Forslag. Lov om inddrivelse af gæld til det offentlige - PDF\nDownload "Forslag. Lov om inddrivelse af gæld til det offentlige"\n1 Lovforslag nr. L 20 Folketinget Fremsat den 8. oktober 2008 af skatteministeren (Kristian Jensen) Forslag til Lov om inddrivelse af gæld til det offentlige Lovens anvendelsesområde 1. Loven gælder for opkrævning og inddrivelse af fordringer med tillæg af renter, gebyrer og andre omkostninger, der opkræves eller inddrives af det offentlige. Skatteministeren kan fastsætte regler om, at loven desuden finder anvendelse på fordringer, der er fastsat ved lov eller i henhold til lov. Stk. 2. Loven gælder desuden for opkrævning og inddrivelse af udenlandske, færøske eller grønlandske skattekrav i skattesager, som ikke er straffesager, samt for inddrivelse af andre krav fra det offentlige, som efter anmodning fra den kompetente myndighed i den pågældende stat, på Færøerne eller i Grønland opkræves eller inddrives her i landet i overensstemmelse med Danmarks forpligtelser efter en dobbeltbeskatningsoverenskomst, en anden international overenskomst eller konvention eller en administrativt indgået aftale om administrativ bistand i skattesager. Stk. 3. Reglerne i anden lovgivning om opkrævning og inddrivelse af fordringer, som nævnt i stk. 1, herunder om udpantningsret, lønindeholdelse, modregning, indtrædelsesret, dækningsrækkefølge, renter, gebyrer og afgifter, eftergivelse og henstand m.v., finder anvendelse. Regler, som nævnt i 1. pkt., finder desuden anvendelse på fordringer, som nævnt i stk. 2, medmindre andet følger af det pågældende retlige hjemmelsgrundlag. Skattemin., j.nr Fremgangsmåden ved overdragelse af fordringer til inddrivelse 2. Skatteministeren eller den, ministeren bemyndiger dertil, er restanceinddrivelsesmyndighed. Restanceinddrivelsesmyndigheden forestår inddrivelse af fordringer jf. 1, stk. 1, og stk. 2. Stk. 2. Beregning og opgørelse af fordringer og udsendelse af opkrævninger m.v. forestås af fordringshaveren, eller den der på vegne af fordringshaveren opkræver fordringen. Tilsvarende gælder behandlingen af indsigelser om fordringen, jf. dog 17 og 18. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan beslutte, at indsigelser om kravets eksistens og størrelse tillægges opsættende virkning, hvis der er en begrundet formodning om, at kravet ikke er opgjort korrekt eller ikke eksisterer. Hvis fordringshaveren ikke søger skyldnerens indsigelser om kravets eksistens eller størrelse afklaret inden rimelig tid, kan restanceinddrivelsesmyndigheden tilbagesende kravet til fordringshaveren. Stk. 3. Fordringer overdrages til restanceinddrivelsesmyndigheden, når betalingsfristen er overskredet og sædvanlig rykkerprocedure forgæves er gennemført. Fordringshaveren eller den, der på vegne af fordringshaveren opkræver fordringen, kan dog på skyldnerens anmodning tillade afdragsvis betaling eller henstand med betalingen. Afgørelser om afdragsvis betaling eller henstand med betalingen kan ikke indbringes for højere administrativ myndighed. Såfremt forholdene i særlig grad taler derfor, kan fordringer overdrages til restanceinddrivelsesmyndigheden på et tidligere tidspunkt end nævnt i 1. pkt. Stk. 4. Inden overdragelse af fordringer m.v. til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndighe- AN Schultz Grafisk\n2 2 den skal fordringshaveren eller den, der på vegne af fordringshaveren opkræver fordringen, skriftligt underrette skyldneren om overdragelsen. Underretning kan dog undlades, hvis det må antages, at muligheden for at opnå dækning ellers vil blive væsentligt forringet. Stk. 5. Fordringshaveren eller den, der på vegne af fordringshaveren opkræver fordringen, skal, såfremt denne bliver bekendt med væsentlige ændringer i skyldnerens forhold efter overdragelsen af fordringen til restanceinddrivelsesmyndigheden, underrette restanceinddrivelsesmyndigheden herom og kan i den forbindelse anmode restanceinddrivelsesmyndigheden om at intensivere inddrivelsen eller at sende sagen tilbage til fordringshaveren med henblik på, at fordringshaveren kan tillade afdragsvis betaling eller henstand med betalingen. Fordringer, der er omfattet af refusionsret fra statskassen, sendes ikke tilbage til fordringshaveren eller den, der på vegne af fordringshaveren har forestået opkrævningen, jf. dog stk. 6. Stk. 6. Fordringshaveren eller den, der på vegne af fordringshaveren opkræver fordringen, kan helt eller delvis kalde en fordring tilbage, der er oversendt til inddrivelse, med henblik på at foretage modregning for kravet. Stk. 7. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om de forhold, der er nævnt i stk. 1-6, herunder en beløbsmæssig mindstegrænse for fordringer, der overdrages til inddrivelse og om fremgangsmåden ved overdragelse af fordringer til restanceinddrivelsesmyndigheden, tilbagekaldelse af fordringer til opkrævningsmyndigheden, størrelsen af fordringer m.v., som der kan tillades afdragsvis betaling eller henstand med, og om tidsfrister for afdragsvis betaling og henstand. Skatteministeren kan endvidere fastsætte regler om, at overdragelse af fordringer kan ske elektronisk. Restanceinddrivelsesmyndigheden 3. Ved overdragelse af fordringer m.v. til inddrivelse i restanceinddrivelsesmyndigheden overtager restanceinddrivelsesmyndigheden kreditorbeføjelserne. Stk. 2. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan som led i inddrivelsen tillade afdragsvis betaling eller henstand med betalingen. Stk. 3. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan hos andre offentlige myndigheder og hos pengeinstitutter samt hos Værdipapircentralen indhente oplysninger, der er nødvendige for restanceinddrivelsesmyndighedens opgavevaretagelse. Endvidere kan restanceinddrivelsesmyndigheden fra registre, der føres af offentlige myndigheder, indhente de oplysninger om skyldnerens forhold, som er af betydning for inddrivelsen. Oplysningerne kan indhentes i elektronisk form. Stk. 4. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan til brug for inddrivelsen af de fordringer, som inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden i medfør af denne lov, få terminaladgang til alle nødvendige oplysninger om fysiske eller juridiske personers økonomiske eller erhvervsmæssige forhold i indkomstregisteret, jf. lov om et indkomstregister 7. Oplysningerne anvendes til brug for behandling af enkeltsager eller til brug for kontrol ved samkøring og sammenstilling af oplysninger med restanceinddrivelsesmyndighedens øvrige oplysninger. Stk. 5. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler til gennemførelse af reglerne i stk Skatteministeren kan endvidere fastsætte regler, hvorefter fordringshavere og andre offentlige myndigheder får elektronisk adgang til oplysninger registreret af restanceinddrivelsesmyndigheden om restancens størrelse i forhold til vedkommende fordringshaver, og om der foreligger restante fordringer i forhold til andre fordringshavere. Dækningsrækkefølge for krav under inddrivelse 4. Dækker beløb, der inddrives fra skyldner, kun delvis fordringer under inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden vedrørende skyldneren, dækkes fordringerne i denne rækkefølge: 1) Bøder. 2) Underholdsbidrag omfattet af lov om opkrævning af underholdsbidrag. 3) Andre fordringer. Stk. 2. Dækker beløb, der inddrives fra skyldner, kun delvis fordringer inden for samme kategori, jf. stk. 1, dækkes fordringerne i den rækkefølge, de modtages hos restanceinddrivelsesmyndigheden, således at den fordring, der først modtages, dækkes først. Krav på rente dækkes dog forud for hovedkravet. Stk. 3. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan uanset stk. 1 og 2 efter anmodning fra skyldner tillade, at beløb, der inddrives fra skyldner, går til dækning af bestemte fordringer.\n3 3 Stk. 4. Skatteministeren kan fastsætte regler om gennemførelse af reglerne i stk. 1 og 2. Rente og gebyr 5. Fordringer, der overdrages til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden, jf. 1, stk. 1, med undtagelse af bøder, forrentes med en årlig rente svarende til renten i henhold til rentelovens 5, stk. 1 og 2. Renten tilskrives fra den 1. i måneden efter modtagelsen hos restanceinddrivelsesmyndigheden. Stk. 2. Skatteministeren kan bestemme, at stk. 1 ikke skal anvendes på nærmere angivne typer af fordringer. 6. Der skal for udsendelse af rykkerskrivelse vedrørende fordringer, der inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, jf. 1, stk. 1, betales et rykkergebyr på 140 kr. til restanceinddrivelsesmyndigheden. Skatteministeren fastsætter gebyrer til restanceinddrivelsesmyndigheden for oprettelse af ny fordring, iværksættelse af lønindeholdelse m.v. og tilsigelse til udlægsforretning vedrørende fordringer, der inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, jf. 1, stk. 1. Modregning m.v. 7. Dækker en udbetaling fra det offentlige, der anvendes til modregning, kun delvis skyldners gæld til det offentlige, dækkes fordringerne i denne rækkefølge: 1) Fordringer under opkrævning, for hvilke den udbetalende myndighed er fordringshaver, i det omfang den udbetalende myndighed træffer afgørelse om modregning. 2) Fordringer modtaget hos restanceinddrivelsesmyndigheden til inddrivelse. 3) Andre fordringer under opkrævning. Stk. 2. Dækker en udbetaling kun delvis fordringer omfattet af stk. 1, nr. 2, dækkes fordringerne efter dækningsrækkefølgen i 4. Dækker en udbetaling kun delvis fordringer omfattet af stk. 1, nr. 3, dækkes fordringerne i den rækkefølge, de er registreret i Det Centrale Fordringsregister, således at den fordring, der først registreres, dækkes først. Stk. 3. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om de forhold, der er nævnt i stk. 1 og 2, herunder om indberetning fra fordringshaverne til Det Centrale Fordringsregister. 8. Er en fordring omfattet af denne lov, for hvilken en kommune eller region er fordringshaver, ikke betalt rettidigt, indtræder kommunen henholdsvis regionen i retten til udbetalinger fra staten for et beløb, der svarer til den skyldige betaling. Stk. 2. Er et privat krav på underholdsbidrag med tillæg af renter, gebyrer og andre omkostninger omfattet af denne lov ikke betalt rettidigt, indtræder det offentlige på vegne af den bidragsberettigede i retten til udbetalinger fra det offentlige for et beløb, der svarer til den skyldige betaling. 9. Tilladelse til afdragsvis betaling eller henstand med betalingen afskærer ikke det offentliges adgang til at foretage modregning i udbetalinger fra det offentlige. Stk. 2. En betalingsaftale fastsat af kommunen afskærer ikke kommunen fra at indtræde i retten til udbetalinger fra staten, jf. 8. Lønindeholdelse 10. Fordringer som nævnt i bilag 1 til denne lov kan med tillæg af renter, gebyrer og andre omkostninger inddrives ved lønindeholdelse. Stk. 2. Har en skyldner ikke inden det tidspunkt, da udlæg kan begæres, betalt den gæld, der påhviler den pågældende, kan restanceinddrivelsesmyndigheden træffe afgørelse om, at der skal ske indeholdelse i skatteyderens beregnede eller godskrevne A-indkomst af, hvad der er nødvendigt til betaling af gælden med påløbne renter, gebyrer, tillæg og andre omkostninger. Der kan dog ikke ske indeholdelse i indkomst, som er valgt beskattet efter kildeskattelovens 48 E. Restanceinddrivelsesmyndighedens afgørelse om lønindeholdelse indberettes til Det Fælles Lønindeholdelsesregister, jf. 3 i lov om Det Fælles Lønindeholdelsesregister. Stk. 3. Indeholdelse efter stk. 1 kan foretages, selvom udbetalingen eller godskrivningen af A- indkomst også er genstand for indeholdelse af skat efter kildeskattelovens 46 og 49. Indeholdelsen sker med en procentdel (indeholdelsesprocenten) af den beregnede eller godskrevne A-indkomst. Indeholdelsesprocenten meddeles til told- og skatteforvaltningen og indgår i indeholdelsesprocenten efter kildeskattelovens 48, stk. 4. Ved afgørelse om indeholdelse skal der overlades skyldneren det nødvendige til eget og familiens underhold. Skatteministeren kan fast-\n4 4 sætte nærmere regler om betalingsevnevurdering, herunder rådighedsbeløb, til fastsættelse af den del af A-indkomsten, som maksimalt kan indeholdes. Skatteministeren kan endvidere fastsætte regler om, at der ikke kan ske indeholdelse i A-indkomst bestående af visse ydelser. Ved fastsættelsen af indeholdelsesprocenten kan den samlede indeholdelsesprocent efter kildeskattelovens 48, stk. 4, ikke overstige 100. Stk. 4. Indeholdelsesprocenten kan gradueres efter indkomstens størrelse. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om sammenhængen mellem indkomsten og indeholdelsesprocenten. Stk. 5. Reglerne i stk. 1-3 finder uanset afvigende bestemmelser i den øvrige lovgivning også anvendelse på kommunale og statslige tjenestemænds lønninger m.v. Stk. 6. Reglerne i kildeskattelovens 43-46, 48, 48 A, 49, 51, 56, 57, 68-70, 72 og 73 A i afsnit VIII, i og i opkrævningsloven om indeholdelse, opkrævning, betaling, rente, gebyrer, kontrol, inddrivelse og straf m.v. vedrørende indeholdelse af A-skat finder tilsvarende anvendelse for beløb, der er indeholdt eller opkrævet i henhold til bestemmelserne i denne paragraf. Stk. 7. Told- og skatteforvaltningen opgør de indeholdte beløb efter denne bestemmelse og sender dem til Det Fælles Lønindeholdelsesregister. Er der indeholdt mere efter denne bestemmelse, end hvad der er nødvendigt til dækning af de i stk. 1 nævnte beløb, kan det overskydende beløb anvendes til dækning af andre restancer, for hvilke der kunne være truffet afgørelse om lønindeholdelse efter stk. 1. Skatteministeren fastsætter nærmere regler om opgørelser efter 1. pkt. Stk. 8. Beløbsgrænser, der fastsættes i medfør af stk. 3 og 4, reguleres hvert år pr. 1. januar med 2,0 pct. tillagt eller fratrukket tilpasningsprocenten for det pågældende finansår, jf. lov om en satsreguleringsprocent. De regulerede beløb afrundes opad til det nærmeste hele kronebeløb, der kan deles med 10. Reguleringen sker på grundlag af de på reguleringstidspunktet gældende beløb før afrunding. De årlige reguleringer offentliggøres af skatteministeren. Udpantningsret og udlæg 11. Fordringer som nævnt i bilag 1 til denne lov kan med tillæg af renter, gebyrer og andre omkostninger inddrives ved udpantning. 12. Er udlæg for skattebeløb forgæves forsøgt hos den skattepligtige selv, kan udlæg ske i ejendele, der tilhører den med denne samlevende ægtefælle, eller om nødvendigt i ejendele, der tilhører børn, og som er medregnet ved hans skatteansættelse. Dette gælder ikke ved udlæg hos en indeholdelsespligtig for skattebeløb, som denne har været pligtig at indeholde. Stk. 2. Skattebeløb, for hvilke der efter stk. 1 kan foretages udlæg i ægtefællens ejendele, kan modregnes i udbetaling til ægtefællen af overskydende skat med godtgørelse og renter samt tilbagebetaling efter kildeskattelovens 55. Eftergivelse 13. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan eftergive gæld til det offentlige, der inddrives eller vil kunne inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, jf. 1, stk.1, efter reglerne i denne lov. Fordringer med renter, gebyrer og andre omkostninger kan eftergives, såfremt skyldneren godtgør, at skyldneren ikke er i stand til og inden for de nærmeste år ingen udsigt har til at kunne opfylde sine gældsforpligtelser, og det må antages, at eftergivelsen vil føre til en varig forbedring af skyldnerens økonomiske forhold. Tilsvarende kan beløb eftergives, som personer er pligtige at betale som erstatning for selskabers manglende betaling af skyldige beløb til det offentlige. Stk. 2. Eftergivelse kan i almindelighed ikke finde sted, såfremt 1) skyldnerens økonomiske forhold er uafklarede, 2) skyldneren har handlet uforsvarligt i økonomiske anliggender, herunder såfremt en ikke uvæsentlig gæld a) er stiftet på et tidspunkt, hvor skyldneren var ude af stand til at opfylde sine økonomiske forpligtelser, b) er opstået som følge af, at skyldneren har påtaget sig en finansiel risiko, der stod i misforhold til skyldnerens økonomiske situation, c) er stiftet med henblik på forbrug eller d) er gæld til det offentlige, som er oparbejdet systematisk, 3) en ikke uvæsentlig gæld er pådraget ved strafbare eller erstatningspådragende forhold,\n5 5 4) skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om skyldneren har haft rimelig mulighed herfor, 5) skyldneren har indrettet sig med henblik på eftergivelse, eller 6) skyldneren stifter ny gæld til det offentlige efter, at eftergivelsessag er indledt. Stk. 3. Ved afgørelse efter stk. 2 skal der lægges vægt på gældens alder. Hvis skyldner har anden betydelig gæld kan eftergivelse nægtes. Stk. 4. Uanset stk. 2 kan eftergivelse nægtes, såfremt der foreligger andre omstændigheder, der taler afgørende imod hel eller delvis eftergivelse. Stk. 5. Kun skyldnere, som er fysiske personer, kan få eftergivelse efter stk. 1, jf. dog stk. 6. Stk. 6. Eftergivelse kan i øvrigt, når sociale eller andre forhold i særlig grad taler derfor, meddeles personer, selskaber, foreninger, selvejende institutioner, fonde el.lign. 14. Eftergivelse kan gå ud på bortfald eller nedsættelse af skyldnerens gæld. I forbindelse med nedsættelse kan der træffes bestemmelse om henstand med og afdragsvis betaling af den ikke eftergivne del af gælden. I henstands- og afdragsperioden sker der ingen forrentning af gælden. Stk. 2. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om fastsættelsen af afdragene og afdragsperiodens længde efter stk. 1. Stk. 3. Beløbsgrænser, der fastsættes i medfør af stk. 2, reguleres hvert år pr. 1. januar med 2,0 pct. tillagt eller fratrukket tilpasningsprocenten for det pågældende finansår, jf. lov om en satsreguleringsprocent. De regulerede beløb afrundes opad til det nærmeste hele kronebeløb, der kan deles med 10. Reguleringen sker på grundlag af de på reguleringstidspunktet gældende beløb før afrunding. De årlige reguleringer offentliggøres af skatteministeren. 15. Eftergivelse kan tilbagekaldes, såfremt skyldneren 1) i forbindelse med eftergivelsessagen har gjort sig skyldig i svigagtigt forhold eller 2) groft tilsidesætter sine forpligtigelser i forbindelse med afvikling af den ikke eftergivne del af gælden. Afskrivning af krav 16. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan afskrive fordringer til det offentlige, inklusive renter, gebyrer og andre omkostninger, herunder undlade at afbryde forældelse, hvis det må anses for åbenbart formålsløst eller forbundet med uforholdsmæssige omkostninger at fortsætte inddrivelsen. Stk. 2. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om anvendelsen af stk. 1. Klage 17. Klager over restanceinddrivelsesmyndighedens afgørelser om inddrivelse af fordringer m.v., herunder om kravets eksistens og størrelse, når spørgsmålet herom vedrører restanceinddrivelsesmyndighedens administration, kan indbringes for Landsskatteretten, medmindre andet er bestemt i lovgivningen. Klagen skal indgives skriftligt til restanceinddrivelsesmyndigheden og skal være modtaget senest 3 måneder efter modtagelsen af den afgørelse, der klages over. Der kan dog ses bort fra en fristoverskridelse, hvis særlige omstændigheder taler derfor. Hvis restanceinddrivelsesmyndigheden på grundlag af klagen finder anledning dertil, kan restanceinddrivelsesmyndigheden genoptage sagen. Kan restanceinddrivelsesmyndigheden ikke give fuldt medhold i klagen, og denne fastholdes, videresender restanceinddrivelsesmyndigheden klagen til Landsskatteretten sammen med en udtalelse om sagen. Stk. 2. Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om klageadgangen efter stk Fogedretten træffer efter begæring afgørelse om indsigelser vedrørende kontrolafgifter for overtrædelse af bestemmelserne i færdselsloven, lov om radio- og fjernsynsvirksomhed, jernbaneloven og lov om trafikselskaber, som skyldneren fremsætter over for restanceinddrivelsesmyndigheden om dels kravets berettigelse, dels berettigelsen af en afgørelse om lønindeholdelse og om en gennemført modregning. Begæringen fremsættes over for restanceinddrivelsesmyndigheden, som indbringer indsigelsen for fogedretten. Afgørelse træffes efter reglerne i retsplejelovens Stk. 2. Afgørelse efter stk. 1 træffes af fogedretten i den retskreds, hvor skyldnerens bopæl er beliggende. Stk. 3. Fristen for begæring om indbringelse af indsigelser efter stk. 1 er 4 uger, fra skyldneren har modtaget meddelelse om lønindeholdelse eller modregning.\n6 6 Stk. 4. Overskrides den frist, der er nævnt i stk. 3, afviser fogedretten sagen. Fogedretten kan dog undtagelsesvis indtil 1 år efter meddelelsen om lønindeholdelse eller modregning tillade, at en indsigelse behandles. Begæring herom skal i så fald indleveres til fogedretten inden 4 uger efter tilladelsens meddelelse. Fogedrettens afgørelse om indsigelser kan kæres til landsretten efter reglerne i retsplejelovens kapitel 53. Ikrafttrædelsesbestemmelser 19. Loven træder i kraft den 1. januar 2009, jf. dog stk. 2. Stk. 2. Skatteministeren fastsætter tidspunktet for ikrafttræden af lovens Loven gælder ikke for Færøerne og Grønland.\n7 7 Bilag 1 Fordringer, der kan inddrives ved lønindeholdelse, jf. 10, og fordringer, der kan inddrives ved udpantning, jf. 11: 1) Stats- og kommuneskatter, samt afgifter og ydelser som ifølge lov tilkommer stat, kommune, kirker, anerkendte trossamfund, offentlige stiftelser eller embeder og bestillinger, herunder skattebeløb, som en indeholdelsespligtig har været forpligtet til at indeholde eller opkræve. 2) Enhver på en fast ejendom hvilende, stadig tilbagevendende eller af en bestemt begivenhed afhængig pengeafgift, som uden særlig vedtagelse går over fra ejer til ejer, og tilkommer stat, kommune, kirker, anerkendte trossamfund, offentlige stiftelser eller embeder og bestillinger, når afgiftens størrelse fastsættes efter faste regler. 3) Krav, der er tillagt fortrinsret i fast ejendom. 4) Arbejdsmarkedsbidrag, herunder arbejdsmarkedsbidrag, som nogen har været forpligtet til at indeholde eller opkræve. 5) Told. 6) Krav vedrørende tinglysningsafgift, registreringsafgift, stempelafgift, bo- og gaveafgifter, vægtafgift og lignende afgifter. 7) Underholdsbidrag. 8) Betaling fastsat af en offentlig myndighed for benyttelse af indretninger, der tjener et almennyttigt formål, og hvor der er almindelig offentlig adgang. 9) Krav på erstatning. 10) Krav på betaling for løsøre købt på offentlig auktion. 11) Tilbagebetalingskrav vedrørende tilskud, støtteordninger, uberettiget modtagne ydelser og ydelser, som er for meget udbetalt og som tilkommer det offentlige. 12) Betaling for hjælp ydet af det offentlige. 13) Beløb, som en offentlig myndighed har udlagt. 14) Udgifter til foranstaltninger og arbejder, som det offentlige har foretaget på den forpligtedes vegne eller for den forpligtedes regning. 15) Bøder, tvangsbøder, administrative bøder, konfiskationer og kontrolafgifter, herunder parkeringsafgifter. 16) Misligholdte statslån og kommunale lån. 17) Statskassens eller kommuners tilgodehavender efter indfrielse af en ydet garanti eller kaution. 18) Kongeriget Danmarks Fiskeribanks tilgodehavender og Byggeskadefondens tilgodehavender, som ikke er tillagt fortrinsret i fast ejendom. 19) Medielicens. 20) Betalingsforpligtelser for ydelser, der leveres af det offentlige. 21) Krav, der modtages til inddrivelse fra udlandet. 22) Krav vedrørende ubetalt præmie og refusionskrav efter lov om arbejdsskadesikring. 23) Præmiebetaling og refusion fra arbejdsgiver på forskudsvis udbetalte beløb efter lov om sygedagpenge. 24) Krav vedrørende arbejdsgiverbidrag. 25) Krav mod arbejdsgiveren om betaling af dagpengegodtgørelse, når kravet er fastslået af Arbejdsmarkedets Ankenævn. 26) Tilbagebetalingskrav efter lov om arbejdsløshedsforsikring vedrørende uberettiget modtaget dagpenge eller andre ydelser fra en A-kasse og ydelser, der skal betales tilbage som følge af at et medlem senere modtager løn, pension eller andre indtægter, der dækker samme tidsrum som ydelserne fra kassen, hvis kassen har ret til refusion fra statskassen, og når kravet er fastslået i en afgørelse truffet af en kasse, Arbejdsdirektoratet eller Arbejdsmarkedets Ankenævn eller er sikret ved dom eller et eksigibelt forlig. 27) Fordringer, staten har overtaget vedrørende ikke rettidigt betalt leje og lignende ydelser. 28) Beløb, som vedrører tvungen administration af udlejningsejendomme. 29) Sagsomkostninger vedrørende civilretlige sager og straffesager. 30) Statens udgifter til en sags behandling ved et privat ankenævn, der er etableret ved lov og ved nævn, der nedsættes af en minister samt gebyr til finansiering af disciplinærnævnet,\n8 8 som opkræves hos registrerede ejendomsmæglere. 31) Afgifter, gebyrer, udgifter og andre administrationsomkostninger samt omkostninger til tilsyn og kontrolforanstaltninger, som en myndighed har krav på at få dækket. 32) Retsafgifter og administrative sanktioner, der vedrører ovennævnte krav.