M.D. Smedes kommende CNC-rørbukkemaskine fra taiwanesiske CSM, der ventes installeret straks efter sommerferien hos virksomheden i Gludsted.\n22. juni 2018, kl. 07:37\nCSM-rørbukker til M.D. Smede\nHos M.D. Smede ApS i Gludsted handler det først og fremmest om rørbearbejdning, og herunder særligt rustfri rør til fødevare- og vindmølleindustriernes løsninger. Kapaciteten udvides over sommeren med yderligere en CNC-styret rørbukker fra taiwanesiske CMS.\nMads Danielsen fra M.D. Smede har netop været med Mikael Jørgensen fra MJ Tooling hos taiwanesiske CSM i Tainan for at godkende den seneste maskininvestering til Gludsted-virksomhedens produktion.\nGodkendelsen gik godt, og maskinen har bukket de ønskede emner i rette kvalitet, så nu bliver den pakket ind og afskibet, og er fremme i Danmark lige efter sommerferien.\nDen fuld CNC-styrede rørbukker skal udbygge virksomhedens kapacitet, som er udfordret af fortsat stor ordreindgang på den eksisterende maskinpark.\n”Vi har valgt at købe yderligere kapacitet for at imødekomme de mange kundehenvendelser, og samtidig er det også en opgradering med yderligere en fuldautomatisk maskine i produktionen,” understreger Mads Danielsen.\nMikael Jørgensen er en kendt leverandør hos M.D. Smede, og har også stået for levering af de seneste maskininvesteringer, men det er nyt, at det er CSM, som han fremadrettet repræsenterer:\nUd over CSM repræsenterer MJ Tooling, Hellerup, også flere øvrige værktøjs- og maskinproducenter i Danmark, samt varetager salg af skærende værktøj fra blandt andet sydkoreanske Taegutec.


Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2019:277\nfremsat den 28. marts 2019(1)\n(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Schienen-Control Kommission (jernbanekontrolkommissionen, Østrig))\n»Præjudiciel forelæggelse – transport – det fælles europæiske jernbaneområde – direktiv 2012/34/EU – passagerstationer og dertil hørende bygninger og andre faciliteter – jernbaneinfrastruktur – inkludering af personperroner – adgangsafgift – begrænsning af dommens retsvirkninger«\n1. Er en perron en del af en jernbanestation for passagerer? Det tilsyneladende åbenlyse bekræftende svar på dette spørgsmål er ikke længere så åbenlyst, idet en EU-retsakt (direktiv 2012/34/EU) (2) skaber en vis forvirring, eftersom direktivet definerer jernbaneinfrastruktur på den ene side og servicefaciliteter på den anden side.\n2. Direktiv 2012/34 kvalificerer passagerstationer og godsterminaler som jernbaneservicefaciliteter. Ikke desto mindre er »personperroner og læsseramper, herunder på passagerstationer og i godsterminaler«, opført på »liste[n] over jernbaneinfrastrukturelementer«.\n3. Beregningen af de afgifter, som jernbanevirksomhederne skal betale for at bruge personperroner, afhænger af, hvilken kategori disse perroner henhører under. Dette problem er opstået hos Schienen-Control Kommission (jernbanekontrolkommissionen, Østrig, herefter »jernbanekontrolkommissionen«), som i en forvaltningssag skal bilægge striden desangående (3).\nA. EU-retten. Direktiv 2012/34\n4. Artikel 3 (»Definitioner«) er affattet således:\n1) »jernbanevirksomhed«: enhver offentlig eller privat virksomhed med licens i henhold til dette direktiv, hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller passagertransport med jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften; udtrykket omfatter også virksomheder, der kun leverer trækkraft\n2) »infrastrukturforvalter«: ethvert organ eller enhver virksomhed, der navnlig er ansvarlig for anlæg, forvaltning og vedligeholdelse af jernbaneinfrastruktur, herunder trafikstyring, togkontrol og signaler; infrastrukturforvalterens funktioner på et net eller en del af et net kan tildeles forskellige organer eller virksomheder\n3) »jernbaneinfrastruktur«: elementerne i bilag I\n11) »servicefacilitet«: anlæg, herunder grunde, bygninger og udstyr, som er særligt indrettet, helt eller delvis, med henblik på levering af en eller flere af de ydelser, der er omhandlet i bilag II, punkt 2-4\n12) »operatør af en servicefacilitet«: en offentlig eller privat enhed, der er ansvarlig for forvaltningen af en eller flere servicefaciliteter eller for leveringen af en eller flere af de ydelser til jernbanevirksomheder, der er omhandlet i bilag II, punkt 2-4\n5. Artikel 13 (»Betingelser for adgang til tjenesteydelser«) har følgende ordlyd:\n»1. Infrastrukturforvaltere leverer uden forskelsbehandling alle jernbanevirksomheder de minimumsadgangsydelser, der er fastlagt i bilag II, punkt 1.\n2. Operatører af servicefaciliteter giver uden forskelsbehandling alle jernbanevirksomheder adgang, herunder sporadgang, til faciliteterne i bilag II, punkt 2, og til de i disse faciliteter leverede ydelser.\n4. Ansøgninger fra jernbanevirksomheder om adgang til og levering af ydelser ved servicefaciliteten som omhandlet i bilag II, punkt 2, skal besvares inden for en rimelig frist, som fastsættes af det nationale tilsynsorgan, jf. artikel 55. Der må kun gives afslag på sådanne ansøgninger, hvis der findes levedygtige alternativer, der gør det muligt at udføre den pågældende gods- eller passagertransport på den samme eller alternative ruter på økonomisk acceptable vilkår. […]\n6. Artikel 31 (»Afgiftsprincipper«) bestemmer:\n»1. Afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur og servicefaciliteter betales til henholdsvis infrastrukturforvalteren og operatøren af servicefaciliteten og anvendes til at finansiere deres virksomhed.\n3. Med forbehold af stk. 4 eller 5 i denne artikel eller artikel 32 fastsættes afgifterne for minimumsadgangsydelserne og for adgangen til infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter, som den omkostning, der påløber direkte som følge af togtjenesten.\n7. Afgiften for sporadgang til servicefaciliteter, jf. bilag II, punkt 2, og levering af ydelser i sådanne faciliteter må ikke overstige omkostningerne ved at levere dem, iberegnet en rimelig fortjeneste.«\n7. Bilag I (»Liste over jernbaneinfrastrukturelementer«) har følgende ordlyd:\n»Jernbaneinfrastruktur omfatter følgende elementer, såfremt disse hører til hoved- og sidesporene, med undtagelse af spor inden for reparationsværksteder, baneværksteder eller lokomotivremiser samt private sportilslutninger:\n– banelegeme og planum, især dæmninger, gennemskæringer, dræninger og afvandingsgrøfter, gennemløbsrør, beklædningsmure og beplantninger til beskyttelse af skråninger osv.; personperroner og læsseramper, herunder på passagerstationer og i godsterminaler; rabatter og sidestier; indhegningsmure, hække, stakitter; brandlinier; opvarmningsanlæg til sporskifter; snehegn\n– adgangsveje for passagerer og gods, herunder vejadgang og adgang for gående passagerer ved ankomst eller afrejse\n– bygninger med tilknytning til infrastrukturen, herunder en anlægsdel til opkrævning af transportafgifter«.\n8. Bilag II (»Ydelser, der skal leveres til jernbanevirksomhederne (jf. artikel 13)«) er affattet således:\n»1. Minimumsadgangsydelser omfatter:\na) behandling af ansøgninger om jernbaneinfrastrukturkapacitet\nc) brug af jernbaneinfrastrukturen, herunder sporskifter og skiftestationer\n2. Der skal også gives adgang, herunder sporadgang, til følgende servicefaciliteter, når de findes, og til de ydelser, der leveres i disse faciliteter:\na) passagerstationer og dertil hørende bygninger og andre faciliteter, herunder rejseinformationsvisning og passende placering af billetsalg\nB. National ret. Eisenbahngesetz (jernbaneloven)\n9. § 10a henviser direkte til bilag I til direktiv 2012/34 med henblik på at definere jernbaneinfrastrukturen.\n10. § 58 omhandler minimumsydelser, heriblandt brug af jernbaneinfrastrukturen, og er identisk med punkt 1, litra c), i bilag II til direktiv 2012/34.\n11. § 58b, som omhandler adgang til servicefaciliteter og levering af tjenester, præciserer, at operatører af servicefaciliteter giver adgang til deres faciliteter uden forskelsbehandling, og har en ordlyd, der svarer til ordlyden af punkt 2 i bilag II til direktiv 2012/34.\n12. Med hensyn til omkostningerne ved jernbanedriften og fastsættelsen af prisen på tjenesteydelserne gengiver § 67 og § 69b, stk. 1, de kriterier, der er opstillet i artikel 13, stk. 3 og 7, henholdsvis, i direktiv 2012/34.\n13. ÖBB-Infrastruktur AG (herefter »ÖBB«) er det organ, som i Østrig forvalter jernbaneinfrastrukturen som omhandlet i artikel 3, nr. 2), i direktiv 2012/34 og forvalter servicefaciliteterne (4).\n14. WESTbahn Management GmbH (herefter »WESTbahn«) er en jernbanevirksomhed [som defineret i artikel 3, nr. 1), i direktiv 2012/34], som udfører jernbanetransportydelser inden for passagertransport. I denne forbindelse benytter WESTbahn togkanaler og stop ved ÖBB’s stationer og betaler afgifter til ÖBB herfor.\n15. WESTbahn anså den stationsafgift, som ÖBB opkrævede, for at være for høj og indgav derfor klage til jernbanekontrolkommissionen, som er et tilsynsorgan, der er oprettet i henhold til artikel 55 i direktiv 2012/34.\n16. Tvisten drejer sig om at afgøre, hvorvidt personperroner med henblik på beregningen af førnævnte afgifter skal klassificeres a) som en ydelse, der er omfattet af »minimumsadgangsydelserne« i punkt 1 i bilag II til direktiv 2012/34, eller b) som en servicefacilitet som omhandlet i punkt 2, litra a), i bilag II til samme direktiv.\n17. Jernbanekontrolkommissionens tvivl er opstået, fordi direktiv 2012/34 ændrede »minimumsadgangsydelserne«.\n– Indtil da var det ubestridt, at brugen af personperroner var en del af brugen af stationerne.\n– Idet punkt 1 i bilag II til direktiv 2012/34 præciserede de »minimumsadgangsydelser«, som infrastrukturforvalteren skal levere til alle jernbanevirksomheder, blev der imidlertid tilføjet et nyt element til litra c), nemlig »brug af jernbaneinfrastrukturen«.\n– Desuden opregner bilag I til direktiv 2012/34 »personperroner og læsseramper, herunder på passagerstationer og i godsterminaler« under overskriften »Liste over jernbaneinfrastrukturelementer«.\n18. Tvistens afgørelse påvirker beregningen af de adgangsafgifter, som jernbanevirksomhederne skal betale.\n– Hvis personperroner skal kvalificeres som servicefaciliteter, skal omkostningsmodellen for levering af ydelser i henhold til artikel 31, stk. 7, i direktiv 2012/34 (omkostningerne ved at levere ydelserne, iberegnet en rimelig fortjeneste) anvendes.\n– Hvis personperroner derimod skal anses for en del af jernbaneinfrastrukturen, som er omfattet af »minimumsadgangsydelserne«, skal omkostningsmodellen i henhold til artikel 31, stk. 3, i direktiv 2012/34 (den omkostning, der påløber direkte som følge af togtjenesten) anvendes.\n19. Den forelæggende ret har desuden rejst spørgsmålet om, hvorvidt kun personperroner, der befinder sig på en »passagerstation«, er omfattet af minimumsadgangsydelserne, eller om også personperroner på simple stoppesteder, som i Østrig talmæssigt udgør størstedelen af de i alt 1 069 trafikstationer, er omfattet. Den forelæggende ret er af den opfattelse, at når personperroner på passagerstationer er omfattet, må dette især gælde for perroner på stoppesteder, som på samme måde giver passagererne mulighed for at stige ind og ud.\n20. Jernbanekontrolkommissionen har fremhævet, at en ændring af omkostningsprincippet ikke fremgår af betragtningerne til direktiv 2012/34, ligesom det heller ikke fremgår heraf, at personperroner nu skal være omfattet af minimumsadgangsydelserne. Såfremt dette var tilfældet, ville det føre til en vidtrækkende ændring af omkostningsprincippet, da en væsentlig del af omkostningerne til benyttelse af trafikstationerne i så fald ikke længere ville kunne modregnes. Efter jernbanekontrolkommissionens opfattelse ville det derfor være korrekt ikke at henføre personperroner under minimumsadgangsydelserne, men derimod under begrebet passagerstationer og dermed under begrebet servicefaciliteter.