USA-firma vil bygge von Brauns roterende rumstation | Ingeniøren\nIllustration: Voyager Station\nAf Thomas Djursing 1. mar 2021 kl. 09:38 106\nEt hold af Nasa-veteraner, piloter og ingeniører vil sætte gang i byggeriet af en roterende rumstation - en ide, der oprindelig blev udtænkt af den tyske raketbygger Wernher von Braun og blev visualiseret i bogen - og filmen - Rumrejsen 2001. Det er fonden Gateway Foundation, der står bag ideen sammen med firmaet Orbital Assembly Corporation - og planen er en ring på 61 meter i diameter med plads til 400 mennesker. Navnet er Voyager Station. Planerne er ikke nye, men går flere år tilbage. For nylig åbnede Gateway Foundation dog for investorer til at hælde penge i drømmen, og offentliggjorde samtidig de tekniske planer for rumstationen, der inkluderer robotter som skal bygge stationen stykke for stykke.\nLæs artiklen på Space.com\nvia Space.com 22. apr 2021 09:43 3\n#1 Tom Paamand 1. marts 2021 - 10:56\nFor at tiltrække rumturisme - men nu UDEN vægtløshed???\n... så de fjerner lige en væsentlig grund til at ville derop, for at få finansieringen på plads...\n#2 Torben Mogensen 1. marts 2021 - 11:18\nRe: For at tiltrække rumturisme - men nu UDEN vægtløshed???\nDe fleste vil nok foretrække at kunne trække sig tilbage til et sted med tyngdekraft, f.eks. når de skal sove. Der vil sikkert være ikke-roterende områder omkring centrum.\n#3 John Johansen 1. marts 2021 - 11:30\nSå du er begrænset at dit sprog, Thorben Mogensen!\nVirkelig slemttts ternationale samaerbejder.\n#4 Bjarke Mønnike 1. marts 2021 - 12:07\nDet lyder spændende John\nEr det noget du selv dyrker i haven ?😊\n#5 Mogens Kjær (1000) 1. marts 2021 - 12:45\nDe har lavet en del videoer om deres planer og udfordringer. Men de par stykker jeg har set over tiden, har efterladt mig med en eftersmag af fundraising mere end realistiske planer.\n#6 Henrik Løvschal 1. marts 2021 - 12:51\nDet er vist ikke noget for\nDet er vist ikke noget for mennesker med hang til køresyge :-) Denne roterende rumstation med en diameter på 61 meter og en projekteret kunstig tyngdekraft på 40% af jordens eller næsten som mars (3,711 ms2) vil skulle rotere med 3,4 RPM eller 17,6 sekunder pr. fuld rotation.\n#7 Flemming Rasmussen 1. marts 2021 - 14:22\nRe: Det er vist ikke noget for\nHvis ikke du har nogen visuel reference (vinduer), vil du ikke opleve noget som helst ubehag - andet end at du har "tabt" 60% af din vægt. Du vill kunne gå ligeud på et plant gulv, ca. 200 meter og være tilbage, hvor du startede.\nKøre (bevægelses) syge kommer jo netop af ændrede g-påvirkninger\n#8 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 16:33\nMen Rumrejsen år 2000 overså noget...\n... fx hvad der sker, hvis man taber en kuglepen, når man er påvirket af den kunstige "tyngdekraft" fra den roterende station. Falder den ned til ens fødder?\nEller hvad der sker, når man hopper op i luften - hvor lander man egentlig, når der ikke er nogen kontakt med den roterende ydervæg - og dermed ingen centripetal acceleration? Eller lander man overhovedet før man slå hovedet mod loftet?\nDet er nok mest belejligt altid at have berøring med rumstationen - og ikke løbe kondiløb som i Kubricks film.\n#9 Tom Paamand 1. marts 2021 - 17:17\nRe: Men Rumrejsen år 2000 overså noget...\nikke løbe kondiløb som i Kubricks film\nAstronaut Peter Conrad afprøvede med succes Skylabs Kubrick-inspirerede cirkulære løbebånd i 1973.\n#10 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 17:28\nDet er da noget rent vås, du skriver. Der er INGEN kunstig tyngdekraft på den video, der oven i købet selv nævner "Zero Gravity". Han kan springe fremad på grund af geometrien og den lille radius, hvor han så at sige hele tiden løber op ad en væg - ikke på grund af kunstig tyngdekraft skabt ved rotation af rumfartøjet.\n#11 Flemming Rasmussen 1. marts 2021 - 17:34\nEller hvad der sker, når man hopper op i luften - hvor lander man egentlig, når der ikke er nogen kontakt med den roterende ydervæg - og dermed ingen centripetal acceleration?\nMan lander (næsten) hvor man hoppede, man har stadig den samme perifihastighed som kapslen (med mindre man hopper så højt, at det påvirker radius substantielt)\nAt den kunstige tyngdekraft bliver så ægte som muligt, kræver naturligvis en radius af en vis størrelse.\n#12 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 17:55\nNej, det gør kuglepennen ikke. Den er jo ikke længere påvirket af den kunstige tyngdekraft og fortsætter derfor som vægtløs ad en ret linje parallel med tangenten til det punkt, du står på. Dit standpunkt bevæger derimod på en cirkelbue. Når kuglepennen rammer gulvet, der så at sige løfter sig op foran den, er du derfor ikke nået så langt. Kuglepennen vil derfor ramme gulvet foran dig, hvis du har ansigtet i bevægelsesretningen.\nDet samme gælder, når du hopper - du fortsætter selv ad en ret linje, mens det punkt, du hoppede fra, bevæger sig på en cirkelbue.\nSå hvis du hopper op og bliver vægtløs er der to muligheder afhængigt af loftshøjden. Enten rammer du gulvet igen et sted foran det sted, hvor du hoppede, så du er hoppet skråt fremad. Eller også ramler du i din vægtløsbed hovedet mod loftet.\n#13 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 17:57\nDen vil aldrig være særlig ægte, da den kun virker på genstande, der påvirkes af centripetalkraften udløst af det roterende gulv - hvilket kræver kontakt med gulvet.\n#14 Flemming Rasmussen 1. marts 2021 - 18:05\nHvis vi forestiller os, at det er en hul cylinder, og du starter i centrum, vil du være vægtløs. Svæver du ud imod perifirien, vil du naturligvis forblive vægtløs og oplever en væg, der ræser forbi dig med perifihastighed. Men pga luftfriktionen vil du efterhånden blive revet med og vil til slut opnå samme hastighed som væggen, mens "tyngdekraften" gradvist øges. Herefter vil du ikke kunne mærke nogen som helst forskel, før du igen bevæger dig ind imod midten. Det kræver ingen kontinuert kontakt med ydervæggen.\nPrøv at tegne nogle vektordiagrammer.\n#15 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 18:19\nvis vi forestiller os, at det er en hul cylinder, og du starter i centrum, vil du være vægtløs. Svæver du ud imod perifirien, vil du naturligvis forblive vægtløs og oplever en væg, der ræser forbi dig med perifihastighed. Men pga luftfriktionen vil du efterhånden blive revet med og vil til slut opnå samme hastighed som væggen, mens "tyngdekraften" gradvist øges. Herefter vil du ikke kunne mærke nogen som helst forskel, før du igen bevæger dig ind imod midten. Det kræver ingen kontinuert kontakt med ydervæggen.\nPrøv at tegne nogle vektordiagrammer\nMen det har jo bare ikke noget med sagen at gøre.\nVi taler om en person, der står på gulvet og taber en sten.\nHvis du slynger en sten rundt i en snor, der knækker, så fortsætter stenen tangentielt. Hvis du taber en sten, men du selv bliver tvunget rundt i en cirkelbevægelse i vægtløs tilstand, fortsætter stenen tangentielt, da den ikke længere bliver acceleret ind mod centrum, som du gør.\nDu følger en cirkelbevægelse. Stenen en ret linje. Det sted, hvor stenens bane skærer cirkelbevægelsen, er ikke et sted du står - al den stund, at stenens fart, ikke hastighed, er den samme som din tangentielle fart. Hvis stenen skulle falde "lodret" ned, skulle den rette linje, stenen følger, jo have samme længde, som den cirkelbue du følger.\nDet er ret let at se på en tegning, at den rammer gulvet et andet sted, end du står.\n#16 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 18:22\nHer på siden er der en glimrende animation, der viser, hvordan en bold, der hopper "lodret" op og ned, i virkeligheden bevæger sig i en roterende rumstation.\n#17 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 19:01\nFra Cornell University:\n"In space, it is possible to create "artificial gravity" by spinning your spacecraft or space station. When the station spins, centrifugal force acts to pull the inhabitants to the outside. This process could be used to simulate gravity. It wouldn't be exactly the same, though, because large Coriolis forces would also be present, and things would fall in curves instead of straight lines."\n#18 Flemming Rasmussen 1. marts 2021 - 19:05\nDet er vi selvfølgelig enige om - når jeg svarede ja, var det ud fra approximation, at radius er væsentlig støre end pennens faldhøjde, hvilket den er dette tilfælde (30 gange såstor) - så ja: pennen falder (meget tætpå) ned til dine fødder.\nDet er klart, at jo mindre radius bliver, jo mere udtalt vil denne manglende ægthed opleves, og med "kun" 30 meter til centrum vil man måake opleve nogen uhensigtsmæssigheder - men tesen om, atdet kræver kontakt med væggen at få tyngde, holder bestemt ikke.\n#19 Jan A Nielsen 1. marts 2021 - 20:49\når jeg svarede ja, var det ud fra approximation, at radius er væsentlig støre end pennens faldhøjde\nNåååh... En approksimation... Jada, jeg tog fejl, men det var da bare en approksimation, jeg glemte at nævne, så det var slet ikke forkert alligevel.