Test: ABUS Bordo 6000 Alarm | CykelStart.dk\nTests 10. september 2019 <13. maj 2020\nABUS er nok i virkeligheden bedst kendt for deres låse og sikringsløsninger til bl.a. cykler, selvom deres sortiment også rummer bl.a. cykelhjelme som vi også tidligere har testet og anmeldt.\nBordo 6000 Alarm er en videreudvikling af Bordo 6000, i praksis er den blevet udstyret med en alarm som skal skræmme pil-fingrene væk hvis de forsøger at rykke på lås eller cykel.\nBordo 6000 Alarm kommer i en æske med selve låsen, 2 nøgler og et nøglekort, en holder til cyklen samt en vejledning.\nBordo 6000 Alarm ligner en klassisk foldelås, denne model er 90 cm, har 6 led og fås i både hvid og sort udgave. Låsen vejer alene knap 1,4 kg., så det er altså også en lås med noget gods i!\nRent sikringsmæssigt er denne lås klassificeret fra ABUS som 10/15, så det er med andre ord en rigtig god og kraftig lås i den bedste kategori fra ABUS’ side. Den er ydermere testet og beskyttet mod angreb med is-spray. Slutteligt er låsen varefakta/forsikringsgodkendt, hvilket bestemt ikke er uvæsentligt.\nFoldelåsen er med blød gummi-belægning på udvalgte steder, så den ikke ridser cykel eller hjul unødvendigt når den er i brug og takket være de 90 cm. kan den også bruges til større cykler såsom lad og el-cykler. Der medfølger en smart holder som gør det muligt at opbevare låsen på cyklen når den ikke er i brug, denne er dog nok mest relevant for bud/ladcykler eller en el-cykel hvor vægten ikke gør den store forskel.\nSom nævnt tidligere kommer låsen med 2 nøgler, samt et nøglekort så kan nemt og hurtigt kan bestille nye nøgler direkte hos producenten.\nLåsen er virkelig nem at bruge, og størrelsen gør det ret nemt at få cyklen fastlåst til et eller andet objekt, så man gør det endnu sværere for cykeltyven at stikke af med cyklen.\nI videoen nedenfor er Bordo 6000 Alarm demonstreret ganske kort.\nAlarm-funktionen fungerer på den måde at den først vil give et advarsels-bip, det kan være praktisk hvis en anden lige rammer din cykel i cykelstativet, eller når du skal låse den op eksempelvis. Hvis man fortsætter med at bevæge cykel eller lås, så vil, alarmen lyde og selvom den “kun” larmer med 100 dB, så vil jeg antage at de fleste cykeltyve vil tage benene på nakken. Ikke så meget pga. lydniveauet, men simpelthen fordi de vil blive forskrækket. Ydermere vil det tiltrække en del opmærksomhed hvis cyklen står placeret et sted med megen trafik og mange mennesker.\nI videoen nedenfor er alarmfunktionen/sirenen i Bordo 6000 Alarm demonstreret i praksis.\nAlarm på cykellåsen giver nok ikke mening for alle, men har man en dyrere cykel, eksempelvis en ladcykel, budcykel eller en el-cykel som man har behov for at parkere et sted med mange mennesker og masser af trafik, så kan Bordo 6000 Alarm måske gøre at tyven stikker af, istedet for at stikke af med din cykel. Fordelen er her at man ikke kun får en virkelig kraftig og sikker lås, men samtidig en afskrækkende alarmfunktion der med sine 100dB bør sende langfingrede cykeltyve på flugt, om ikke andet så gør den omgivelserne opmærksom på at der her sker noget der ikke er i orden! Den er lidt stor og klodset, så den egner sig nok bedst til cyklen hvor vægten ikke betyder det helt store, så man kan få gavn af den medfølgende holder til cyklen.\nMed en vejledende pris på ca. 1249,- er der også tale om en løs i den dyre ende, til gengæld er den både sikker og ret smart!\nVejledende pris: 1249,- / Set til 939,-\nKøb ABUS Bordo 6000 Alarm\nDanske GripGrab har et stort sortiment i bl.a. handsker og vi har...\nsays: Lukas Andersen\n25. januar 2021 at 21:45\nJeg har lige fået en super lækker ny racercykel, som jeg er en lille smule mere øm overfor end den gamle.\nJeg havde den gamle i mit kælderrum, som kun jeg har adgang til, og vil også opbevare min nye i kælderrummet. Den skal være der mener kæresten….\nSpørgsmålet lyder på: Hvor længe larmer denne lås når den først går igang? hvis “tyven” stopper med at røre ved cyklen stopper den så derefter?\nJeg bor nemlig på anden sal og ønsker ikke at låsen skal larme hele natten, og mine underboer derfor ligger vågen den halve nat.\nTror du det ville være en god løsning?\nJeg har desværre ikke kunne finde info om hvor længe alarmen lyder, men mon ikke den stopper indenfor “rimelig tid”, det er jo ment som noget der skal afskrække. Den giver først et advarselsbip hvis man rykker på cyklen, og fortsætter man med at pille, så går alarmen.\nDet er svært at svare på om det er den rette løsning, måske en stærk kædelås og et anker i gulv/væg var bedre, så den simpelthen er noget nær umulig at stikke af med? Alternativt har jeg selv et par af disse som jeg bruger ifm. ferie og lign:


Danske hjemvendte. soldater. et forskningsprojekt om udsendte mellem 1992 og PDF\nDownload "Danske hjemvendte. soldater. et forskningsprojekt om udsendte mellem 1992 og 2009"\n1 Danske hjemvendte soldater et forskningsprojekt om udsendte mellem 1992 og 2009\n2 Danske hjemvendte soldater ET forskningsprojekt om udsendte mellem 1992 og 2009 Redigeret af Trine Jørgensen Oplag: 2000 Layout: Hedda Bank Foto: Ole Bo Jensen og Polfoto Tryk: Rosesndahls Schultz Grafisk A/S ISBN-nr.: SFI Det Nationale Forskningscenter for Velfærd Herluf Trolles Gade 11 DK-1052 København K Tlf SFIs publikationer kan frit citeres med tydelig angivelse af kilden. Skrifter, der omtaler, anmelder, henviser til eller gengiver SFIs publikationer, bedes sendt til centeret.\n3 Indhold Introduktion Om projektet Danske hjemvendte soldater Peter Højland: De udsatte veteraner er hele samfundets opgave Udsendelser fra 1992 til 2009 Nick Hækkerup: veteranpolitikken er et fælles samfundsanliggende Før og under udsendelse Hvem sender Danmark i krig? Portræt af de udsendte Motivationer for udsendelse Erfaringer i felten Hjemsendte, sårede og omkomne Kim Kristensen: Hold øje med krigergenerationen Efter udsendelse Når soldaten vender hjem En eller flere udsendelser Flemming Vinther: Tænk helhedsorienteret Hverdagsliv og fysisk helbred Psykisk helbred efter udsendelsen Heine Stefansen: der skal noget af et mandfolk til at indrømme, at man har det psykisk skidt Jens Kåre Byrnak: Indsatsen skal fortsat udvikles Brug af støttefunktioner Mette Bertelsen: projektet bekræfter proportionerne i vores arbejde Alkoholvaner, misbrug og kriminalitet Perspektiver Stéphanie Vincent Lyk-Jensen: Der er meget at arbejde videre med i materialet Projektets hovedkonklusioner\n4 Om projektet Danske hjemvendte