\n21. På denne baggrund har jernbanekontrolkommissionen forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:\n»1) Skal punkt 2, litra a), i bilag II til [direktiv 2012/34] fortolkes således, at jernbaneinfrastrukturelementerne »personperroner« i henhold til andet led i bilag I til dette direktiv skal subsumeres under det i nævnte bestemmelse nævnte kriterium »passagerstationer og dertil hørende bygninger og andre faciliteter«?\n2) Dersom første spørgsmål besvares benægtende, spørges:\nSkal punkt 1, litra c), i bilag II til [direktiv 2012/34] fortolkes således, at det deri nævnte kriterium »brug af jernbaneinfrastrukturen« omfatter benyttelse af personperroner i henhold til andet led i bilag I til dette direktiv?«\nIII. Retsforhandlinger ved Domstolen\n22. Forelæggelsesafgørelsen indgik til Domstolens Justitskontor den 23. marts 2018.\n23. ÖBB, WESTbahn, den polske og den franske regering samt Kommissionen har afgivet skriftlige indlæg. Med undtagelse af den polske regering deltog ovenstående aktører i retsmødet den 17. januar 2019.\n24. Jeg tilslutter mig hovedparten af de deltagere i den præjudicielle procedure, som har anført, at jernbanekontrolkommissionens to forelagte spørgsmål kan besvares samlet.\n25. For at tydeliggøre begreberne i denne sag bør det bemærkes, at de ydelser, der ifølge bilag II til direktiv 2012/34 skal leveres til jernbanevirksomhederne, omfatter:\n– de ydelser, der indgår i minimumsadgangsydelserne, som er nævnt i punkt 1\n– de ydelser, der er opregnet i punkt 2, 3 og 4, som vedrører henholdsvis servicefaciliteter, ekstra ydelser og hjælpeydelser.\n26. Artikel 13 i direktiv 2012/34 omhandler betingelserne for jernbanevirksomhedernes adgang til de forskellige tjenesteydelser.\n– For så vidt angår minimumsadgangsydelser leverer infrastrukturforvalterne dem uden forskelsbehandling (stk. 1).\n– Med hensyn til servicefaciliteter giver operatørerne heraf jernbanevirksomhederne »adgang, herunder sporadgang, til faciliteterne i bilag II, punkt 2, og til de i disse faciliteter leverede ydelser« (stk. 2) (5).\n27. I henhold til direktiv 2012/34 skal der betales afgift for brug af såvel jernbaneinfrastruktur som servicefaciliteter. Disse afgifter betales til henholdsvis infrastrukturforvalteren og operatøren af servicefaciliteten og anvendes til at finansiere deres virksomhed (artikel 31, stk. 1) (6) i henhold til disse kriterier:\n– med hensyn til minimumsadgangsydelserne »fastsættes afgifterne […] som den omkostning, der påløber direkte som følge af togtjenesten« (artikel 31, stk. 3, første punktum, i direktiv 2012/34)\n– for så vidt angår servicefaciliteterne, må afgiften ikke overstige omkostningerne ved at levere dem, iberegnet en rimelig fortjeneste (artikel 31, stk. 7, i samme direktiv).\n28. Hvis personperroner er en servicefacilitet, kan den afgift, som jernbanevirksomheden skal betale til operatøren af denne facilitet, som nævnt indeholde en rimelig fortjeneste til fordel for sidstnævnte. Hvis personperroner derimod er omfattet af minimumsadgangsydelserne, er afgiftens størrelse begrænset til den omkostning, der påløber direkte som følge af togtjenesten.\n29. Passagerstationer og dertil hørende bygninger og andre faciliteter er omfattet af servicefaciliteterne i punkt 2 i bilag II til direktiv 2012/34, nærmere bestemt litra a) heri.\n30. Selv om direktivet ikke definerer, hvad der skal forstås ved »personperron«, indebærer den almindelige definition et område, der muliggør passagerers ind- og udstigning af tog, at personperroner kan befinde sig på stationerne eller uden for disse (stoppesteder) (7).\n31. Rent intuitivt er perronen en uadskillelig del af billedet af en togstation. Det første præjudicielle spørgsmål bør således besvares bekræftende. Dette tilsyneladende åbenlyse svar blev imidlertid forstyrret, således som jeg fremhævede i indledningen til dette forslag til afgørelse, af punkt 1 i bilag II til direktiv 2012/34, som henfører »brug af jernbaneinfrastrukturen« under minimumsadgangsydelserne.\nB. Personperroner som (en del af) jernbaneinfrastrukturen\n1. Fortolkningen af bilag I og II til direktiv 2012/34\n32. Selv om begrebet »jernbaneinfrastruktur« i direktiv 2012/34 er opregnet under »definitionerne« i artikel 3, foretrækkes det at angive og præcisere de elementer, som denne infrastruktur består af, ved hjælp af en henvisning til bilag I. Heri nævnes »personperroner« udtrykkeligt.\n33. Det kan således ikke bestrides, at disse perroner i henhold til direktiv 2012/34 er en del af jernbaneinfrastrukturen og samtidig indgår i minimumsadgangsydelserne. Der er tale om en udtrykkelig beslutning fra EU-lovgiver, som således ændrede den tidligere retlige ramme.\n34. I direktiv 2001/14/EF (8), forgængeren til direktiv 2012/34, var brug af jernbaneinfrastruktur således ikke omfattet af minimumsadgangsydelserne, således at sondringen mellem denne brug og servicefaciliteterne, som defineret i bilag II, ikke afhang af en liste over jernbaneinfrastrukturelementer.\n35. På baggrund af denne omstændighed har såvel ÖBB som den franske og den polske regering anført, at såfremt EU-lovgiver havde ønsket at ændre den tidligere ordning, ville denne udtrykkeligt have begrundet dette i betragtningerne til det nye direktiv. Det ville være en væsentlig nyskabelse i forhold til den tidligere lovgivning at henføre personperroner under jernbaneinfrastrukturen.\n36. Dette argument forekommer mig imidlertid ikke at være endegyldigt. Ordlyden af artikel 2 i direktiv 91/440/EØF (9) vidner om, hvordan dette direktivs anvendelsesområde blev fastlagt med hensyn til »forvaltninger af jernbaneinfrastrukturen«. For at definere dette anvendelsesområde blev der i artikel 3, tredje led, henvist til bilag I, del A, i forordning (EØF) nr. 2598/70 (10). Dette bilag, hvis ordlyd næsten er identisk med ordlyden af bilag I til direktiv 2012/34, nævner personperroner og læsseramper i opregningen.\n37. En sammenligning af de to tekster viser, at en af de tilføjede formuleringer netop berører personperroner og læsseramper, med hensyn til hvilke bilag I til direktiv 2012/34 har tilføjet formuleringen »herunder på passagerstationer og i godsterminaler«.\n38. Det er utænkeligt, at denne formulering ikke blev tilføjet bevidst (11), navnlig idet punkt 2, litra a), i bilag II til direktiv 2012/34 henfører passagerstationer under servicefaciliteter, og en station kun eksisterer pga. perronerne, eftersom de giver passagererne adgang til toget. Ud fra dette synspunkt kan det kun udledes, at lovgiver har ønsket, at personperroner, heriblandt dem, der befinder sig på stationer, udgør en del af jernbaneinfrastrukturen (12).\n39. Samme lovgiver har efterfølgende bekræftet sit synspunkt, eftersom ændringerne ved direktiv (EU) 2016/2370 (13) ikke har berørt affattelsen af bilag I til direktiv 2012/34.\n40. Kommissionen har overbevisende forklaret, hvorfor denne mulighed blev valgt. Differentieringen mellem minimumsadgangsydelserne (som sikrer de ydelser, der er nødvendige for, at transporttjenesten kan udføres) og adgangen til servicefaciliteterne har en konsekvens, som ikke blot er af økonomisk art på grund af de forskellige kriterier for fastsættelse af den pågældende afgift, men som medfører forskellige ordninger med hensyn til retten til adgang. For så vidt angår minimumsydelserne er adgangen hertil obligatorisk, mens der kan nægtes adgang til servicefaciliteterne, hvis der findes levedygtige alternativer.\n41. Direktiv 2012/34 sikrer således adgang til såvel jernbaneinfrastruktur som servicefaciliteter. Intensiteten af retten til adgang er imidlertid ikke den samme. Med hensyn til jernbaneinfrastrukturen er bestemmelserne meget strenge, og det er ikke muligt at nægte jernbanevirksomhederne adgang hertil. I denne forbindelse udtrykker 65. betragtning til direktiv 2012/34 et behov for at afgrænse, »hvilke elementer i infrastrukturtjenesten der er afgørende for, at en operatør kan levere en transportydelse, og som bør stilles til rådighed mod betaling af minimumsadgangsafgifter« (14).\n42. Det fremgår af den procedure til fordeling af infrastrukturkapacitet mellem jernbanevirksomhederne, som direktiv 2012/34 har opstillet, at formålet er, at disse virksomheder har adgang til den tildelte kapacitet.\n43. Således som jeg nævnte i mit forslag til afgørelse i SJ-sagen (15), har jernbaneinfrastrukturen en begrænset kapacitet (16), hvilket fremhæves i 58. betragtning til direktiv 2012/34, hvori det anføres, at »[a]fgifts- og kapacitetstildelingsordningerne bør tage hensyn til virkningerne af den voksende mætning af infrastrukturkapaciteten og den knaphed på infrastrukturkapacitet, der kan blive slutresultatet«.\n44. Den procedure til fordeling af infrastrukturkapacitet, der er fastlagt i direktiv 2012/34, tilsigter, at jernbanevirksomhederne reelt råder over den tildelte kapacitet, og at de har ret til at benytte den, som det er fastsat i artikel 13, stk. 1, sammenholdt med punkt 1, litra b), i bilag II.\n45. Kravene med hensyn til servicefaciliteterne er derimod mere fleksible. Artikel 13, stk. 4, i direktiv 2012/34 bestemmer, at »[d]er […] kun [må] gives afslag på [ansøgninger fra jernbanevirksomheder om adgang], hvis der findes levedygtige alternativer, der gør det muligt at udføre den pågældende gods- eller passagertransport på den samme eller alternative ruter på økonomisk acceptable vilkår«.\n46. Lovgiver har således ønsket, at adgangen til perronerne altid er sikret som en del af minimumsadgangsydelserne, eftersom perronerne er opregnet blandt de væsentlige elementer, der er nævnt i bilag I til direktiv 2012/34.\n47. Det er logisk, at det forholder sig således, eftersom en driftsmæssig brug af et tog uden garanti for, at der kan ske ind- og udstigning via perronerne, er utænkelig. På denne måde sikres det, at jernbanevirksomhederne vil kunne benytte perronerne, uanset om de befinder sig på en station eller på et stoppested, til leveringen af deres tjenesteydelser.\n48. Desuden kan det konstateres, at personperroner i de fleste medlemsstater faktisk henhører under jernbaneinfrastrukturen (17). Det forekommer således ikke, at den manglende forklaring i betragtningerne til direktiv 2012/34 har været et forstyrrende element for den korrekte fortolkning af direktivets ordlyd.\n49. EU-lovgivers hensigt fremgår ikke alene tydeligt af direktiv 2012/34, men er også materielt begrundet på grund af behovet for at sikre jernbanevirksomhedernes adgang til perronerne under alle omstændigheder.\n2. Argumenterne imod denne fortolkning\n50. ÖBB samt den franske og den polske regering har til støtte for det modsatte synspunkt af det, som jeg netop har gjort rede for (som Kommissionen og WESTbahn har tilsluttet sig), fremført flere argumenter, og jeg har allerede behandlet nogle af disse (f.eks. argumentet om den omstændighed, at der ikke findes en specifik betragtning i direktiv 2012/34, som begrunder ændringen af den retlige ordning).\n51. Disse argumenter omhandler i det væsentlige dels den fysiske adskillelse mellem jernbaneinfrastrukturen og servicefaciliteterne (som et kriterium for at afgrænse kompetenceudøvelsen mellem forvalteren af jernbaneinfrastrukturen og operatørerne af servicefaciliteterne), dels de finansielle følger.\n52. Jeg vil allerede nu nævne, at ÖBB’s samt den franske og den polske regerings anbringender fører til en fortolkning af direktiv 2012/34, der efter min opfattelse er contra legem (18). Deres opfattelse, som især bygger på de (unægtelige) praktiske vanskeligheder ved at kvalificere perroner som en del af jernbaneinfrastrukturen, afspejler snarere en kritik af den lovgivningsmæssige beslutning, der fremgår af direktiv 2012/34.