\nmen tesen om, atdet kræver kontakt med væggen at få tyngde, holder bestemt ikke.\nSå må du lige forklare, hvor centripetalaccelerationen så kommer fra, og hvilken tyngde, vægtløse legemer oplever - og lad nu være med at sige luftmodstand, for det har intet med sagen at gøre. Ikke engang legemer i kontakt med rumstationens roterende ydervæg mærker jo tyngde - kun en centrifugalkraft, som er noget helt andet. Og den kan man ikke opnå uden en "snor".\n#20 Bjarke Mønnike 1. marts 2021 - 21:02\nPas nu på Jan\nDu taler mod videnskabens tålmodige talerør, hvor det er forbudt at tænke selv. 😎\nSelvfølgelig vil kuglepennen opføre sig som i det tomme rum. Hvor, den når den tabes selvfølgelig har en radiel hastighed der overgår til en tangentiel hastighed, det øjeblik den tabes, i forhold til rumstationen der gør, at den nærmest bevæger sig i en ret linie i den krumme roterende rumstastion indtil den rammer det krumme gulv, et antal meter hvorfra den den er sluppet.\nDen falder ikke """Lodret""" ned for fødderne af "taberen" da rumstationen roterer😉\n#21 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 07:01\nSå må du lige forklare, hvor centripetalaccelerationen så kommer fra\nDen kommer fra, at legemet roterer om centrum af rumstationen. Denne rotation ophører jo ikke, fordi man hopper en cm op fra gulvet.\nAlt der følger med bevægelsen rundt - inklusive en evt atmosfære - vil opleve en centrifugal acceleration, og vil derfor blive trykket ud mod perifirien.\nHvis du bliver placeret en cm over “gulvet” udenat have dets tangentialhastighed, vil du naturligvis være vægtløs, men opleve en “vind” i og med luften ved “gulvet” følger dette.\nMen hvis du hopper en cm lodret op vildt ikke miste din tangentialhastighed - og dermed vil du mødes med gulvet på (næsten) samme sted, du forlod det.\nHvis du kan løbe lige så stærkt som periferihastigheden, vil du kunne - enten fordoble din “vægt” eller blive vægtløs - afhængig af retning - og det kunne nok forvirre en del 😉\n#22 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 07:04\nRe: Pas nu på Jan\nindtil den rammer det krumme gulv, et antal meter hvorfra den den er sluppet.\nKan du ikke lige regne det nøjagtige antal meter ud for mig Bjarke - alle tal er til rådighed.\nForudsætningen kunne være, at vi slipper pennen i 1,5 meters højde.\n#23 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 07:07\nkun en centrifugalkraft, som er noget helt andet. Og den kan man ikke opnå uden en "snor".\nHvad holder motorcyklen fast på væggen i en dødsdrom? Og vil han “falde ind mod midten”, hvis han ganske kortvarigt mister kontakten med væggen?\n#24 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 07:23\nKuglepennen vil derfor ramme gulvet foran dig, hvis du har ansigtet i bevægelsesretningen.\nVil den nu også det? 😉\n#25 Peder Simonsen 2. marts 2021 - 07:37\nAstronauter er ofte syge den første uges tid\nNår jeg høre man vil have turister ud i rummet tænker jeg det er farligt, og ikke særligt behageligt. Eks så bliver mange astronauter som har gennemgået en lang uddannelse faktisk syge og brækker sig og har det skidt i flere dage når de kommer op til ISS. Jeg tænker det kan ødelægge ferien lidt hvis man kommer op i rummet og har det skidt. Oven i hatten det sjove går hurtigt af at svæve rundt i rummet og være indespæret i et hotel hvor de ikke kan lave alverden i de gæt 14 dage de er der. Yderligere hvis en raket med turister springer i luften eller der sker en ulykke så er det hotel eventyr hurtigt overstået.. ( eller hvad med sabotage eller en turist som går amok eller panik det kan ende helt galt for alle andre. ). Der vil først komme gang i rum turisme når man kan flyve derop i rum fly og ikke raketter og selv da er rummet jo bare et utroligt barsk sted som mennesket ikke er skabt til at opholde sig. Selv små fejl kan betyde døden. Og hvad dælen skal turister dog ude i rummet som bare skaber en masse rumskrot og forurening for at sende dem ud på et kort ophold. Spild af penge og resourcer. Fremtiden i rummet tilhøre robotter med AI systemet som udforsker, indsamler alverdens ting som så sendes retur til jorden.. Mennesket høre bare ikke hjemme i rummet men ja vi vil se måne baser og en base på mars men lur mig om ikke efter eks 25år og den romantiske drøm om at bo på andre planeter at man indser det er for bøvlet og kedeligt til at nogen gider bo der og alt bliver automatiseret. Der er simpelthen ingen grund til at have mennesker i rummet om 25-50 år fra nu når alt kan laves af maskiner = billigere og nemmere end at have mennesker i rummet.\n#26 Jens D Madsen 2. marts 2021 - 09:03\nMen Rumrejsen år 2000 overså noget... ... fx hvad der sker, hvis man taber en kuglepen, når man er påvirket af den kunstige "tyngdekraft" fra den roterende station. Falder den ned til ens fødder?\nHvis du hopper, hopper rumstationen. Den er også følsom overfor vægtfordelingen. Går en person rundt, så ændres centrum som der roteres omkring. Det er nærmest umuligt, at ikke blive søsyg. De fleste eksperimenter der laves i rummet, gøres netop for at undgå rystelser og tyngdekraften, så rumstationen giver ikke mening for nogen eksperimenter i rummet.\nEn bedre idé er måske at have to rumstationer, med en meget lang wire imellem. Omkring wiren kan laves en elevator, der kan transportere materiale og personer mellem de to halvdele, og eventuelt til en del uden tyngdekraft midt i. En masseoverførsel vil dog ændre tyngdepunktet, og dermed også placeringen af området uden tyngde. Jeg tror det vil være den billigste måde.\nEndeligt, så kan man placere rumstationen i den ene ende af en lang wire, og en meget stor roterende kontramasse i den modsatte, f.eks. rumskrot eller en stor sten indsamlet fra rummet der sættes i rotation. Desto større kontramassen er, desto mindre påvirkes rumstationen af rystelser i den anden ende, og det stabiliserer placeringen af omdrejningspunktet og dermed punktet med vægtløshed.\nJeg tror bedste løsning er at finde en stor kontramasse i rummet, som kan sættes i rotation, og hvor rumstationen kan forankes til med en lang wire. Men det vil være en stor udfordring, at sætte en stor masse i rette position og opnå den roterer med den ønskede hastighed.\nEfterhånden er dyneema ved at være et billigt materiale, og det kunne fint bruges til et langt kabel, der forbinder to rumstationer, eller rumstationen med en stor kontramasse der roterer.\n#27 Jens D Madsen 2. marts 2021 - 09:25\nRe: Astronauter er ofte syge den første uges tid\nFremtiden i rummet tilhøre robotter med AI systemet som udforsker, indsamler alverdens ting som så sendes retur til jorden.. Mennesket høre bare ikke hjemme i rummet men ja vi vil se måne baser og en base på mars men lur mig om ikke efter eks 25år og den romantiske drøm om at bo på andre planeter at man indser det er for bøvlet og kedeligt til at nogen gider bo der og alt bliver automatiseret. Der er simpelthen ingen grund til at have mennesker i rummet om 25-50 år fra nu når alt kan laves af maskiner = billigere og nemmere end at have mennesker i rummet.\nSkal vi langt væk fra jorden, så er kun muligt med robotter. Der vil tage lang tid at komme dertil og retur, men omkostningerne er ikke væsentligt større, fordi at afstanden er stor.Har vi behov for at udforske rummet, så er robotter den eneste mulighed.\nJeg kan ikke se en fornuftig årsag til en base på månen - og specielt ikke mars. Når vi har årsag til at være i rummet, så er det for at lave ekperimenter i vægtløs rum, og det harmonerer ikke med hverken månen eller mars.\nDet som vi har mest brug for, er en rumstation som vi har nu til eksperimenter, og robotter til at udforske rummet.\nMåne og marsrejser er kun fantasier, der koster masser af penge, og ikke kan bruges til noget. Det er bedre at bruge resourcerne på noget andet.\n#28 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 09:48\nDementi - min intuition holdt ikke (helt)\nNu tog jeg mig (endelig) sammen og regnede på:\nForudsætninger som beskrevet i #6:\nRadius = 30,5 meter => perimeter = 191,64\nRotation 3,4 rpm => 17.65 sek/omgang\n"Fald"højde for pen = 1,5 meter\nMit regnestykke (med alle mulige forbehold for rustne evner) 😉\nDet giver en tangential perifihastighed på 10,86 m/s Kuglepen får dermed en tangentialhastighed på 10,86 * (29/30,5) = 10,33 m/s\nDistancen fra slippunktet til pennen rammer gulvet findes ved Pythagoras til 9,45 meter - med en vinkel i trekanten på asin(9,45 / 30,5) = 18,05 grad\nDet giver en "fald"tid på 0,915 s\nDe 18,05 grader svarer til en periferibevægelse på 18,05 / 360 * 191,64 = 9,61 meter\nPå den tid vil foden have flyttet sig 0,915 / 17,65 * 191,64 = 9,93 meter\nSå kuglepennen vil lande 0,32 meter bag dit droppunkt.\nSå min intuition om, at den ville ramme meget tæt på, holdt ikke 😉 - ligesom Bjarkes antal meter og Jans landingspunkt foran heller ikke gjorde.\nMen igen: Jo større radius man laver stationen i, jo mindre bliver disse Coriolus-effekter selvfølgelig.\n#29 Bjarke Mønnike 2. marts 2021 - 10:11\nDer må være en del fysik\nDu har glemt, eller ikke har gennemtænkt.