soldater Hvem er de mennesker, Danmark vælger at sende i krig, og hvordan påvirker oplevelserne i felten dem? Hvilke følger kan udsendelsen fx få for soldaternes sundhed, sociale forhold og psykiske helbred? Det var nogle af de spørgsmål, Soldaterlegatet havde med, da de i efteråret 2009 henvendte sig til SFI, Det Nationale Forskningscenter for Velfærd, for at drøfte mulighederne for at undersøge konsekvenserne af udsendelse i internationale militære missioner for den enkelte soldat. Emnet var ikke tidligere undersøgt, hverken nationalt eller internationalt, og SFI påtog sig opgaven. Resultatet foreligger nu i form af forskningsprojektet Danske hjemvendte soldater. Fra 2010 til 2012 er der udgivet seks rapporter i forbindelse med projektet, omhandlende emner som soldaternes sociale baggrund, uddannelse, økonomi og psykiske og fysiske helbred før og efter udsendelsen. Dette temhæfte præsenterer forskningsprojektets væsentligste konklusioner. Hæftet rummer desuden interviews med en række nøglepersoner, der fortæller om projektets perspektiver og væsentligste resultater set fra netop deres stol. Nøgletal om 18 års militært engagement i udlandet Forskningsprojektet fokuserer på årene mellem 1992 og I disse 18 år har godt danske mænd og kvinder været udsendt som soldater på internationale, militære missioner for Danmark. Samlet set 60 missioner i 35 lande er gennemført i perioden; de fleste til Eksjugoslavien, Irak og Afghanistan. I alt har de soldater været udsendt knap gange. Halvdelen af dem har været af sted en enkelt gang, under hver tiende er rejst ud og kommet hjem mere end fem gange. Seks ud af ti gange har målet for soldatens rejse været Eksjugoslavien. I 2009 gik syv af ti udsendelser til Afghanistan. Antallet af årlige udsendelser er fordoblet i perioden og var højst i 2007, hvor soldaterne tog godt 4500 ture. Mellem 1992 og 2009 har 51 danske soldater mistet livet i felten, og 123 er blevet såret. 2 Introduktion\n5 Det bygger undersøgelsen på Forskerne har haft adgang til en lang række data om veteranerne, deres familier, en kontrolgruppe (se boks nedenfor) og befolkningen generelt for at udføre analyserne. Data omfatter bl.a.: Oplysninger fra forsvaret om de personer, der har været udsendt mellem 1992 og Bl.a. om antal udsendelser, datoer, missionsområder, missionsnavn og personelgruppe. Data fra Hærens Operative Kommando om sårede og døde i perioden Forsvarets rekrutteringsoplysninger for egnede og begrænset egnede i perioden i alt ca personer. Er anvendt til at etablere en kontrolgruppe. Oplysninger fra Danmarks Statistik om de udsendte og kontrolgruppen, samt deres forældre (herunder pleje- og stedforældre), søskende, partnere, børn og partneres børn. Dertil visse data om hele befolkningen til brug for sammenligning, fx om økonomi, sociale forhold, uddannelse mv. Oplysninger fra Sundhedsstyrelsen om de udsendte og kontrolgruppen, fx kontakter til sundhedsvæsnet, køb af medicin, diagnoser og behandling for stofmisbrug. Telefoninterviews med repræsentativt udtrukne veteraner om bl.a. familieforhold, arbejde, missionserfaringer og selvoplevede mén af udsendelsen. Spørgeskemaundersøgelse i to omgange til 447 soldater, der blev udsendt til enten Libanon (UNIFIL 4) eller Afghanistan (ISAF 11) i foråret Om motivation før og efter udsendelsen. 44 personlige, semistrukturerede interviews med veteraner, pårørende, repræsentanter for forsvaret og støttefunktioner. Kontrolgruppen Hvordan afgør man, hvilke begivenheder i en hjemvendt soldats liv, der skyldes oplevelserne i felten, og hvilke, der måske ville være sket uanset hvad? Det er et spørgsmål, der rent videnskabeligt ikke kan besvares med 100 % sikkerhed. Men man kan nærme sig et svar ved at sammenligne veteranerne med en kontrolgruppe, der ligner dem på så mange måder som muligt, men som ikke har været udsendt. På den måde kan man med størst mulig sikkerhed sige, at eventuelle forskelle mellem de to grupper formodentlig kan knyttes til udsendelsen. Projektet har derfor etableret en kontrolgruppe bestående af personer, der er blevet erklæret egnede til værnepligt i forbindelse med forsvarets sessioner, men som ikke har været udsendt i international tjeneste. Man har yderligere valgt, at kontrolgruppen kun består af mænd, der er født mellem 1975 og 1982, og som har deltaget i Forsvarets Dag mellem 1994 og 2010 i alt ca personer. Det betyder, at man kan sammenligne dem med de tilsvarende fødselsårgange blandt veteranerne og dermed arbejde med to grupper, der ligner hinanden på så mange punkter som muligt. Det er derfor kun mandlige veteraner født mellem 1975 og 1982 i alt ca. en fjerdedel af alle udsendte der i undersøgelsen er sammenlignet med en kontrolgruppe. Introduktion 3\n6 Peter Højland: De udsatte veteraner er hele samfundets opgave Peter Højland er bestyrelsesformand i Soldaterlegatet. Soldaterlegatet er en privat fond, der siden 2009 har uddelt legater til tidligere udsendte soldater og civile i internationale missioner, som under udsendelse har pådraget sig en fysisk eller psykisk skade. Soldaterlegatet har siden sin start uddelt legater og igangsat projekter for mere end 40 mio. kroner. Peter Højland, hvad er baggrunden for, at Soldaterlegatet tog initiativ til forskningsprojektet? Da Soldaterlegatet åbnede dørene i 2009, var antallet af psykisk skadede soldater ukendt, men vi kunne se på fordelingen af ansøgninger fra fysisk og psykisk tilskadekomne soldater, at der her gemte sig et stort mørketal. Vi havde ikke eksisteret mere end seks måneder, inden det blev klart for os, at langt hovedparten af de soldater, der havde behov for støtte fra os, var stærkt traumatiserede tidligere udsendte soldater. I dag er det sådan, at mere end 80 % af de snart 650 tidligere udsendte soldater, som Soldaterlegatet har støttet, har store psykiske og sociale udfordringer. Derfor besluttede vi at igangsætte et projekt med henblik på at få forskningsbaseret viden om de langsigtede konsekvenser af en udsendelse til en international mission. I den forbindelse var det vigtigt for os, at de, der skulle gennemføre forskningen, er en anerkendt og politisk uafhængig forskningsinstitution. Derfor faldt valget på SFI, og det blev til forskningsprojektet Danske hjemvendte soldater. Hvad kan vi bruge den viden til, der nu foreligger? Antallet af personer udsendt til internationale militære operationer er stadigt stigende, og derfor er det vigtigt at få klarhed over, hvilke konsekvenser og omkostninger