\na) Fysisk afgrænsning af områderne\n53. Perroner (infrastruktur, hvis benyttelse er omhandlet i punkt 1 i bilag II, sammenholdt med bilag I til direktiv 2012/34) og passagerstationer (servicefaciliteter i henhold til punkt 2 i bilag II) må logisk set være forbundet fysisk. Der vil være et sted (eller nærmere en linje), hvor driften af jernbanefaciliteten ophører, og benyttelsen af infrastrukturen begynder. Denne faktor har indvirkning på den materielle fordeling af kompetencen med hensyn til de forskellige områder, som direktiv 2012/34 fordeler til enten infrastrukturforvalterne eller operatørerne af servicefaciliteterne.\n54. Det bør anerkendes, at de praktiske vanskeligheder, som ÖBB samt den franske og den polske regering har anført med hensyn til afgrænsningen af disse områder, ikke er ubetydelige. Det er ikke let at fastsætte den præcise grænse mellem jernbaneinfrastrukturen og servicefaciliteterne, især ikke i visse tilfælde, der er endnu mere komplicerede (19). Disse vanskeligheder må imidlertid ikke udviske den af lovgiver indførte regel, altså at perronen som sådan henhører under jernbaneinfrastrukturen.\n55. Selv om følgerne med hensyn til afgiften behandles under den næste overskrift, bør det her fremhæves, at artikel 31, stk. 3, første punktum, i direktiv 2012/34 omhandler »afgifterne for minimumsadgangsydelserne og for adgangen til infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter«. Denne bestemmelse henviser således til infrastruktur, der sikrer en overgang til servicefaciliteterne, og som henhører under forvalteren af denne infrastrukturs kompetence.\n56. ÖBB har gjort gældende, at der ikke findes blandinger af de elementer, der henhører under jernbaneinfrastrukturen og under servicefaciliteterne. Hvis perroner henhører under minimumsadgangsydelserne, forstyrres opdelingen af funktioner mellem forvalteren af førstnævnte (infrastrukturen) og operatøren af sidstnævnte (servicefaciliteterne) efter ÖBB’s opfattelse. Operatøren af sidstnævnte har desuden til opgave at give adgang til disse faciliteter, »herunder sporadgang«. Efter ÖBB’s opfattelse er den bestemmelse, der finder direkte anvendelse på perronerne, punkt 2 i bilag II, som omfatter servicefaciliteter, herunder stationer (20).\n57. ÖBB’s synspunkt forekommer at være rodfæstet i en opfattelse af infrastrukturen, som kun vedrører sporene og de elementer, der ikke kan adskilles fra deres konstruktion. Denne opfattelse, som kunne forsvares indtil lovgivningsændringen i henhold til bilag I til direktiv 2012/34, kan ikke forsvares længere, eftersom begrebet jernbaneinfrastruktur er blevet udvidet som tidligere nævnt.\n58. ÖBB må erkende, at sporene også er en del af en passagerstation i dette begrebs sædvanlige betydning, uden at dette betyder, at de skal behandles som servicefaciliteter. En lignende argumentation kan efter ikrafttrædelsen af direktiv 2012/34 anvendes på perroner.\n59. Ved en gennemgang af listen over servicefaciliteter i punkt 2 i bilag II til direktiv 2012/34 kan det konstateres, at hovedparten af disse befinder sig på områder, der er adskilt fra jernbanetransitområdet (21). På stationerne er hoved- og sidesporene imidlertid integrerede, således at jernbaneinfrastrukturen på disse områder er sammenflettet med servicefaciliteterne, og det ikke er nødvendigt at give selvstændig adgang hertil, fordi jernbaneinfrastrukturens spor netop selv giver denne adgang.\n60. Der er således intet til hinder for, at infrastrukturforvalterens kompetence udvides til at omfatte de spor, der løber gennem stationen, samt personperronerne. Sidstnævnte fungerer som »infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter« som omhandlet i artikel 31, stk. 3, i direktiv 2012/34.\n61. De nærmere løsninger på spørgsmålet om, hvordan perronen forbindes med de forskellige elementer i servicefaciliteten, afhænger af de specifikke omstændigheder ved den enkelte stations opbygning. Idet der ikke findes en bestemmelse, der præciserer de forskellige områder nærmere, må infrastrukturforvalteren og stationens operatør nå til enighed eller anmode jernbanetilsynet om at bilægge deres uenigheder.\nb) Finansielle følger\n62. De parter, der har anfægtet kvalificeringen af personperroner som en del af jernbaneinfrastrukturen, der er omfattet af minimumsadgangsydelserne, har fremhævet de finansielle følger herved, eftersom afgiften for brugen heraf ikke må overstige den omkostning, der påløber direkte (princippet om marginalomkostninger) (22).\n63. Dette argument berører ikke fortolkningen af de bestemmelser i direktiv 2012/34, som de præjudicielle spørgsmål egentlig omhandler. Hvis »personperroner i overensstemmelse med den definition, der er fastlagt i EU-retten, er en del af jernbaneinfrastrukturen« (23), således som jernbanekontrolkommissionen har anerkendt, skal denne forudsætning anvendes til at fastslå følgerne heraf med hensyn den afgift, der kompenserer for brugen af denne infrastruktur.\n64. Dermed skal de relevante elementer i bilag I regnes med i forbindelse med beregningen af denne afgift, idet der tages hensyn til artikel 29 ff. i direktiv 2012/34 samt gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 efter dens ikrafttrædelse (24). Denne forordning omhandler de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften, med henblik på at fastsætte afgifterne for minimumsadgangsydelserne og for adgangen til infrastruktur, der forbinder servicefaciliteter, jf. artikel 31, stk. 3, i direktiv 2012/34.\n65. Den omstændighed, at perroner henhører under jernbaneinfrastrukturen, indebærer, at de ikke skal medregnes i forbindelse med beregningen af afgiften for brug af servicefaciliteter. Afgiften for brugen heraf kan således ikke omfatte en rimelig fortjeneste. Dette kan muligvis resultere i lavere indtægter for operatørerne af disse faciliteter, som indtil nu har haft ansvar for perronerne, idet de fejlagtigt har anset dem for at være en del af servicefaciliteterne.\n66. Denne følge berører som nævnt ikke fortolkningen af bilag I og II til direktiv 2012/34. Den manglende mulighed for at lade afgiften for brug af servicefaciliteter omfatte perronerne på stationen udlignes i øvrigt ved overførslen af ansvaret for disse perroner (opførsel og vedligehold heraf), som stationens operatør fritages for.\n67. Den polske regering har i sit skriftlige indlæg anført, at en udelukkelse af personperronerne fra servicefaciliteterne vil være i strid med formålene med direktiv 2012/34, bl.a. om, at jernbanetransporten skal være effektiv og konkurrencedygtig i forhold til de andre transportformer (femte betragtning). Den polske regering har tilføjet, at dette formål understøttes af muligheden for, at operatørerne af servicefaciliteter kan lade deres afgifter indeholde en rimelig fortjeneste. Fortjenesten herved kan anvendes til at forbedre faciliteterne, netop på personperronerne, som er det sted, hvor passagererne bør sikres det højst mulige niveau af komfort og sikkerhed, hvilket endelig bidrager til at tilbyde disse bedre tjenesteydelser.\n68. Dette og andre lignende argumenter kan fremhæve en uønsket virkning af den gældende lovgivning, men er ikke tilstrækkeligt til at fortolke lovgivningen imod dens ordlyd og slet ikke til at anfægte dens gyldighed (hvilket ingen i øvrigt har gjort). Argumentet bygger desuden på en tvivlsom forudsætning, nemlig at den kvalitet, som en større investering ville medføre, kun kan opnås ved en forhøjet afgift.\n69. Der er naturligvis intet, der viser, at det i direktiv 2012/34 fastlagte kriterium uundgåeligt fører til en situation med en mangelfuld jernbaneinfrastruktur og fejlfri servicefaciliteter på grund af forskellene mellem de enkelte afgifter. Det bør under alle omstændigheder bemærkes, at artikel 8 og 32 i direktiv 2012/34 fastsætter ordninger, således at medlemsstaterne kan vedtage økonomiske støtteforanstaltninger til fordel for infrastrukturforvalteren.\nC. Begrænsningen af dommens tidsmæssige virkninger\n70. I tilfælde af at Domstolen fastslår, at direktiv 2012/34 henfører personperroner under jernbaneinfrastrukturen, har ÖBB gjort gældende, at dommens virkninger først gør sig gældende fra tidspunktet for dommens offentliggørelse.\n71. Til støtte herfor har ÖBB henvist til de økonomiske følger og ÖBB’s gode tro, eftersom selskabet ikke vurderede, at direktiv 2012/34 ville medføre materielle ændringer af ordningen i direktiv 2001/14. De øvrige medlemsstaters adfærd og adfærden hos Kommissionen, som ikke har anfægtet de østrigske bestemmelser, understøtter ÖBB’s påstand.\n72. Den fortolkning, som Domstolen foretager af en EU-retlig regel under udøvelse af sin kompetence i henhold til artikel 267 TEUF, skal i henhold til fast retspraksis belyse og præcisere betydningen og rækkevidden af den pågældende regel, således som den skal forstås og anvendes, henholdsvis burde have været forstået og anvendt fra sin ikrafttræden. Det følger heraf, at den således fortolkede regel kan og skal anvendes af retten endog i forbindelse med retsforhold, der er stiftet og består, før der afsiges dom vedrørende fortolkningsanmodningen, såfremt betingelserne for at forelægge en tvist om anvendelsen af den nævnte regel i øvrigt er opfyldt (25).\n73. Domstolen vil kun undtagelsesvis under anvendelse af et almindeligt retssikkerhedsprincip i Unionens retsorden finde anledning til at begrænse borgernes mulighed for at påberåbe sig den således fortolkede bestemmelse med henblik på at anfægte retsforhold, der tidligere er stiftet i god tro. For at der kan træffes bestemmelse om en sådan begrænsning, skal to hovedbetingelser være opfyldt, nemlig at de berørte parter skal være i god tro, og at der skal være fare for alvorlige forstyrrelser.\n74. Domstolen har kun truffet en sådan bestemmelse, hvor der ellers var risiko for alvorlige økonomiske følger, navnlig fordi der var stiftet mange retsforhold i god tro i henhold til de pågældende retsforskrifter, som blev anset for at være lovligt i kraft, og fordi det fremgik, at borgerne og de nationale myndigheder var blevet tilskyndet til at følge en adfærd, som ikke var i overensstemmelse med EU-retten, på grund af en objektiv og betydelig usikkerhed vedrørende de EU-retlige bestemmelsers rækkevidde, en usikkerhed, som de øvrige medlemsstater eller Kommissionen eventuelt selv havde bidraget til med den af dem fulgte adfærd (26).\n75. I denne sag er ingen af disse betingelser efter min opfattelse opfyldt:\n– Selv om lovgivers beslutning om at henføre perroner under jernbaneinfrastrukturen ikke er blevet ledsaget af en forklaring i betragtningerne til direktiv 2012/34, er ordlyden af bestemmelsen tydelig og har ikke givet anledning til usikkerhed i hovedparten af medlemsstaterne (27).\n– ÖBB har hverken kvantificeret eller opstillet et skøn over den økonomiske indvirkning af den omstændighed, at stationernes perroner henføres under jernbaneinfrastrukturen. I sit skriftlige indlæg (28) har ÖBB endvidere nævnt den mulige »erstatning for det økonomiske tab«, som medlemsstaterne bør yde. Ingen af disse (heller ikke Østrig, som ikke har deltaget i den præjudicielle sag) har tilsluttet sig ÖBB’s påstand vedrørende dommens tidsmæssige virkninger.\n76. På baggrund af det ovenstående foreslår jeg, at Domstolen besvarer de af Schienen-Control Kommission (jernbanekontrolkommissionen, Østrig) forelagte spørgsmål således:\n»Bilag I og punkt 1, litra c), og punkt 2, litra a), i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde skal fortolkes således, at personperroner på passagerstationer udgør en del af den jernbaneinfrastruktur, hvis brug er omfattet af de »minimumsadgangsydelser«, som er tilgængelige for alle jernbanevirksomheder.«\n2 – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 21.11.2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (EUT 2012, L 343, s. 32).