Life by Mette På de mørke dage... - Life by Mette\nBurde vi ikke støtte op om hinanden, i stedet for at hive hinanden ned?\nJeg er blevet svinet til en del gange på bloggen og mine sociale medier, og nu har jeg heldigvis lær\nPå de mørke dage…\nNu er det snart 1,5 måned siden min kære ven gik bort, (hvis du ikke ved hvad jeg snakker om kan du læse mere HER, HER eller HER) og jeg ved ikke egentlig ikke hvordan jeg har det med det. Min psykoterapeut siger jeg er i chok, og det giver egentlig ret god mening. Jeg ved godt rationelt at han ikke er her mere, men det giver ikke mening i mit hoved. Jeg forstår ikke at jeg aldrig skal se ham igen, jeg forstår ikke han ikke er her mere.\nI går var jeg oppe og se hans gravsted for første gang, og det er en mærkelig fornemmelse. Han var min ældste barndoms drengeven, og nu er han bare væk? Ja, som sagt det giver ikke mening for mig endnu.\nMen derefter skulle vi til gudstjeneste, det var nemlig Allehelgen i går, en dag hvor man mindes de døde og navnene på dem der var gået bort i år blev læst op. Det var om aften, og vi tændte lys for alle dem vi savnede. Det var så smukt.\nNå, men grunden til i fik overstående med er fordi at ideen til dette indlæg kom ud fra præstens smukke tale. Hun talte om at miste, om de sorte dage og hullet i maven.\nJeg ved en del af jer der følger mig har det svært, om der er på grund af dødsfald, depression, angst eller andet, det kan jeg se af mange af jer har på baggrund af jeres kommentarer, mails og feedback.\nDerfor vil jeg dele denne sætning med jer, og bede jer huske det når det hele gør allermest ondt og du ikke føler du får det godt igen.\nDu er nogen’s lys og håb i livet!\nDu gør livet bedre for nogle, bare ved at være dig <3\nUanset hvor sort og hårdt livet måtte føles for dig, så må du aldrig glemme at du er nogen’s håb og lys i livet, blot ved at være dig. Du er nok og du er fantastisk for nogen der har dig kær. Du gør deres liv bedre blot ved at være til.\nNogle tror på dig, nogle andre elsker dig og for nogle er du hele verden – du bringer lyset ind i deres liv <3\nSå selvom du måske ikke føler dig god nok, eller at du ikke kan se en ende på din smerte, så husk du er nogens lys i livet. Du er nok, bare ved at være til <3\nHusk dette når livet er svært.\nJeg vil ihvertfald selv prøve at huske det de dage hvor det hele er svært – den tale i går, ramte mig virkelig. Derfor ville jeg dele dette budskab med jer, for jeg synes det er vigtigt og rammer plet.Jeg håber det kan hjælpe nogle af jer.\nPas på jer selv og hinanden <3\nDe første dage..\nVind en rejse til Thailand for...\nPå de dårlige dage..\nMette tusind tusind tak for du netop lige skriver det idag.. hvor er det bare sandt og vigtigt at huske på.. måske det skulle blive en tatovering..\nPas godt på dig selv og tak fordi du er dig\nEr glad for du kunne bruge det <3\nJeg er blevet svinet til en del gange på bloggen og mine sociale medier, og nu har jeg heldigvis lært at vende den anden kind …


John Jensen - Hus Forbi\nFra gods til gaden\nArbejdet med dyr på et gods er afløst af et job på gaden, der handler om mennesker. John har en social funktion på sin plads som Hus Forbi-sælger.\nJohns liv er historien om, i bogstavelig forstand, at gå fra gods til gaden. Han levede i en tjenestebolig på et stort gods ved Næstved, hvor han arbejdede med kreaturer.\nFor fem år siden blev han skilt, og mens hans liv tog en kæmpe drejning, begyndte forandringerne også i hans omgivelser. Butikkerne i den lille provinslandsby, han boede i, begyndte at lukke, og det var det, der endeligt fik John til at vælge landevejen.\nVejen førte ham til Sydhavnen, hvor han nåede at bo i telt i tre år, inden han fik en lejlighed i Lundtoftegade på Nørrebro.\nHer går hans verden fra nu, og på sin faste plads ved det lokale supermarked møder han mennesker, der nu læner sig op ad ham.\nMen på trods af, at han bliver værdsat, længes John alligevel efter at komme tilbage til landet. Og så snart han får et tomandstelt, vil han tage sin trækvogn og gå på landevejen. Så kan han også holde blodomløbet i gang i sit dårlige ben og møde de mennesker, der er derude.\n– Jeg taler med en masse mennesker. Jeg tager mig tid til at tale med ældre mennesker, for de sidder måske et sted og er ensomme. Når det kommer til ældre mennesker, har jeg en social funktion. De læner sig op ad mig.\nJeg får tiden til at gå med noget fornuftigt. Ellers ville jeg nok gå på værtshus. Det holder mig væk fra et misbrug, og det giver mig en personlig kontakt med andre mennesker i stedet for at glo i en lejlighed. Jeg får frisk luft.\n– På Lundtoftegade og Borups plads. Der sælger jeg hver dag og har en fast kundekreds. Når der kommer nye aviser, køber de ikke af andre end mig. De siger, de har deres egen leverandør.\n– Det er nogle folk, jeg har kendt i nogle år, og de har tillid til mig.\nVi taler om alt mellem himmel og jord. Måske har de problemer med det offentlige. Så skal de lige have lov at brokke sig, for det letter lidt på gemytterne, når de får lov til at brokke sig til én, der er upartisk. Kan jeg hjælpe et ældre menneske, der har rendt panden mod en mur i det offentlige, så gør jeg gladelig det. Det betyder ikke noget, at jeg ikke har nogen indflydelse. Bare de har én, de kan læsse alt lortet over på.\n– Jeg oplever noget godt hver dag.\nOg når jeg tager herfra, skal jeg hjem og hente mine aviser og ned på gaden igen.\nSådan går den ene dag efter den anden.\n– Hus Forbi har mange artikler om skæve eksistenser. Det er et folkefærd, som almindelige mennesker ikke kender ret meget til. De får et indblik i, hvordan folk udenfor det etablerede system fungerer.