en udsendelse har, så indsatsen over for de udsendte før, under og efter kan målrettes. Resultaterne danner et godt grundlag for den fremtidige støtte og sikring på det område både til gavn og glæde for den enkelte soldat og sandelig også til gavn for det danske samfund, som jo her står over for en stigende social og økonomisk byrde. Vi ser i dag, at gruppen af Balkan-veteraner, der søger støtte fra Soldaterlegatet er nedadgående, mens gruppen af de unge, der har været udsendt til Afghanistan og Irak, begynder at banke på med et behov for støtte. Det står derfor klart for os, at vi vil have veteraner med behov for støtte de næste mange årtier! vi mener ikke, at forsvaret hverken skal eller kan løfte de særlige udfordringer, der oftest opstår år efter udsendelsen og efter overgangen fra det militære til det civile liv. 4 Introduktion\n7 Det vigtigste for os i Soldaterlegatet er, at det bliver hele det danske samfund, der kommer til at varetage opgaven med at hjælpe de hjemvendte soldater og deres pårørende, der måtte have behov for særlig støtte. Forsvaret løfter i dag en stor og vigtig opgave med at udvælge, uddanne og udsende soldater til verdens brændpunkter. Vi mener ikke, at forsvaret hverken skal eller kan løfte de særlige udfordringer, der oftest opstår år efter udsendelsen og efter overgangen fra det militære til det civile liv. Veteranerne er kommet for at blive, og de vil være en del af det danske samfund de næste mange år. Derfor er det vigtigt, at samfundet, herunder politikerne, træffer beslutninger, der på lang sigt vil sikre Danmarks veteraner den bedst mulige støtte. Siden 1992 er knap 70 soldater omkommet og mere end 200 er blevet såret i international tjeneste. Det er konkrete og målbare tal, men tilbage er også en gruppe af soldater, der resten af livet må leve med dybe ar på sjælen, som påvirker deres liv selv flere år efter en udsendelse og for hvem vi ikke kender omfanget eller de langsigtede konsekvenser. Dem skal vi også fortsat have fokus på. Derfor opfordrer vi også fagfolk og politikere til grundigt at studere resultaterne af SFI s arbejde og på den måde sikre, at der bliver taget de fornødne skridt med henblik på at støtte og sikre de udsendte bedst mulig før, under og efter udsendelse. I Soldaterlegatet mener vi, at de rette tiltag vil styrke Danmark både socialt og økonomisk. Hvordan kan I konkret bruge resultaterne i Soldaterlegatets fremtidige arbejde? Foto: Morten Larsen/Rambøll Peter Højland er bestyrelsesformand i Soldaterlegatet Helt konkret har vi en række mærkesager, som vi, bl.a. på baggrund af den viden, der nu foreligger, vil arbejde videre med i de kommende år. Vi vil fx gerne have indført fleksible krav til dokumentation for psykisk relaterede arbejdsskader, så PTSDramte soldater i fremtiden vil have mulighed for at få anerkendt deres arbejdsskader uanset diagnosetidspunktet. Vi ser også gerne, at der bliver indført veterankoordinatorer i regionerne, der kan rådgive de kommunale sagsbehandlere ved særlige veteranrelaterede problemer. Og så appellerer vi til, at der bliver indført fri adgang til psykolog for veteraner og dækning af udgifter til medicin mod psykiske skader. Introduktion 5\n8 Udsendelser fra 1992 til 2009 Forskningsprojektet Danske hjemvendte soldater fortæller indirekte om en periode i Danmarkshistorien, der har budt på store ændringer i verden omkring os og dermed i forsvarets opgaver og internationale engagement. I perioden fra 1992 til 2009 er der sket et markant skift i omfanget og karakteren af Danmarks internationale, militære engagement. Missionerne er blevet skarpere, og det har stillet nye krav til forsvaret. Fra fredsbevarende til fredsskabende missioner Indtil opløsningen af Jugoslavien i starten af 1990 erne havde danske styrker udelukkende deltaget i fredsbevarende missioner, fx på Cypern. Siden slutningen af 1990 erne og særligt fra Irakkrigens start i 2003 har missionernes karakter ændret sig til også at være fredsskabende, og soldaterne er i stigende grad blevet udsendt til egentlige krigszoner. i international tjeneste mellem 1992 og 2009, er mere end halvdelen omkommet i Afghanistan i periodens to sidste år. Forandringer i rekrutteringssystemet Forsvarets udvælgelsesprocedurer og uddannelsesforløb har naturligt ændret sig i takt med udviklingen. Den mest almindelige vej ind i forsvaret er gennem hele årrækken session fra 2004 Forsvarets Dag og derefter værnepligt. Grunduddannelsen i forbindelse med værnepligt er dog blevet kortere, og der er lagt mere vægt på målrettet uddannelse af de soldater, der skal udsendes. Udsendelse er blevet normen Hvor jobbet som udsendt først i 1990 erne var noget, soldaten kunne tilvælge, er det i dag normen for stort set alle danske konstabler at blive udsendt i international tjeneste mindst en gang. Antallet af årlige udsendelser er fordoblet i perioden, fra ca udsendelser i 1992 til godt udsendelser i Danmarks engagement toppede i 2007 med godt udsendelser. Den udvikling kan også aflæses i antallet af omkomne: Af de 51 danskere, der har mistet livet 6 Introduktion\n9 Antal udsendelser fordelt på missioner Unprofor Ifor Sfor Kfor Isaf Irak Andre missioner Bemærk: UNCRO og UNPROFOR er samlet under unprofor UNPROFOR: Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Serbien, Montenegro og Makedonien, UNCRO: Kroatien, IFOR: Bosnien-Hercegovina, SFOR: Bosnien-Hercegovina, KFOR: Kosovo, IRAK: ISAF: Afghanistan, Disse syv missioner udgør 88 % af udsendelserne mellem 1992 og Udsendelser fordelt på udsendelseslande Andre lande 7% Afghanistan 19% Irak 14% Eksjugoslavien 60% Introduktion 7\n10 Nick Hækkerup: veteranpolitikken er et fælles samfundsanliggende Nick Hækkerup (S) er forsvarsminister. Hvilken betydning har det, at man nu for første gang i dansk sammenhæng har kortlagt alle veteraners sociale forhold og helbred før og efter udsendelsen? Det er helt afgørende, at vi kan basere vores støtte til veteranerne på konkret viden. Jeg kan forstå, at der er tale om den mest omfangsrige undersøgelse af sin slags i verden på grund af de gode muligheder for registrering, som vores cpr-register giver os. Det betyder, at vi nu har nogle utrolig værdifulde informationer, som vi kan bygge videre på, når vi skal evaluere vores veteranindsats. Hvad er projektets vigtigste resultat, set fra din stol? Projektet viser bl.a., at en del veteraner får psykiske eftervirkninger, særligt blandt tidligere udsendte til Balkan. Forskerne vurderer, at det kan skyldes, at