\nI min fysikbog , Alonso-Finn Physics, fra første år på DTU, i kapitel Kinematics, afsnit 5.7 curvelinear motion: Accelleration fra side 66 og frem er der en illustration der viser bevægelses retningen for en sten i snor (5.18) hvis snoren klippes.\nDen farer ud " af tangenten" og ikke radielt væk fra centrum!\nGlem din dødsdrom, hvor køreren er underlagt en sideværts tyngdekraft, som modvirkes med gashåndtaget, så køreren danner en vinkel "opad" i forhold dromens sider, for at modvirke tyngdekraften. Det samme gør man i et fly, når man drejer korrekt med 60 graders vinkel. Det kræver at man har en påvirkning på 2G som styres med styrepinden.\nVi er i rummet i en vægtløs tyngdekraft fri tilstand, hvor vor "centripitalsnor" er den roterende rumstation. Slipper du kontakten med det roterende gulv(hopper) med ansigtet i rotationsretningen, så har du "klippet" snoren og du vil fortsætte i en lige linie der svarer til gulvets vinkelhastighed, indtil du igen rammer gulvet der roterer, men en smule bagud, fordi din acceleration stopper, når du forlader gulvet og forsætter med den samme fart, men du er underlagt en bremsende atmosfære.\nEt er teori, noget andet er, hvorledes det opleves at hoppe. Når man ser astronauterne bevæge sig. sker det i rette linier indtil de støder på et eller andet.\nFor hopper man i et vægtløst rum, så har man også ændret sin bevægelses retning og da man ikke er underlagt nogen "tyngdekraft" ved at hoppe væk fra gulvet er det ret spændende hvor man havner. Retningen bliver en vektor mellem den hastighed man havde og den vektor som hoppet medfører.\nMeget små hop anbefales 😉\n#30 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 10:31\nRe: Dementi - min intuition holdt ikke (helt)\nJans landingspunkt foran heller ikke gjorde.\nDet kommer da an på, hvad vej du vender....\n#31 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 10:32\nRe: Der må være en del fysik\nHvilket er PRÆCIST, hvad jeg har regnet med Bjarke. (Læg mærke til, at jeg bestemmer kuglepennens tangentialhastighed og den afstand den skal tilbagelægge i den retning, inden den rammer gulvet.\nMå vi se din udregning? Det ville da være at leve op til, havd du skrev om at tænke selv - så grav du dig (lidt mere) ned i Alonso-Finn\nSlipper du kontakten med det roterende gulv(hopper) med ansigtet i rotationsretningen, så har du "klippet" snoren og du vil fortsætte i en lige linie der svarer til gulvets vinkelhastighed, indtil du igen rammer gulvet der roterer, men en smule bagud, fordi din acceleration stopper, når du forlader gulvet og forsætter med den samme fart, men du er underlagt en bremsende atmosfære.\nDet er meget mere kompliceret end som så: Du har en tangentialhastighed - dit hop bliver så til et parabel-kast - den får du lov til at regne på 😉 - men den bremsende atmosfære er noget sludder - den roterer jo med.\nNår nogen skriver Et er teori, er det efter min erfaring altid en kraftig indikation af, at vedkommende ikke fatter teorien 😉\nDu har aldrig set astronauter hoppe i et kunstigt tyngdefelt\n#32 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 10:33\nDu skrev selv med ansigtet i bevægelsesretningen - - -\n#33 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 10:35\nDet er nærmest umuligt, at ikke blive søsyg.\nJa - også fordi hele vores balanceevne er indrettet på en tyngdekraft, der trækker os lodret ned. Hjernen korrigerer hele tiden vores kropsstilling og vores tyngdepunkt, så vi holder balancen. Det er en ret avanceret kontrol, som vil blive forstyrret i en simuleret "tyngdekraft".\n#34 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 10:39\nLøsningen er på mange måder tiltalende, da man kan lave snoren ret lang og dermed få en større "radius" i rumstationen, som sænker rotationshastigheden. Forudsætningen er, at kontravægten i sig selv er sammenlignelig med rumstationens masse. Men den har også sine store udfordringer.\nHvis det skal løses praktisk, er man nok nødt til jævnligt at justere kontravægten i forhold rumstationen, da forskellige kræfter efterhånden vil bringe de to ud af position i forhold til hinanden. Der skal altså også være raketmotor og thrusters på kontravægten.\nEndelig vil man også have et problem med samtidig acceleration eller decelleration af rumstation og kontravægt, da snoren imellem den jo også skal udsættes for de samme kræfter for ikke enten at hænge for meget bagud eller bue for meget fremad.\nDer skal også bruges meget brændstof til at accelere den dødvægt, som kontravægten er, op til resten af rumstationens hastighed.\n#35 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 10:41\nNej - den kunstige "tyngdekraft" trækker dig også "lodret ned" - du vil overhovedet ikke kunne mærke forskel, hvis rotationen var afstemt til 1g og diameteren stor nok til, at der ikke er væsentlig forskel på "tyngden" i hovedet og i benene.\n#36 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 10:47\nDen falder ikke """Lodret""" ned for fødderne af "taberen" da rumstationen roterer\nB jarke, kan du ikke fortælle, hvor jeg skulle have skrevet det? Det er jo noget, du finder på i al din visdom.\nMit indlæg startede sådan set med, at tabte genstande netop IKKE ville falde lodret ned, og at kondiløb rundt i Discovery One (som rumstationen i filmen hedder) ikke ville være helt så nemt som i filmen.\nDet er bare et par af de mere tekniske fejl i filmen, hvor der også er en astronaut, der uden trykdragt skal bevæge sig hurtigt gennem en sluse med vakuum - og som derfor tager en dyb indånding og fylder lungerne helt op med luft, som man ville gøre, hvis man skulle dykke ned i vand.\nMen det er næppe den smarteste strategi med masser af luft i lungerne, når trykket er lavt udenfor.\n#37 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 10:52\nNæsten ækvivalent med Ækvivalensprincippet - bortset fra, at der her kun er tale om et tilnærmet initialsystem ved en tilstrækkelig stor diameter af rumstationen.\n#38 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 11:02\nkondiløb rundt i Discovery One (som rumstationen i filmen hedder) ikke ville være helt så nemt som i filmen.\nI det beskrevne eksempel, vil du, hvis du kondiløber med 5 min/km (3.33 m/s) opleve, at du bliver ca 30% tungere og dine skridt lidt kortere, hvis du løber med rotationsretningen og tilsvarende ca. 30% lettere og længere skridt, hvis du løber imod. Om det vil være svært, skal jeg ikkek kunne svare på, men jeg vil tro, at 5 minutters tilvænning skulle kunne løse det 😉\nHel galt går det selvfølgelig, hvis man kan løbe 11 m/S - så bliver man vægtløs - hvis man løber imod rotationen - og så kan man ikke løbe, fordi man ikke kan få afsæt.\n#40 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 11:11\nMen så snart du holder op med at løbe, vil den roterende luft skubbe dig op i hastighed (bagud) - og dermed ud på ringen igen.\n#39 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:13\nRotationen ophører straks, du hopper op fra gulvet, når du ikke længere er påvirket af en kraft, der trækker dig ind mod centrum. Og hvorfor skulle en astronaut i øvrigt opføre sig anderledes end en kuglepen, når der ikke er kontakt med rumstationen...\nEller mener du, at en sten slynget rundt i en snor bliver ved med at rotere omkring personen i midten, når snoren knækker - bare sådan af sig selv.\nVar det ikke ham der Newton, der formulerede det i sin første lov.\nMan kan også forestille sig en vægtløs astronaut ude i rummet. Vi bygger lynhurtigt en roterende rumstation rundt om ham. Falder han nu lodret ned og står på "gulvet"?\nNej - den kunstige "tyngdekraft" trækker dig også "lodret ned".\nI modsætning til en kuglepen, der følger en krum bane? Hvad adskiller en menneskekrop fra en kuglepen i denne henseende.\ndu vil overhovedet ikke kunne mærke forskel, hvis rotationen var afstemt til 1g og diameteren stor nok til, at der ikke er væsentlig forskel på "tyngden" i hovedet og i benene.\nNå, så er der nok derfor, andre skriver således:\n"Scientists are concerned about the effect of such a system on the inner ear of the occupants. The concern is that using centripetal force to create artificial gravity will cause disturbances in the inner ear leading to nausea and disorientation. The adverse effects may prove intolerable for the occupants".\nOg vores balancesystem, der tillader ogs at gå, springe og løbe, arbejder med meget små, meget hurtige korrektioner af kroppens stilling.\n#40 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 11:14\nBingo - hvilket er helt analogt til, hvad jeg skrev i #14 😀\n#42 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 11:20\nHvis man blot står helt stille, vil man ikke mærke forskel i forhold til jorden (altså ved 1g), men så snart man flytter et ben, vil man skulle korrigere på en måde, der er i modstrid med ens synssindtryk og dermed blive udsat for disorientation.\nMåske man kan vænne sig til det efter nogen tid?