, så der er garanti for friskbagte rundstykker til morgenbordet hver morgen.\nGod kombinationsmulighed med boligerne 020230, 020231 og 020236, der ligger i samme bygning.\nFast forbrugstillæg for varme, vand og el.\nStor, lukket og delvist overdækket terrasse.\nNærmeste indkøb: Bager 450 meter og Lidl 650 meter fra ferieboligen.\n(De to ferieboliger 020235 og 020236 er ens indrettet, dog spejlvendt af hinanden, derfor er samme fotos benyttet).\nFrederikshavnsvej Station (trinbræt) eller Skagen Station 1000 meter fra ferieboligen.\nEn meget kort tur til fods fra ferieboligen finder I Drachmanns Hus. Her boede den store digter og maler og I får her en masse spændende oplysninger om hans kunst og hans liv i Skagen. Ikke langt herfra ligger Krøyers Hus i den lille plantage Byfogedskoven. I dag har Naturstyrelsen deres administration i huset og det er ikke åbent for offentligheden. Kun ved et par særarrangementer om sommeren, har I mulighed for at besøge Krøyers Hus.\nVil I gerne en tur til stranden, er der mange muligheder. Tættest på ferieboligen, syd for Skagen Havn, finder I til højre for Klitgården Refugium (i daglig tale Kongevillaen, Chr. X's og Dr. Alexandrines tidligere sommerresidens) skøn badestrand. Ligeledes nord for havnen også en skøn badestrand, Sønderstrand ved Vippefyret, hvor der i sommermånederne er livreddere på vagt. Foretrækker I det mere udfordrende Vesterhav, skal I besøge strandene omkring Gl. Skagen, eller stranden på Nordstrand ved Utzonbyggeriet Skagen Odde Naturcenter.\nHusk også en af feriedagene en tur til Grenen, og tag helt ud på det yderste af odden enten til fods eller med Sandormen. På vej til Grenen kommer I forbi Det Grå Fyr, Center for Trækfugle. I centeret får I rigtig god information om det store antal fugle, der hvert på passerer Grenen, og fra fyrets top har I en forrygende udsigt over Grenen, naturen i området og begge have Kattegat og Skagerrak.\n8 dage 5.184,00 DKK 9 dage 5.883,00 DKK


▷ Køb Metalhylder – DK’s bedste udvalg på nettet\nE-forretninger med metalhylder\nEr du på udkig efter metalhylder? Vi anbefaler følgende webshops…\nMessing RammeMessing SpejlMessinglysestagerMetalbakkerMetalbøjlerMetalkurveMetalskilt Med TekstMetalsugerørMette Blomsterberg Dråbe SkåleMette Ditmer Håndklæder\nDesignfund.dk er aktuelt en af de bedste e-handler inden for boligartikler. Firmaets udvalg indeholder i omegn af 4000 produkter fra diverse brands. Forretningens Trustpilot-rating på 8,9 af 10 tilkendegiver stor kundetilfredshed. Bedømmelsen er baseret på 826 anmeldelser, hvoraf 583 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 12763 personer fans af Designfund.dk, og her har forhandleren modtaget 31 ratings med en gennemsnitlig score på 4,2 ud af 5, som lige så vel er virkelig flot.\nDubuy.dk er nu imellem de mest populære webbutikker inden for boligartikler. Webshoppens sortiment rummer opimod 18000 varer fra en række mærker. Virksomhedens Trustpilot-score på 8,7 ud af 10 bevidner stærk kundeloyalitet. Bedømmelsen er baseret på 2677 anmeldelser, hvoraf 2129 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 15637 mennesker fans af Dubuy.dk, og her har firmaet modtaget 535 evalueringer med en gennemsnitlig bedømmelse på 4,35 ud af 5, som også er utrolig beundringsværdig.\nMoebelKompagniet.dk er i dag en af de største e-butikker inden for boligartikler. Netbutikkens udvalg omfatter ca. 1500 produkter fra forskellige mærker. Firmaets Trustpilot-score på 9 ud af 10 vidner om enorm kundeloyalitet. Ratingen er baseret på 239 ratings, hvoraf 206 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 9539 mennesker tilhængere af MoebelKompagniet.dk, og her har webbutikken modtaget 109 ratings med en middel bedømmelse på 4,9 af 5, som tillige er temmelig overlegent.