de eventuelle psykiske mén først viser sig mange år efter udsendelserne. Hvad betyder denne vurdering for veteranpolitikken i forhold til den nyeste generation af udsendte? Vi vil gennemgå resultaterne grundigt og tage dem med, når vi snart skal til at evaluere vores veteranpolitik. Det er vigtigt at understrege, at veteranpolitikken jo er et fælles samfundsanliggende. Derfor vil vi sammen med de andre relevante ministerområder kigge på, om vi som samfund støtter de veteraner, som har behov for hjælp på den rigtige måde. Det gælder uanset, hvornår veteranerne har været udsendt. Jo mere viden vi får, jo mere kan vi udvikle vores støtte til gavn for veteraner. Det gælder både ved udvælgelsen af vores soldater, inden de udsendes, og den støtte, vi giver til veteraner og pårørende under og efter udsendelsen. Projektet viser, at det også er vigtigt at have fokus på den langsigtede indsats for veteranerne. vi har nu nogle utrolig værdifulde informationer, som vi kan bygge videre på, når vi skal evaluere vores Foto: Forsvarsministeriet veteranindsats. Nick Hækkerup (S) er forsvarsminister 8 Introduktion\n13 Før og under udsendelse Hvem sender Danmark i krig? Portræt af de udsendte Motivationer for udsendelse Erfaringer i felten Hjemsendte, sårede og omkomne Kim Kristensen: Hold øje med krigergenerationen\n14 Hvem sender Danmark i krig? Portræt af de udsendte De udsendte ligner på mange måder befolkningen, når det gælder familiebaggrund, uddannelse og økonomi. 95% af de udsendte er mænd, men gennem perioden er der kommet flere kvinder og indvandrere eller efterkommere blandt dem. Der er færre tidligere anbragte børn blandt de udsendte end blandt deres jævnaldrende, og der er færre kriminelle, både hvad angår berigelses- og voldskriminalitet. I året inden udsendelsen har de fleste soldater haft jobs til en gennemsnitligt højere løn end deres jævnaldrende. For at kunne afgøre, hvordan udsendelsen påvirker soldaternes liv, er det nødvendigt at vide, hvem de var, før de rejste ud. Projektet tegner derfor et portræt af soldaternes liv og hverdag, som den så ud før de blev udsendt for første gang. En særlig gruppe og dog Det er ikke et tilfældigt udsnit af den danske befolkning, der sendes på militære missioner for Danmark. Forsvaret stiller høje krav til soldaternes fysik og psyke, og det kræver motivation og styrke hos soldaterne at lade sig udsende til at løse opgaver i et ofte fjendtligt miljø. Alligevel adskiller soldaterne sig ikke nævneværdigt fra andre danskere, når man ser på forhold som familiebaggrund, økonomi eller uddannelse. Intet tyder fx på, at soldaterne kommer fra en mere belastet baggrund end andre. Tværtimod: Sammenlignet med andre i samme alder er der dog flere soldater, som er vokset op i et hjem med kun en forsørger. Og så tyder noget på, at jobbet som udsendt soldat for nogle er en familietradition. I hvert fald fortæller hver tredje veteran, at de har et familiemedlem, der også har været udsendt i international tjeneste. Forskelle i alder, rang og baggrund De udsendte er en bredt sammensat gruppe: Menige og officerer, gruppeudsendte og enkeltmandsudsendte, engangs- og flergangsudsendte. Og de har deltaget i vidt forskellige missioner, fra de fredsbevarende i Eksjugoslavien til de fredsskabende i Irak og Afghanistan. I gennemsnit er soldaterne 27 år, første gang de sendes ud halvdelen er under 24 år. 95 % af de udsendte er mænd, fire af fem er ugifte, og 86 % Uddannelsesfordeling blandt førstegangsudsendte opdelt efter aldersgruppe, <20 år år år år år år >45 Grundskole Gymnasial Erhvervsfaglig Videregående Uplyst 12 Før og under udsendelse\n15 Den typiske førstegangsudsendte er: Mand 27 år Konstabel Opvokset i en eneforsørgerfamilie Har et kort uddannelsesforløb bag sig Ugift og barnløs Ligner sine jævnaldrende i intelligens Har ingen kriminel fortid har ingen børn. Seks ud af ti førstegangsudsendte er konstabler, og ca. to ud af ti er sergenter. Ikke overraskende er der en sammenhæng mellem militær rang og alder ved første udsendelse: Mens konstablerne i gennemsnit er 24 år ved første udsendelse, er sergenterne 29 år og officererne 34 år. Dertil kommer gruppen andet med en gennemsnitsalder på 41 år ved første udsendelse. Denne gruppe rummer bl.a. læger, sygeplejersker, tolke og præster. Analysen viser også, at der er forskel mellem de forskellige personelgruppers baggrund. Konstablerne er den gruppe, der oftest er vokset op i et eneforsørgerhjem. 5 % af konstablerne har været anbragt uden for hjemmet som børn, mens det tilsvarende tal for officererne er 1 %. Og de få soldater, der har domme for kriminalitet bag sig, er også primært konstabler. Sammenlignet med befolkningen har relativt færre af de yngre soldater en videregående uddannelse, når de udsendes første gang. Til gengæld er der flere, der har en gymnasial uddannelse end blandt deres jævnaldrende. Blandt de soldater, der udsendes første gang i en mere moden alder, er der flere med en videregående uddannelse end i befolkningen generelt. Kriminalitet før udsendelsen Generelt er der mindre kriminalitet blandt de mandlige soldater i årene op til udsendelsen, end der er i den mandlige befolkning generelt. Dette er ikke overraskende, al den stund at forsvaret så vidt muligt fravælger dem, der har en kriminel baggrund. Tallene viser ydermere, at der sker en positiv udvikling i soldaternes kriminalitetsrate, fra tre år før de udsendes og op til udsendelsesåret. I denne periode falder kriminaliteten blandt de kommende udsendte, både hvad angår ejendoms- og voldskriminalitet. Der er kun ganske få udsendte med domme for vold bag sig. Der er altså intet i resultaterne, der tyder på, at personer med en voldelig baggrund tiltrækkes særligt af livet som udsendt soldat. Før og under udsendelse 13\n16 Kvinder i felten I 1992 var 1,9 % af de udsendte kvinder. I 2009 var tallet steget til 11,4 %. Kvinderne deltager altså i stigende grad i udsendelser, men der er væsentlige forskelle på de roller, mænd og kvinder udfylder i felten. Kvinderne er typisk ældre og bedre uddannede end mændene, når de udsendes første gang. Forholdsmæssigt færre kvinder er konstabler, og flere er officerer. En stor del af kvinderne arbejder desuden som sundhedsfagligt personale under udsendelsen, fx sygeplejersker. Dette forklarer også det høje antal kvinder blandt de udsendte i netop 2009, hvor Danmark bemandede det britiske felthospital i Camp Bastion med ca. 100 personer læger, sygeplejersker, sygepassere