\n#43 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:22\nI det beskrevne eksempel, vil du, hvis du kondiløber med 5 min/km (3.33 m/s) opleve, at du bliver ca 30% tungere og dine skridt lidt kortere, hvis du løber med rotationsretningen og tilsvarende ca. 30% lettere og længere skridt, hvis du løber imod.\nDu mener, at "ikke helt nemt" og "svært" er det samme? I øvrigt vil jeg på baggrund af erfaringer fra den gang i kamptroppene mene, at det er forholdsvis svært at løbe hurtigt med en oppakning, der øger ens vægt med 30 procent.\n#41 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 11:23\nLæs #14, hvor jeg beskriver netop den situation.\nEller læs regnestykket i #28 igennem - og spørg endelig ind, hvis der noget, der er uklart/forkert der. Man kan desværre ikke indlejre billeder her mere - så hvis du ikke forstår mine geometrier, så sig til, så skal jeg prøve at se, om jeg kan visualisere det bedre.\nAt beregne det lodrette (vinkelret fra underlag) hop er en anelse mere kompliceret end blot fald fra en given højde. Corioluskraften virker jo både på vej op og på vej ned - og hver sin vej. På vej op vil du "overhale" dit startpunkt, mens du på vej ned vil "skride bagud" som kuglepennen gjorde det.\nPrøv selv at lave beregningen med et hop til 1,5 meter.\n#42 John Johansen 2. marts 2021 - 11:26\nsom derfor tager en dyb indånding og fylder lungerne helt op med luft,\nJeg fornemmer ikke han tager en dyb indånding først.☆\nSom jeg opfatter det, holder han på "noget" luft og kniber øjnene sammen. Hvilket umiddelbart virker meget fornuftigt.\n(Sprængtes hans trommehinder ikke også under manøvren?)\n☆ Jeg husker ikke situationen fra romanen)\n#43 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 11:26\nI øvrigt vil jeg på baggrund af erfaringer fra den gang i kamptroppene mene, at det er forholdsvis svært at løbe hurtigt med en oppakning, der øger ens vægt med 30 procent.\nI det tænkte eksempel var der kun 40% tyngdekraft til at begynde med - det er helt sikkert en større udfordring end corioluskræfterne.\n#44 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:27\nDet er ikke umuligt, tror jeg. Men det er svært at vide, og det er måske også individuelt, lige som søsyge, som ikke alle kan træne sig fra.\nOg hvis man vænner sig til det, får man så ikke et problem, når man forlader rumstationen? Desværre er der nok ingen anden mulighed at undersøge det på end at bygge en ret dyr rumstation. Jeg kan ikke se, hvordan man kan simulere simuleret tyngdekraft i et tyngdefelt.\n#45 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:31\nDer vil nok i en virkelig situation ske så mange skader, at man kan overveje om det overhovedet er muligt at overleve.\nArthur C. Clarke har fortalt, at han ikke var til stede lige netop den dag, de optagelser blev lavet - ellers ville han have bedt skuespilleren om at tømme sine lunger så meget som muligt for luft.\n#46 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:31\nHvorfor skriver du så 1 G?\n#47 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:35\nVel gør du da ej! For det første introducerer du noget luft i ovenstående. For det andet vil faldhastigheden være afhængig af, at personen først skal acceleres op - det bliver et meeeget langsomt fald i forhold til tyngdekraft.\n#48 John Johansen 2. marts 2021 - 11:41\nJeg må nok bøje mig for dig, og Arthur, Jan.👍\n"first thing you would notice is the lack of air. You wouldn't lose consciousness straight away; it might take up to 15 seconds as your body uses up the remaining oxygen reserves from your bloodstream, and -- if you don't hold your breath -- you could perhaps survive for as long as two minutes without permanent injury. If you do hold your breath, the loss of external pressure would cause the gas inside your lungs to expand, which will rupture the lungs and release air into the circulatory system. The first thing to do if you ever find yourself suddenly expelled into the vacuum of space is exhale"\n#49 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:46\nSå visualiseringen ef en hoppende bold i en roterende rumstation er altså forkert. Så ved vi det. #16.\n#50 Svend Ferdinandsen 2. marts 2021 - 11:49\nHvis det ikke var for luftmodstanden kunne du kaste en bold imod bevægelsesretningen og få den i nakken efter at stationen har drejet en omgang. Boldspil ville foregå på en helt anden måde.\n#51 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 11:52\nSå først den enorme stråmand nu.\nJeg har da ikke påstået, at han vil falde ind mod midten. Jeg påstår derimod, at så længe han ikke har kontakt til tromlen, fortsætter han fremad af en ret linje, der er parallel med dødsdromens tangent i det punkt, forbindelsen blev sluppet.\nHvis motorcyklen bliver inden for dødsdromens afgrænsninger, rammer motorcyklen banen igen og fortsætter. Hvis motorcyklen uheldigvis skulle komme op over kanten, vil den fortsætte tangentielt væk fra dødsdromen.\n#52 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 11:54\nVel gør du da ej!\nJeg beskriver en situation, hvor en person befinder sig i vægtløs tilstand i et roterende rumskib - identisk med situationen, hvor man bygger et skib uden om en astronaut.\nHan forbliver selvfølgelig vægtløs indtil han han bevæger sig væk fra centrum og opnår en radial hastighed - hvilket vil ske uden kontakt med gulvet, hvis der er en atmosfære.\nEr der ingen atmosfære (eller gider han ikke vente på den) skal han aktivt gøre noget for at komme på toget - det kunne være via et rør der går fra centrum ud til periferien og roterer med (såden er de tænkt i praktiske eksempler) - så vil han opleve en gradvis øgning af tyngden, mens han kravler udad.\nNår han så er på toget og roterer med rundt, er situationen en anden. Han har en perifierihastigehed, der skaber hans "tyngde". Hvis han nu løftes 1 meter op fra gulvet og slippes, vil han have en tangentialhastighed næsten svarende til gulvets tangentialhastighed og helt parallelt med denne. Da gulvets bevægelse er en cirkelbue og hans en ret linie, vil de mødes med stigende hastighed (den kunstige "tyngdeacceleration") Når de mødes, vil hans (tangentielle) hastighed være en anelse mindre end gulvets, hvilket hans selvfølgelig er nødt til at kompensere for.\nMen havde han selv hoppet derop, ville Coriolus have hjulpet på dette.\n#53 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 12:05\nJeg nøjes med denne forklaring:\n"Demonstation of Coriolis Acceleration in a Rotating Space Station Astronaut tossing a ball\nOne very simple experiment that quickly illustrates the existance of the coriolis force is the tossing an object 'vertically' upward the 'ceiling'. On Earth the ball would fall back along the path upward and end back in your hand. In the space station this will not happen.\nThe coriolis force is always perpendicular the the direction of motion (velocity) of the ball and the axis of rotation of the station. For the ball going toward the center of the station the coriolis force will be in the direction of motion of the rim of the space station. Its magnitude is twice the product of the balls speed and the angular speed of the space station. When the ball reaches its maximum height (relative to the astronaut) its speed will be zero in the direction of the centre but the coriolis acceleration will have given the ball a horizontal velocity which results in a coriolis acceleration away from the centre. This causes the ball to 'fall' faster away from the center. As it falls, the coriolis acceleration is more back towards where it came from. As a result the ball follows an almost circular path. As the ball 'falls' in the artifically gravity due to the centrifugal force, its velocity will be away from the center of the space station and the coriolis force will be in the opposite direction . One might expect that the horizontal movement on the way up will be equal and opposite to that on the way down and the ball will end up at the astronauts hand. That is not the case.\n#54 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 12:09\nJamen astronauten er da ikke nødvendigvis i centrum, og han bevæger sig ikke.\n#55 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 12:09\nMen havde han selv hoppet derop, ville Coriolus have hjulpet på dett\n#56 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 12:13\nden kunstige "tyngdeacceleration")\nDen kunstige tyngdeaccelaration - som gør, at astronauten mærker en kraft på sine fødder, når han står på gulvet - skyldes centripetalacceleration, ikke to legemer på kollosionskurs. Det er en anden situation, der også fører til kontakt - men bare på en ganske anden måde.\n#57 Jan A Nielsen 2. marts 2021 - 12:24\nDu indfører en masse forudsætninger om bevægelse her og der.\nAstronauten er vægtløs, han bevæger sig ikke, der er ingen luft, og vi bygger en rumstation med tilpas stor radius til at "gulvet" aldrig rammer astronauten, når rumstationen roterer. Aastronauten er placeret 1 meter over gulvet.\nOg der vil han blive hængende uden nogen sinde at ramme gulvet. Han oplever ingen kunstig tyngdekraft.