\n9 9 Bemærkninger til lovforslaget Almindelige bemærkninger 1. Indledning Reglerne for inddrivelse af gæld til det offentlige er blevet harmoniseret ved flere tiltag gennem de sidste år. Reglerne findes imidlertid trods harmoniseringen fortsat i flere forskellige særlove. Eksempelvis findes der regler om lønindeholdelse i kildeskatteloven og regler om eftergivelse i opkrævningsloven. I de forskellige særlove er der henvisninger til reglerne om lønindeholdelse og eftergivelse i hhv. kildeskatteloven og opkrævningsloven. Som følge af disse henvisninger er der hjemmel til at inddrive/eftergive fordringer efter reglerne i kildeskatteloven og opkrævningsloven. Denne systematik er administrativt uhensigtsmæssig, idet der f.eks. ved en afgørelse om lønindeholdelse for flere typer af krav skal henvises dels til lønindeholdelsesbestemmelsen i kildeskatteloven, dels til henvisningsbestemmelserne i de særlove, der regulerer kravenes opkrævning. En sådan afgørelse vil i forhold til skyldneren, let kunne blive uoverskuelig. Derudover findes der regler om udpantningsret dels i udpantningsloven, dels i en række særlove. Med lovforslaget foreslås inddrivelsesreglerne samlet i én lov. Samlingen af inddrivelsesreglerne i én lov vil udover at forenkle administrationen af reglerne også gøre det enklere for skyldnere, der har gæld vedrørende forskellige fordringstyper, at få overblik over de midler, der kan anvendes i inddrivelsen. I det samtidigt fremsatte lovforslag foreslås reglerne om lønindeholdelse i kildeskatteloven og eftergivelse i opkrævningsloven ophævet. Derudover foreslås, de regler, der hjemler adgang til lønindeholdelse, udpantning og eftergivelse i en lang række særlove, ophævet. Lovforslagets formål er, sammen med det samtidig fremsatte lovforslag om ændring af forskellige love, at inddrivelsesreglerne samles i én lov, samt at der sker en yderligere harmonisering af inddrivelsesreglerne. Lovforslaget indeholder følgende elementer: Hjemmel til at restanceinddrivelsesmyndigheden skal kunne beslutte, at indsigelser om kravets eksistens og størrelse tillægges opsættende virkning. Hjemmel til at restanceinddrivelsesmyndigheden skal kunne tilbagesende en fordring til fordringshaveren, hvis tvister om kravet ikke afklares inden rimelig tid. Hjemmel til at undlade underretning om overdragelsen til inddrivelse, hvis muligheden for inddrivelse derved væsentligt forringes. Hjemmel til at skatteministeren kan fastsætte en bagatelgrænse for overdragelse af gæld til inddrivelse. Hjemmel til inddrivelse af gæld ved lønindeholdelse. Hjemmel til inddrivelse af gæld ved udpantning. Hjemmel til eftergivelse af gæld til det offentlige. Hjemmel til afskrivning, herunder at undlade at afbryde forældelse og dermed endeligt afskrive gæld, der er til inddrivelse, hvis der ikke er udsigt til, at gælden vil kunne inddrives. Præcisering af at Landsskatteretten kan behandle indsigelser om kravets eksistens og størrelse, når indsigelserne vedrører restanceinddrivelsesmyndighedens afgørelser. Oversigt over hvilke bestemmelser, der er en videreførelse af eksisterende regler:. 1, 2, 3 og 17 er med visse ændringer overført fra lov om opkrævning og inddrivelse af visse fordringer, lov nr. 429 af 6. juni , 5 og 6 er overført fra lov om ændring af lov om opkrævning og inddrivelse af visse fordringer og forskellige andre love, lov nr. 516 af 7. juni , 8 og 9 er overført fra lov om ændring af lov om opkrævning og inddrivelse af visse fordringer og forskellige andre love, lov nr. 346 af 18. april svarer til kildeskattelovens 73 samt en række særlove. 11 svarer til udpantningslovens 1 samt en række særlove. 12 er overført fra kildeskattelovens , 14 og 15 er med visse ændringer overført fra opkrævningslovens 15, 15 a og 15 b.\n10 10 18 er en samling af reglerne i færdselslovens 122 b, stk. 5-8, lov om radio- og fjernsynsvirksomhed 71, stk. 3-6, lov om jernbane 23, stk. 6-9, og lov om trafikselskaber 29, stk Baggrunden for lovforslaget Med henblik på en mere effektiv offentlig restanceinddrivelse blev al inddrivelse af offentlige restancer som en del af regeringens aftale med Dansk Folkeparti om en kommunalreform samlet under Skatteministeriet pr. 1. november Opfyldelse af målsætningen om effektivisering af restanceinddrivelsen forudsætter, at de organisatoriske ændringer følges op af yderligere forenklinger, herunder etablering af ét fælles inddrivelsessystem og ét fælles regelgrundlag for inddrivelsen af offentlige restancer. Samtidig skal inddrivelsessystemet medvirke til at effektivisere og forenkle administrationen af inddrivelsen af gæld til det offentlige og sikre, at en række af de procedurer, der i dag foretages manuelt, kan systemunderstøttes. Af hensyn til udviklingen af ét fælles inddrivelsessystem (EFI) og hensynet til en sammenhængende inddrivelse er der allerede gennemført en række forenklinger og harmoniseringer af de materielle regler på inddrivelsesområdet, herunder harmonisering af renter, gebyrer, modregning og dækningsrækkefølge for krav under inddrivelse, der træder i kraft i forbindelse med, at ét fælles inddrivelsessystem sættes i drift. De foreslåede forenklinger af reglerne og samlingen af regler vedrørende inddrivelse i én lov ligger i forlængelse af de forenklinger, der allerede er gennemført, og er sidste del af målsætningen om ét fælles regelgrundlag for inddrivelsen af offentlige restancer. 3. Lovforslagets indhold 3.1. Opsættende virkning for indsigelser vedrørende kravets eksistens eller størrelse Gældende ret Hvis der er tvist om et kravs eksistens eller størrelse, skal tvisten afklares ved fordringshaverens foranstaltning. Hvis en fordring er overdraget til restanceinddrivelsesmyndigheden, og der efterfølgende rejses tvivl om kravets eksistens, vil indsigelsen skulle behandles af fordringshaveren med henblik på en afklaring af spørgsmålet. Sådanne indsigelser medfører ikke opsættende virkning for inddrivelsen Lovforslagets udformning Det foreslås, at restanceinddrivelsesmyndigheden skal kunne beslutte, at indsigelser om kravets eksistens eller størrelse, der fremsættes efter at kravet er overdraget til inddrivelse, tillægges opsættende virkning for inddrivelsen af kravet. Fordringshaverens incitament til at søge tvisten om kravet afklaret vil herved blive forøget. Udgangspunktet er fortsat, at indsigelser om kravets eksistens og størrelse ikke har opsættende virkning for inddrivelsen af kravet. Dette udgangspunkt sikrer, at skyldner ikke kan udskyde eller undgå inddrivelse af en gæld ved at fremsætte tilfældige indsigelser om at kravet ikke eksisterer eller er opgjort forkert. På den anden side kan der forekomme urimelige situationer, hvis inddrivelsen fortsættes, selvom skyldner har fremsat kvalificerede indsigelser om kravets eksistens eller størrelse, og fordringshaveren undlader at søge tvisten om kravet afklaret. Fordringshaveren vil således reelt kunne få hele gælden inddrevet, uden at det afklares om gælden f.eks. er opgjort korrekt. Det foreslås på denne baggrund, at restanceinddrivelsesmyndigheden på grundlag af en vurdering af indsigelserne skal kunne beslutte at stille inddrivelsen i bero, indtil fordringshaveren har fået afklaret tvisten med skyldner. Det foreslås endvidere, at restanceinddrivelsesmyndigheden skal kunne tilbagesende fordringen til fordringshaveren, hvis fordringshaveren ikke søger tvisten med skyldner afklaret inden rimelig tid. Bestemmelsen skal sikre, at restanceinddrivelsesmyndigheden ikke skal have fordringen registreret i meget lang tid, hvis fordringshaveren intet foretager sig. Bestemmelsen er ikke til hinder for, at fordringen på ny kan overdrages til inddrivelse, når tvisten er afklaret. Der henvises til lovforslagets 2 og de specielle bemærkninger hertil Tidspunktet for overdragelse af fordringer Gældende ret Efter de gældende regler overdrages fordringer til restanceinddrivelsesmyndigheden, når betalingsfristen er overskredet og sædvanlig rykkerprocedure forgæves er gennemført. Hvis forholdene i særlig grad taler derfor, kan fordringen dog overdrages til restanceinddrivelsesmyndigheden på et tidligere tidspunkt. Det kan f.eks. være aktuelt, hvis der er krav til opkrævning vedr. underholdsbidrag og daginstitutionsbetaling samtidig med, at en eller flere andre fordringer er overgået til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden. Skyldneren vil i en sådan situation kunne være interesseret i en samlet afviklingsordning,\n11 11 hvor også fremtidige rater omfattes af betalingsaftalen, således at afviklingsordningen omfatter hele gældsforholdet. Dette kan samtidig - i fordringshavernes interesse - sikre en samlet inddrivelse af et løbende mellemværende. Inden overdragelse af fordringen til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden skal fordringshaveren skriftligt underrette skyldneren om overdragelsen. I praksis foretages underretningen som en del af rykkerproceduren, således at underretningen foretages i forbindelse med, at der rykkes for betaling af fordringen Lovforslagets udformning Det foreslås, at ændre reglerne således at underretning af skyldner om overdragelsen kan undlades, hvis det må antages, at muligheden for at opnå dækning ellers vil blive væsentligt forringet. Fordringshaveren kan i disse særlige situationer overdrage fordringen til restanceinddrivelsesmyndigheden med henblik på foretagelse af arrest eller indgivelse af konkursbegæring eller anvendelse af andet inddrivelsesmiddel uden først at underrette skyldner om, at fordringen vil blive overdraget til inddrivelse. Forslaget er begrundet i, at der i særlige situationer kan være behov for at handle hurtigt for at sikre det offentliges krav f.eks. ved foretagelse af arrest, ved foretagelse af udlæg uden forudgående underretning, jf. retsplejelovens 486 og 493, eller indgivelse af konkursbegæring, f.eks. i sager, hvor der optræder økonomisk kriminalitet eller for uforfaldne krav konstateret i forbindelse med kontrol i en virksomhed. I sådanne særlige situationer, der overvejende kan opstå i forhold til fordringer, som vedrører virksomheder, bør formelle regler om underretning af skyldner om overdragelsen af fordringen til inddrivelse ikke hindre en effektiv inddrivelse eller forårsage tab for det offentlige. Der henvises til lovforslagets 2 og de specielle bemærkninger hertil Bagatelgrænse Gældende ret Der findes i dag ikke regler om en beløbsmæssig mindstegrænse for overdragelse af fordringer. Det indebærer, at fordringshaveren kan overdrage fordringer af helt bagatelagtig størrelse til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden Lovforslagets udformning Det foreslås, at udvide den bemyndigelse, hvorefter skatteministeren kan fastsætte nærmere regler om fremgangsmåden ved overdragelse af fordringer til restanceinddrivelsesmyndigheden, til også at omfatte adgang til at fastsætte en bagatelgrænse for overdragelse af fordringer til inddrivelse. Omkostningerne ved modtagelse, registrering og inddrivelse af beløb af helt bagatelagtig størrelse vil let kunne overstige det beløb, der søges inddrevet. For ikke unødigt at anvende ressourcer på administration af helt bagatelagtige restancer foreslås det, at Skatteministeren kan fastsættes et mindstebeløb for størrelsen af de restancer, der kan overdrages til inddrivelse. Det forudsættes, at beløbsgrænsen i udgangspunktet vil blive fastsat til 100 kr. inklusive renter, gebyrer og andre omkostninger, hvilket svarer til omkostningerne ved oprettelse af en fordring hos restanceinddrivelsesmyndigheden. Der henvises til lovforslagets 2 og de specielle bemærkninger hertil Lønindeholdelse Gældende ret I dag findes reglerne om lønindeholdelse i kildeskattelovens 73. Indeholdelse efter kildeskattelovens 73 sker med en procentdel af den beregnede eller godskrevne A-indkomst. Ved afgørelse om indeholdelse skal der overlades skatteyderen det nødvendige til eget og familiens underhold. En række særlove hjemler adgang til lønindeholdelse efter kildeskattelovens regler. Reglerne for lønindeholdelse findes således for en række fordringstyper i særlove, der henviser til kildeskattelovens lønindeholdelsesregler. Lønindeholdelse kan foretages, hvis en skatteyder eller skyldner ikke inden det tidspunkt, da udlæg kan begæres, har betalt det, der skyldes. Lønindeholdelse kan i dag foretages for skatte- og afgiftskrav, der er nævnt i kildeskattelovens 73, samt en lang række andre offentlige krav, hvor hjemlen findes i de enkelte særlove. Der er som hovedregel ikke hjemmel til lønindeholdelse for civilretlige krav. Dog er der enkelte undtagelser hertil, f.eks. kan civilretlige krav på underholdsbidrag inddrives ved lønindeholdelse Efter gældende regler kan indeholdelsesprocenten ved lønindeholdelse gradueres efter nettoindkomstens størrelse. Skatteministeren er bemyndiget til at fastsætte nærmere regler om sammenhængen mellem nettoindkomsten og indeholdelsesprocenten. Der er fastsat nærmere regler herom i inddrivelsesbekendtgørelsen, jf. bekendtgørelse nr. 420 af 21. maj 2008.