og andet sundhedsfagligt personale. For hele perioden mellem 1992 og 2009 er den gennemsnitlige andel af udsendte kvinder noget lavere, nemlig ca. 5 %. Der er dog en klar stigning gennem perioden, som også afspejler den generelle udvikling i kvinders deltagelse i forsvaret: Siden indførslen af Forsvarets Dag i 2004 er kvinder blevet inviteret til at deltage, og 10 % af de værnepligtige er i dag kvinder, der har meldt sig frivilligt og indgår på lige fod med mandlige værnepligtige. Flere indvandrere og efterkommere I 1992 var knap 1 % af de udsendte indvandrere og efterkommere. I 2009 var tallet steget til knap 2 %. I alt er der 391 indvandrere og efterkommere blandt de soldater. Godt halvdelen af de indvandrere og efterkommere, der udsendes for Danmark, stammer fra andre lande i Europa. De fleste har rødder i Skandinavien og Tyskland, men en del stammer fra landene i Eksjugoslavien. Den næststørste gruppe, 29 %, stammer fra lande i Mellemøsten. Også stigningen af udsendte indvandrere og efterkommere kan til dels knyttes til konkrete skift i opgaverne i felten. Således steg andelen af udsendte med indvandrerbaggrund markant til 3 % i 2003, hvor danske soldater for første gang blev udstationeret i Irak, og behovet for tolkebistand var stort. Aldersgruppefordeling for førstegangsudsendte, Førstegangsudsendte mænd og kvinder, fordelt på personelgruppe, Procent Procent Konstabelgruppen Sergentgruppen Officersgruppen Andet < 20 år år år år > 45 år Mand Kvinde 14 Før og under udsendelse\n17 Indvandrere og efterkommere blandt udsendte pr. udsendelsesår Procent 3,5 3 2,5 2 1,5 1 0, Før og under udsendelse 15\n18 Motivationer for udsendelse Idealer, engagement, kammeratskab og ønsket om fysiske og mentale udfordringer er noget af det, der driver og motiverer de udsendte. I interviews nævner soldaterne mange forskellige grunde til at lade sig udsende i international tjeneste. De fleste fremhæver muligheden for at få nogle fysiske og mentale udfordringer, som livet i Danmark ikke byder på. Nogle soldater beskriver udsendelsen som en art selvrealisering, hvor de kan afprøve sig selv og vise deres styrke og værd. Lige så vigtigt er det for mange at gøre en forskel i det område, de sendes ud til. De udsendte oplever sig selv som engagerede mennesker, der handler i stedet for kun at tale om idealerne. Nogle fremhæver, at deres arbejde under udsendelsen også indirekte øger sikkerheden i Danmark. Mange nævner også kammeratskabet som en vigtig faktor. De særlige opgaver giver et særligt sammenhold, som er anderledes end det, man oplever på almindelige arbejdspladser. Endelig nævner nogle soldater det militære håndværk at have trænet til en opgave og gerne ville afprøve sin kunnen i praksis. Enkelte fortæller også om deres fascination af det militære udstyr, de skal håndtere under udsendelsen. Hvis jeg ikke føler, jeg gør en forskel i de lande, jeg tager til, så tog jeg ikke af sted, for jeg er gift og har børn, så prisen er høj for mig, hvis jeg mister livet. Hvis det ikke knækker én, så kan du jo få nogle unikke oplevelser, som du ikke kan få andre steder. 16 Før og under udsendelse\n19 Erfaringer i felten I interviews fortæller soldaterne, at missionens karakter, ledelsens rolle samt relationen til kammeraterne og til familien derhjemme spiller en stor rolle for, hvordan udsendelsen opleves. Med 18 års udsendelser i 35 lande er det ikke overraskende, at de udsendtes erfaringer fra felten er vidt forskellige. Visse temaer går dog igen i interviews med soldaterne. Mission og ledelse Missionstyperne har stor betydning for, hvordan soldaterne oplever udsendelsen og deres mulighed for at løse den fastsatte opgave. Mange af de udsendte på de fredsbevarende missioner til Balkan i 90 erne har oplevet en følelse af afmagt over at være vidne til overgreb uden at kunne gribe ind. Udsendte på de fredsskabende missioner i Irak og Afghanistan har omvendt oplevet at deltage direkte i kamphandlinger, med alt hvad det indebærer af risici. I alt fortæller knap halvdelen af veteranerne, at de har oplevet kamphandlinger under deres udsendelse. Også ledelsen på missionen er uhyre vigtig, fortæller soldaterne. Den gode leder er forstående og lydhør over for de udsendtes vilkår og oplevelser. Omvendt oplever soldaterne det som en belastning, hvis ledelsen er usynlig, uengageret og ikke følger op, når de udsendte påpeger problemer med fx udstyr eller uddannelse. Når man først har ligget ved siden af sin kammerat, og det bare har sagt tjuuv over det hele, så får man sgu bånd, som man nok ikke kan bryde igen, og som man ikke kan få med så mange andre. Den militære familie og familien derhjemme Under udsendelsen oplever mange soldater, at de knyttes sammen i en art militær familie. Det at opleve dramatiske og undertiden livstruende situationer sammen og være totalt afhængige af hinanden for at kunne udføre arbejdet i felten knytter et stærkt bånd mellem soldaterne. Man ser hinanden nøgne, som en udsendt forklarer det, og opbygger relationer, der undertiden holder resten af livet. Fortroligheden med den militære familie kan undertiden blive stærkere end fortroligheden med den rigtige, civile familie derhjemme. Kontakten til de pårørende hjemme betyder meget for soldaterne under udsendelsen, men mange fortæller, at kontakten kan være svær. De pårørendes bekymring og angst kan opleves som en stor psykisk belastning af de udsendte. Mange oplever, at familien ikke forstår de vilkår, soldaterne arbejder under og fx vil drøfte hjemlige problemer, der forekommer trivielle. Nogle oplever også, at de under samtalerne med familien skal stå til regnskab for deres valg om at blive udsendt. Omvendt betyder det meget for de udsendte, hvis de pårørende opmuntrer deres valg og ikke taler for meget om den naturlige bekymring, de derhjemme føler. Før og under udsendelse 17\n20 Hjemsendte, sårede og omkomne Mellem 1992 og 2009 har 51 danske soldater mistet livet under en mission, og 123 er blevet såret. Mellem 2005 og 2009 blev 399 soldater hjemsendt fra en mission før tid. Sårede I årene 1992 til 2009 er 123 soldater blevet såret under en mission. Over halvdelen af dem 70 soldater er blevet såret under en udsendelse til Afghanistan. Omkomne Der er omkommet 51 danske soldater på internationale missioner mellem 1992 og Mere end halvdelen af de omkomne har mistet livet i Afghanistan mellem 2007 og En tredjedel af de omkomne var på deres første mission. Godt fire ud af ti omkomne var mellem 21 og 24 år. Gennemsnitalderen for alle omkomne er knap 29 år. Knap halvdelen af soldaterne var på deres første mission, da skaden skete. Gennemsnitsalderen blandt de sårede er 25 år, og langt de fleste er unge, ugifte, etnisk danske mænd. Godt fire af fem omkomne har mistet livet på grund af kamphandlinger, miner eller kampvogns- og sprængningsulykker. De resterende er døde efter sygdom eller ulykker. Konstablerne er overrepræsenterede blandt de sårede også når man tager højde for, at udgør langt den største personalegruppe blandt de udsendte soldater. 