\n#58 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 12:36\nOne might expect that the horizontal movement on the way up will be equal and opposite to that on the way down and the ball will end up at the astronauts hand. That is not the case.\nTouché 😉 - det er sjovt at få sine gamle fysikkundskaber udfordret.\nI modsætning til et hop i et naturligt tyngdefelt, der jo består af 2 lineære bevægelser med to modsat rettede accelerationer, består et "hop" i et rotationsskabt kunstigt tyngdefelt jo af en lineær bevægelse med konstant hastighed - derfor er ovenstående (selvfølgelig) rigtigt 👍 - og mit sludder om et parabelkast er selvfølgelig netop sludder.\nHele op/ned begrebet findes jo ikke i mekanikken i beregningerne, som er reduceret til lineære bevægelser med konstant hastighed og gulvets radielle bevægelse.\nSå den måde det skal regnes på, er at finde den udganghastihed vinkelret væk fra gulvet, der - vektoriseret sammen med den tangentielle hastighed - skaber den rette linje, der vil passere over gulvet i en meters højde.\nRegnestykket er helt magen til til kuglepensdroppet (gange to) - så hvis vi i stedet for en meter hop siger 1,5 meter, vil vi lande 64 cm bag startpunktet.\n#59 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 12:43\nAlt dette er selvfølgelig korrekt - det har bare absolut intet med situationen, hvor han hopper eller med et drop af en kuglepen at gøre.\nI den ovenfor beskrevne situation vil han opleve gulvet fare forbi sig med en konstant hatighed på 11 m/s - og slipper han en kuglepe, vil den selvfølgelig også være vægtløs.\nVed hoppet vil han opleve, at gulvet står (næsten) stille under ham - og dermed er han udsat for fuld "tyngdekraft"\n#60 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 12:45\nJa, hvis du kaster nøjagtigt så hurtigt som tangentialhastigheden i boldens "højde" er.\n#61 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 13:49\nDemonstation of Coriolis Acceleration in a Rotating Space Station Astronaut tossing a ball\nFaktisk er dette jo ikke rigtigt, da jorden selv er en roterende space station. En bold kastet lodret op fra jorden vil ikke falde lodret ned - med mindre, man er på én af polerne.\n#62 Bjarke Mønnike 2. marts 2021 - 14:07\nMan kan ifølge Newton kun kaste en bold i krumme baner hvis den er påvirket af en accelleration der påvirker den. Her på jorden tyngdekraften, ellers vil den bevæge sig i en lige bane og ramme gulvet i et krumt rum ude i rummet uden tyngdekraft😉\nJeg ser bort fra roterende bolde i en atmosfære, hvor den kan være påvirket af Magnus effekten.\n#63 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 14:15\nMan kan ifølge Newton kun kaste en bold i krumme baner hvis den er påvirket af en accelleration der påvirker den her på jorden tyngdekraften, ellers vil den bevæge sig i en lige bane\nAl bevægelse er relativ Bjarke. Svend har fuldstændigt ret i sin betragtning:\nKasteren bevæger sig med ca 11 m/s sammen med gulvet i vores kunstige tyngdefelt. Han kaster nu bold "bagud" med en relativ hastighed på 11 m/s - det medfører, at den kommer til at stå helt stille i forhold til rumstationens centrum - der vil den hænge helt stille (vægtløs) hvis vi ser bort fra luftmodstand. Imens den hænger der, vil kasteren fortsætte rundt i sin cirkelbevægelse og til sidst ramme bolden - men opleve at bolden rammer ham i nakken.\nSå relativt til sig selv har han kastet en bold i en perfekt cirkelbevægelse 😀\nOg det understreger jo Jan's pointe om, at ting kan opføre sig sært i et kunstigt tyngdefelt - og jo mindre radius er, jo særere kan det blive.\n#64 Claus Nedergaard Jacobsen Jacobsen 2. marts 2021 - 14:17\n"Vægtløshed i rummet" - "Zero gravity"\nMuligvis en afsporing - undskyld - men det kommer bag på mig, hvor mange, der tror, at jordens gravitation ikke virker ude i rummet og derfor bruger udtryk som "vægtløs" og "zero gravity". Månen fastholdes af jordens gravitation. Jorden fastholdes af solens gravitation. Hvis et rumfartøj "stoppede" midtvejs mellem jorden og månen, ville det blive halet tilbage mod jorden på samme måde, som hvis vi droppede en sten fra toppen af et højhus. Der er ikke noget anderledes ude i rummet. Selv et fartøj i kredsløb om jorden "falder" hele tiden ned mod jorden. Det er kun fordi, at den tangentiale hastighed er så stor at den nødvendige centipetalkraft lige akkurat tilvejebringes af gravitationen, at kredsløbet bliver stabilt. Men der er sørme gravitation til stede. En fysiklærer beskrev engang "vægtløshed" som det at befinde sig inde i en elevator, der falder frit mod jorden. Sjovt, indtil ... I øvrigt samme måde man simulerer "vægtløshed" på i fly - ved store parabelbaner med 0 g. Et kredsløb om jorden er en cirkelbevægelse. Kubricks roterende rumstation tilføjer så endnu en overlejret cirkelbevægelse.\nDet ville faktisk være mere korrekt at tale om "Zero G" miljøer.\nPå forhånd undskyld fra fysikpedanten:-)\n#65 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 14:22\nRe: "Vægtløshed i rummet" - "Zero gravity"\nMuligvis en afsporing - undskyld - men det kommer bag på mig, hvor mange, der tror, at jordens gravitation ikke virker ude i rummet og derfor bruger udtryk som "vægtløs" og "zero gravity".\nJa - den er sjov. Da jeg var aktiv i CS, blev jeg ofte spurgt, hvor langt man skal ud, for at blive vægtløs 😉. Som du skriver, er svaret selvfølgelig, at det bliver man aldrig.\nDu kan (som du også skriver) kun være "vægtløs" hvis du er i frit fald - og det er du er i LEO med en tangentialhastighed på ca. 7E6 m/s - vel og mærke uden nogensinde(ish) at ramme jorden.\n#66 Bjarke Mønnike 2. marts 2021 - 14:47\nEn god betragtning Flemming, problemet er bare, at rumstationen netop ikke står stille, det er igen tangentialhastigheden der driller dig,( og Svend) bolden har nemlig en retning og en hastighed modsat , der ikke er krum, hviket den skulle have haft, der gør at den rammer gulvet. Blandt andet fordi rumstationen også bevæger sig en krum bane ( det friefald rundt om jorden), samtidigt med at den roterer om sin akse.\nSå øv dig i kast der kan give en bold en hastighed på 27.700 kilometer i timen. men pas på at kaste den anden vej😊\n#67 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 14:56\nHvis man skal være rigtig pedantisk, er der vel ikke en gang tale om "zero g", da man jo rent faktisk er udsat for en kraft fra tyngdeaccelerationen - selv om man føler sig vægtløs i det frie fald.\nDer er vel mere tale om "no Newton's third law" miljø...\n#68 Kim Madsen 2. marts 2021 - 15:04\nSom du skriver, er svaret selvfølgelig, at det bliver man aldrig.\nVel bortset fra hvis man placerer sig præcist i et Lagrange punkt og iøvrigt ikke selv har nogen udstrækning. Præcis der må man være totalt vægtløs.\n#69 Svend Ferdinandsen 2. marts 2021 - 15:08\nNu bliver det kompliceret, for så må personen jo have en strid modvind! I øvrigt bevæger Jorden sig rundt om Solen med 30km/s.\nPå Månen kan du faktisk med en kraftig kanon skyde dig selv i nakken. Du skal "blot" have en mundingshastighed på 2,38km/s.\n#70 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 15:27\nDet er ikke anderledes end at være i selvstændigt kredsløb om jorden.\n#71 Ditlev Petersen 2. marts 2021 - 15:51\nSe nu mulighederne i det her\nSpace-Wolleyball må virkelig være underholdende. Man skal selvfølgelig skifte side jævnligt for at gøre det retfærdigt. Spillerne vil have svært ved at forudsige, hvordan bolden bevæger sig. Og hvor de selv havner hvis de springer. Og hvem de støder ind i. Måske vil space-rugby være endnu bedre. Man behøver endda ikke fragte så mange spillere tilbage, som man sendte op.\n#72 Svend Ferdinandsen 2. marts 2021 - 15:57\nTyngdekraft og vægtløs\nDe udelukkerikke hinanden. Vægtløs tilstand opnår du så snart du bevæger dig frit uanset om der er tyngdekraft eller ej. Hvis tyngdekraften varierer meget med placeringen, så er rummet omkring dig ikke vægtløst på samme måde i forhold til dig. Er det ikke roche-grænsen det hedder, hvor måner og lignende går i stykker hvis de kommer tættere på.\n#73 Kristian Glejbøl 2. marts 2021 - 17:05\nRe: Tyngdekraft og vægtløs\n7e3 [m/s] (undskylder mit pedanteri)\nVægtløs tilstand opnår du så snart du bevæger dig frit uanset om der er tyngdekraft eller ej.\nStrengt taget når man er i frit fald. Astronauter træner frit fald i en ombygget 727 der flyves i parabler, der simulerer baner for ideelle kanonkugler i vacuum (Der pr definition er i frit fald fra de forlader løbet til de rammer jorden) . Den ombyggede 727 kaldes i øvrigt "Vomit Comet" og holder til i Houston https://www.livescience.com/29182-what-is-...\n#74 Kim Madsen 2. marts 2021 - 17:51\nDer er en stor forskel, omend slut resultatet følt på kroppen måtte være ens. I det ene scenarie udligner centripetalkraften tyngdekraften. I det andet udligner to (eller flere) tyngdekræfter hinanden.\n#75 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 18:46\nEn god betragtning Flemming, problemet er bare, at rumstationen netop ikke står stille, det er igen tangentialhastigheden der driller dig,( og Svend)\nSom jeg skrev, er al bevægelse relativ. Måske vil der også komme en Corioliskraft skabt af jordkredsløbet. Den er dog negligerbar i denne sammenhæng (regn selv på det - hvis du altså kan 😉), så Svend og jeg har ret.