\n12 Lovforslagets udformning Det foreslås, at flytte hjemlen til lønindeholdelse fra kildeskattelovens 73 og fra de særlove, der hjemler lønindeholdelse efter kildeskattelovens regler, til denne lov. De fordringstyper, der kan inddrives ved lønindeholdelse opregnes i et bilag til loven, så der skabes et samlet overblik over hvilke fordringstyper, der kan inddrives ved lønindeholdelse. Herved understøttes målsætningen om ét fælles regelgrundlag for inddrivelsen af offentlige restancer i relation til lønindeholdelse. Ændringen vil indebære, at restanceinddrivelsesmyndigheden ved afgørelser om lønindeholdelse alene skal henvise til én lov. Det foreslås, at der skal være hjemmel til lønindeholdelse for de samme krav, som i dag kan inddrives ved lønindeholdelse. I kildeskattelovens 73 er opregnet de personlige skattekrav, der kan lønindeholdes for. Derudover er der i en række særlove ved henvisning til kildeskatteloven hjemlet adgang til lønindeholdelse for de krav, der omfattes af den pågældende særlov. Der er således i dag hjemmel til lønindeholdelse for de fleste offentligretlige fordringstyper. Der er dog enkelte offentligretlige krav, der ikke kan inddrives ved lønindeholdelse i dag. Det gælder f. eks gebyr for spilleautomater og gebyr og renter efter lov om planteskadegørere. Disse krav er imidlertid tillagt udpantningsret. Disse krav vil blive tillagt hjemmel til inddrivelse ved lønindeholdelse. Det foreslås endvidere, at ændre reglen om at indeholdelsesprocenten kan gradueres efter nettoindkomstens størrelse til at indeholdelsesprocenten kan gradueres efter indkomstens størrelse. Forslaget skal ses i lyset af reglerne om e-indkomst. Lønindeholdelse foretages herefter via det almindelige skattekort ved at A-skattetrækprocenten forhøjes. Den procentsats, som forhøjelsen sker med, fremkommer på grundlag af omregning af en trækprocent, der er beregnet på grundlag af nettoindkomsten. Den årlige nettoindkomst opgøres som den årlige bruttoindkomst inkl. positiv kapitalindkomst, fratrukket arbejdsmarkedsbidrag, pensionsindbetaling, når pensionen er et obligatorisk led i ansættelsesforholdet, SP-bidrag, ATP og skat. Med henblik på at kunne anvende aktuelle oplysninger om skyldnerens indkomst fra e-indkomstsystemet foreslås det at ændre reglerne således, at indeholdelsesprocenten kan gradueres efter indkomstens størrelse. Indkomsten opgøres uden positiv kapitalindkomst, da der ikke i e-indkomstregisteret er månedlige oplysninger om kapitalindkomsten. Indkomsten opgøres således som en periodisk bruttoindkomst, fratrukket arbejdsmarkedsbidrag, pensionsindbetaling, når pensionen er et obligatorisk led i ansættelsesforholdet, SP-bidrag, ATP og skat. Ændringen vil sikre, at afgørelser om lønindeholdelse foretages på grundlag af aktuelle oplysninger om indkomstforholdene til forskel fra i dag, hvor beregningsgrundlaget for lønindeholdelsesprocenten er det seneste afsluttede indkomstår (seneste årsopgørelse). Ændringen vil indebære, at grundlaget for lønindeholdelse for personer med positiv kapitalindkomst, vil blive mindre. Imidlertid er der for denne persongruppe mulighed for at foretage udlæg i selve kapitalen. Bemyndigelsen til skatteministeren justeres i overensstemmelse hermed. Der henvises til lovforslagets Udpantningsret og udlæg Gældende ret Reglerne om udpantningsret findes i dag i lov om udpantning og om udlæg uden grundlag af dom eller forlig samt i en lang række særlove. Udpantningsretten betyder, at myndigheden ikke behøver at få dom for sit krav, men at der umiddelbart kan foretages udlæg. Udpantningsret er en ordning, der er administrativt hensigtsmæssig for det offentlige og billig for den pågældende borger. Af retssikkerhedsmæssige grunde er udpantningsret normalt alene tillagt offentlige myndigheder for så vidt angår krav, som på forhånd kun undtagelsesvis må forventes at give anledning til bevismæssige eller retlige tvister. Der er dog enkelte privatretlige krav, der er tillagt udpantningsret. Det gælder således privatretlige krav på underholdsbidrag Lovforslagets udformning Det foreslås, at flytte hjemlen til udpantning fra udpantningsloven og særlovene til denne lov, således at målsætningen om ét fælles regelgrundlag for inddrivelsen af offentlige restancer opfyldes vedrørende udpantningsret. Det vil være de samme fordringer, som i dag er tillagt udpantningsret, der efter forslaget tillægges udpantningsret. Der er dog enkelte krav, der i dag ikke er tillagt udpantningsret, som ved lovforslaget tillægges udpantningsret. De krav, det drejer sig om har imidlertid hjemmel til lønindeholdelse. Det er følgende krav: Krav efter udlændingeloven 19 og 20, forfaldne beløb efter lov om EU-forordninger om markedsordninger og skyldig stempelafgift. Fordringerne opregnes i et bilag til loven. Af retssikkerhedsmæssige grunde forslås udpantningsretten overvejende tillagt offentligretlige krav. Civilretlige krav, der ikke i dag er tillagt udpantningsret tillægges således efter forslaget ikke udpantningsret. Der vil omvendt heller ikke ske en indskrænkning for de ikke offentligretlige krav, der i dag kan inddrives ved udpantning. Det gælder f.eks. privatretlige krav på underholdsbidrag, og\n13 13 kontrolafgift og ekspeditionsgebyr efter lov om jernbane og lov om trafikselskaber, der fortsat vil være tillagt udpantningsret. Der henvises til lovforslagets Eftergivelse Gældende ret Generelle eftergivelsesregler Med udgangspunkt i forslag til lov om ændring af konkursloven og konkursskatteloven (Revision af reglerne om gældssanering), lovforslag nr. L 10 fremsat den 23. februar 2005, jf. lov nr. 365 af 24. maj 2005, blev reglerne i opkrævningslovens 15 om eftergivelse tilsvarende præciseret ved lov nr. 431 af 6. juni 2005 om ændring af forskellige love, således at bestemmelserne om eftergivelse svarer til konkurslovens gældssaneringsregler, dog at bestemmelserne alene giver mulighed for at eftergive gæld til det offentlige. Reglerne går i korthed ud på, at gæld til det offentlige kan eftergives, såfremt skyldneren godtgør, at skyldneren ikke er i stand til - og inden for de nærmeste år ingen udsigt har til - at kunne opfylde sine gældsforpligtelser, og det må antages, at eftergivelsen vil føre til en varig forbedring af skyldnerens økonomiske forhold. Eftergivelse kan i almindelighed ikke finde sted, såfremt skyldnerens økonomiske forhold er uafklarede, skyldneren har handlet uforsvarligt i økonomiske anliggender, herunder såfremt en ikke uvæsentlig gæld er stiftet på et tidspunkt, hvor skyldneren var ude af stand til at opfylde sine økonomiske forpligtelser, er opstået som følge af, at skyldneren har påtaget sig en finansiel risiko, der stod i misforhold til skyldnerens økonomiske situation, er stiftet med henblik på forbrug eller er gæld til det offentlige, som er oparbejdet systematisk, en ikke uvæsentlig gæld er pådraget ved strafbare eller erstatningspådragende forhold, skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om skyldneren har haft rimelig mulighed herfor, skyldneren har indrettet sig med henblik på eftergivelse, eller skyldneren stifter ny gæld til det offentlige efter, at eftergivelsessag er indledt. Ved afgørelse om eftergivelse skal der lægges vægt på gældens alder. Da en afgørelse om eftergivelse af gæld alene kan omfatte gæld til det offentlige, skal der endvidere lægges vægt på, om skyldneren udelukkende eller i overvejende grad har gæld i form af offentlige restancer. Er forholdet det, at skyldneren overvejende har gæld til private, vil skyldneren kunne søge om gældssaneringssag ved skifteretten. Derudover kan eftergivelse nægtes, såfremt der foreligger andre omstændigheder, der taler afgørende imod hel eller delvis eftergivelse. De nærmere regler vedrørende afdragsvis betaling af en ikke eftergiven del af gælden, herunder fastsættelsen af afdragene og afdragsperiodens længde er fastlagt i inddrivelsesbekendtgørelsen. Reglerne er afstemt med de regler, der er fastsat i gældssaneringsbekendtgørelsen. Reglerne er som nævnt helt parallelle med gældssaneringsreglerne i konkursloven. Reglerne finder imidlertid kun anvendelse på gæld til det offentlige, hvor dette er særligt hjemlet. Der er visse typer af gæld til det offentlige, hvor der ikke er mulighed for at eftergivelse. Det gælder f.eks. sagsomkostninger i straffesager. Udover de regler i opkrævningsloven, der svarer til gældssaneringsreglerne, er der i opkrævningslovens 15, stk. 6, og kildeskattelovens 73 D adgang til at eftergive gæld, når forholdene i ganske særlig grad taler derfor. Disse regler administreres i dag ganske restriktivt og anvendes fortrinsvist i tilfælde, hvor der foreligger myndighedsfejl, force majeure eller force majeure lignende situationer. En række særlove hjemler adgang til eftergivelse efter opkrævningslovens regler. Reglerne om eftergivelse findes således i særlove, der henviser til, at gæld efter særloven kan eftergives efter reglerne i opkrævningsloven. Udover disse generelle bestemmelser om eftergivelse af gæld til det offentlige findes der særregler om eftergivelse af studiegæld og en forsøgsordning om eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper. Desuden findes der i straffuldbyrdelseslovens 91, stk. 4, en bemyndigelse til, at skatteministeren efter forhandling med justitsministeren kan fastsætte bestemmelser om eftergivelse af bøder m.v. Bemyndigelsen er udmøntet i inddrivelsesbekendtgørelsen, der fastsætter, at restanceinddrivelsesmyndigheden kan træffe afgørelse om eftergivelse af bøder og konfiskationsbeløb.\n14 Tilskud til tilbagebetaling af studiegæld og eftergivelse af studiegæld Statsgaranterede studielån kunne ydes i perioden 1964 til 1989, men blev efter en overgangsordning endeligt afskaffet i Lånene blev ydet af låntagernes pengeinstitut mod en statslig garanti på 100 pct. af lånebeløbet inkl. renter og omkostninger. Med henblik på at lette situationen for personer med store statsgaranterede studielån har Folketinget tidligere vedtaget to ordninger, nemlig tilskudsordningen og eftergivelsesordningen. Tilskudsordningen indebærer, at låntager kan få hjælp til tilbagebetaling af statsgaranteret studiegæld. Tildelingen sker på grundlag af en beregning, hvor studiegældens størrelse og låntagers indkomst- og formueforhold sammenholdes. Eftergivelsesordningen indebærer, at låntager 9 år efter, at uddannelsen er afsluttet eller afbrudt, kan søge om at få eftergivet sin studiegæld helt eller delvist. Hel eller delvis eftergivelse kan bevilges, hvis låntager på grund af økonomiske, erhvervsmæssige eller sociale forhold ikke kan betale gælden tilbage. Både reglerne om tilskud til tilbagebetaling af statsgaranterede studielån og reglerne om eftergivelse af studiegæld har baggrund i, at de statsgaranterede studielån i 1970erne og i begyndelsen af 1980erne blev forrentet med meget høje rentesatser. Rentesatser på pct. var ikke ualmindelige Eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper På finansloven for 2005 blev der afsat 25,0 mio. kr. årligt i fire år til et forsøg med gældseftergivelse for socialt svage grupper, jf. FL 2005, Reglerne trådte efter notifikation i EU i kraft den 1. februar 2007, jf. bekendtgørelse om ikrafttræden af visse bestemmelser i lov om ændring af lov om eftergivelse af gæld for socialt udsatte grupper nr. 34 af 9. januar 2007, og midlerne på finansloven blev overført til følgende år. Reglerne om forsøgsordningen for eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper blev vedtaget ved lov om ændring af lov om tilskud til afvikling af studiegæld og om eftergivelse af studiegæld lov nr. 510 af 7. juni 2006, jf. bekendtgørelse af lov om tilskud til afvikling af studiegæld og om eftergivelse af studiegæld samt om forsøg med eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper, lovbekendtgørelse nr.1063 af 25. oktober Reglerne går ud på, at skyldnere, som i en uafbrudt periode på 4 år eller mere har modtaget hjælp efter 11 i lov om aktiv social politik (kontanthjælp, starthjælp eller tilbud efter lov om en aktiv beskæftigelsesindsats) eller introduktionsydelse efter kapitel 5 i integrationsloven, kan få eftergivet deres gæld til det offentlige, forudsat at skyldnerne kommer og forbliver i arbejde, fleksjob, under uddannelse eller revalidering i eftergivelsesperioden. 