\nIllux.dk er nu imellem de førende online varehuse med boligartikler. Forhandlerens sortiment omfatter i omegn af 1000 produkter fra flere mærker. Forhandlerens Trustpilot-vurdering på 9,2 ud af 10 tilkendegiver god kundetilfredshed. Bedømmelsen er baseret på 235 bedømmelser, hvoraf 194 af disse er 5-stjernede. På Facebook er 7513 mennesker fans af Illux.dk, og her har forhandleren modtaget 44 ratings med en middel bedømmelse på 4,7 af 5, som tillige er ultra flot.\nWallstickerland.dk er pt. iblandt de førende netshops der sælger boligartikler. Webbutikkens udvalg rummer flere end 500 varer fra forskellige brands. Webbutikkens Trustpilot-score på 7,8 af 10 giver indtryk af god tilfredshed hos kunderne. Tallet er baseret på 59 bedømmelser, hvoraf 41 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 39170 brugere fans af Wallstickerland.dk, og her har butikken modtaget 32 bedømmelser med en middel vurdering på 4,3 ud af 5, hvilket tillige er ultra flot.\nMetalhylder søges hyppigt\nMange e-forretninger giver i øjeblikket diverse leveringsmuligheder. En af de mest moderne er nu om stunder at få afleveret pakken hos en pakkeshop, som gør at du kan hente dine varer på et valgfrit tidspunkt. Fragtløsningen er jo i høj grad overkommelig, samt endda tillige den prisbilligste leveringsform.\nDu bør også påtænke at få varerne leveret til din private bopæl eller til dit arbejdes adresse. Leveringsformen er i mange tilfælde en tak mere bekostelig, men samtidig usædvanlig ukompliceret. Den mindst kostelige leveringsløsning af metalhylder er dog at du selv henter varerne, som desværre kræver at du bor nær metalhylder internet forretningens arbejdslager.\nFragttiden kan i nogle tilfælde være ultra essentiel hvis vi har brug for varerne om kort tid, så af den grund er det faktisk væsentligt at du finder leveringstiden for det vedkommende produkt.\nEn stor portion metalhylder internet butikker frembyder levering efter en enkelt hverdag på en række af deres varenumre, men som imidlertid forudsætter at handlen laves inden et givent klokkeslæt, så at de kan nå at få metalhylder betjent forinden logistikmedarbejderne holder fyraften.\nEn hel del online varehuse frembyder fragt uden beregning, men ofte kun hvis der bestilles for et bestemt beløb. Ellers kunne man beslutte sig for den mest betalelige leveringstype, hvilket oftest – om man befinder sig ved Randers, Skive eller Sorø – vil være at få fragtfirmaet til at bringe dine produkter til et udleveringssted.\nDet er efterhånden i høj grad bekvemt for alle at finde de bedste priser på metalhylder fra forskellige forretninger på nettet, og derved har mange internet webshops ikke kunne lade være med at tvinge prisniveauet på mange af deres produkter – til piger og drenge, og endvidere også til mænd og kvinder – enormt, og endda nogle gange garantere fragtfri levering.\nDerfor kan det til hver en tid blive tiden værd at granske visse netshops efter metalhylder rabat før du shopper, sådan at man er velinformeret til at få fat i den skarpeste pris.\nDu må trods alt være obs på, at hvis en internet shop afsætter metalhylder til en pris der virker hamrende beskeden, kunne det ofte være et kendetegn på en uægte butik. Kortbetalinger er dog omfavnet af et reglement, der dækker køber overfor uoprigtige online forhandlere.\nGenerelt tilråder vi kortbestillinger eller mobilbetaling. Som en alternativ mulighed burde du bruge en løsning som for eksempel ViaBill, såfremt du tilstræber at honorere pengene over en periode.\nFør nogen shopper metalhylder hos en online shop bør de til hver en tid betragte e-shoppens handelsbetingelser, men det er almindeligvis et tidskrævende arbejde.\nEt andet forslag kunne derfor være at finde ud af om online forhandleren er e-mærke godkendt, da det kan være en angivelse af at e-butikken forsvarer de officielle regler, foruden at internet butikken ofte føres tilsyn med af sagkyndige som kender til vedtægterne på området. Desuden får du anledning til støtte, for så vidt du udsættes for besvær som følge af dit køb.