\n#76 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 18:49\nVel bortset fra hvis man placerer sig præcist i et Lagrange punkt og iøvrigt ikke selv har nogen udstrækning\nDet betyder ikke, at man er uden for jordens tyngdefelt, det er bare udkompenseret af et modsat rettet lige så stort.\n#77 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 18:50\nAv for den 🥴\n#78 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 18:53\nPS: uforståeligt at Svend har fået tre nedadvendte tomler på den 🙁\n#79 Kim Madsen 2. marts 2021 - 19:04\nYep. men som jeg skrev.. hvis din krop er et punkt, så må vægten i dette punkt placeret perfekt i et Larange felt være 0 da de to (eller flere) tyngdefelter totalt annullerer hinanden i punktet.\n#80 Jens Olsen 2. marts 2021 - 19:13\nOg det er det så ikke helt.\nKuglepennen starter sin linære bevægelse langs tangent med en hastighed svarende til radialhastigheden i afstanden fra centrum, hvor kuglepennen slippes. En hastighed lavere end gulvets radialhastighed.\nDen hoppende person starter med en hastighedsvektor, der er hastighedsvektoren fra radialhastigheden plus hastighedsvektoren genereret ved akcelerationen i hoppet. Personen bevæger sig således langs en sekant i cirklen (defineret af rumstationens gulv). Persones bevægelse langs denne sekant sker med større hastighed end gulvets radialhastighed, og personen bevæger sig langs en kortere kurve end afsætspunktet på gulvet. Personen vil derfor lande længere fremme på gulvet i om drejningsretningen (ved et lodret hop).\n#81 Flemming Rasmussen 2. marts 2021 - 19:41\nTilbage til tegnebordet Flemming 😉\n#82 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 19:57\nNej, der er stadig en centripetalkraft - større eller mindre. Der er ikke nul tyngdefelt i Lagrange-punkterne. Hvis alle kræfter var udlignet, ville personen bevæge sig i en ret linje.\nHvis man er i et Lagrange-punkt, er man stadig i kredsløb om solen og er derfor påvirket af en resulterende centripetralkraft.\n#83 Kristian Glejbøl 2. marts 2021 - 19:58\nDet kan ske for selv de bedste... https://www.latimes.com/archives/la-xpm-19... 😱🙄🤭😊\n#84 Svend Ferdinandsen 2. marts 2021 - 20:14\nIndvendig bør der være tydelig markering af hvad vej den roterer, for diverse bevægelser vil falde helt forskelligt ud afhængig af din bevægelsesretning. Med et afsæt vandret lidt fra gulvet kan du i den ene retning lege supermand og i den anden retning brager du i gulvet med et drøn.\nDe forskellige eksempler i tråden her belyser meget godt, at man skal tænke sig om i et roterende system, før man foretager bevægelser.\n#85 Bjarne Jensen 2. marts 2021 - 21:30\nDet vil jeg nu mene er en misforståelse af Lagrange-punkter.\nTyngdefeltet ikke nul i Lagrange-punkter, men er en kombinationen af (i dette tilfælde) solens og jordens tyngdefelter, som giver resulterende centripetal-kræfter, der sikrer, at man i alle Lagrangepunkterne kan holde den samme vinkelhastighed i kredsløb om solen.\nI L1 mellem solen og jorden er centripetalkraften mindre end i jordbanen og i L2 uden for jorden er centripetalkraften større.\nI L4 og L5 60 grader foran og efter jorden er det vektorsummen af jordens og solens tyngdefelter, der fastholder emner netop dér.\nL3 ligger på den anden side af solen, hvor jordens tyngdefelt reducerer virkningen af solens tyngdefelt, så kredsløbsbanen her har en lidt større radius end jordbanen.\n#86 Jens D Madsen 3. marts 2021 - 00:30\nKontravægten behøver ikke at være den samme som rumstationens. Forestiller vi os, at vi har en meget stor sten som kontravægt der har 10 gange større masse end rumstationen, så fungerer det stadigt. Omdrejningspunktet skubbes bare, så den er tæt på den store masse.\nProblemet er langt større, når at mennesker bevæger sig rundt i en rund rumstation. Her transporteres masse fra den ene side, til den anden - og dette ændrer omdrejningspunktet.\nSåfremt der ikke flyttes masse til/fra stenen eller rumskrottet, så påvirkes den ikke meget af, at man bevæger sig i rumstationen. Og, det er muligt med en lang wire, eller flere.\nEn rund rumstation, er så vidt jeg kan se den dårligste løsning. Den er dyr. Massen bevæger sig rundt i rumstationen, hvilket ødelægger balancen. Og der kan ikke bruges en billig kontramasse, f.eks. rumskrot eller en stor sten til at stabilisere massen.\nJeg vil tro at Dyneema er egnet til at forbinde rumstationen og kontramassen - det er både let og stærkt, men der skal måske også noget potentialudligning til.\n#87 John Johansen 3. marts 2021 - 00:38\nForestiller vi os, at vi har en meget stor sten som kontravægt der har 10 gange større masse end rumstationen, så fungerer det stadigt. Omdrejningspunktet skubbes bare, så den er tæt på den store masse.\nDer kan endda forbindes mere end én rumstation.\n#88 Allan Olesen 3. marts 2021 - 01:04\nersonen bevæger sig således langs en sekant i cirklen (defineret af rumstationens gulv). Persones bevægelse langs denne sekant sker med større hastighed end gulvets radialhastighed, og personen bevæger sig langs en kortere kurve end afsætspunktet på gulvet. Personen vil derfor lande længere fremme på gulvet i om drejningsretningen (ved et lodret hop).\n...og så vil han i øvrigt gå på næsen, når han lander.\nMens han foretager den lineære bevægelse, er han jo stadig også i rotation. I udgangspunktet, før han hoppede, havde han ud over sin bevægelseshastighed også en rotationshastighed svarende til rumstationens rotationshastighed. Den rotationshastighed har vi ikke fjernet.\nSå mens han venter på igen at ramme gulvet, vil han stadig være i rotation. Men da han rammer gulvet længere fremme, end han forlod det, skulle han være roteret endnu mere for at være i korrekt vinkel til gulvet, når han "lander".\nOg dermed rammer han gulvet i en skæv vinkel med hovedet for langt fremad, selv om han bare hoppede lige op.\n#89 Jens D Madsen 3. marts 2021 - 01:04\nDette kan være et problem. Eventuelt, kan man anvende noget af kontramassen til at sende ud med stor hastighed.\n#90 Jens D Madsen 3. marts 2021 - 01:14\nDu kan ikke stoppe, men vil blive hængende og "løbe" med 11m/s, indtil nogen støder ind i dig, og får din hastighed ned.\n#91 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 08:45\nDet vil luftmodstanden klare (jeg antager, vi har noget så basalt som atmosfære, når vi har kunstig tyngdekraft) 😉\nDet kan så medføre et “uheldigt” møde med gulvet igen - i og med jeg ikke har styr på, hvordan jeg vender - så fasen mellem første berøring og min venden tilbage til (relativ) 0 m/s kan blive noget tumultarisk. 😂\nNå - jeg vil lige (prøve på at) regne på det lodrette hop til 1,5 meter - vender (måske) tilbage 😉\n#92 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 08:50\nJeg glæder mig til, at OL skal afholdes i denne rumstation - det vil tilføre meget mere underholdning for tilskuerne.\n#93 Kristian Glejbøl 3. marts 2021 - 09:30\nEn rund rumstation, er så vidt jeg kan se den dårligste løsning. Den er dyr.\nEnig - for små stationer. Eventuelt kunne man bruge en atomreaktor som kontravægt, så har man strøm altid back-up strøm ombord.\nDyneema er glorificeret polyethylen. Den vil være sindsygt følsomt overfor stråling og (forhøjede) temperaturer.\nJeg ville personligt satse på kulfibre som styrkegivende komponent, eventuelt i en carbon/carbon komposit (den giver forresten potentialudligning).\n#94 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 10:38\nvender (måske) tilbage 😉\nMan skal præstere en hophastighed på 3.54 m/s vinkelret væk fra gulvet (fundet ved vektorregning - man skal "vride" tangentialhatigheden på 10,86 m/s 18,05 grader)\nDet vil give en vektor, der peger 18,05 grader væk fra gulvet, og denne sekant vil have en maksimum distance fra gulvet på 1,5 meter.\nHastigheden (i forhold til rumstationens centrum) vil blive 11.42 m/s\n"Hoplængden" er den dobbelte af kuglepensdroppet = 18,9 m\nTiden til man lander igen vil blive 1,65 s (hvilket jo er kort i forhold til det dobbelte af kuglepennens "fald"tid på 0,92 s)\nMan vil ramme gulvet 19,22 m fra udgangspunktet (relativt til centrum)\nGulvet vil i mellemtiden have flyttet sig 17,92 m. (relativt til centrum)\nErgo lander man 1,3 m foran udgangspunktet.\nGulvet vil have "ændret vinkel" 36,1 grad\nMan vil selv have ændret vinkel 33,65 grader - ergo vil man have have en ret lille overbalance på 2,5 grad forover. Denne vil dog blive forstærket af, at gulvet "bevæger sig baglæns" under en, når man rammer.\nJeg er særdeles åben for kritik af ovenstående 😉\n#95 Bjarke Mønnike 3. marts 2021 - 11:36\nSå langt så så godt og tak for det Flemming\nMen Flemming. jeg forestiller mig at når man hopper i et vægtløst rum, så er det ikke en bevægelse der stopper før end man rammer "loftet", i ringen. Læs linket herunder!!!!!\nOg hvis man ikke rammer loftet, men rammer forbi, kan det være man rammer gulvet med hovedet først et sted mellem 120 -150 grader gulvbevægelse fra hvor man startede.