4-årsperioden afbrydes ikke, hvis personen i en periode ikke har modtaget hjælp som følge af en idømt sanktion efter reglerne i aktivloven. Det blev ved forslaget om forsøgsordningens indførelse antaget, at ca personer ville opfylde varighedskriteriet på uafbrudt 4 år, og kunne blive omfattet af ordningen, såfremt de kom i beskæftigelse m.v. og blev fastholdt i beskæftigelse. Det er en betingelse for etablering af eftergivelsen af gæld til det offentlige, at skyldneren har fået tilsagn om ordinær, ustøttet beskæftigelse, om optagelse på en ordinær uddannelse, eller at skyldneren er visiteret til revalidering, herunder forrevalidering efter kapitel 6 i lov om aktiv socialpolitik, eller har fået tilbudt fleksjob. Når ansøgeren opfylder betingelserne for eftergivelse af gæld til det offentlige, nedskrives gælden over 5 år med 1/60 om måneden. Dette gælder såvel for skyldneren som den offentlige fordringshaver. Afbrydes tilsagnet om gældseftergivelse med den begrundelse, at skyldneren igen overgår til offentlig forsørgelse eller på grund af misligholdelse, det vil sige nye krav fra en offentlig fordringshaver, stilles eftergivelsen af gælden hos såvel skyldneren som fordringshaver i bero eller bortfalder. En ansøgning om eftergivelse af offentlig gæld kan tidligst behandles, når skyldneren i en uafbrudt periode på 4 år eller mere har modtaget hjælp efter 11 i lov om aktiv social politik eller introduktionsydelse efter kapitel 5 i integrationsloven, og når der er opnået tilsagn om beskæftigelse, uddannelse, revalidering eller fleksjob. Herudover er det fastsat, at der 3 år efter lovens ikrafttræden foretages en fornyet revision af ordningen med henblik på at vurdere om ordningen skal forlænges, gøres permanent eller om den skal afskaffes, og der vil i forbindelse hermed blive udarbejdet lovforslag vedr. denne ændring. Ordningen indebærer en kompensation til fordringshaverne ved anvendelse af de afsatte midler efter fradrag for administration. Afregning til fordringshaverne sker 1 gang om året og opgøres ved årets udgang. Kompensationbeløbet fordeles forholdsmæssigt mellem de offentlige kreditorer, hvis tilgodehavender bliver berørt af gældseftergivelsen.\n15 15 Bevilling af gældseftergivelse sker på objektive kriterier, hvorfor kompensationsprocenten er variabel inden for loftet på 10 pct. afhængig af, hvor megen gæld, der eftergives i et kalenderår, hvor der er 25 mio. kr. til rådighed til kompensation. Netop på grund af de objektive kriterier, er der ikke nogen overgrænse for, hvor høj den samlede gældseftergivelse i et givent år kan blive Baggrunden for og formålet med forsøgsordningen for socialt udsatte grupper Baggrunden for forsøgsordningen var, at en spørgeskemaundersøgelse foretaget af Social Forsknings Instituttet (SFI) viste, at gæld til det offentlige for de svageste kontanthjælpsmodtagere kunne være en barriere for at komme i beskæftigelse, fordi en evt. økonomisk fremgang som følge af beskæftigelse ville blive mødt med krav om afdrag på den offentlige gæld fra inddrivelsesmyndighederne, jf. SFI-rapport 03:27. Samtidig er det er en forudsætning for at få gældssanering efter de almindelige regler i konkursloven, at skyldnerens økonomiske forhold er afklarede. Det betyder, at f. eks. kontanthjælpsmodtagere normalt ikke kan opnå gældssanering efter disse regler, da ledigheden anses for at være midlertidig i og med kontanthjælp er en midlertidig ydelse. Sigtet med ordningen er på forsøgsbasis i 4 år at etablere et regelsæt, som giver mulighed for gennem eftergivelse af gæld til det offentlige at fremme, at det økonomiske incitament til at komme i arbejde for personer, der har været i langvarig offentlig forsørgelse, ikke bliver fjernet ved krav om tilbagebetaling af gæld, samtidig med at der skabes incitament til at fastholde skyldneren i beskæftigelse. Forslaget skal ses som et målrettet beskæftigelsesfremmende initiativ for de langvarige kontanthjælpsmodtagere Status vedrørende eftergivelse for socialt udsatte grupper 1 år efter ordningens ikrafttræden I loven blev indsat en revisionsbestemmelse, lovens 16 j, stk. 3, hvoraf det fremgår, at Skatteministeriet i samarbejde med Velfærdsministeriet (tidligere Socialministeriet) et år efter ordningens ikrafttræden skal foretage en vurdering af afgrænsningen af ordningen. Baggrunden var, at det fandtes hensigtsmæssigt efter et år at se på udnyttelsen af bevillingen, herunder om der er behov for visse justeringer. På baggrund af det første års erfaringer om forsøgsordningen er der udarbejdet en status om antal og behandlingen af indkomne ansøgninger pr. 18. februar Under eftergivelse Ophørt I alt Godkendte ansøgninger Afslag formelle betingelser 107 Afslag anden årsag 23 Nye ansøgninger (ej behandlet) 21 Modtaget ansøgninger 208 Som det fremgår af oversigten er der det første år modtaget alene 208 ansøgninger om eftergivelse af gæld til det offentlige, og kun 57 ansøgninger blev imødekommet. Som det var anslået ved forslagets fremsættelse i 2006 var det vurderet, at personer kunne blive omfattet af ordningen, såfremt de kom i beskæftigelse eller lign. Afslagsgrunde: Afslag på grund af formelle betingelser: 1) modtager førtidspension eller arbejdsløshedsdagpenge 2) har ikke har modtaget kontanthjælp m.v. uafbrudt i 4 år. Langt den overvejende del af afslagene er givet, fordi ansøger ikke har modtaget kontanthjælp uafbrudt i 4 år. Afslag anden årsag: Årsagen til at ansøgere, der har fået afslag på grund af det, der ovenfor er anført som anden årsag, har for langt de flestes vedkommende været, at de er kommet i beskæftigelse eller er startet uddannelse før 15. marts Kompensation: Kompensationsprocenten for år 2007 er sat til det maksimale 10 pct.. Kompensationen til kreditorerne fordeler sig således:\n16 16 Modtager Udbetalt (kr.) Udbetalt i alt Kommuner ,90 SKAT ,91 DSB Metro Service ,20 DR ,13 Andre statslige kreditorer , , Lovforslagets udformning Generelle eftergivelsesregler Det foreslås, at flytte hjemlen til eftergivelse af gæld til det offentlige fra opkrævningsloven til denne lov og udvide reglerne til at omfatte al gæld til det offentlige, der inddrives eller vil kunne inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, således at målsætningen om ét fælles regelgrundlag for inddrivelsen af offentlige restancer opfyldes vedrørende eftergivelse. Eftergivelsesadgangen omfatter således både gæld, der er overdraget til restanceinddrivelsesmyndigheden til inddrivelse og anden gæld til det offentlige, som fordringshaveren har undladt at overdrage til inddrivelse f.eks. fordi fordringshaveren har tilladt afdragsvis betaling eller henstand på gælden. Med udvidelsen af reglerne vil fordringstyper, hvor der i dag ikke er hjemmel til eftergivelse blive omfattet af reglerne. Det gælder således f.eks. gæld vedrørende sagsomkostninger i straffesager og civilretlige krav f.eks. erstatninger for hærværk samt tvangsbøder. Formålet med at skabe mulighed for eftergivelse af alle gældstyper er at sikre, at skyldner kan få en samlet ordning for al gæld til det offentlige. Hvis der er særlige fordringstyper, som ikke kan omfattes af en eftergivelsesordning, kan formålet med eftergivelsen forspildes, idet skyldner trods eftergivelse af en del af gælden fortsat vil være i en økonomisk trængt situation. De generelle regler sikrer dog at eftergivelse i almindelighed ikke kan finde sted, hvis en ikke uvæsentlig gæld er pådraget ved strafbare eller erstatningspådragende forhold. Det foreslås, at bestemmelsen om at der skal lægges vægt på, hvorvidt skyldneren udelukkende eller i overvejende grad har gæld i form af offentlige restancer ændres således, at restanceinddrivelsesmyndigheden, hvis skyldneren har anden betydelig gæld, kan nægte eftergivelse. Restanceinddrivelsesmyndigheden kan i denne situation henvise skyldner til at søge om gældssanering efter konkurslovens regler. Udgangspunktet bliver herved, at restanceinddrivelsesmyndigheden kan eftergive offentlig gæld, selvom skyldner overvejende har gæld til private, men efter en konkret vurdering kan give afslag på eftergivelse på grund af gældssammensætningen og henvise skyldner til i stedet at søge gældssanering ved skifteretten. Skyldner skal således henvises til at søge gældssanering ved skifteretten, når det vurderes, at det kun er gennem en gældssanering, at skyldner kan opnå en varig forbedring af sine økonomiske forhold. Bestemmelsens anvendelsesområde vil være tilfælde, hvor de private kreditorer reelt har opgivet at inddrive gælden, således at det alene er gælden til det offentlige, der er et problem for skyldner. Udgangspunktet vil imidlertid fortsat være, at skifteretten behandler sager, hvor skyldner har gæld både til private og offentlige kreditorer, mens restanceinddrivelsesmyndigheden behandler sager om eftergivelse, når skyldner primært har gæld til det offentlige. Bestemmelsen i 15, stk. 6, foreslås i forbindelse med flytningen af bestemmelsen til lov om inddrivelse af gæld til det offentlige, justeret med henblik på en udvidelse af anvendelsesområdet. Bestemmelsen, der giver mulighed for eftergivelse, når ganske særlige forhold taler derfor, foreslås ændret, så der kan ske eftergivelse, når særlige forhold taler derfor. Bestemmelsen administreres meget restriktivt og anvendes kun ved myndighedsfejl, ved force majeure og i force majeure lignende situationer. Med den ændrede formulering er det hensigten, at bestemmelsen skal kunne anvendes til eftergivelse i videre omfang end hidtil i situationer, hvor der er særlige forhold, der taler for eftergivelse, men hvor eftergivelse ikke kan ske efter de øvrige regler i opkrævningsloven, som ligeledes flyttes til lov om inddrivelse af gæld til det offentlige. Den nuværende adgang til eftergivelse i tilfælde af myndighedsfejl, force majeure og force majeure lignende forhold foreslås opretholdt. Herudover kan særlige forhold f.eks. også være situationer, hvor det, selvom der ikke foreligger økonomisk trang på grund af sociale forhold eller andre særlige forhold, vil være urimeligt at give afslag på en ansøgning om eftergivelse og dermed opretholde skyldforholdet. Derudover vil der kunne være særlige forhold, der kan begrunde hel eller delvis eftergivelse af gæld til det offentlige, når gældens beskaffenhed eller omstændighederne ved dens tilblivelse sammenholdt med skyldnerens situation medfører, at skyldneren vil\n17 17 kunne opnå en væsentlig varig forbedring af sin situation. Det kan f.eks. være situationer, hvor det vurderes, at gælden til det offentlige er en betydelig barriere for at opnå varig tilknytning til arbejdsmarkedet. Et andet eksempel på særlige forhold kan være, at skyldneren ikke inden for de nærmeste år er i stand til at kunne opfylde sine gældsforpligtelser, men ved tilvejebringelse af midler fra 3. mand bliver i stand til at betale en betydelig del af gælden, hvorved han kan opnås en varig forbedring af sine økonomiske forhold. Et yderligere eksempel på en situation, hvor det kan virke urimeligt at give afslag på en ansøgning om eftergivelse af gæld, kan være eftergivelse af skattekravet vedrørende indsamlinger eller legater til godgørende formål, der vil forspildes, hvis kravet vedrørende skat fastholdes. Det kan f.eks. være folkeindsamlinger til en operation, der kun kan udføres i udlandet, indsamlinger til en dusør for oplysninger, der kan føre til, at en forsvundet person bliver fundet eller et legat til sanering af gæld Tilskud til tilbagebetaling af studiegæld og eftergivelse af studiegæld Det foreslås i det hermed samtidig fremsatte lovforslag om ændring af forskellige love, at særreglerne om tilskud til tilbagebetaling af statsgaranterede studielån og om eftergivelse af studiegæld ophæves. Reglernes formål var at lette situationen for personer med store statsgaranterede studielån og var begrundet i det høje renteniveau i 1970erne og begyndelsen af 1980erne. I 1998 blev der mulighed for, at lade Økonomistyrelsen overtage lånene på samme vilkår, som pengeinstitutternes. Renten på disse lån blev herefter fastsat i forhold til Ciborrenten for 6 måneder. Renten er pt. på 5 pct.. De fleste pengeinstitutter har rentemæssigt lagt sig tæt op af Økonomistyrelsens renteniveau. Renten på de lån, der misligholdes, er pt. 5,5 pct.. Muligheden for at optage statsgaranterede studielån ophørte i Denne type lån har således ikke kunnet optages de seneste 15 år. Dette sammenholdt med, at garantien og den normale afviklingsperiode er 15 år, gør at reglerne nu foreslås