\n3 – Domstolen har anerkendt, at jernbanekontrolkommissionen er et organ, der har kompetence til at forelægge præjudicielle spørgsmål (dom af 22.11.2012, Westbahn Management, C-136/11, EU:C:2012:740, præmis 26–31). Jeg stiller mig tvivlende over for denne kvalificering, som af lignende årsager kunne gøre sig gældende for stort set alle sektortilsynsmyndigheder.\n4 – Infrastrukturforvalteren og operatøren af servicefaciliteter er defineret i artikel 3, nr. 2) og 12), i direktiv 2012/34. Selv om disse funktioner i princippet er adskilt, tillader dette direktivs artikel 13, stk. 3, tredje punktum, at infrastrukturforvalteren samtidig er operatør af servicefaciliteterne. Dette er tilfældet i Østrig, hvor ÖBB varetager begge funktioner.\n5 – Jeg har bemærket, at der er sproglige forskelle mellem de forskellige versioner af direktivet, som påvirker visse centrale bestemmelser i denne sag (artikel 13, stk. 2, artikel 31, stk. 7, og punkt 2 i bilag II til direktiv 2012/34). På visse sprog (fransk, italiensk eller tysk) tales der om »adgang til sporene«, mens andre sprog (engelsk, spansk eller portugisisk) henviser til »sporadgang«. Dette kan være grunden til, at ÖBB på grundlag af den tyske version har fokuseret på »adgang til sporene« fra brugernes synspunkt og har anvendt sidstnævnte som subjekt for »adgangen« i stedet for jernbanevirksomhederne, som er de reelle modtagere af tjenesteydelserne. Jeg er under alle omstændigheder af den opfattelse, at disse sproglige forskelle ikke er væsentlige. Det vigtige er, at jernbanevirksomhederne kan blive forbundet med (de øvrige) servicefaciliteter fra sporet, samt at det er muligt at komme hen til sporet fra servicefaciliteterne. Således skal mine efterfølgende henvisninger til begrebet »adgang« i forbindelse med jernbanevirksomhederne forstås som »forbindelsen mellem servicefaciliteterne og sporet«.\n6 – ÖBB varetager begge funktioner og opkræver således begge afgifter.\n7 – Forelæggelsesafgørelsen sondrer mellem »personperroner på passagerstationer« og »personperroner på simple stoppesteder« (præmis 23). Hvis en togstation sammenlignes med et stoppested, har de perronen til fælles. En station har normalt flere perroner og består derudover af sportilslutninger og andre tilhørende faciliteter til håndtering og vedligeholdelse af togene samt områder til forplejning af passagerer og områder til godshåndtering. Et stoppested er derimod reelt set en perron med tilhørende faciliteter af varierende omfang, hvor passagererne kan vente, indtil der kan opnås adgang til toget. Eftersom punkt 2, litra a), i bilag II nævner stationer, bør fokus efter min opfattelse således rettes mod perroner, som befinder sig på disse stationer, uden at dette berører eventuelle henvisninger til stoppesteder.\n8 – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26.2.2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (EFT 2001, L 75, s. 29).\n9 – Rådets direktiv af 29.7.1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT 1991, L 237, s. 25).\n10 – Kommissionens forordning af 18.12.1970 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogføringsskemaerne i tillæg I til Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 af 4.6.1970 (EFT 1970, L 278, s. 1). Der var tale om en retsakt, der supplerede Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 af 4.6.1970 om indførelse af bogføring af de udgifter, der er forbundet med infrastrukturerne for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT 1970, L 130, s. 4).\n11 – Det havde ganske vist været hensigtsmæssigt, at ophavsmanden til direktiv 2012/34 havde redegjort for sin hensigt i præamblen til direktivet, men den omstændighed, at der ikke findes nogen betragtning desangående, kan ikke føre til en tilsidesættelse af den eneste forklaring, der er i overensstemmelse med ordlyden af denne retsakt, dens baggrund og det formål, den forfølger.\n12 – Med hensyn til dette punkt er jeg af den opfattelse, at der ikke er forskel på perroner på stationer og perroner på stoppesteder: Retsakten omfatter alle perroner, hvilket betones af tilføjelsen af formuleringen »herunder på [stationer]«.\n13 – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 14.12.2016 om ændring af direktiv 2012/34/EU for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk passagertransport med jernbane og forvaltning af jernbaneinfrastrukturen (EUT 2016, L 352, s. 1).\n15 – C-388/17, EU:C:2018:738, punkt 52 ff.\n16 – I 71. betragtning til direktiv 2012/34 kvalificeres jernbaneinfrastrukturen som et naturligt monopol.\n17 – Dette bekræftes af Independent Regulators’ Group – Rail (gruppe af jernbanetilsynsmyndigheder, hvilket samarbejde fremmes i artikel 57 i direktiv 2012/34) i forbindelse med en undersøgelse af anvendelsen af afgifterne for brug af servicefaciliteterne i forskellige europæiske lande. Jf. »An overview of charging practices for access to service facilities and rail-related services in the IRG-Rail member states« (IRG-Rail (17) 6), rapport af 27.11.2017, s. 14. Rapporten omfatter Tyskland, Østrig, Belgien, Bulgarien, Kroatien, Slovenien, Spanien, Finland, Frankrig, Grækenland, Ungarn, Italien, Norge, Polen, Portugal, Det Forenede Kongerige, Rumænien og Sverige. Indholdet af denne rapport blev drøftet i retsmødet.\n18 – Den franske regering anmodede i retsmødet Domstolen om at foretage en »ikke-tekstnær fortolkning« af dette direktiv.\n19 – ÖBB nævnte som et eksempel bl.a. undergrundstunneler, som på visse passagerstationer giver adgang til perronerne.\n20 – Denne forklaring tager ikke tilstrækkelig højde for, at listen over jernbaneinfrastrukturelementer i bilag I udtrykkeligt omfatter personperroner, herunder på stationer.\n21 – F.eks. godsterminaler, depotspor, vedligeholdelsesfaciliteter, tekniske faciliteter eller brændstofpåfyldningsfaciliteter.\n22 – I dokumentet »Updated review of charging practices for the minimum access package in Europe«, udarbejdet af IRG-Rail (IRG-Rail (18) 10), fremhæves det på s. 10, at afgifterne for minimumsadgangsydelserne i hovedparten af landene beregnes på grundlag af de marginalomkostninger, som infrastrukturforvalteren har afholdt som følge af brugen af infrastrukturen.\n23 – Forelæggelsesafgørelsens præmis 6, in fine, i punkt IV (forklaringer vedrørende de præjudicielle spørgsmål).\n24 – Kommissionens gennemførelsesforordning af 12.6.2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EUT 2015, L 148, s. 17).\n25 – Dom af 27.2.2014, Transportes Jordi Besora (C-82/12, EU:C:2014:108, præmis 40 og den deri nævnte retspraksis).\n26 – Dom af 27.2.2014, Transportes Jordi Besora (C-82/12, EU:C:2014:108, præmis 42 og 43), af 3.6.2010, Kalinchev (C-2/09, EU:C:2010:312, præmis 50 og 51), og af 10.5.2012, Santander Asset Management SGIIC m.fl. (C-338/11 – C-347/11, EU:C:2012:286, præmis 59 og 60).\n27 – Her henviser jeg til det i fodnote 17 nævnte dokument.\n28 – Punkt 54. I retsmødet omtalte ÖBB ikke begrænsningen af dommens tidsmæssige virkninger.


Oversigt kirkeåret - Forsiden af kristendomsundervisning.dk - Om.. - TDU - hver uge i egen indbakke - Afmeld\nOm Teksten denne uge\nHvordan jeg selv bruger ”Teksten denne uge”\nTeksten denne uge redigeres løbende af Kristen Skriver Frandsen, undertegnede, [Se mere] - i stort set daglig samtale med med min kone, Thala Juul Holm, provst i Tønder Provsti - [Se mere].\n– og det bliver det ved med at være (som det hedder om Facebook). Men selvfølgelig har jeg en agenda, som ikke behøver at være skjult. Jeg laver ”Teksten denne uge” for at have platform – annoncesøjle – for nogle af de produkter, som jeg som selvstændig konsulent gerne vil afsætte. Men jeg gør det også fordi det er elementært sjovt at lave noget, der i forskelligt omfang er nyttigt for nogen!\nEn del af stoffet under Teksten denne uge har en ganske lang historie. Jeg fik i 1988 min første pc – ikke kirkens, det var slet ikke på tale dengang. Men jeg opdagede hurtigt databasens velsignelser, muligheden for at organisere stof relevant, når det først var indlæst. Da jeg på den tid havde enten lange Nikolajaftenvagter ved telefonen og/eller kolikbørn, der alligevel skulle trilles frem og tilbage i deres barnevogn med den ene hånd, så den anden kunne arbejde på pc’en, blev grunden lagt – senere kom scanneren til – og andres arbejde.\nFra diskette til net\nEnkelte brugere kan huske den årligt opdaterede diskette, man kunne købe! Senere blev en cd-rom mediet. Da internettet blev almindeligt tilgængeligt, blev det oplagt at bruge det som formidlingssted. Det er stadig den oprindelige database, som spytter stoffet ud – nu bare læsbart via browseren.\nDen manglende perfektion\nDen relativt lange historie, den akkumulerende proces, og det, at det overvejende er et enkeltmandsarbejde, betyder at materialet er uegalt – man kan blot sammenligne en helt aktuel ”Teksten denne uge” med én, der dækker en søndag, som ligger et par uger fremme – hvor det er to år siden, indholdet sidst er blevet udlæst af databasen. Dertil kommer at aktuelt stof ofte bliver til meget hurtigt, derfor kan både tastefejl og andet snige sig med. Hvad der mangler i perfektion er forhåbentlig til liv i materialet.\n”The Text This Week” satte mig i gang med at lave” Teksten denne uge” på nettet – og jeg har af og til været i kontakt med dette sites skaber og redaktør, Jenee woodard. Det er stadig et af de bedste ressourcesteder, jeg kan henvise til.\nTak til andre\nSom nævnt bygger noget på andres arbejde. Jeg udbyggede nogle år Andreas Davidsens register over trykte prædikener til de enkelte søn- og helligdage i Præsteforeningens Blad (som kom frem til ca 1995). Dernæst tog Flemming O. Nielsen over i 2002 og vi kan takke ham for et meget komplet register, ikke bare uptodate men også efterhånden suppleret bagud, hvor der har været huller. Så tak til både Davidsen og Nielsen!\nFørst og sidst tak til min kone, Thala Juul Holm (provst i Tønder provsti), som igennem vores samtaler stort set hver eneste uge er den nærmeste og ofte også mest originale inspiration i arbejdet med søndagens tekster.\nTeksten denne uge redigeres af Kristen Skriver Frandsen, konsulent, i samarbejde med Thala Juul Holm, provst i Tønder Provsti


- Vi må gøre en indsats - Jern & Maskinindustrien\n11. december 2018 09:00 | Af Eskil Mann Sørensen | Tip redaktionen om en historie\nVi mangler ikke arbejdskraft. Vi skal bare brande os bedre, siger HR-chefen hos Inwatec\nSophie Ingemann Aagaard, HR-chef hos Inwatec. Foto/Inwatec.\nRobotfirmaet Inwatec kender godt til, at det kan være svært at få medarbejdere til robotter og automation.\n- Vi brokker os ikke. Vi mangler ikke arbejdskraft hos Inwatec, men der er ingen tvivl om, at der er flere ledige stillinger i branchen, end der er ansøgere. Det betyder, at vi må brande os bedre end de andre, der savner folk, siger HR-chef Sophie Ingemann Aagaard.\nHun har været med, siden virksomheden kun havde fem medarbejdere i starten af 2016. Nu er der 40.\nLige nu søger virksomheden tre medarbejdere: en robot- og softwareingeniør, en elektriker og en logistikkoordinator.\n- Vi gør meget ud af at være på forkant. Vi vil gerne have studerende ind, som vi kan oplære i det, vi gerne vil have dem til at kunne. Vi har fire robotingeniørstuderende i studiejob nu, og hvis de har lyst til at blive, når de er færdige, så er det jo dejligt, siger hun.\n- Vi ville da gerne have, at robotingeniørerne hang på træerne. Men det gør de ikke. Ikke desto mindre bor vi i en universitetsby, og det gælder om at bruge de muligheder, det giver, siger hun.\nInwatec, der fremstiller specialmaskiner til vaskerier, har i flere år taget lærlinge fra automatiktekniker-uddannelsen. På den måde regner virksomheden med at rekruttere nye medarbejdere.