77 % af de sårede er konstabler, mens konstablerne udgør 58 % af alle udsendte i perioden. Repatrieringer hjemsendelser før tid Projektet har kun haft adgang til oplysninger om repatrieringer i perioden I den periode er 399 soldater blevet hjemsendt fra en mission før tid, langt de fleste fra Afghanistan. Kamphandlinger og miner er grunden til 98% af skaderne blandt de sårede. I få tilfælde drejer det sig om fx trafik- eller arbejdsulykker. De mest almindelige grunde til hjemsendelse før tid er personlige eller familiære sociale forhold, eller at soldaten er fysisk syg eller såret i kamp. 18 Før og under udsendelse\n21 Psykiske årsager angives som grund til 9 % af hjemsendelserne. Knap en tredjedel af de repatrierede er på deres første mission, når de bliver sendt hjem. Knap en af fire hjemsendte er på deres fjerde mission eller derover. Også blandt de hjemsendte er konstablerne i overtal. Konstablerne udgør 56 % af alle udsendte i perioden, mens tre af fire hjemsendte er konstabler. Antal sårede fordelt efter udsendelseslande Procent Ud- og hjemsendte fordelt på lande Procent Afghanistan Eksjugoslavien 0 Irak Afghanistan Irak Kosovo Andre lande Repatrierede Alle udsendelser Før og under udsendelse 19\n22 Kim Kristensen: Hold øje med krigergenerationen Kim Kristensen er tidligere kompagnichef i Krajina, Eksjugoslavien, stabschef for den danske bataljon i Kosovo og chef for ISAF Hold 4 i Helmand, Afghanistan. Han har siddet i forskningsprojektets følgegruppe og løbende kommenteret forskningsprocessen og resultaterne. Kim Kristensen, i projektets interviews peger flere udsendte på, at god ledelse er afgørende for oplevelsen under udsendelsen. De nævner egenskaber som synlighed, lydhørhed og evnen til at følge konkret op på problemer. Du har selv ledet et hold i Afghanistan. Hvad er god ledelse i den her sammenhæng for dig? Jeg kan sagtens genkende den beskrivelse, soldaterne giver og jeg har selv oplevet ledere, som jeg stolede på og kunne vende alt med, og omvendt ledere, som jeg ingen tillid havde til. Det sidste er en katastrofe, særligt under en mission. Min egen erfaring som leder er, at ja, man skal kunne mestre interesse, faglig dygtighed, mod og så videre men man skal særligt kunne vise omsorg, vise hvem man er bag uniformen, at man selv bare er af kød og blod som alle andre. Det afgørende er, at folk føler sig trygge og ved, at jeg lytter, når de kommer til mig også når det brænder på og bliver voldsomt ubehageligt. Projektet tegner jo også et billede af Danmarks militære engagement gennem 18 år. Hvordan oplever du, at holdningen til missionerne har ændret sig i den periode? Tiden siden 1992 har jo været en hård mesterlære, ikke kun for soldaterne, men også for nationen. Men jo hårdere missionerne har været og jo flere tab, vi har fået, desto mere modne er danskerne også blevet i forhold til at acceptere krigens vilkår. Jeg oplever helt klart, at støtten har ændret sig radikalt også fx i forhold til noget så konkret som at gå i uniform på gaden i Danmark, hvor et arrangement som den årlige Flagdag jo er afgørende. Og min erfaring er, at når soldaterne fornemmer omgivelsernes forståelse for, hvad det vil sige at være indsat i krig, så skaber det også et stærkt fundament for at komme igennem missionen. Jo mere ro og opbakning også politisk desto mere koncentration om opgaven, når man er derude. Hvad kan man i din vurdering bruge forskningsprojektet til i det konkrete, operationelle arbejde med udsendelserne? Her og nu er min umiddelbare konklusion, at der ikke er mange ting, der kan gøres bedre på den korte bane. Det er også det, jeg hører i min kontakt med soldater og pårørende. Vi bliver godt trænet og forberedt, støttet under udsendelsen og hjulpet umiddelbart efter hjemkomst. Men på trods af alt det, der vitterlig bliver gjort før, under og efter mission, så må vi være forberedt på, at det at være indsat og ofte voldsomt udsat i krig gør så utrolig ondt. Og det er her, jeg synes undersøgelsens væsentligste resultater ligger i de tal, der kommer frem om psykiske mén. De er et vink med en vognstang til os, der husker Balkanmissionerne og de tal, der var fremme dengang. Da hed det, at 15 % ville blive negativt påvirkede af missionerne, men det her projekt viser, at tallene for Irak og Afghanistan kan risikere at blive højere. Og det peger i retning af, at vi på trods af alt det gode vi gør potentielt kan stå foran en kæmpe udfordring i de kommende år med krigergenerationen, altså de nyeste generationer af soldater, der kommer hjem fra de skarpe missioner særligt Irak og Afghanistan, men måske også fra de korte, intensive observatørmissioner som bl.a. Syrien. Hvad mener du, der skal gøres for at løfte den udfordring? Jeg mener, der bør laves initiativer, hvor man gør alt, hvad der overhovedet er muligt for at samle enhederne op følge dem, skabe netværk omkring dem, pleje relationen til de pårørende. Det lyder måske omklamrende og vil også føles sådan for nogen, men jeg mener faktisk, at der desværre 20 Før og under udsendelse