ophævet. Antallet af tilbageværende statsgaranterede studielån er stærkt faldende. Lån under ordinær afvikling er således faldet fra i 2005 til i Heraf er der alene 131 lån, der fortsat er i et pengeinstitut, mens 1031 administreres i Økonomistyrelsen. Antallet af misligholdte statsgaranterede lån er i samme periode faldet fra til I konsekvens af at antallet af statsgaranterede studielån falder, falder også antallet af personer, der får tilskud til tilbagebetalingen. Antallet af tilskudsmodtagere udgjorde i tilskudsåret 2005/ I tilskudsåret 2008/2009 er dette antal faldet til 131 personer. Det samlede tilskudsbeløb udgør ca. 2 mio. kr. svarende til gennemsnitligt kr. årligt pr. tilskudsmodtager. Antallet af personer, der i 2007 fik studiegæld eftergivet helt eller delvist, udgjorde 777. I alt blev der eftergivet for 140 mio. kr. Forslaget om ophævelse af særreglerne vedrørende studiegæld skal ses som et led i harmoniseringen af eftergivelsesreglerne. Studiegæld vil fortsat kunne eftergives efter de generelle regler om eftergivelse, hvor adgangen til eftergivelse samtidig foreslås udvidet Eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper Som det fremgår af ovenstående er ordningen anvendt i meget begrænset omfang i forhold til forventningerne. I alt har 57 ansøgere opfyldt betingelserne for at opnå gældseftergivelse, hvilket er langt under det estimerede tal ( i bruttomålgruppen) i forbindelse med den nugældende lovs fremsættelse. På den baggrund foreslås det efter en vurdering af gældende lovgivning at gennemføre en lempelse af betingelserne for opnåelse af eftergivelse af gæld til det offentlige for socialt udsatte grupper, således at flere personer vil kunne blive omfattet af ordningen. Det foreslås derfor, at perioden, hvor skyldnere skal have været på overførselsindkomst i uafbrudt 4 år, ændres til 3 år over en 4 årig periode. Som det fremgår af erfaringerne efter et år fra forsøgsordningens ikrafttræden, er netop den uafbrudte 4 års periode på overførselsindkomst en barriere for at blive omfattet af gældseftergivelsesordningen, idet nogle skyldnere i kortere eller længere perioder har været i arbejde, aktivering eller lign. Samtidig foreslås, at gældsafviklingsperioden nedsættes fra 5 år til 4 år, således at incitamentet til at forblive i beskæftigelse m.v. for at få hele gælden afviklet hurtigst muligt bliver intensiveret. Endelig foreslås det at udvide målgruppen til også at omfatte skyldnere, der har været på arbejdsløshedsdagpenge, men som nu er overgået til kontanthjælp. Efter de beregninger, der er foretaget efter et udtræk fra DREAM-registeret, vil bruttomålgruppen blive på ca personer. Det antages, at ca. 56 pct. af disse personer har gæld til det offentlige, hvilket giver en potentiel målgruppe på ca personer. Hverken en udvidelse af målgruppen eller en afkortning af eftergivelsesperioden vil have økonomiske konsekvenser for det offentlige, da der fortsat er\n18 18 25 mio. kr. årligt til rådighed i ordningen, uanset hvor mange personer, der er berettiget til gældseftergivelse. Øget brug af ordningen vil således alene påvirke størrelsen af det beløb, kreditorerne vil modtage. Det er ikke hensigten at ændre på den maksimale kompensation til kreditorerne på 10 pct. Den gældende bekendtgørelse om ikrafttræden af visse bestemmelser i lov om ændring af lov om eftergivelse af gæld for socialt udsatte grupper nr. 34 af 9. januar 2007, jf. 16 j, stk. 2, vil blive ændret i konsekvens af de foreslåede ændringer i loven Afskrivning af gæld i forhold til skyldner Gældende ret Udgangspunktet i restanceinddrivelsesmyndighedens inddrivelse er, at fordringer samt renter og omkostninger, som inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden skal forsøges inddrevet ved anvendelse af samtlige de inddrivelsesmidler, lovgivningen stiller til rådighed. En statslig fordring kan afgangsføres i statsregnskabet efter budgetvejledningens regler herom. Fordringen er fortsat retskraftig i forhold til skyldner. Fordringer, der er afgangsført i statsregnskabet, skal som udgangspunkt fortsat holdes i live. Det vil sige, at der skal foretages forældelsesafbrydende skridt for at hindre, at der indtræder forældelse. Indbetalinger på afgangsførte fordringer posteres som en ekstraordinær indtægt i statsregnskabet. En fordring, der helt eller delvist er ophørt, f.eks. som følge af eftergivelse, forældelse eller akkord, afskrives endeligt. Det vil sige, at fordringen ikke længere er retskraftig i forhold til skyldner. Der er i dag forskellige regler og praksis for afskrivning af fordringer afhængig af fordringstype. De regler og den praksis, der var gældende før samlingen af restancer i restanceinddrivelsesmyndigheden, finder således fortsat anvendelse Statslige fordringer Det fremgår af Budgetvejledningen, afsnit 2.4.6, at udgifter til afskrivning eller nedskrivning af en fordring kan afholdes, når fordringen er overdraget til SKAT til inddrivelse. For fordringer, som ikke er afskrevne, kan udgifter afholdes, når det er konstateret, at inddrivelsen helt eller delvist er udelukket. Vedrørende afskrevne fordringer skal der med passende mellemrum og inden forældelsesfristens udløb indhentes oplysninger om skyldnerens økonomi med henblik på eventuel genoptagelse af inddrivelsen. Dette gælder dog ikke, hvis det må anses for åbenbart formålsløst eller er forbundet med uforholdsmæssige omkostninger Arbejdsmarkedsbidrag, skatte-, told-, afgifts-, og administrative bøder Der er administrativt fastsat nærmere regler for endelig afskrivning af arbejdsmarkedsbidrag, skatte-, told-, afgifts-, og bødebeløb samt renter og omkostninger. Reglerne fremgår af SKATs Inddrivelsesvejledning. I tilfælde, hvor inddrivelsen skønnes forgæves på længere sigt, eller omkostningerne forbundet med inddrivelsen må anses for uforholdsmæssigt store, kan SKAT, som restanceinddrivelsesmyndighed efter en konkret vurdering endeligt afskrive en fordring bestående af Arbejdsmarkedsbidrag Personskatter Restancer vedrørende afmeldte afgiftspligtige virksomheder (Told, moms, øvrige afgifter, A-skatter, renter og omkostninger) efter de nedenfor nævnte regler. Beløbsgrænserne vedrører den samlede fordring inkl. renter og omkostninger: Samlede fordringer på højst kr. kan endeligt afskrives, når der forgæves er rykket for beløbet mindst én gang. Fordringer på kr kr. skal forsøges inddrevet. Såfremt inddrivelsesforsøg er forgæves, skal der tages stilling til, om der skal foretages et nyt inddrivelsesforsøg. Såfremt inddrivelsen skønnes at være udsigtsløs eller forbundet med uforholdsmæssigt store omkostninger, kan beløbet endeligt afskrives. Fordringer på kr kr. skal forsøges inddrevet. Såfremt inddrivelsesforsøg er forgæves, undersøges én gang årligt muligheden for lønindeholdelse, indtil der under hensyn til forældelsesfristen skal tages stilling til, om der skal foretages et nyt inddrivelsesforsøg. Såfremt inddrivelsen skønnes at være udsigtsløs eller forbundet med uforholdsmæssigt store omkostninger, kan beløbet endeligt afskrives. Fordringer på over kr. må som udgangspunkt ikke endeligt afskrives. Dette gælder dog ikke, hvis inddrivelsen må anses for åbenbart formålsløs eller er forbundet med uforholdsmæssige omkostninger/ressourceanvendelse set i lyset af restancens størrelse, alder og beskaffenhed i øvrigt. Disse beløb afgangsføres som uerholdelige, og umiddelbart før fordringen forældes, vurderes det, om inddrivelsen stadig vil være formålsløs eller forbundet med uforholdsmæssigt store omkostninger.\n19 19 Hvis dette er tilfældet, undlades yderligere inddrivelsesskridt, således at kravet forældes, hvorefter det endeligt kan afskrives. I modsat fald foretages inddrivelsesskridt for at afbryde forældelsen. Fordringer for igangværende virksomheder på under kr. kan en gang årligt endeligt afskrives, når der er forløbet mindst 6 måneder efter, at rykning for fordringen har fundet sted. Dette gælder ikke egne arbejdsmarkedsbidrag og personskatter. SKAT er bemyndiget til ikke at foretage skønsmæssige tilsvar og foreløbige fastsættelser vedrørende afgiftspligtige juridiske personer, hvor enhver aktivitet er ophørt, og direktion og eventuel bestyrelse er forsvundet eller fraflyttet til udlandet (teknisk afmelding) Øvrige statslige restancer (statslige restancer bortset fra restancer vedrørende skat, arbejdsmarkedsbidrag, moms, told og afgifter). Det fremgår af tekstanmærkning nr. 104 til finansloven 2008, 9, at usikrede fordringer kan udgå af regnskabet som uerholdelige, selv om forældelse ikke er indtrådt, hvis det godtgøres, at skyldner ikke er eller vil blive i stand til at betale nogen del af det skyldige beløb. Skatteministeren kan ligeledes træffe aftale med skyldneren om afgørelse af fordringer mod betaling af et mindre beløb Kommunale krav Der findes for så vidt angår kommunale krav i lovgivningen enkelte bestemmelser om afskrivning af krav. Som eksempel herpå kan nævnes 51, stk. 1, i boligstøtteloven (lov nr. 552 af 2. juni 2006) hvorefter Inddrivelsesmyndigheden kan afskrive tilbagebetalingskravet, når det skønnes, at der inden for en rimelig årrække efter kravets fremsættelse ikke er økonomisk mulighed for et gennemføre kravet. Afgørelsen kan ikke påklages til anden administrativ myndighed Bortfald af fordringer Herudover findes der i lovgivningen enkelte bestemmelser om bortfald af en fordring. Som eksempel herpå kan nævnes 11, stk. 2, i bekendtgørelse nr af 4. december 2007 om kommunernes opkrævning af tilbagebetalingskrav efter lov om aktiv socialpolitik. I henhold til denne bestemmelse bortfalder et tilbagebetalingskrav, når der er gået 3 år efter hjælpens ophør uden, at der har været økonomisk mulighed for at gennemføre kravet Civilretlige krav Restanceinddrivelsesmyndigheden inddriver krav, der hviler på et privatretligt eller civilretligt grundlag. Som eksempel på sådanne krav kan nævnes ægtefællebidrag og børnebidrag, der ikke er forskudsvist udlagt af det offentlige. Restanceinddrivelsesmyndigheden har imidlertid pligt til, at være den bidragsberettigede part behjælpelig med inddrivelsen af misligholdte bidrag. Endvidere inddriver restanceinddrivelsesmyndigheden krav, som en offentlig myndighed har enten i form af et erstatningskrav udenfor kontrakt, fordi en borger har begået en erstatningspådragende handling i forhold til den offentlige myndighed, eller et erstatningskrav indenfor kontrakt, fordi en kontrakt som den offentlige myndighed har indgået er misligholdt. Der er ikke i den nuværende lovgivning eller praksis adgang til at restanceinddrivelsesmyndigheden kan afskrive sådanne krav. Denne kompetence tilkommer alene den enkelte fordringshaver Bøder Der findes ikke egentlige afskrivningsregler vedrørende bøder i henhold til straffeloven. Derimod findes der specielle regler om forældelse af bøder. Efter straffelovens 97 a, stk. 1, forældes bøder på kr. og derunder på 5 år, mens forældelsesfristen på bøder over kr. er 10 år, medmindre der forinden er indgivet begæring om udlæg. Det gælder dog for bøder, at udlæg foretaget inden forældelsesfristens udløb alene afbryder forældelsen, hvis udlægget fremmes til auktion uden ugrundet ophold Lovforslagets udformning Det foreslås, at indføre regler, der i videre omfang end det er tilfældet i dag, giver mulighed for, at fordringer kan afskrives i forhold til skyldner. Den samlede restancemasse, som er til inddrivelse i restanceinddrivelsesmyndigheden, udgør i dag ca. 47 mia. kr. Imidlertid er en betydelig del af denne restancemasse reelt ikke inddrivelig. Ved at afbryde forældelsen kan fordringer holdes retskraftige i adskillige år, selvom fordringerne ikke kan forventes tilbagebetalt hverken helt eller delvist. Formålet med at fastsætte regler om afskrivning og regler om, hvornår afbrydelse af forældelse kan undlades og fordringer dermed ophøre i forhold til skyldner er, at harmonisere reglerne om afskrivning af fordringer, som det offentlige er kreditor for, så det sikres, at der gælder samme regler og praksis for afskrivning uanset fordringens art. Det er endvidere formålet, at sikre at der fokuseres på de restancer, der reelt er mulighed for at inddrive, og at der ikke anvendes unødige ressourcer på at holde ikke-inddrivelige fordringer i live. Faste regler for afskrivning af restancer vil således være et væsentligt element i en effektiv restanceinddrivelse. I det omfang, der systemmæssigt vil\n20 20 være mulighed for at overvåge skyldners økonomiske forhold og registrere de inddrivelsesmidler, der er anvendt for at inddrive fordringen, vil det