Duft vidunderligt til en fornuftig pris - Alexey\nmarts 22, 2020 marts 22, 2020 Casper\tKommentarer lukket til Duft vidunderligt til en fornuftig pris\nDer er ikke ret meget, som kan få hverdag og fest til at føles lidt mere fantastisk end en dejlig duft. Hvis du lige som mange andre kvinder og mænd synes, at parfumer er en del af dit outfit og din stil, har du nok svært ved at forestille dig ikke at kunne komme lidt af dine favoritdufte på fx håndled eller hals, når du skal ud af huset. Det kan dog gå hen og være en noget dyr fornøjelse. Det ved du sikkert godt. Ved du imidlertid, at hvis du skipper turene til de fysiske parfumerier og i stedet sætter dig ved din pc og går online, så kan du temmelig sikkert få fingrene i parfumer til nogle mere fordelagtige og overkommelige priser? Der kan faktisk ret tit spares mange penge ved at shoppe i nogle af de mange – og stadigt flere – webshops, som specialiserer sig i dufte. Udvalget er enormt, det siger sig selv. Herudover er det nemt og bekvemt at sidde derhjemme og handle. Det kan du gøre, når du har tid og lyst – dag som nat, faktisk.\nmaj 10, 2018 maj 14, 2018 Casper\nSkal man til at købe nye vindmøller, eller blot dele til vindmøllerne i sit område, hvad end om det er staten, regionen, eller kommunerne, som køber disse, så kan man finde en masse inspiration indenfor forskellige vindmøller online. Det kan derfor være en god ide at finde en masse inspiration online, for her har man […]\nGem nogle af opgaverne til vinter\njuni 27, 2018 juli 9, 2018 Casper\nNår det er godt vejr uden for, så er der lige pludselig mange ting, som ikke er sjove er lave inden for. Derfor skal man måske også tænke sådanne ting ind i sit årshjul, når man sidder og planlægger, hvad det er for nogle opgaver, man skal lave igennem året. For man kunne jo godt […]\nmaj 12, 2018 maj 14, 2018 Casper\nNu er det snart ved at være sommer i Danmark, og tid til at danskerne skal på ferie. Hvis man endnu ikke har fået bestilt sin ferie, kan man sagtens nå det endnu. Der findes rigtig mange forskellige rejsebureauer, hvor man kan være sikker på at finde attraktive priser på flyrejser, hoteller, ferieboliger, leje af […]\nEt optimalt byggepladshegn til arbejdspladsen\nHvem sørger for at give dig smilet igen?\nDen gode kost\nFå opdateret dit Rengøringssystem til virksomheden\nKom ud og se den danske natur for hvad den er\nDet smukke udsyn


Hoteller i Flachau | Find og sammenlign fantastiske tilbud på trivago\nHoteller i Flachau, Østrig\nOmfattende hotelsøgning for Flachau online\nFind et billigt hotel i Flachau!\nAlmdorf Almlusttilbud fra 905 kr\nAlmdorf Almlust består af 10 bygninger og giver mulighed for individuelle ferier. Mountain verden, naturoplevelser, eventyr, wellness & rekreation er fokus. Vælg mellem dit eget alpine hus, stilfuld lejlighed eller forskellige dobbeltværelser. Stedet ved swimmingpoolen, swimmingpoolen eller indendørs swimmingpoolen, spa & wellness, Hochseilgarten, in-house adventurecenter og drømmen morgenbuffet tilbyder rammerne for den perfekte alpine ferie. Om sommeren som om vinteren - din aktive ferie i Almlust Hvis du vil forlade din hverdag bag eller gå et andet sted i Østrig, vil du have en række forskellige muligheder hele året rundt. Rafting, canyoning, grotte og mange andre spændende aktiviteter for eventyr elskere er garanteret. Lær kendskab til de spændende eventyrprogrammer og lav din sommerferie i Flachau til en unik oplevelse. Der er også masser at lave om vinteren. I Ski Amade får du dine penge værd, alpint skiløb 860 km pister, langrend, dyb sne sjov lige ved døren - uden bilen! flere\nFingerhoftilbud fra 424 kr\nHotel Fingerhof Flachau\nFamiliedrevne gård med lejligheder og værelser! På gården er køer, kalve, kaniner, katte, (kyllinger) og en ged. På legepladsen kan børnene gynge, rutsjebane, trampolin, Slakeline, fodbold, basketball, bordtennis og nogle køretøjer til små til at løbe rundt. I regnvejr er børnenes legerum det ideelle sted at få nye venner til. Der er nogle købmandsforretninger, restauranter, sportscenter med fodboldbane, skate park, tennisbaner, beachvolleybane i nærheden. Cykel- og vandrestigen fører direkte forbi os på gården. Det termiske bad amade kan nås på cirka 3 minutter i bil. Om vinteren kan du strappe på langrendsløjperne direkte ved huset. Den Spacejet ene dal station er omkring 400 m væk fra os og også om langrend afstand (med walk) eller ved skibus. Du kan bruge fem gange om ugen i vores gratis spa-område (sauna, aroma dampbad, infrarød kabine og afslapningsrum) om vinteren. Således står ingenting i vejen for afslapning efter skiløb. Vi tilbyder vores gæster gratis trådløs internetadgang og efter anmodning en morgenbuffet. flere\nForellenhoftilbud fra 3.217 kr\nFerie på Hotel Forellenhof betyder oplevelse af gourmet dage midt i Flachau bjergene. "Kun det bedste for vores gæster". Dette er mottoet til Buchsteiner-familien. Nyd uforglemmelige ferier i en dejlig og uformel atmosfære. Vores hotel ligger i en solrig, rolig beliggenhed midt i den pulserende by Flachau, i hjertet af Østrig. Sporty eller behagelig - vi har det rigtige for dig! Skiløb i Ski amadé, Østrigs største skiklæde, langrend, aking, efterski, vandreture, golf, eventyr, tennis, fiskeri og meget mere. Flachau er det ideelle sted for ferie med hele familien. Sommer såvel som vinter. Du vil finde ren afslapning i vores wellness-oase. En stor swimmingpool, forskellige saunaer, boblebad, afslapningsrum, Kneipp pool og mere inviterer dig til at slappe af. Lad dig forkæle dig med regionale delikatesser eller internationale specialiteter eller nyd østrigsk mad i hjemmet fra vores bondens buffet. Vi har altid et åbent øre til dig flere\nHoteller – Zell am See 1555 hoteller tilbud fra 208 kr\nHoteller – Bad Gastein 544 hoteller tilbud fra 167 kr\nHoteller – St. Johann im Pongau 255 hoteller tilbud fra 253 kr\nHoteller – Saalbach-Hinterglemm 1012 hoteller tilbud fra 287 kr\nHoteller - Flachau


Leder: Designer-babys - FLA : FLA\n12-04-2019 | 09:39 | af Jørgen Møllekær\nEr det så graverende sygdomme, at disse små skabninger ikke skal have lov til at leve?\nHvor meget skal vi som samfund bistå med at hjælpe vordende forældre med eventuelt at få en abort?\nEn debat i Forbundsdagen torsdag handlede konkret om, hvorvidt det fremover skal pålægges de tyske sygekasser også at betale for den blodprøve tidligt i en graviditet, der eksempelvis kan afsløre Down syndrom. I dag skal man selv betale for lige præcis dén undersøgelse. Sygekasserne dækker som udgangspunkt kun den mere risikable undersøgelse, hvor der udtages fostervand fra den gravide mor ved hjælp af en kanyle, der stikkes igennem maven. En ud af 100 af disse undersøgelser udløser en ufrivillig abort.\nSom grundprincip skal samfundet og vores politikere følge med tiden. Hvis noget kan ordnes med en simpel blodprøve fremfor en temmelig lang kanyle, er svaret ligetil. Ligesom man med rette kan fremføre, at det har en social slagside, når visse behandlinger koster, og dermed oftere gennemføres for velstillede end for lavtlønnede.\nMen lige præcis denne debat handler om så meget mere end et klasseopdelt sundhedssystem eller konkrete undersøgelses-teknikker. Udfordringen med at tilbyde gratis blodprøver til alle ny-gravide har helt andre perspektiver. I Tyskland er der årligt knapt 800.000 fødsler. Når en sundhedsydelse bliver tilskudsberettiget, vil mange tage imod testen. Med andre ord vil man finde frem til langt de fleste sygdomme hos de vordende nyfødte på et tidspunkt, hvor mor og far kan nå at bede om en abort. Er Down-syndromet, stofskifte-lidelser, medførte hjertefejl og så videre så graverende sygdomme, at vi dermed som samfund vil bakke op om, at disse små skabninger ikke skal have lov til at leve?\nAt stå i det konkrete dilemma må være særdeles hårdt. At ønske sig sunde og raske børn er noget af det vigtigste. Men livet spiller indimellem nogen af os et puds. Vi skal passe meget på, at vi ikke udvikler os hen mod en kultur, hvor der ikke er rummelighed. Blodprøver kan efterhånden vise rigtig meget. At tillade den enkelte at fravælge er et meget stort dilemma. Det skal vi på den ene side fastholde. På den anden side: Hvis alle gravide kvinder i Tyskland fremover screenes, vil det koste 180 millioner euro årligt. For de penge kan man skabe gode rammer for dem i blandt os, der har større eller mindre alvorlige medfødte lidelser. Forbundsdagen traf ingen beslutning, og det var der helt bevidst heller ikke lagt op til. Det var klogt, for vi skal tænke os grundigt om.


Anbefal en gasgril - www.grillguru.dk\nBoardindeks Andre interesseforums Anmeldelser og test Anbefal en gasgril\nAnbefal en gasgril\nIndlæg#1 » 9. aug 2019, 17:17\nJeg har kig på char broil t-22 gasgrill.\nSom Bilka har på tilbud fortiden.\nMen finder blandede anbefalinger, hvad siger I?\nRe: Anbefal en gasgril\nIndlæg#2 » 10. aug 2019, 10:54\nHvis du kan finde ekstra kr. 500 ville jeg vælge Professional 2200\nSå kan du stege en kylling. Det kniber det med i T-modellerne da låget ikke er højt nok.\nIndlæg#3 » 10. aug 2019, 12:20\nSe evt. denne som er til salg her på forummet.\nIndlæg#4 » 11. aug 2019, 13:54\nHvad med dem fra xl-byg de hedder grillgrill hvad er erfaringerne med dem?\nIndlæg#5 » 11. aug 2019, 15:36\nMan får vist hvad man betaler for.\nIndlæg#6 » 11. aug 2019, 17:23\nHvis det skal være i den prisbillige ende så vælg en nexgrill. Der får du langt bedre kvalitet for pengene.\nBemærk også at normalpriserne er skruet voldsomt op på Charbroil for at de kan skrive de spar procenter. De har eksklusivitet og derfor ingen konkurrence på de modeller de sælger i Bilka, Føtex m.m. Derfor de kan give spar 75 procent hvor det nærmere reelt er spar 20 procent.\nRe: RE: Re: Anbefal en gasgril\nIndlæg#7 » 11. aug 2019, 17:41\nCata skrev: Hvis det skal være i den prisbillige ende så vælg en nexgrill. Der får du langt bedre kvalitet for pengene.\nJa ved bilka er så frække på det plan.\nIndlæg#8 » 11. aug 2019, 21:11\nÅhh nu kom vi til at kigge på weber (vi har en del tilbehør i forvejen)\nWeber Sprit/genesis serien hvad er jeres erfaring med dem?\nEller hvad er bare godt generelt?\nIndlæg#9 » 11. aug 2019, 23:45\nNapoleon, broilking og Weber er nok de 3 mærker der er bedst kvalitet.\nWeber er bare ikke så godt som for 10 år siden, efter det blev solgt er meget af det produceret i Kina .\nJeg har en spirit 320 i rustfri, det eneste jeg er lift træt af er at den nemt laver fedtbrand.\nOgså er rotisseri ikke brugbart uden forhøjer.\nhttps://www.davidsenshop.dk/pi/Weber%C2 ... 74523.aspx\nOg dette rotisseri så er du godt kørende.\nhttps://nordicflames.dk/produkt/weber-s ... otisserie/\nEllers så er det nok broil King du skal kigge på,Napoleon stikker helt af prismæssigt.\nIndlæg#10 » 12. aug 2019, 08:17\nJeg ville også vælge en Nexgrill fra Coop, der kan du bl.a. vælge bagbrænder eller searstation til en meget fornuftig pris. Jeg har 2 venner som har købt dem og de er meget tilfredse. Jeg har selv en Weber spirit 310, det er noget skrammel.\nIndlæg#11 » 12. aug 2019, 11:47\nJeg mener ikke Weber Spirit er en dårlig grill. Den klarer det som den er bygget til og holder sig god i mange år, hvis man passer på den.\nDet er en god starter grill, der giver adgang til at lege med indirekte grill og rotisseri, som på de større modeller.\nMen efter min mening bliver den efterhånden solgt lidt for dyrt og åbner markedet op for andre mærker.\nIndlæg#12 » 13. aug 2019, 09:24\nDer er også Outdoorchef sådan en har jeg grillet på de sidste 3 år og er rigtig glad for den. Hvis du har tilbehør til en 57 cm weber passer det i.\nIndlæg#13 » 13. aug 2019, 16:52\nDet er da vist et OK tilbud.\nhttps://www.bilka.dk/have/grill-og-gril ... mIEALw_wcB\nIndlæg#14 » 13. aug 2019, 23:48\nSTYKERDK skrev: Det er da vist et OK tilbud.\nDet er et SUPER godt tilbud!!!\nIndlæg#15 » 14. aug 2019, 15:18\nSå endte vi med en weber spirit II E-310.\nfik den handlet ned til 3.198 og betrækket ned til 550.\nNu skal den så samles\nIndlæg#16 » 14. aug 2019, 20:07\nOg vil du have rotissirie så køb dette sæt.\nI øvrigt glædeligt at nordicflames er genopstået.\nIndlæg#17 » 14. aug 2019, 22:12\nSTYKERDK skrev: Og vil du have rotissirie så køb dette sæt.\nSuper tak for link