\nMen rammer man "loftet", hvad der er mest sandsynligt, hvis man ikke er meget meget forsigtig, ved jeg ikke ikke hviken situation der skal anvendes. Det elastiske eller uelastiske sammestød , for at komme videre i beregningerne.\nDerfor kan denne situation ikke sammelignes med den tabte kuglepen, der givet vil opføre sig som du beskriver det , uden hop😉.\n#96 Kim Bygum 3. marts 2021 - 11:56\nRe: Så langt så så godt og tak for det Flemming\nså er det ikke en bevægelse der stopper før end man rammer "loftet", i ringen.\nJo Bjarke, du glemmer at du har en tangentialhastighed når du hopper, som bringer dig i kontakt med "gulvet" igen. Du kan ikke umiddelbart hoppe højere end du normalt ville.\n#97 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 12:48\nSom Kim også er inde på ovenfor, er du nødt til at bryde opgaven ned i vektorer. Belært af mine bommerter tidligere i denne tråd mener jeg, at man skal passe særdeles meget på med at tro på, at ens forestillinger lige holder stik.\nDet handler i bund og grund om, at man, når man slipper underlaget i et vægtløst rum, vil fortsætte med uændret hastighed i en ret linje - indtil man støder imod noget.\nDen rette linje er selvfølgelig summen af de vektorer, der har skabet den (hastighed og retning) - og i denne situation forvirres billedet af, at ens referencesystem også flytter sig.\nOg jo: situationen er faktisk meget lig kuglepennen - eneste forskelle er, at udgangspunktet for den lineære bevægelse er på periferien, og at der tilføres en ekstra hastighedsvektor qua hoppet. Derefter er beregningerne eksakt de samme.\nJeg er (selvfølgelig) ikke 100% sikker på min udregning i #94, men indtil den bliver falsificeret, holder jeg nok fast i den. 😀\n#98 Bjarne Jensen 3. marts 2021 - 14:09\nDet er jo fordi referencesystemet ikke er et inertialsystem.\nJo større diameter på den roterende rumstation, jo tættere kommer perifierien på et inertialsystem, hvor de normale spilleregler gælder.\n#100 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 14:43\nHverken du eller eller Flemming kan helt slippe at når man forlader gulvet vender man ikke tilbage til det igen før man differential beregner den kurve som vektorændringen af hoppet påvirker tangentielfartvektoren ved starten af hoppet som jeg ser det.\nJeg synes, du skulle beregne hoppet så Bjarke - find du din før omtalte fysikbog frem og grav dig ned i den - og vend tilbage, når du har regnet den ud.\nDet virker imho ikke særligt troværdigt - på et grundlag, som jeg ser som helt forkert - blot at skyde andres beregninger ned, når du absolut intet har at bidrage med selv.\nDet var jo NETOP den nødvendige vektor for at kunne passere 1,5 over gulvet, jeg har beregnet i #94. Opgaven gik på et "lodret" hop (d.v.s. vinkelret væk fra gulvet) - derfra er det i virkeligheden folkeskolegeometri, som jeg ser det.\nMed hensyn til kugle pennen, så er den kun underlagt "tyngdekraft" sålænge den har en fast forbindelse til ejeren, men den har en tangentiel hastighed med en retning, der bringer den tilbage til det krumme gulv, når den slippes.\nNo shit Sherlock? - det var det, jeg beregnede i #28. Akkurat det samme gør sig gældende for den hoppende person - så snart han forlader gulvet, er han "vægtløs" - og vil følge sin vektor, til han ramler ind i noget.\nIgen: Jeg er modtagelig for konstruktiv kritik af min beregning i #94\n#99 Bjarke Mønnike 3. marts 2021 - 14:44\n@ Bjarne J\nHverken du eller eller Flemming kan helt slippe den detalje , at når man forlader gulvet i et hop , vender man ikke tilbage til det igen, før man differential beregnet( god lyst til den som gider)formen af den kurve, som vektorændringen af hoppet, påvirker tangentielfartvektoren ved starten af hoppet, som jeg ser det.\nNår man hopper, slipper man kontakten til fladen, der imiterer tyngdekraften, men bare en centimeter over denne flade, er hastigheden af hængig af ""Frigørelsesaccelerationen"" som er grunden for hoppet og den retnings vinkel hopperen har bestem hoppet skulle ske med.\nMed hensyn til kugle pennen, så er den kun underlagt "tyngdekraft" , sålænge den har en fast forbindelse til ejeren, men den har en tangentiel hastighed med en retning, der bringer den tilbage til det krumme gulv, når den slippes. Det sker i en bevægelse der får den til at se ud for ejeren, at den er undelagt en tyngdekraft.\nFor den falder ned ved hans fødder, al den stund at personen og pennen bevæger sig med samme hastighed i starten. Pennen flyver bare ligeud og rammer gulvet og personen tvinges i en krum bane, der krydser pennens bane hvor pennen er udfor personens fødderes bane.\nIndrømmet Flemming, her tog jeg fejl tidligere. ØV!\n#100 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 14:46\nNej, den falder bag hans fødder, fordi den har en lavere tangentialhastighed end hans fødder, når den slippes qua den mindre radius. Prøv at læse #28 igennem igen - og spørg endelig ind, hvis der er noget, du ikke forstår.\nOg JA: Du har taget fejl i samtlige dine indlæg i denne tråd Bjarke.\n#101 Bjarke Mønnike 3. marts 2021 - 16:29\nJeg har bredt bedemåtten ud\nEt cad program giver gode svar, så jeg svinger det hvide flag😉\n#102 Flemming Rasmussen 3. marts 2021 - 18:35\nKorrektion til #94\nBeregningen forudsætter, at den hoppende persons CG er i skosålerne. Det er naturligvis ikke tilfældet.\nDet vil dog kun medføre mindre ændringer i beregningen - princippet er imho det samme


Harry Potter og fangen fra Azkaban (2004) - Se online | Blockbuster\nHarry er blevet 13 år og tilbringer en lang og kedelig sommerferie hos sin skrækkelige familie Dursley. En af dagene kommer Onkel Vernons søster Marge forbi. Hun har altid været ondskabsfuld over for Harry, men denne gang får han til sidst nok og ved hjælp af magi får han hende pustet op til en kæmpe ballon - så hun flyver væk. Derefter stikker Harry af frafamilien Dursley, men han tør ikke tage til Hogwarts, for han har brudtreglen om, at man ikke må udøve magi, når man er blandt Mugglerne. Harry bliver samlet op af en mærkværdig bus og sendt til en pub, hvor han møder Ministeren for Magi, Cornelius Fudge. Han har hørt alt om Harrys bedrifter, men bortviser ham alligevel ikke fra Hogwarts. En farlig fange - Sirius Black - er nemlig flygtet fra Azkaban-fængslet, og han er på jagt efter Harry, der kun er i sikkerhed på Hogwarts.\nHarry Potter og fangen fra Azkaban - Mødet med Sirius Black\nHarry har tilbragt endnu en sommer hos sin ondskabsfulde plejefamilie – familien Dursley. En aften får de besøg af Vernons søster, Marge. Hun sider modbydelige ting om Harrys afdøde forældre, som får hans bæger til at kamme over. I afmagt bruger han magi på hende, så hun puster sig op som en ballon og langsomt flyver væk. Harry pakker sine ting og tager afsted fra familien Dursley. Han har brudt den vigtigste regel på Hogwarts, nemlig at man ikke bruge magi blandt mugglere. Derfor tør han ikke tage tilbage på skolen. I stedet bliver han samlet op af en magisk bus, som transporterer ham videre til en kro, hvor Cornelius Fudge venter ham. Han får den glædelige nyhed, at han mod forventning ikke bliver bortvist. Dog er det på baggrund af, at den farlige fange Sirius Black er sluppet løs fra Azkaban. Og han har sit sigtekorn på Harry. Harrys sikkerhed bliver endnu en gang udfordret i løbet af skoleåret, men denne gang kan han få fyldt nogle huller i sin fortid.\nInstruktøren, Alfonso Cuarón, bad de tre hovedroller om at skrive et essay om deres karakterer for at lære dem endnu bedre at kende. De levede for alvor op til de personer, de hver især skulle repræsentere. Emma Watson tog Hermiones kappe på og afleverede 16 siders essay om den unge og ihærdige pige. Daniel Radcliffe afleverede en enkel side om Harry. Rupert Grint levede op til Rons afslappede stil og afleverede aldrig et.\nPå togturen tager Harry en bid af et stykke chokolade. I det efterfølgende klip er samme stykke chokolade helt intakt. Da Harry bukker for den store hippogrif, er hans slips bundet forkert. Den tynde del er længere end den forreste. Da han kort efter flyver på hippogriffen, er hans slips bundet helt korrekt. Hermiones hår har forskellige længder igennem hele filmen. Dog ikke på en måde, som skulle insinuere, at hun blev klippet.\nSirius Black: I expect you're tired of hearing this, but you look so like your father. Except your eyes. You have... Harry: My mother's eyes. Sirius Black: It's cruel that I got to spend so much time with James and Lily, and you so little. But know this; the ones that love us never really leave us. And you can always find them in here. [Sirius placerer sin hånd på Harrys hjerte].\nDu kan let få adgang til Harry Potter og fangen fra Azkaban hos Blockbuster. Det kræver blot, at du opretter et gratis login til blockbuster.dk. Herefter kan du enten købe eller leje filmen. Ved køb får du ubegrænset adgang til filmen og kan altid se den via din profil. Hvis du lejer den, kan du se den så meget, du vil på den efterfølgende lejeperiode, som er 48 timer.