Konsekvenser efter galdeblærens fjernelse - Lever November\nDe mest effektive lægemidler til gastritis\nKonsekvenser efter galdeblærens fjernelse\nEfter cholecystektomi og dilatation, som giver dig mulighed for helt at fjerne galdeblæren, vil patienten have brug for 1-2 måneder til at genvinde, hvis der ikke er komplikationer. Efter fjernelse af galdeblæren bør du føre en bestemt livsstil, ændre din adfærd, opfylde lægenes krav. Normalt udpeget special kost terapi og fysioterapi. Efter operationen udvikler PES-syndrom, smerter, halsbrand og diarré udvikles alle kroniske sygdomme (gastritis, sår, colitis, pankreatitis, enteritis, osteochondrose etc.) forværres. For at forbedre fordøjelsesfunktionen og fremskynde tilpasningen af den gastrointestinale aktivitet under disse forhold uden galdeblære er en bestemt liste over lægemidler ordineret, gives generelle anbefalinger.\nFjernelse af galdeblæren medfører ændringer i menneskekroppen, hvis manifestationer skal behandles og stoppes.\nEfter patientens vellykkede drift blev de første timer med genoptræning og plejeomsorg oprettet med overvågning af hans tilstand og overvågning af virkningerne af generel anæstesi. Hvorfor holdes patienten i Renia-kammeret i flere dage? Dette er nødvendigt, hvis der er uønskede konsekvenser efter fjernelse af galdeblæren.\nI løbet af 4 timer i intensiv pleje er det forbudt at stå op og drikke. Efter at have begyndt at give et par vandtanker hvert 20. minut, men ikke overstiger normen på 500 ml pr. Dag.\nI slutningen af dagen er det tilladt at stå op, hvis den kirurgiske procedure blev udført om morgenen ved laparoskopisk metode, det vil sige en lille punktering i underlivet. Men at komme ud af sengen skal gøres omhyggeligt, da svaghed, kvalme og svimmelhed kan opstå. Fistulografi er nødvendig for at identificere fistler.\nPå den anden dag på hospitalet, efter at galdeblæren er fjernet, tillades kostføde i form af supper, mucus havregryn, kefir og en sædvanlig mængde drikkevæske. Bordet vil gradvist udvides, men med undtagelse af fede, usunde og højt kalorieindhold, kaffe, sodavand, alkohol.\nHvis der ikke er komplikationer efter laparoskopisk teknik, aflades patienten på 3. dag. Det kan vare længere, hvis såret udstråler med udseendet af en vandig eller mørk lilla blodig væske fra snittet, eller der opstår en smertefuld bump (tætning i afløbshullets område). Hvis der kun er rødhed i huden omkring såret, udledes patienten.\nMen en person skal vide alle konsekvenserne af at fjerne galdeblæren. De er forbundet med en fejl i reguleringen af udskillelse af galdesyrer, ændringer i biokemiske processer i mave-tarmkanalen, hvilket fører til sådanne konsekvenser som:\nCholecystektomi hos galdeblæren efterfølges af postcholecystektomi syndrom.\nmotorisk svækkelse af muskelvævet i duodenaltarmen;\nfortynding af gald\nudvidelse af den vigtigste galdekanal\nreduceret beskyttelsesfunktion mod patogener;\nseroma, når der opsamles væske i galdeblæren med sin langsomme absorption.\nudvikling af flatulens, diarré\nregelmæssig bøjning og bitterhed i munden;\nmotor dysfunktion af madmasser;\nsvigt af sekundær sugning af gald\nforstyrrelser i den samlede fordøjelsesfunktion.\nDenne tilstand kaldes postcholecystectomy syndrom, hvilket er mere udtalt, hvis operationen var abdominal. Det opstår på grund af at sammensætningen af galdevæsken ikke ændres, da kun sygdomsårsagen elimineres (for eksempel fjernelse af organet med gallesten hos patienter med diabetes mellitus). Giftig væske har fortsat negativ indflydelse på mavetarmkanalen i mave-tarmkanalen, selvom den akkumuleres i koledoklumen. Men hvis koledok fejler, opstår ubehagelige symptomer på seroma, såsom smerte, diarré, halsbrand.\nAbdominal smerte efter cholecystektomi er en almindelig konsekvens. Dens forekomst er ikke altid forbundet med komplikationer eller andre problemer. Sårhed opstår på grund af arten af den kirurgiske procedure.\nLokalisering - i stedet for den rigtige hypokondrium, hvor fjernorganet var placeret, og der er et ar, med mulig tilbagevenden til den subklaviske zone.\nIntensiteten er forskellig, afhængigt af patientens følsomhedstærskel.\nHvor lang tid tager det? I timer og flere dage efter operationen, afhængigt af hvilken slags kirurgisk teknik lægen begyndte at bruge, og på kroppens vævs evne til at regenerere arret.\nskåret funktion (abdominal, laparoskopisk);\nvirkningerne af kuldioxid i peritoneum for at flytte organer fra hinanden under operationen for at forbedre synligheden.\nSmerter efter laparoskopisk punktering:\nLokalisering - inden for epigastrium (i maven).\nTegn - smerter, kedeligt, opstår konstant og forværres af hoste, dyb vejrtrækning.\nDe provokerende faktorer er den fuldstændige omstrukturering af kroppen og dens tilpasning til arbejde uden galdeblæren.\nHvor lang tid tager det? 1 måned. Forbindelsen vil reducere ubehag i musklerne.\nHvis patienten er kvalme, er der en stærk smerte i navleområdet, ledsaget af opkastning, feber, kulderystelser med koldsved - dette er et alarmerende signal, der kræver akut behandling til lægen. Gall peritonitis eller gulsot kunne udvikle sig. Sådanne vedvarende symptomer, deres placering, mørk urin, angiver udviklingen af alvorlige komplikationer, så du bør få testet og konsultere en læge.\nSyge i højre side hos kvindelige patienter uden galdeblæren kan skyldes menstruation. Sædvanligvis er smerten paroxysmal og forekommer før menstruationen. Et langvarigt smertesyndrom med høj intensitet taler om patologi, hvis menstruationsperioderne ikke er begyndt til tiden.\nSmertefulde spasmer på den fjernede blære:\nLokalisering - øverst i maven, højre side med recoil i ryggen, venstre og højre hypokondrium. Mindre ofte navlen gør ondt. Styrker med hoste, skarpe bevægelser.\nKarakter - kolik, der konstant vises om natten efter at have spist. I dette tilfælde kan kvalme, opkastning, hjertesygdom forekomme.\nHvor længe varer en spasme? Op til 20 minutter. Den samlede varighed er fra 90 dage for at eliminere grundårsagen.\nEfter galdeblærens kolecystektomi er en person tilbøjelig til at opleve smerter som følge af omstrukturering af kroppen.\nBrændende smertefuldt syndrom i epigastrium og bag brystet forårsager kaster af tarmindhold i maven eller galde lækagen. Hvis reflekset gentages hyppigt, udvikles reflux esophagitis, patienten bliver kvalme og opkast. At provokere et afslag er i stand til at bruge et skadeligt produkt eller en væske.\nHvorfor opstår patologisk smertesyndrom? De provokerende faktorer er som følger:\nforværring af kronisk eller forekomsten af akutte sygdomme (pankreatitis, colitis, sår, hepatitis, gastritis, duodenitis, osteochondrose);\nnederlag i galdevejen.\nHvad forårsagede temperaturen at stige og andre symptomer? Situationen og analysen kan afklares ved fistulografi.\nEnhver kirurgisk indgreb i mavemuskulaturen ledsages af en funktionsfejl i fordøjelsessystemet og vanskeligheder med tarmene, især hvis det er forbundet med fjernelse af galdeblæren - et af organerne i mave-tarmkanalen, hvorefter galdehypersekretion udvikles.\nDe fleste patienter umiddelbart efter operationen kan klage over øget gas, flatulens, oppustethed, diarré. 20 ud af 100 patienter udvikler tarmforstyrrelser med bloddiarré, temperaturen stiger. I bulk er ubehag elimineret til udledning med normalisering fra kostbehandling og medtagne lægemidler. Men nogle gange diarré efter fjernelse af galdeblæren varer i årevis. I dette tilfælde kompliceres cholecystektomi og dilatation af en sygdom som holografisk diarré.