Mette Præstegaard: Om corona- og forandringstid hos lægerne i Hirtshals - NordsøPosten.dk\nMette Præstegaard: Om corona- og forandringstid hos lægerne i Hirtshals\nGlæder mig til at lægeholdet rykker ind i det nye lægehus på Cirkuspladsen, skriver i dette debatindlæg Mette Præstegaard.\nHirtshals lægerne har nu også sendt ” familielægen ” på pension lyder det på Facebook.\nLægeholdet i Hirtshals er halveret, Nu forsøger man så at tilgodese de 9.000 patienters behov ved omstrukturering og udvidet hjælp fra sygeplejersker og håber, at nye læger vil melde sig, når det nye lægehus står klar; men familielægen er og forbliver fortid.\nMan må jo ikke glemme, at selv det allerbedste sundhedsvæsen ikke gavner, om alvorlig syge ikke ved henvendelse til lægehuset ikke bliver visiteret til rette behandling, fordi sygdomme bliver overset. Det har i 2020 næsten været helt umuligt at få lægen ud på hjemmebesøg hos f.eks. plejehjemsbeboere. Selv i coronatider er det ikke tilfredsstillende efter telefonhenvendelse f.eks. at blive henvist til at holde mavesmerter nede ved at sluge pinextabletter – blot for at undgå besøg hos lægen. Patienten reddes måske for corona, men kunne dø af blindtarmsbetændelse.\nNår man føler, at noget er” helt forkert”, må det være ens ret at komme til læge uanset coronatrussel og manglende familielæge.\nI coronatiden har de fleste patienter sikkert lært at indrette sig efter den ændrede situation, og meget er klaret over nettet. Man kan jo både bestille medicin samt om nødvendigt også konsultation hos lægen.\nMen, fik man en tid, kunne man alligevel ofte risikere at måtte stå udenfor og vente (i regnen) i lang tid, inden døren blev låst op.\nHelt galt er servicen blevet for ældre ikke digitale borgere; for midt i coronatiden blev telefontiden afkortet med 2 timer. En ældre kvinde på 94 brugte forgæves hele 2 formiddage på at få fornyet sin recept på hjertemedicin og kom aldrig igennem; for i telefonen lød det hver gang ” Der er meget travlt – prøv igen senere”. Først 3. dag lykkedes det at komme igennem. Hun trykkede akutnummeret.\nHvorfor nedskære telefontiden, når det kan være folks eneste mulighed for at kontakte lægehuset?\nOmvendt bør folk ringes op, når f.eks en planlagt vaccination bliver aflyst. Flere ældre har jo dage i forvejen bestilt kørsel og læser ikke lægehusets besked på Facebook. Glem ikke, at en hel del af patienterne slet ikke er digitale og stadig har brug for “god gammeldags service”.\nGlæder mig til at lægeholdet rykker ind i det nye lægehus på Cirkuspladsen, og håber at “den nye rede” kan lokke et par nye læger til ( kønnet er i modsætning til hos stedets toplærker underordnet).Til den tid, skulle coronaen gerne være fortid, og toplærkerne have fundet mager og slået sig ned på husets grønne tag.\nDen låste indgangsdør i det gamle hus skulle gerne være afløst af en stor åben overdækket indgangsdør så patienterne føler sig velkomne til at komme ind og opleve stedet og den nye arbejdsgang, som sikkert vil vise sig at fungere udmærket, om den bare bliver krydret med en smule venlig omsorg.\nTags: DebatLægerMette Præstegaard


Flyttemand i Kullerup Nyborg - Få 3 gratis og uforpligtende tilbud her!\nfebruar 24, 2017 september 21, 2020\nFlyttemand Kullerup Nyborg kan man ikke undvære\nMen der er mennesker, der tror, at de med succes kan flyttemand i Kullerup Nyborg håndtere den ønskede opgave i hjemmet bevægelse af sig selv. Men det er ikke muligt, fordi de ikke indser, at de kan bryde deres uvurderlige varer. De ønsker ikke at bruge penge. Når det kommer til at bruge penge, de leje sig af en billig mover packer. Leje af ydelser fra en billig mover ville efterlade dig belemret med bekymringer. Du ville have en frygt hele tiden, at dine varer ikke bliver beskadiget.\nBillig og risikofri flyttemand i Kullerup Nyborg\nHvad du behøver, er en erfaren flytte selskab, der kan give dig assistance ved hvert skridt og gør processen med udflytning en enkel og let. Forud for leje af ydelser fra en mover, bør du gøre en online forskning, der kan hjælpe dig med at vælge en pålidelig flytter virksomheden til at udføre din flytning med lethed flyttemand i Kullerup Nyborg.\nIntet kan benægte det faktum, at finde den perfekte mover og pakker er ikke en let opgave flyttemand i Kullerup Nyborg.\nDu bør sikre, at du ikke får fanget i et fupnummer. Nogle flyttemand Kullerup Nyborglokke folk med ekstremt lave priser. Når du har aftalt at deres vilkår og betingelser, ville de komme med skjulte gebyrer og vil bede dig om at betale hele beløbet inklusive de skjulte gebyrer eller de kan ikke give dig de nødvendige tjenester.


Ejner - kapitel 11\nFORTID OG FREMTID, EN KÆMPEBRANDERT OG TO RETSSAGER\nJa, det er en underlig sammenblanding, jeg brygger sammen i dette kapitel. Men hele livet er en underlig sammenblanding, og jeg bestræber mig på at skrive en bog, der er ualmindelig og sandfærdig.\nKlokken er 14. Mine venner kom ikke, de er nok på ferie de fleste. Det er kedeligt, da jeg i går fik jordbærgrød som efterret. Det står på en tallerken endnu, jeg kan ikke få bud efter mælk til at hælde på. Jeg køber mig et køleskab, maden kan ikke holde sig i denne varme, men jeg har da brød, fedt, spegepølse og ost i mit køkkenskab, så jeg kan drikke vand og kaffe til. Der er mange, der må nøjes med mindre. Jeg har stået på min altan og iagttaget en familie, der flytter ind ovenpå i min opgang. Det ser ud til at være flinke folk med et par pæne børn, de smilede så venligt til mig. Det kan være, jeg lærer forældrene at kende, således at børnene får lov til at gå småærinder for mig, ja, det kan være de vil komme ind og lege i min stue. Jeg vil gerne spille hjerterfri eller rommy eller et andet spil med jer. Taber I skal I ikke betale. Vinder I får I 25 øre. Men man ved ikke hvad fremtiden bringer, den er sværest at spå om, som Storm P. sagde.\nJeg havde besøg af en radiotekniker for et par måneder siden, han forsøger sig som radioreporter som bibeskæftigelse og er interesseret i gamle folkeminder. Han gransker slægtsregistre med videre. En prægtig ung mand med gode interesser. Jeg traf ham ved en søndagsunderholdning i Folkets Hus, hvor han optog, hvad det glimrende orkester spillede. Jeg husker ikke hvem det var den dag. Så var der én af mine venner, der havde anbefalet den unge mand at henvende sig til mig, da jeg skrev nogle sange med mere. Det er blevet til et varmt venskab. Den unge mand har været hos mig tre gange, jeg har indtalt en masse på bånd, han har fået med hjem, men jeg lovede ham, at jeg skulle prøve at skrive nogle af mine erindringer ned, til han kom igen omkring den 15. Juli. Det er derfor, jeg haster så meget med denne bog, som jeg håber, han kan hjælpe mig med at få udgivet. Jeg har tidligere skrevet, at det nok ikke lykkes mig at blive færdig med den, det gør det naturligvis heller ikke, en vaskermand bliver aldrig færdig, me jeg afslutter snart denne bog, så fortsætter jeg med andre. Dog mangler jeg nogle kapitler endnu, som jeg gerne vil have med inden afslutningen. H.C. Andersen er mit forbillede, han rejste til København da han var fjorten og regnede med at gennemgå en del slemt, men skulle nok blive en kendt forfatter. Jeg byttede om på tallene 1 og 4 og 4 og 1, jeg rejste til København da jeg var 41 og har gennemgået meget slemt. Jeg håber denne bog vil blive udgivet på mange sprog og læst af verdens vaskerpiger og -mænd. Jeg har fortjent pengene, som jeg får i ind for den, de vil blive brugt til gode formål mod smudsets bekæmpelse og ikke til min egen fornøjelse. Jeg kræver ikke ret meget til livets opretholdelse. Dog er jeg ikke begejstret for den måde, kunstfondens midler bliver givet ud til kunstnerne på. De bliver mange gange uddelt til nogen, der har en masse penge i forvejen. Jeg tænker på Oehlenschläger. Han var efter sigende meget doven og skrev kun, når han var ved at dø af sult. Havde han fået en sum penge fra Staten dengang, tror jeg næppe, vi havde haft hans herlige digte som Guldhornene og Aladdin at glæde os over i dag.\nMen jeg kan også gå for vidt i min pessimisme. Jeg husker, jeg var med til et politisk møde i en partiforening, jeg var tilknyttet dengang. Den aften var det Statens Kunstfond, der var under debat. Der var nogle unge kunstmalere imellem, gode venner, men jeg ønskede at drille dem lidt den aften, så jeg sagde: "I er fuldkommen overflødige personer i et moderne samfund, tænk jer nu lidt om: Det hestetrukne landbrug er afløst af traktorer, malerkunsten er afløst af farvefotografiapparatet, og så skulle I oven i købet have penge fra Kunstfonden for sådan noget klatsmøreri!"\nDe var ved at lynche mig, før det gik op for dem, at det var min spøg. Selvfølgelig kan dette ikke sammenlignes, da en kunstmaler naturligvis er en større kunstner end fotografiapparatet.\nMen diskussionen varede to timer, det trak ud. Mødet blev holdt i en villa, som et af partiforeningens medlemmer ejede. Værten sagde til mig ved afskeden: "Din laban, det er dig, der har skabt denne diskussion. Jeg havde troet, denne aften var rene rutinespørgsmål, der snart var klaret. Du er skyld i, at jeg kommer sent i seng, og så mente du ikke et ord af det, men det var s'gu interessant at høre på."\nJa, jeg har lært at diskutere ud fra noget, jeg ikke selv tror på, det har Ernst lært mig. Han var 19 år og jeg var 23 og fodermester på en mindre proprietærgård. Vi gik sammen i aftenskole i den daværende folkeskole. En pragtfuld lærer underviste os i at få opfrisket vores skolelærdom. Han læste et kapitel op for as hver gang af Jakob Knudsens bog Lærer Urup. Da han var færdig med bogen, fandt han på den fortræffelige idé, at vi næste gang skulle diskutere bogen. Det skulle foregå på den måde, at Ernst og mig blev udtaget til at komme med kommentarer, og så måtte alle eleverne tage del i diskussionen. Jeg havde ikke tænkt nøjere over bogen. Den var meget interessant, nu skulle jeg være med til at diskutere den. Ved nærmere eftertanke fandt jeg ud af, at jeg ikke var enig med Jakob Knudsen i ret meget af det han havde skrevet i den bog. Hovedpersonen Skov Johan blev beskrevet som en meget ond person, der ikke fandtes godt i, det måtte jeg protestere imod.\nMen Ernst var det fødte geni. Jeg ved ikke, hvor han er i dag, han må være blevet til noget meget stort. Jeg har ikke set ham senere end et år efter, hvor han var soldat.\nDa læreren opfordrede os til at begynde diskussionen, tog Ernst straks et point, idet han sagde: "Jeg har hørt, at Ejner Hansen vil angribe bogen, så kan jeg bedre forsvare den bagefter." Så måtte jeg op til katederet, der blev brugt som talerstol. Jeg sagde blandt andet: "Mange forfattere har i deres bøger prøvet at forandre samfundet. Jeg nævner to eksempler. Holberg fik ved sine herlige komedier meget forandret. Han gjorde nar af alt indbildsk, latterliggjorde vrøvlet i samfundet, angreb snobberiet. At vi i dag mangler en ny Ludvig Holberg, er noget helt andet. Jeg tænker også på den amerikanske kvinde, der skrev Onkel Toms Hytte. Hun var medvirkende til, at slavehandelen ophørte. De fik ikke friheden, som det er skrevet, den har de ikke fået endnu, der består stadig racehad mellem de farvede og de hvide. Men da forfatterinden til Onkel Toms Hytte senere besøgte præsident Lincoln, sagde han: "Der har vi den lille kvinde, der skabte den store krig." Således ville Jakob Knudsen sikkert også medvirke til at orandre samfundet i sin bog Lærer Urup, men man kan ikke forandre et samfund, man har misforstået, og Jakob Knudsen har totalt misforstået samfundet! I sin bog Lærer Urup omtaler han hovedpersonen Skov Johan som et så ondt menneske, der ikke fandtes godt i. Der er et gammelt ord, der siger, at i ethvert menneske findes der en konge og en stodder. Jakob Knudsen har nævnt stodderen i Skov Johan, men helt glemt kongen. Jeg ved fra aviser og blade, at ham, der blev kaldt samfundets fjende nr. l, John Dillinger, var en stor dyreelsker. Jeg er ikke enig med Jakob Knudsens udlægning af mennesker."