\nDertil er det smart at du er oppe på mærkerne omkring de mest essentielle regler der kan have betydning for ordren, eksempelvis den returret på metalhylder webbutikken tilbyder. I relation til det er det tillige afgørende, at man når som helst sikrer ens kvittering på e-mail, således man i fremtiden kan bevise sit køb, om du er på indkøb til en kvinde eller mand.\nTrustpilot frembyder en række fine genveje til at gennemgå forskellige eksisterende kunders omtaler og på grund af dette tilråder vi, at du læser online butikkens metalhylder ratings før du shopper.\nFacebook frembyder på samme måde absolut sikre genveje til at få et kig ind i internet webshoppens kundetilfredshed. Derudover møder vi endda netbutikker hvor folk kan nedfælde en evaluering af deres købsoplevelse, hvilket ligeledes må benyttes til at tage stilling til tidligere kunders oplevelser.\nHjemmesiden er finansieret af reklameindtægter. Vi har tætte samarbejder med en gruppe af internet virksomheder hvori vi annoncerer virksomhedernes produkter, og modtager betaling forudsat de personer vi sender videre fuldfører en transaktion.\nViden om metalhylder og online webshops i Danmark opdateres rutinemæssigt, men der tages ikke ansvar for ændringer der måtte være realiseret siden vi sidst opdaterede hjemmesidens data.


Billeder og Babyer Gif ~ Gifmania\nBabyer Animerede Gif\nBabyer Gif til din computer\nDer er 280 Babyer gifs i Gifmania.dk\nGifmania Mennesker Babyer\nSpædbørn I Bleer\nSpædbørn Med Sut\nStorke Med Babyer\nAnimerede billeder af Babyer\nI dette afsnit finder du de bedste Babyer animerede gifs brug for at dele på sociale netværk eller tilpasse sin præsentation af en mere sjov måde.En baby er et lille barn, der ikke kan tale eller gå. Det kan være mandlige eller kvindelige køn. I de første måneder af livet, kun små børn spiser, græde og sove. I begyndelsen af det første år, vil de begynde at kravle, gå og tale.\nGratis billeder af Babyer\nDe Babyer animerede gifs kan deles på alle sociale netværk og dermed gøre din væg mere sjov, kan du også sende hver animeret gif som postkort, vil vores system sende gif til den person, du ønsker, uden at skulle besøge en side mere, gøre ikke kender? Prøv det, være opfyldt Nyfødte og nyfødte er børn, der lige er blevet født, enten ved fødsel eller kejsersnit. Denne fase varer omkring en måned, hvor de er mere sarte og har brug for mere pleje.\nMed den nye Gifmania være nemmere at indsætte en gif af Babyer på din blog eller hvor uden at vide meget, med den kode, vi giver, vil være meget nemt. Den eneste måde at kommunikere til babyer græder. Tendens til at græde, når de er sultne, har en beskidt ble, er søvnig eller har brug for kærlighed. Den bedste mad på dette stadium er modermælk, da det giver dem alle de nødvendige næringsstoffer og hjælper med at forhindre sygdomme.\nKan du lide Babyer gifs?\nBabyer Animerede gif-billeder helt gratis, du kan bruge i dit arbejde, i dine websider, eller hvor du har brug for det. Alt grafisk materiale for designere, den nye Gifmania er en bank af ressourcer til design. Graviditet varer ni måneder. Faderskab og moderskab er en af de smukkeste faser af voksent menneske. Der er et særligt bånd mellem mor og hendes barn, fordi barnet føler sig beskyttet af hende, siden han var et foster.\nBabyer grafik hvis du gør et spind af Babyer eller for arbejde, en rapport eller nogen dokumentation, der kræves kunstværk. Desuden alle vores galleri kan du downloade som gif pack. Hvis du vil være mor eller far, her kan du downloade animationer af små børn og nyfødte. Du kan også finde poster og artikler til at pryde dit websted som barnesenge, storke, sutteflasker, sutter og legetøj, blandt andre.