være muligt automatisk at vurdere, om en fordring vil kunne inddrives, og om der skal foretages afbrydelse af forældelse, eller om fordringen kan ophøre i forhold til skyldner. Det er således ikke på sigt hensigten, at der for hver enkelt fordring umiddelbart forud for, at der vil indtræde forældelse, skal foretages en konkret og manuel vurdering af om, der skal foretages forældelsesafbrydende skridt. Det forudsættes derimod, at det systemmæssigt skal sikres, at alle fordringer inddrives med de inddrivelsesmidler, der vil være de sædvanlige for den pågældende fordring. Yderligere forudsættes det, at dette vil indebære, at der inddrivelsesmæssigt er foretaget, det der er muligt, og at der derfor kan ske systemmæssig afskrivning af restancer, der ikke er inddrivelige, når disse forælder. Det foreslås derfor, at skatteministeren skal kunne fastsætte nærmere regler for, hvornår afbrydelse af forældelse kan undlades. De kriterier, der vil indgå i vurderingen af, om en fordring skal holdes i live eller ophøre kan bl.a. være: om der er sket betaling på fordringen eller andre fordringer, som skyldner har til inddrivelse, om fordringen har været forsøgt inddrevet med sædvanlige inddrivelsesmidler, om skyldner har betalingsevne, om skyldner ejer aktiver, og om der er knyttet særlige inddrivelsesmidler til fordringen f.eks. fortrinsret i fast ejendom. Det er således hensigten, at der ved fastsættelse af kriterierne tages udgangspunkt i, om inddrivelse af gælden er åbenbart formålsløs eller forbundet med uforholdsmæssige omkostninger i stedet for, som det i dag er tilfældet for visse fordringstyper, i gældens størrelse. Indtil Det Fælles Inddrivelsessystem (EFI) sættes i drift vil vurderingen af om, der skal foretages forældelsesafbrydende skridt, fortsat i vidt omfang blive foretaget manuelt. De fleste krav, der er til inddrivelse i restanceinddrivelsesmyndigheden, forældes efter 3 år. Hvis restanceinddrivelsesmyndigheden inden for denne periode overfor skyldner har afgivet påkrav om betaling eller fastsat en afdragsordning, rykket for betaling, forsøgt lønindeholdelse og undersøgt om der er aktiver, der kan foretages udlæg i, uden at dette har ført til nogen form for indbetaling på gælden, skal der for disse krav som udgangspunkt ikke ske afbrydelse af forældelsen eller kun ske afbrydelse af forældelse én gang. Hvis der er andre forhold, der viser, at gælden vil kunne inddrives på lidt længere sigt, f.eks. hvis skyldner har betalingsevne, men denne anvendes på en anden fordring, eller hvis det f.eks. må formodes, at der er udsigt til, at gælden vil kunne inddrives ved modregning, skal der ske afbrydelse af forældelsen. Forældelse afbrydes ved skyldners erkendelse og ved lønindeholdelse. Det indebærer, at der almindeligvis sker afbrydelse af forældelsen på krav, der er under afvikling, når omstændighederne ved opkrævningen er sådan, at indbetaling kan betragtes som en erkendelse af gælden eller gælden inddrives ved lønindeholdelse. Der indtræder derfor ikke forældelse for de krav, der er inddrivelige. Hvis skyldner har aktiver, der kan foretages udlæg i, vil der blive foretaget udlæg, hvorved forældelsen afbrydes. Forslaget indebærer således ikke, at fordringer, der vil kunne inddrives på længere sigt, afskrives. Der er alene tale om, at fordringer, der ikke er inddrivelige, hverken på kort eller langt sigt, afskrives. Afskrivningsbestemmelsen skal finde anvendelse for alle krav, der tilkommer det offentlige og inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, uanset hvem der er fordringshaver for kravet. Bestemmelsen skal således også finde anvendelse for kommunale og sociale krav, hvor der i dag ikke eksisterer hjemmel til afskrivning. Derimod skal bestemmelsen ikke finde anvendelse på private og udenlandske krav Klage Gældende ret Fordringer, der overdrages til inddrivelse hos restanceinddrivelsesmyndigheden, skal være uomtvistede. Det indebærer, at fordringshaveren skal sørge for at evt. tvister om kravets eksistens eller størrelse skal være afklaret inden en fordring overdrages til restanceinddrivelsesmyndigheden til inddrivelse. Hvis det først kommer frem efter overdragelsen, at skyldner har indsigelser mod kravets eksistens eller størrelse, f.eks. i forbindelse med restanceinddrivelsesmyndighedens første henvendelse til skyldner, sender restanceinddrivelsesmyndigheden indsigelserne til fordringshaveren til afklaring. Denne snitflade har givet anledning til tvivl om, hvorvidt Landsskatteretten kan behandle spørgsmål om kravets eksistens eller størrelse. Indsigelser vedrørende kontrolafgifter om berettigelsen af en afgørelse om lønindeholdelse og om en gennemført modregning behandles af fogedretten. Fogedretten træffer endvidere afgørelse om kravets berettigelse. Reglerne findes i dag i de særlove, der fastsætter regler om kontrolafgiften.


Sådan gik det spilleren der satsede alt på et roulette spin\nManden der satsede hele sin livsopsparing på rød…. Og vandt!\nMange har nok fantaseret om at gå all in i et spil, for at vinde den helt store gevinst, men de færreste vælger dog at føre fantasien om det ud i livet. Dog er der eksempler på spillere, som har valgt at lave dumdristige sats, og netop en af disse historier vil vi gerne dele med alle vore læsere her. Historien om gambleren Ashley Revell.\nI 2004 indvilligede Ashley Revell, en britisk mand, i forbindelse med et TV-program at indgå et væddemål på rouletten, som potentielt kunne ruinere ham. Det gik ud på, at han indvilligede i at sælge alle sine ejendele, inklusive sit tøj og herefter satsede alle pengene på Plaza Hotel & Casino i Las Vegas.\nDet betød at, Ashley Revell spillede et væddemål på 135.300 dollars, svarende til omkring 940.000 danske kroner. Han valgte at sætte hele indsatsen på rød, og havde derfor cirka 50% chance or at fordoble pengene, eller for at tabe alt hvad han ejede på et enkelt roulette spin. Det må være noget der kan få sveden frem på panden for de fleste!\nI denne historie endte det lykkeligt, for roulette kuglen landede nemlig på Rød 7 på hjulet, og det betød at Ashley Revell fordoblede sin egen formue og pludselig ejede 270.000 dollars i cool cash, svarende til mere end 1.8 millioner kroner.\nDet er formentlig et af historiens største enkeltstående væddemål på casinoer overhovedet, og når man så tager i mente, at her var der ikke tale om en milliardær, som sagtens kunne tabe millioner uden at det gjorde noget. Her var der tale om en ganske almindelig mand, som enten var meget modig eller meget dumdristig. Se videoen af det altafgørende roulette spin og vurder selv:\nMan skal vist virkelig have is i maven før man laver sådan et sats – Men én ting er hundrede procent sikkert. Ashley Revell er en vaskeægte storspiller, og en Las Vegas legende.\nHar De også is i maven, når De spiller på rouletten? Hos Casino.dk kan De spille dansk live roulette med danske dealere:\nFå 1000 kr. i velkomstbonus hos Casino.dk her


Jørn Rasmussen: Kvælstof er ikke bare skidt for miljøet - Bæredygtigt Landbrug\nJørn Rasmussen: Kvælstof er ikke bare skidt for miljøet\nAf Christian Ingemann Nielsen | 16. juni 2021\nIfølge sjællandsk BL-medlem er der en direkte sammenhæng mellem et højt indhold af nitrat i vandet og en god fiskebestand\nDet sydsjællandske medlem af Bæredygtigt Landbrug, Jørn Rasmussen, er ikke enig med hverken Miljøministeriet eller en lokal fritidsfisker om, at det er kvælstofudledninger fra landbruget, der er årsag til, at ålegræsset i farvandene omkring os dør.\nDet skriver Sydsjællands Tidende.\nDet hele bunder således i misforståelser omkring kvælstofs rolle i naturens kredsløb, mener Jørn Rasmussen og forklarer overfor avisen, at den misforståelse er opstået i forbindelse med en NPO-redegørelse, der udkom i 1984, hvor man konkluderede, at kvælstof er skyld i iltsvind og fiskedød.\nKvælstof findes i mange former. Som organisk materiale (CH2O) er det iltforbrugende og dermed uheldigt for det maritime miljø. Kvælstof som nitrat (NO3) er ikke iltforbrugende. Det bringer tværtimod tre gange ilt med sig. Det er denne type kvælstof, der ledes ud fra landmændenes marker. Det er ikke farligt for det maritime miljø, mener Jørn Rasmussen.\nUden nitrat er der intet liv. Jørn Rasmussen henviser i Sydsjællands Tidende til det, der i fagkredse kaldes Redfield-konstanten, der går ud på, at havmiljøet tilstræber en balance på 7:1 i forhold til kvælstof. Blander mennesker sig ikke i naturen, så er det dette forhold, naturen selv forsøger at opnå.\n”Det største nitratindhold ser man i et område syd for Rold skov (i Himmerland, red.); det er samtidig her, der er mest ørredyngel”, siger han.\nDet er fosfor, vi skal være obs på, og Jørn Rasmussen opfordrer til, at man kigger nærmere på, hvad der egentlig udledes fra de lokale rensningsanlæg til farvandene omkring os.\n4 kommentarer til “Jørn Rasmussen: Kvælstof er ikke bare skidt for miljøet”\n18. juni 2021 kl. 16:42\nIgen en forfærdelig gang vrøvl uden faglig indsigt. At påstå at fordi der er meget nitrat i et vandløb er der også meget ørredyngel er jo helt skævt. Nitrat betyder ikke specielt meget i et vandløb, da der altid er rigeligt til plantevækst. En stor ørredbestand i Lindenborg Å systemet skyldes som også alle andre steder derimod rent iltrigt vand uden meget letomsætteligt organisk stof og gode fysiske forhold med grus og stenbund uden stor sandvandring. Nitrat skaber iltproblemer i hav og fjord, da algevæksten bliver for stor, så der skygges for bl.a. ålegræs på bunden. Alger dør, falder til bunds og nedbrydningen bruger ilt og der opstår iltsvind der også forværres af udledning af spildevand og klapning af havneslam.\n22. juni 2021 kl. 17:09\nJa, der kan godt være mange fisk i et vandløb, selvom der ikke er nitrat i et vandløb. Men målinger viser bare, at steder hvor der er meget nitrat har ikke negativ indflydelse på fiskeyngel.\n“Nitrat skaber iltproblemer i hav og fjord, da algevæksten bliver for stor, så der skygges for bl.a. ålegræs på bunden. Alger dør, falder til bunds og nedbrydningen bruger ilt og der opstår iltsvind”\nDen sædvanlige grammofonplade.\nNår der er rigeligt med nitrat dannes sunde og proteinrige alger, som meget nemmere optages i fødekæden. Der går som bekendt 1.000 kg alger til 1 kg konsumfisk.\nHvor flest fisk flokkes i verdenshavene er steder, hvor der samtidig er store mængder næringssalte.\nProblemet opstår, når der er underskud af nitrat i forhold til en given mængde fosfor, så dannes “skitalger” (små og proteinfattige alger) som vanskeligt indgår i fødekæden og derfor bundfældes og danner iltsvind under nedbrydning.\n18. juni 2021 kl. 18:38\nyderligere en gang vrøvl, idet nitrat i fjord og hav heller ikke her er skurken, her er det ammonium-kvælstof samt fosfor, der driver spilet om at få udryddet ålegræs. Altid skal man skelne imellem nitrat og ammoniumkvælstof, nitrat-kvælstof er livgivende, ammonium-kvælstof er dødeligt, ammonium kommer som bekendt fra menneskelig udledte kildepladser, nitrat er et naturligt forkommende stof, som der næsten ikke kan blive for meget af\n19. juni 2021 kl. 8:46\nBåde nitrat og ammonium er mad for alger…https://naturenidanmark.lex.dk/N%C3%A6ringssalte