\nSå var det Ernsts tur. Han imponerede os alle. Han svarede mig om Holberg, at således var der mange forfattere, der i dag forandrede samfundet, blot skrev de rent ud uden at pakke det ind. Til mit udtryk med kongen og stodderen svarede han, at der var også et gammelt ord, der sagde, at der var ingen regel uden undtagelse. Det har jeg senere erfaret, jeg har truffet mennesker, jeg har haft meget vanskeligt ved at finde noget godt hos. Jeg kender bl.a. borgmesteren på Frederiksberg. Men det var et sidespring. Efter Ernsts forsvarstale tog læreren ordet. Han holdt i det store og hele med mig. Han havde ikke tænkt over sagen fra den side, sagde han. De andre elever holdt også med mig, men Ernst var stadig imod. Emnet blev bredt. Vi kom ind på bl.a. militærspørgsmålet, som jeg var og stadigvæk er meget imod. Ernst svarede: "Som soldat er det med at holde kæft, trit og retning." Vi diskuterede, alle holdt med mig undtagen Ernst. Han argumenterede sagligt imod alt, jeg kom med, og diskussionen fortsatte uden enighe til længe efter normal skoletids ophør.\nVi skiltes under en livlig diskussion om åndssvage, som Ernst ville have steriliseret. Jeg syntes som læreren, der sammen med Ernst og mig var alene tilbage, de andre var forlængst gået hjem, at det var synd. Men vi blev ikke enige. Næste aften traf jeg Ernst. Han sagde til min store forbløffelse: "Jeg gav dig og læreren ret i alt, hvad I sagde i aftes, men havde jeg gjort det med det samme, var der intet at diskutere." Tak, Ernst, fordi du lærte mig at diskutere. Jeg traf forresten Ernst et år efter, da var han soldat. Jeg spurgte ham, hvordan det gik med at holde kæft, trit og retning. "Åh, hold kæft", sagde han, "sikke noget lort!"\nJeg tænker på en af mine venner, jeg arbejdede sammen med i tørvemosen. Han havde drillet mig lidt. Det skulle hævnes. Det var under besættelsen. Der var ikke til at opdrive bihonning på dette tidspunkt, så jeg satte en annonce i avisen: Ægte bihonning til salg. Fås kun i l kg. og 2 kg.-dåser. Der er folk, der endnu taler om den store folkevandring, der var til byen dengang, Hans solgte honning. Men han forstod spøgen og svarede, at han forlængst havde udsolgt. Ja, jeg var en laban som ung, ikke en skid bedre end de unge i dag, næsten værre. Jeg har været med til at leje en vogn, og så stoppede vi uden for et hus klokken l om natten. Vi bankede på, da vi så der var lys, og spurgte, om de havde en hammer og knibtang. "Ja, et øjeblik", sagde manden. Han ledte værktøjet op, og kom med det. Vi svarede, at det var da en god ting at have, og så kørte vi videre.\nJeg husker, jeg var på en herregård. Vi var blevet lidt uenige med forvalteren. Så satte vi en annonce i avisen: 18 velanbefalede karle søger arbejde. Så opgav vi forvalterens telefonnummer. Han var rasende, han måtte rende til telefonen hele dagen, den kimede uafbrudt.\nHans, jeg lige har omtalt med bihonningen, er det mest rolige menneske, jeg har truffet i mit liv. Der fortælles i landsbyen, hvor han bor nu, at der en nytårsaften var havnet en raket på stråtaget af et hus i byen, og den lå og glødede. Hans kom forbi, han bankede på og gik ind og sagde: "Goavten, der er ild i taget." "Pjat, Hans" sagde de, "sæt dig ned og få en bajer!" "Jo, tak." sagde Hans og satte sig ned og begyndte at drikke, "men skal I ikke ud at se der er ild i tavet." Så gik de ud og så og kom styrtende ind i panik. "Huset brænder!" råbte de. "Jamen det sagde jeg jo" sagde Hans. Det glødede kun. Én fik fat i en sprøjte, men slangen kunne ikke nå. Så sagde Hans: "Vent lidt, det varer ikke så længe, så når ilden ned til slangen." Men en røg op på loftet og stred en spand vand ud igennem stråtaget. Så var ilden slukket, og de kunne roligt gå ind og sætte sig i stuen igen, og byde Hans en ny bajer. Han havde nået at drikke den første.\nDe fleste af Høvdinggårdens personale sommeren 1940. Jeg sidder yderst til højre. Jeg var underfodermester der fra 1. maj 1940 til 1. nov 1940.\nDe tre ting, jeg har beskrevet, hvor jeg var med til at holde folk for nar, lå vel på den kriminelle grænse, men da folk morede sig hjerteligt over det, og det ikke forvoldte skade, må det vel betragtes som ungdommens livsglæde-udfoldelse. Det er mange år siden. Og jeg har ellers holdt min sti ren for kriminelle ting. Jeg blev arresteret sammen med en masse andre i Havnegade for ulovlig indtrængen, men vi modtog alle tiltalefrafald, da vi havde det meste af Danmarks befolkning på vor side. Vi ville jo kun protestere imod den urimelige nedrivning af 106 gode lejligheder. Men der var, efter hvad rygter fortalte, tre brave politibetjente, der nægtede at være med i denne vanvittige politiaktion og arrestere uskyldige mennesker, der blot protesterede mod noget helt urimeligt. Men jeg tror ikke på disse rygter, det er for godt til at være sandt, at der var sådan tre guttermænd imellem, der hellere ville risikere afskedigelse end være med til den slags smudsigt politiarbejde. Er det tilfældet, vil jeg gerne hilse p'e5 dem alle tre og invitere dem på en bajer.\nDen dag, jeg tidligere har beskrevet, hvor jeg var ude at give min hund et kødben, og jeg havnede i en kirke og hørte på en satans præst, der bad Vorherre holde sin beskyttende hånd over befalingsmændene, gik jeg i livslede ind på et værtshus og drak mig skidefuld. Jeg sang med på grammofonens gode plader, især Dejlige, dejlige Copenhagen. Men jeg blev for fuld og blev stridt i detentionen, jeg måtte overnatte der og måtte finde mig i et bødepålæg senere hen. Det var der ikke noget at gøre ved. Jeg havde været fuld, men jeg er senere idømt en bøde, hvor jeg ikke var spor beruset. Og det fik mig til at miste al respekt for vort politi og retsvæsen. Jeg var på den tid, jeg havde søgt min invaliderente ude at udrette nogle ærinder i den indre by. Jeg haltede stærkt, men kunne på det tidspunkt alligevel gå uden stok. Jeg traf en mand, der hilste på mig, men jeg kunne ikke erindre ham. Han fortalte, at han havde været afløser for kedelafvaskeren under hans ferie, og han havde også været i spandevasken i min ferie Jeg kunne ikke huske ham, der var så mange afløsere, men han viste sig at være helt i orden, han inviterede mig ind på en bajer, da han kunne huske mig som en god arbejdskammerat. Jeg tog imod tilbudet og gav også en bajer. Det var om vinteren, det var koldt og glat på fortovet og jeg følte mig ikke så godt tilpas. Det var ikke af de to bajere, der skal mere til, men det var kulden. Jeg glider på fortovet og falder. Da jeg har slidgigt, har jeg svært ved at komme op igen, og da jeg er halvvejs oppe falder jeg igen. En dame, der stod i nærheden, troede jeg var syg eller fuld, og ringede efter Falcks ambulance. Da den ankom, havde jeg forlængst rejst mig og stod med ryggen mod en mur og sundede mig efter forskrækkelsen. Jeg havde ikke slået mig. Nu kom ambulancen, og jeg kom med en vittighed, der vist ikke faldt i god jord, for jeg sagde til ambulancefolkene: "Nå, der er I. Jeg har abonnement på Falck og jeg håber, at I kommer med kranvognen, når jeg skal begraves. Jeg bryder mig ikke om, at andre end min sønkommer med til begravelsen." (Det var før, jeg lærte mine nuværende venner at kende.) Men jeg fortsatte: "Min søn kan ikke overkomme at stride kisten i graven, vil I være behjælpelige, når jeg har betalt mit abonnement." "Du er skidefuld," sagde de, og så ringede de efter salatfadet.\nDer kom to flinke betjente. Jeg gik dem i møde. Jeg tænkte: "Hvad har du nu gjort? Men de lader mig nok gå, når jeg kommer på politistationen." Men den vagthavende kastede et blik på mig og sagde: "Sæt ham ind!" De havde tømt mine lommer, og jeg bad dem da, om jeg måtte beholde min snusæske, den kan jeg dårligt undvære. Den fik jeg, og bemærkede til den vagthavende: "De er da en flink mand." Men jeg syntes det var temmelig strengt at skulle tilbringe natten i detentionen, når jeg ikke var beruset, men kun var faldet på gaden, så jeg bankede på celledøren og bad om at komme i forhør, så jeg kunne nå den sidste bus hjem til Åboulevarden. Jeg troede, jeg var på Fælledvej, men det viste sig senere, at jeg var i Nyropsgade, og at der ikke var længere end jeg kunne gå. Jeg kom i forhør. Betjenten, en flink ung mand, skrev rapport med én finger på maskine. Det gik forbandet langsomt, og jeg var nervøs for ikke at blive færdig til sidste bus, da jeg ikke havde mange penge på mig og ikke råd til at leje en taxa hjem Jeg var ved at spørge ham om jeg ikke måtte skrive på maskinen, så kunne han diktere. Men jeg gjorde det dog ikke. Han spurgte om jeg ville vedkende, at jeg havde været beruset. Jeg svarede først nej, men da han blev ved at skrive så langsomt, sagde jeg: "Jeg skriver under, blot jeg får lov at slippe hjem snarest." Jeg regnede med, at hvis jeg nægtede, slap jeg ikke hjem foreløbig. Og så ville jeg møde i retten med en skriftlig forklaring senere om det hele. Jeg fik lov at gå, og betjenten viste mig hen til bussen, han var yderst elskværdig.\nJeg fik senere besked om at møde i retten og havde det skriftlige referat af, hvad der virkelig var sket, med. Men jeg fik ikke lov at aflevere det. Om jeg ville godtage en bøde på 75 kr. "Nej," sagde jeg, "jeg var overhovedet ikke beruset, jeg faldt på gaden." Dommeren ville sætte bøden ned til 50 kr., jeg svarede: "jeg modtager ikke en bøde på 50 øre, da det hele er en misforståelse og jeg var ikke beruset."" Ja, så måtte sagen gå til doms," sagde dommeren, så må vi indkalde politibetjentene og den vagthavende som vidner. "Dette skete. Jeg mødte i god tid og ventede i lokalet uden for retssalen. Så kom den betjent, der havde arresteret mig og forhørt mig, civilklædt ind. Han sagde: "Jeg kan ikke huske den sag, det er så længe siden" "Så må De hellere se, hvad der er sket, jeg har skrevet det hele ned og har det med. Han læste min forklaring, der var helt sandfærdig.\nSå kom de to andre, den anden betjent og den vagthavende, de tre gik afsides, og jeg hørte ikke, hvad de talte om.\nSå blev vi lukket ind, og jeg blev først spurgt, om jeg ville vedkende mig at have været beruset nævnte dag. "Absolut ikke!" Så blev den betjent afhørt, der havde bemærket til mig, at han ikke kunne huske sagen. Han sagde nu til dommeren: "Jeg kan tydeligt huske sagen, det var ikke i Frederiksborggade, det skete, men i Frederiksberggade." Dette er rigtigt, men det næste han sagde, var i høj grad usandt. Da jeg stod op af muren, da salatfadet kom, og jeg roligt selv gik betjentene i møde. Betjenten sagde minsandten: "Vi fandt Ejner Hansen liggende på fortovet, og det syntes vi var uforsvarligt. Så tog vi ham med. Så blev den anden betjent afhørt, han afgav en lignende forklaring og tilføjede, at jeg kravlede rundt på fortovet. Jeg var lamslået over deres usandhed, jeg tænkte: "Det var meget, at de ikke sagde, at jeg gøede som en hund også."