Få 3 tilbud på en ny indkørsel i Almind\nVil du gerne have anlagt en ny indkørsel i Almind, skal du have fat i en brolægger. En brolægger ved alt om, hvordan man sikrer, at din nye indkørsel er jævn og stabil, så fliserne bliver liggende, hvor de skal, når du begynder at bruge indkørslen.\nStoppet kloak i Almind\nHvis vandet stiger i dit toilet, kan det være tegn på en stoppet kloak. Almind har flere autoriserede kloakmestre, som kan hjælpe dig, hvis din kloak er stoppet.\nFå 3 tilbud på gravearbejde i Almind\nSkal du have udført gravearbejde i Almind, kan du få 3 tilbud helt gratis og uforpligtende. Måske bliver du overrasket over, hvor billigt du kan få klaret dit gravearbejde af folk med det rette udstyr.


DORTMUND - MONACO 3.10.18 | Betting Tips | Ekstra Bladet Betting\n3. oktober 2018 21:00 Signal Iduna Park\nskrevet af Poul Nielsen Udgivet d. 26. september 2018 1. oktober 2018 Sidst opdateret 1. oktober 2018 @ 15:28\nDortmund - Monaco optakt\nSignal Iduna Park danner rammen om dette vigtige opgør i gruppe A. Med nederlaget hjemme til Atletico er Monaco tvunget til at få et resultat her, hvis de skal gøre sig forhåbninger om videre avancement. Dortmund er efter sejren i Belgien noget bedre stillet og kan spille uden voldsomt pres.\nI den første kamp lykkedes det Dortmund at hive en sejr hjem på en sen scoring af Christian Pulisic. Det var en meget jævnbyrdig kamp og selv om resultatet ikke var direkte ufortjent, kunne det let være gået anderledes.\nGenerelt er Dortmund kommet pænt i gang med sæsonen i Bundesligaen. Især hjemme har de været stærke med to sikre sejre. De har ikke været specielt dominerende i de kampe, men holdet besidder en effektivitet der er skræmmende. Således er deres 8 mål fordelt på 7 spillere, det sidste er et selvmål.\nMonaco fik en god start på kampen imod Atletico hjemme i det lille fyrstendømme. Det var bare ikke nok, for med to scoringer inden pausen vendte gæsterne kampen til en vigtig udesejr. Monaco formåede ikke at dominere deres modstander og nå de kom på skudhold var de temmelig ufarlige.\nI Ligue 1 er Monaco kommet rigtig skidt fra land. Kun en enkelt sejr i 6 kampe og den ligger helt tilbage til første runde. Leonardo Jardim har en stor udfordring med at få forsvaret til at holde tæt. Det er kun sket en enkelt gang i denne sæson.\nVores tip til kampen er spil på hjemmesejr. Dortmund kan med en sejr tage et stort skridt mod en topplacering i gruppen. Monaco i nuværende form er ikke en skræmmende modstander. De holder sjældent målet rent og kan Dortmund holde styr på Radamel Falcao ser gæsterne også noget tandløse ud. Læg dertil Dortmunds evne til at være yderst effektive på de chancer de får, så er opskriften på en hjemmesejr klar.\nVil du spille på denne kamp? Se aktuelle bonusser fra danske bookmakere her.\nFå 1.000 kr. startbonus med Betfair\nDortmund smadrede Nürnberg 7-0 for derefter at slå Leverkusen på udebane med 4-2. Det endda selv om de var bagude 0-2 ved pausen.\nMonaco tabte de to kampe op til dette opgør. Dermed ligger de stadig og roder rundt på nedrykningspladserne i Ligue 1.\nDortmund - Monaco odds og spilforslag


Pas på kviksølv i knuste sparepærer - politiken.dk\nNår sparepæren går i stykker, slippes der kvivksølvdampe ud. Derfor skal man lufte grundigt ud, når det sker, lyder det i en kampagne fra Miljøministeriet.\nNår sparepæren går i stykker, slippes der kvivksølvdampe ud. Derfor skal man lufte grundigt ud, når det sker, lyder det i en kampagne fra Miljøministeriet. Foto: THOMAS BORBERG\nHjemmet 18. maj 2010 kl. 10.27\nPas på kviksølv i knuste sparepærer\nNår sparepæren går i stykker, skal der luftes ud, og resterne skal ikke i skraldespanden.\nDerfor lancerer ministeriet i dag en kampagne, der skal få danskerne til at lufte grundigt ud, når pærerne går i stykker og få dem til at aflevere resterne af pæren på genbrugsstationen.


Interview med Eline Haarder – Københavns Universitet\nInterview med Eline Haarder, studerende\nI løbet af mit første år på geologi kom jeg ud for begge disse scenarier, og det er ikke enestående, for geologistudiet byder på masser af den slags oplevelser. Fagets bredde kombineret med meget feltarbejde giver mulighed for at opleve mangeartede ting - også tidligt i studiet.\nGeologistudiet er småt, og det betyder, at vi har det utrolig hyggeligt med hinanden som studerende, men også med underviserne. Man er ikke blot et ansigt i flokken - tværtimod kender underviserne langt de fleste studerende, hvilket giver et meget dynamisk miljø, hvor alle siger hej til hinanden på gangene. Vi har også en bar, hvor man kan lære de andre studerende at kende, samt en studenterforening, STENO, der tager sig af de sociale arrangementer internt på studiet.


AZOPT indeholder brinzolamid, der tilhører en gruppe af lægemidler, der kaldes karboanhydrasehæmmere. Det sænker trykket inde i øjet. AZOPT anvendes til at sænke forhøjet tryk i øjet. Forhøjet tryk i øjet kan føre til en sygdom kaldet glaukom (grøn stær).\nFortæl det til lægen eller apoteketspersonalet, hvis du bruger anden medicin eller har gjort det for nylig. Dette gælder også medicin, som ikke er købt på recept.


Domæne Blacklist - Find de gode anbefalinger. Klik her! \nFind mere omhandlende Domæne Blacklist her\nGoddag, og velkommen til denne webside, udarbejdet som følge af søgningen på søgeordene Domæne Blacklist. Vi ønsker, at du kan finde det, du leder efter ved hjælp af vores henvisninger, som vi præsenterer her for dig, som sandsynligvis søger efter mere info i relation til Domæne Blacklist. Læs videre her, eller klik med det samme videre på vores anbefalede sponsorlinks, der sikkert kan lede dig videre til det, du søger.\nDomæne Blacklist - Spørgsmål og svar?\nKunne du ikke finde det, som du ledte efter ved hjælp af vores anbefalinger, som vi linker til, og som skulle have en relation til Domæne Blacklist, bidrager vi gerne med rådgivning herom. Du er velkommen til at tage kontakt til os gennem vores kontaktside. Jvf. vores erfaring bør det være tilstrækkeligt at bruge førnævnte henvisninger om Domæne Blacklist, men er dette ikke nok, så tag venligst kontakt. Vi læser som regel spørgsmål inden for 1-10 dage.\nHvad er denne webside om Domæne Blacklist egentlig?\nSiden her er baseret på ordet "Domæne Blacklist" med formodning om, at det er enten præcis dette ord eller med stor sandsynlighed et nært relateret keyword, du har indtastet på en søgemaskine, for eksempel Bing eller YouTube. Vi forsøger at bidrage til din forspørgsel med brugbare hyperlinks, som oftest kan være reklamefinansieret eller præfereret af sidens redaktion.