Projekt - Alternativ konservering - Projekter - Teknologisk Institut\nProduktion af spiseklare kødprodukter med mindre salt og færre E-numre stiller krav om øget viden om, hvordan biologiske ingredienser og fysiske behandlinger kan hindre vækst af patogene bakterier samt sikre produktets sensoriske kvalitet.\nAt undersøge fysiske metoder og forskellige biologiske ingredienser som erstattere for salt og konserveringsstoffer (E-numre) i spiseklare kødprodukter. Dette skal sikre, at opformering af patogene bakterier forhindres, og at produktet har en høj sensorisk og mikrobiologisk kvalitet i hele holdbarhedsperioden.\nBrug af alternativ konservering kræver forskning i, hvor der findes naturlige konserveringsstoffer, og hvordan det sikres, at de har reproducerbar effekt i marineret kød og kødprodukter. Ligeledes skal perspektiverne i brug af nye fysiske metoder til erstatning af de traditionelle konserveringsmidler undersøges. Brugen af alternativ konservering skal resultere i minimum samme sensoriske og mikrobiologiske kvalitet som ved brug af traditionelle konserveringsmidler.\nProjektets delopgaver er\n1. Udvælgelse af samarbejdspartnere samt kortlægning af andre kulturer og tiders konservering af levnedsmidler, detailplanlægning af projektet og ansøgning om offentlig støtte hos DFFE.\n2. Konservering med nye alternative ingredienser til erstatning for traditionelle hurdler:\n• Det skal dokumenteres, hvordan nye ingredienser, f.eks. planter, kan produceres med et konstant indhold af aktive forbindelser, som har antioxidativ og antimikrobiel effekt i marineret kød og kødprodukter.\n• Der skal indkøres metoder til at måle de kemisk aktive forbindelser og deres aktivitet.\n• Smagen af de aktive ingredienser indarbejdes i virksomhedernes produktudvikling, så der udvikles produkter, hvor de aktive ingredienser/planter også bidrager til produktets sensoriske profil.\n3. Dekontaminering af råvarer:\n• Det skal vurderes og dokumenteres, om bakteriofager eller højtryk kan anvendes til dekontaminering af råvarer til produktion af produkter, som ikke undergår en proces, der inaktiverer patogene bakterier.\n4. Fysiske metoder (f.eks. højtryk) til konservering af spiseklare produkter\n• Det undersøges, hvordan anvendelse af forskellige proces/tid kombinationer ved efterbehandling kan sikre, at produkter med et minimum af konservering kan produceres med høj produktsikkerhed uden kvalitetsforringelser.\nKøbenhavns Universitet (Life, Botanisk), Århus Universitet (Årslev), Danisco.\nOffentliggørelse af delresultater: Første delrapport forventes offentliggjort på SF's hjemmeside 30/09/2009. Offentliggørelse af slutresultat: Afsluttende rapport med projektets opnåede resultater forventes offentliggjort 30/09/2013. Undervejs vil delresultatet blive offentliggjort i internationale tidsskrifter og/eller ved konferencer.\nKravspecifikationer til aktive forbindelsers koncentration i udvalgte planter/urter er udarbejdet.\nDet er muligt at producere sikre og velsmagende produkter med færre E-numre ved brug af fysisk konservering, biologiske ingredienser eller dekontaminering af råvarer.\nKødprodukter og produktudvikling


E-cigaretter mistænkes for at føre til infektioner i munden\nNyt studie viser, at e-cigaretter kan give sygdomme i munden. Partikler i dampen ødelægger en vigtig antioxidant, som findes i mundens celler.\nLæs mere om rygestop og e-cigaretter her\nI studiet fra University of California testede man, hvordan celleprøver fra munden af raske mennesker reagerede på 24 timer med damp fra e-cigaretter. Væsken i e-cigaretterne indeholder vand, tilsætningsstoffer og eventuelt nikotin.\nOvervejer du et rygestop? Få hjælp på kvit.dk\nStudiet viste, at når stofferne i e-cigaret-væsken fordampes, kan de skade en af cellens vigtige antioxidanter. I forsøget mistede cellerne omkring 85 procent af denne antioxidant. Det kan føre til, at cellerne holder op med at dele sig og endda dør. Der kan derfor opstå skader i mundens slimhinde, som kan give betændelsestilstande.\nForskerne bag studiet fortæller, at der på baggrund af resultaterne, er god grund til at undersøge langtidseffekterne af e-cigaretter.\nKilde: Jyllandsposten og Plos One\nSidst opdateret: 04.07.2016


3. corona-stik: Se her hvornår du kan få det\nDu kan forvente at få invitation i e-boks til 3. stik cirka 6 måneder efter dit 2. stik.\nSe her hvornår du kan forvente at få dit 3. stik mod corona.\nEr du også en anelse nervøs for de høje smittetal og om din vaccination trænger til et update?\nSå er der nyt fra Sundhedsstyrelsen.\nHer lyder meldingen: Du kan forvente at få invitation i e-boks til 3. stik cirka 6 måneder og 2 uger efter dit 2. stik.\nSå er det bare med at regne tilbage. Og holde øje med e-boks.\n“Vi anbefaler, at man hurtigst muligt booker sin tid til revaccination, når man har fået en invitation. En revaccination beskytter én selv mod at blive alvorlig syg med COVID-19 og forebygger samtidig, at man smitter andre, som kan være i risiko for at blive alvorligt syge,” siger Helene Probst, vicedirektør i Sundhedsstyrelsen.\nFolk over 65 år er inviteret\nSmittetallene er stigende, og selv om vaccinerne beskytter godt, er der de seneste uger set et større antal smittede blandt vaccinerede i den ældre del af befolkningen og en stigning i antallet af indlagte.\nDer er gang i revaccination med et 3. stik, og mere end 95 % af plejehjemsbeboere er blevet vaccineret.\nDe, der bliver inviteret til revaccination nu og i den kommende tid, er primært personer over 65 år, sundhedspersonale og personer i særlig øget risiko under 65 år, men alle, der har modtaget 2. stik inden den 1. juni i år, bliver inviteret.\nVil du tage 3. stik?\nVil du lade dig vaccinere med det 3. stik mod corona?\nJa, har allerede fået 3. stik\nOpfordrer du til at alle bliver vaccineret og få 3. stik? Eller mener du, at nu må nok være nok? Din mening er velkommen på Faglige Seniorers Facebook-side.\nArtiklen er sidst opdateret søndag 14. november 2021 kl. 10:57


A knitting chick says A knitting chick says:: Puuuuust\nPosted by Tina at 21:11\nJeg kan også få dårlig samvittighed bare ved at se dem...selv om man går helt uskyldig på fortovet:-))...men du har ret- det er dejligt de er der:-)\nJeg har haft lidt af det der engang :) Men ikke mere. Hvis jeg ved jeg har sele på, ikke kører aaalt for stærkt og ellers har en bil der er iorden. Så burde der ikke være ngoet at være nervøs for jo ;) Men der er da nogen gange hvor forstand og krop arbejder helt uafhænging af hinanden :D\nja, de kan få en til at blive nervøs uden grund.\nJeg syntes de er blev lidt mere synlige derude,dejligt.\nHm, man skulle tro, vi har kørt der samtidigt, så, for vi mødte dem, mens de var ved at gøre klar ti tjek i rundkørslen ud til motorvejen mod Esbjerg.\nMon ikke man altid får et snert af "mental tjekliste" over alt, hvad der KAN være galt, når man møder dem - heldigvis er vi blevet så meget forældre, at vi føler os overbeviste om, at alt er i skønneste orden, så vi stedet over for ungerne kan afspejle en tryghed og glæde ved, at politiet tjekker folk. ;o)\nYt: Ja sådan har mor det også :) De ville helt sikkert kunne tjene kassen, hvis de kom lidt mere her til byen!!!\nBettina: Aj ja det må vi da ha gjort!! tænk de fandt vist 3 fra min by som kørte spirituskørsel... grim tanke. Men omvendt... dem ku de snuppe en DEL af ved at holde og vente på at de går ud fra de to bodegaer her er...


Angajo samler ind til trængende | Sermitsiaq.AG\nNuuk-borgeren står sammen med fire andre bag et initiativ, der skal hjælpe enlige forsørgere.\nAngajo Lennert-Sandgreen ved sidste års indsamling. Privatfoto\nTirsdag, 25. januar 2022 - 14:31\nKalenderen siger sidst i januar, og det kalder på velgørenhed. I hvert fald hvis man spørger Angajo Lennert-Sandgreen, der blandt andet er kendt som tidligere vært på KNR og for at stå bag figuren Hinnarik.\n- Der er desværre børn, der går sultne i seng, især på denne tid af året. Netop på grund af dem vil vi gøre en indsats, skriver Angajo Lennert-Sandgreen i et opslag på Facebook.\nHan er den offentlige frontperson i en gruppe, der står bag et indsamlingsinitiativ i hovedstaden. Af opslaget fremgår det, at dem, der vil, kan donere dagligvare i forsamlingshuset i Nuuk mellem klokken 17 og 20 tirsdag aften.\nOnsdag vil dagligvarerne blive fordelt og kørt ud til enlige forældre, der har behov for hjælp.\nInspireret af nødråb\nAngajo Lennert-Sandgreen fortæller til Sermitsiaq.AG, at det egentlig var hans bekendte John Thorsen, der sidste år fik idéen om at mødes og uddele dagligvare til enlige forsørgere.\nThorsen var inspireret af et opslag på Facebook, hvor en enlig far fortalte, at han havde svært ved at skaffe mad til sine børn.\nFolkene bag indsamlingen\n- Det ramte ham, og han satte gang i indsamlingen sidste år. Nu er vi fem personer, der prøver at gøre det igen. Målet er enlige fædre og enlige mødre, som har behov for et lille bidrag.\n- Januar er en lang måned, og sidste år oplevede vi, at det betød rigtig meget for mange, fortæller Angajo Lennert-Sandgreen og fortsætter:\n- Det gik op for os sidste år, at der er mange, der ikke har det godt.\nGruppen bag indsamlingsinitiativet.\nNuuk-borgeren skriver på Facebook, at alle dagligvare tages imod med kyshånd, men at gruppen fokuserer mest på dagligvare som æg, mælk, toiletpapir, pasta, pålæg, havregryn, sukker, mel, kød, kartofler, kiks og småkager, smør, frugt, ris, salt og peber, brød osv.\nFrivillige kan også bringe varer ud\nAngajo Lennert-Sandgreen fortæller videre, at han i øjeblikket holder ferie, og bruger tiden på initiativet. Det giver nemlig også noget at hjælpe andre:\n- Det er dejligt at hjælpe andre folk. Det giver overskud til livet at hjælpe, siger han og understreger, at han har et håb om, at initiativet kan sprede sig til andre byer på kysten.\nFlere virksomheder har meldt sig på banen og vil donere varer. Det drejer sig om Katuaq, Pisiffik, Brugseni, KK Engros, og Nuummi Katersortarfik (forsamlingshuset) lægger lokaler til.\nUdover at donere dagligvare, kan interesserede også melde sig til at hjælpe med at køre donationerne ud.\nAngajos opslag er i skrivende stund er delt knapt 300 gange og mange er kommet med positive kommentarer. Hvis man trænger til hjælp, kan man skrive til Angajo Lennert-Sandgreen via Facebook.\nSidste år gennemførte gruppen også projektet, og her delte frivillige mad ud til 66 husstande.


Apples headset får to 8K-skærme og en voldsom pris | ON X\nHvad siger du til et Apple-headset med to 8K-skærme, eye tracking og en prisseddel på op mod 30.000 kroner?\nDer er kommet nye, og mere præcise, informationer frem om Apples kommende Virtual Reality headset. Det skriver The Information, der har talt med en kilde med direkte kendskab til enheden. Kilden har fremlagt interne Apple-billeder af en sen prototype af headsettet fra sidste år, der viser et ret smalt og kurvet ansigtsvisir fastgjort med en bånd rundt om hovedet. Billedet øverst er deres tegning af, hvordan det ser ud.\nTo 8K og mange kameraer\nHeadsettet vil få to skærme, en til hvert øje, med en ultrahøj opløsning på 8K hver. På indersiden vil der også være eye tracking-teknologi, der kan holde øje med øjnenes bevægelser, det vil sige holde øje med i hvilken retning man kigger. På ydersiden vil der side op mod 15 kameraer, der blandt andet skal bruges til at aflæse brugerens hænders bevægelser.\nKameraerne vil samtidig kunne bruges til optage omgivelserne, og få dem vist på skærmene sammen med forskellige computergenererede lag, så man får denne blandende virkelighed eller augmentet reality-oplevelse.\nI et af båndene rundt om hovedet vil der være den samme rumlige lydteknologi som i AirPods Pro, hvilket giver et surround-lignende lydbillede. I et andet bånd vil der være ekstra batteri til brug på farten.\nApple overvejer stadig flere forskellige måder at kommunikere med headsettet på. Som sagt er der indbygget kameraer til såvel eye tracking som tracking af håndbevægelser. Men Apple har også udviklet en dims, man skal bære omkring en finger, og som kan bruges til at styre headsettet med. En af prototyperne skulle have fysiske knapper på visiret.\nOg nu til det kedelige, nemlig prisen. Og hvis ikke du har et velbetalt job, skal du nok ikke regne med at du får del i løjerne. I går skrev jeg, at det ville kostede adskillige tusinde kroner, måske endda over 10.000 kroner. Det er ikke rigtigt. Gang med to eller tre og du er ved at være tæt på den pris Apple regner med at tage for det.\nIfølge kilden har Apple internt snakket om en pris på $3.000. Omregnet til danske priser er det et sted mellem 25.000 kroner og 30.000 kroner, når der kommer moms på. Det er rigtig mange penge, men faktisk ikke noget særsyn på dette felt. Eksempelvis koster Microsofts HoloLens 2-headset i Danmark lige under 40.000 kroner.\nApple går tydeligvis ikke efter at sælge til privatkunder, men til virksomheder, udviklere, sundhedsindustrien etc. Det bliver et nicheprodukt. Apple håber på at kune sælge 250.000 enheder, det første år.\nThe Informations kilde er enig med hvad vi ellers har hørt i forhold til lanceringstidspunkt, nemlig at det tidligst skulle blive engang næste år.


lufturo | lex.dk – Den Store Danske\nLufturo, sitrende bevægelse, der kan ses, når en genstand betragtes på lang afstand igennem luft. Bevægelsen skyldes lysstrålers uregelmæssige afbøjning ved passage af lufthvirvler med forskellige brydningsindeks; variationerne skyldes temperatur- og tæthedsforskelle i luften. Lufturo sætter den praktiske grænse for opløsningsevnen i kikkerter og astronomiske teleskoper, men aktive optiske systemer og billedbehandling med computere kan til dels fjerne lufturoens indflydelse.\nVil du citere denne artikel? Kopier denne tekst og indsæt den i din litteraturliste: Thejll, Peter: lufturo i Den Store Danske på lex.dk. Hentet fra https://denstoredanske.lex.dk/lufturo