\nDen vagthavende aflagde forklaring på, at han havde skønnet mig for påvirket i svær grad, derfor satte han mig i detentionen. "Du skønner lidt rigeligt forkert, min ven, så skulle du have set mig, når jeg er fuld." Jeg fortryder, at jeg sagde, du var en flink mand, da du gav mig min snusæske med i spjældet. Så blev jeg spurgt af dommeren, hvad jeg sagde til dette. Jeg svarede: "Det er usandt altsammen, jeg var overhovedet ikke beruset den dag, ellers havde jeg som et mandfolk taget imod bøden fremfor alt det vrøvl. Men betale en bøde for at falde på gaden i ædru tilstand, det vil jeg ikke." "De er idømt en bøde på 50 kroner," sagde dommeren. "Jeg appellerer til landsretten," sagde jeg. "Det kan De ikke for så lille et beløb." "Så skriver jeg til Justitsministeren," sagde jeg.\nDette er ikke helt rigtigt. Dommen blev først senere forkyndt, 50 kr., og jeg fik besked på, at den ikke kunne appelleres, men jeg havde mulighed for at ansøge Justitsministeren om frigivelse. Det var en lille huskefejl, undskyld. Men godt, jeg kom i tanker om det rigtige. Jeg fik afslag på min ansøgning om eftergivelse af bøden, men der blev åbnet mig mulighed for at få bøden eftergivet, da jeg fik invalidebeløb. Jeg fik besøg af en betjent fra Frederiksberg politi. Jeg skulle stille med lægeerklæring på, at jeg var så handicappet, som jeg havde beskrevet, så betjentene grundet min haltende gang kunne misforstå og tro, jeg var beruset. "Det kan jeg nemt skaffe", sagde jeg, "men sådan en lægeerklæring koster 40 kroner, og da jeg ansøger om at slippe for en bøde på 50, kan jeg naturligvis ikke betale 40 til en lægeerklæring. "Jeg forstår" sagde betjenten, "at det hele er symbolsk. De nægter at betale, da De mener, at bøden var uretfærdig, da De ikke var beruset." "Helt rigtigt", sagde jeg. "Men så kommer De tl at sidde den af i to dage. Ja, jeg forstår Dem," sagde betjenten, "det må være en ferie, fremfor at bo i et hul, som De bor i. "Ja, hvad ville De gøre, hvis De boede her?" sagde jeg. Han svarede ikke, men jeg kunne se på ham, at han tænkte: "Jeg ville gå ud og drikke mig skidefuld." "Ja," sagde jeg, "men det er nu ikke første gang, jeg har været udsat for misforståelser. Jeg havde lovet min tidligere kone at hente nogle feriepenge på en restauration, hvor hun havde arbejdet i et stykke tid. Jeg havde en fuldmagt med, men da jeg halter meget, kom jeg lige inden for døren, så kom der en tjener springende imod mig. "Nej, den er for høj!" sagde han "Ud med dig!" Jeg havde ikke drukket en bajer hele dagen, så jeg sagde til min kone: "Du kan selv hente dine feriepenge der, jeg bliver smidt ud." Nu blev det nødvendigt for mig altid at gå med stok for at undgå misforståelser. Betjenten, der morede sig over hele den latterlige episode sagde: "Må jeg se Deres invalidepapirer?" Dem viste jeg ham, og få dage efter modog jeg besked fra politimesteren på Frederiksberg, at bøden var eftergivet. Vaskermanden havde vundet sejr.\nMen jeg vil til min dødsdag bekæmpe usandheden i vort retssystem. Jeg fæstede ikke lid til de mange rygter, jeg havde hørt tidligere om, at betjente havde drillet en fange så længe, at han slog fra sig, og så havde de gennempryglet ham og aflagt forklaring på i retten, at det var i forsvar: fangen var begyndt. Jeg tror det nu. Jeg stoler ikke på dem mere, da jeg har hørt, at de løj så groft om, at jeg kravlede rundt på fortovet, når jeg gik dem i møde. Jeg tror nu, det er rigtigt, hvad mine venner har fortalt om den voldsomme behandling, politiet har givet dem, når de har været ude at protestere mod bolighajer og andre, politiet hjælper og holder deres beskyttende jernnæve over. Jeg tror, det er sandt, at en betjent under en demonstration har sparket en ung pige i underlivet. Det har stået i pressen. Jeg troede det ikke dengang, nu tror jeg det.\nMen det er ikke første gang, jeg har haft vrøvl med vort retssystem. For en halv snes år siden sad jeg, som ofte før, på et værtshus. Jeg følte lede ved alt og var dum nok til, som mange andre, at trøste mig med en brandert - det var blot værre næste dag. Jeg sidder lige ved døren, pludselig kommer der en person, jeg havde mødt og kendte flygtigt, han til mig og siger: "Hvordan går det med dig, gamle dreng?" "Åh, meget godt," svarede jeg. Han lægger armen om skulderen på mig, og pludselig snupper han min tegnebog op af lommen og forsvinder ud af døren. Jeg var ikke mere fuld, end jeg mærkede det. Jeg formodede, at der var 140 kr. i tegnebogen samt nogle vigtige papirer og det var en ret ny tegnebog. Flere i lokalet sprang op og sagde: "Vi så, at han tog din tegnebog, vi kender ham. Meld det med det samme!" Jeg bad om at låne telefonen, dette blev mig nægtet af tjeneren. Så var der en anden af gæsterne, der gik til en telefonboks i nærheden og ringede til politiet. De kom, og jeg tog med på politigården samme med ham, der havde ringet. Jeg aflagde beretning, og den anden også, der havde set, at han tog min tegnebog. Jeg fik oplyst, at tyven var en eftersøgt person for andre ting, men de fik vel snart fat i ham. Jeg havde dog ikke store chancer for at få mine penge igen. Det var penge, jeg skulle bruge. 90 kroner et par dage efter, dem måtte jeg låne på forskud på min arbejdsplads. Der gik 8 måneder, før politiet fangede tyven. Imens havde de arresteret en mand, jeg aldrig havde set på daværende tidspunkt, men han havde siddet sammen med tyven ved samme bord. Han var tiltalt for og havde fået en betinget dom for et lignende tyveri tidligere, så nu var han mistænkt for at have aftalt med tyven, at de skulle snuppe min tegnebog og bagefter mødes og more sig for pengene. Manden bedyrede, at han var uskyldig. Jeg blev indkaldt som vidne og kunne naturligvis kun sige, at det ikke var den, mand, der havde stjålet min tegnebog. Ikke desto mindre fik han et års fængsel, en hård dom, men han var vist tiltalt for spiritusk'f8rsel ved siden af. Han har senere været straffet for smugleri, men det kommer ikke mig ved, det var ikke ham, der havde stjålet min tegnebog. Han appellerede til landsretten, byrettens dom blev stadfæstet, selv om jeg afgav samme vidneforklaring, at det ikke var ham, der havde stjålet min tegnebog. Han sad i 8 måneder, så fik politiet fat i den virkelige tyv. Han tilstod, at det var ham, der havde taget tegnebogen fra mig, og han var alene om det, men der var kun 60 kr. i tegnebogen og ikke som jeg havde opgivet 140 kr. Det kan umuligt passe, da jeg vidste, der var mindst 130 i, men jeg tænkte: "Det kan du aldrig bevise," så jeg gik med til at godkende de 60 kroner, især da tyven sagde, at ''den mand skal have sine penge," og han indvilligede i at erstatte tegnebogen med 2o kroner, altså 80 kroner, det var bedre end intet. Jeg havde fået de vigtige papirer, dem havde politiet fundet på et toilet i en anden restauration. Tyven var indsat i Vestre Fængsel, men tilbød i retten i alles påhør at aflevere pengee til en fængselsbetjent, der var med, så kunne han sende dem til mig, så skulle sagen være klaret.\nMen der kom meget endnu. Jeg modtog ingen penge. Jeg skrev til fængselsmyndighederne, om hvad det var for noget. Da dommeren og andre havde hørt på, at fængselsbetjenten skulle sende dem, så gjorde jeg naturligvis vedkommende fængselsbetjent ansvarlig. Det viste sig dog senere, at han var uskyldig. Tyven havde troet, at han slap billigere, når han ville betale mig det stjålne tilbage, men han fik et års fængsel, så ville han ikke betale mig. Så jeg har aldrig fået dem, ellers skal jeg stævne tyven under civilt søgsmål, og da jeg har haft så meget vrøvl med den sag, gør jeg det ikke. Jeg synes bare, at vedkommende fængselsbetjent, der fik mit navn og adresse kunne have skrevet til mig, at tyven alligevel nægtede at betale mig det stjålne beløb tilbage.\nMen jeg var langtfra færdig med denne sag endnu. Jeg fik meddelelse cm, at jeg skulle møde i klageretten som vidne. Det var ham, de havde arresteret som mistænkt for at være med i det. Han havde siddet fængslet i 8 måneder. Nu havde tyven sagt, at han var alene om tyveriet, så den anden krævede erstatning for uskyldig fængsling i 8 måneder. Jeg udtaler her min mening. Og det er, at når et menneske snupper en uskyldig mands tegnebog, fordi han har tilladt sig at gå på værtshus, i mine øjne er en gemen slyngel. Og da den anden beviseligt havde gjort det over for en anden og kun havde fået en betinget straf, mener jeg ikke, det er retfærdigt, at han fik erstatning. Han skulle have haft det års fængsel, da han havde stjålet tegnebogen fra en anden. Men jeg kunne i klageretten kun gentage, at det ikke var ham, der havde stjålet min tegnebog. Han havde Carl Madsen til advokat. Jeg blev krydsforhørt af denne mand, som om det var mig, der var forbryderen og ikke den bestjålne. Det endte med, at den løsladte fik en estatning. Jeg husker det ikke så nøje, men så vidt jeg husker, var det 8000 kr. for uberettiget fængsling. Jeg fik senere at vide, at hele sagen har kostet samfundet 70.000 kr. fordi jeg fik lyst til at gå ud og få en glad aften på et værtshus.\nJeg har aldrig fået det stjålne beløb tilbage, men jeg trøster mig med, at jeg er vaskermand. Jeg har meget imod, vi har et militær. Jeg har meget imod, at selv om man ikke er medlem af Folkekirken, skal man betale til denne institution igennem statsskatten til Kirkeministeriet, der såvidt vides koster 400 mill. om året for tiden, skatter, selv en muhammedansk fremmedarbejder må være med til at betale. Jeg har ikke betalt meget til alt dette snavs, når jeg regner med, at jeg har kostet samfundet 70.000 kr. ved at drikke mig fuld og få stjålet min tegnebog. Ja, verden er underlig. Derfor gav jeg dette kapitel en mærkelig titel, for det er meget blandet. Jo mere, man spekulerer over det, jo mere træt bliver man. Det er jeg også, kære læser, godnat!


Liv i lejren – TranumThomsen\nUdgivet den 31. juli 2020 30. juli 2020 af Katrine Tranum thomsen\nVi var helt klar til at åbne Basecamp 2020 og gik lidt hvileløse rundt og ventede på de første, der skulle ankomme til lejren. Med sporadisk sms og 4G forbindelse var vi ikke helt sikre på, hvornår vi skulle være klar til at fragte udstyr og heller ikke helt sikre på, hvorfra de forskellige skulle hentes.\nDrengene og jeg begav os i ventetiden ud på en mindre kanosejlads, idet det var et erklæret mål på årets tur, at mor og drengene godt kunne sejle Ally selv. På et tidspunkt vinkede Peter besked, at der var melding om, at de første allerede var ankommet til p-pladsen. Lidt usikre på, om vi skulle hente, eller de ville begynde at gå, sejlede vi lidt længere ind ad Håhellervatn i håb om at møde de første vandrere. Forgæves spejdede vi efter genkendelig statur og påklædning og vendte til sidst om for at få lidt mere præcis besked.\nPeter og Jakob blev sendt afsted i Ally – nu med Walkie Talkies og løbende statusmeldinger. Efter kort tid blev der kaldt op. De første havde ventet længe, men var nu fundet, og de næste to hold var allerede i gang med at pakke deres egne kanoer og på vej mod lejren. Vi kunne næsten ikke vente. Vi havde talt om Open Basecamp i et helt år, havde planlagt de sidste par måneder, var mødtes i gruppen, og nu var der endelig udsigt til at samle det halvstore selskab på fjeldet.\nSelvom det var begyndt at småregne, var det næsten magisk at tage imod venner og familie, der kom enten sejlede eller vandrende til lejrpladsen. Midt i det norske fjeld blev der budt velkommen og vist frem, så man selv kunne finde en egnet teltplads. Med et trylleslag var der summen af liv i lejren, telte skød op, den glemte teltstang blev hentet på endnu en kanotur til p-pladsen, vanter og huer blev fundet frem, alle fik lavet velfortjent aftensmad i læ bag deres telte.\nLejrbål i Basecamp 2020\nBasecampen startede og dagen sluttede med et lejrbål, hvor vi rykkede sammen om den sparsomme ild, trak huer og hætter godt omkring os og fik en kop kølig rødvin. Allerede nu blev det klart, at meget godt udstyr, gamle røverhistorier, gode råd og stor hjælpsomhed skulle berige lejren i de kommende dage.\nKategorierTurbeskrivelser Tagsally, Håheller, openbasecamp2020\nForrige indlægForrige Den absolutte tørzone\nNæste indlægNæste Guidet toptur