\nArten af hologennogo intestinale lidelser:\nen masse lysegul eller grønlig nuance på grund af galdens indtrængen;\nledsagende kedelige smerter i højre abdomen og iliac regionen;\nkronisk kursus uden konkrete fremskridt.\nVedvarende diarré og uformet afføring kan føre til dehydrering og gulsot. Patienten kan opkastes. For at passere ubehag, er der brug for en lægemiddelbehandling med enzymer med tungt drikke og en streng anti-diarré-menu.\nHvor går galde normalt? Under normale forhold, efter produktion i leveren, opbevares den i blæren, hvor den ændrer sammensætningen, og udskilles derefter i kanaler og duodenal proces med madindtag i mavetarmkanalen. Denne retning af galde lækage er nødvendig for at sikre en korrekt nedbrydning af proteiner og fedtstoffer til deres absorption i tolvfingertarmen.\nHvor går gal efter kirurgi, når boblen er skåret ud? Efter produktion kan den hvile sig i koledoket og derefter straks tjent i duodenalprocessen uden at ændre mængden, sammensætningen, uanset om der er mad i mavetarmkanalen eller dets fravær. Meget brandfarlig væske med giftig sammensætning, der indeholder koledok, skaber tryk i andre kanaler, det trænger straks ind i tarmene, forårsager irritation af slimhinden, svækker sphincteren mellem processen og maven. Som følge heraf er der en omvendt udledning af indholdet i tolvfingertarmen 12 (galdeblødning), hvilket forårsager epigastrisk halsbrand af varierende intensitet afhængigt af tilbagesvalingsevne i maven. Da problemet forværres, bliver udslippet af gilet intensiveret, trykket af væsken i kanalerne stiger, så den nedre esophageal sphincter gradvist svækkes, hvilket fører til udseendet af et brændende smertefuldt angreb i brystpladsen. Ud over galdeeliminering er der bøjning og bitterhed i munden.\nHalsbrand efter fjernelse af galdeblæren kræver behandling, da biliær lithogenicitet gradvist øges. Som en del af væsken begynder mange kolesterol at formere, mængden af fordelagtige galdesyrer (vigtig i fordøjelsen) og lecithin formindsker (således at levercellerne begynder at genoprette). På grund af irritation af galde, cirrhose, kan der opstå et mavesår i mavetarmkanalen. Korrektion af sammensætningen er nødvendig, så de resterende kanaler ikke danner sten og ikke udvikler koledocholithiasis.\nNarkotika terapi er nødvendig, fordi:\nhjælp er vigtig i restaureringen af mave-tarmkanalen;\nubehag elimineres i form af ømhed, halsbrand, diarré;\ndet er nødvendigt at slippe af med PES;\ndet er nødvendigt at forhindre udviklingen af komplikationer og forværring af eksisterende kroniske patologier.\nDa de fleste patienter med udskåret blære er kvinder i den fødedygtige alder, skal de behandles meget omhyggeligt med regelmæssig overvågning af trivsel, så de senere kan undergå graviditet og fødsel.\nDen vigtigste opgave med medapi er tilpasningen af mave-tarmkanalen uden galde. Medicin er kun ordineret af en gastroenterolog.\nI den postoperative periode tildeles:\nkoleretiske lægemidler ("Hofitol");\nenzymer ("Creon", "Festal") - med deres hjælp sikres den normale funktion af fordøjelsessystemet i mavetarmkanalen;\nprobiotika, med hvilket intestinal mikroflora vil komme sig hurtigere.\nNår et bestemt symptom, der angiver en specifik ændring, udpeges:\nAt tage stoffer efter fjernelse af galdeblæren er rettet mod at rette op på mavetarmkanalen i nye forhold.\n"Lyobil", "Allohol", "Holenzyme" - med galdeinsufficiens;\n"Duspatalin" - med spasme.\nOsalmid, Tsiklovalon, der indeholder gallekomponenter til korrektion af deres sammensætning og stimulering af galdeproduktion.\nEssentielle stimulerer leveren og dens funktion.\n"Odeston" for at genoprette kroppen.\nAntibiotika - når der opdages betændelse og 3 dage efter at boblen er fjernet for at forhindre bakteriel forurening af såret og indvolde. Indført gennem dræning (fjernelse af dræning i dette tilfælde udføres ikke tidligere end den 12. dag).\nAnalgetika eller antispasmodik ("Drotaverin", "No-shpa", "Duspatalin" "Buscopan") for at stoppe smerte syndrom.\nFor at forhindre komplikationer efter fjernelse af galdeblæren, og for at den resterende symptomatiske manifestation af PHES skal passere, anbefales det at fortsætte med terapi hjemme. For at gøre dette, ordineret medicin indeholdende ursodeoxycholic syre. De reducerer risikoen for choledocholithiasis (dannelsen af galtsand og sten i kanalerne). Oftere er "Ursofalk" nødvendigt i et kursus på seks måneder, et år eller to. Der anvendes en terapeutisk ordning med alkalisk mineralvand uden gas, som skal være fuld til en månedlig kursus, tage en pause og behandles igen.\nDe grundlæggende principper i kosten viser, hvordan man spiser:\nFraktionelle, hyppige måltider - 6-7 gange om dagen.\nLige mellemrum mellem måltiderne.\nDrik rigeligt med vand. Vand forbruges i intervallet mellem måltiderne og et glas om morgenen på tom mave uden at rejse sig fra sengen.\nNemt går efter måltider. Dette medvirker til accelerationen af galdresekretion med forebyggelse af stagnation. Det er forbudt at lægge sig ned efter et måltid.\nEn person uden galdeblære bør spise den mest knuste mad uden ristning.\nvarme måltider (22-36 ° C);\nsparsom, halvflydende konsistens;\nneutrale, ikke irriterende retter til smag;\nvarmebehandling - dampning eller vandkogning, bagning.\nAnbefalede produkter til at leve normalt:\ngårsdagens brød lavet af hvedemel, wafer kiks;\ngodt kogte korn (boghvede, havregryn);\nsupper på vegetabilske bouillon;\nprotein omelet (æggeblomme er forbudt);\nmejeriprodukter og mejeriprodukter (fuldmælk er forbudt), fedtfattig creme\nsmå mængder animalske og vegetabilske fedtstoffer;\nalle slags grøntsager - frisk, kogt, bagt (især græskar, gulerødder);\nhonning, melasse, naturlig marmelade med agar-agar, syltetøj, syltetøj;\nbouillon hofter, urter;\nsøde saft, compote på tørrede frugter.\nGrundlæggende om rehabilitering og plejehjælp, som giver dig mulighed for at leve normalt:\nEfter fjernelse af galdeblæren er stærke fysiske kontraindikationer kontraindiceret for en person, og en terapeutisk kost skal overholdes.\nKorrigering af adfærd, vaner, ernæring;\net kursus af ozon fysioterapi;\nVarigheden af perioden varierer fra 6 måneder til et år. De første 7 dage efter, at blæren blev fjernet, er patienterne under tilsyn af læger på hospitalet og overholder en streng diætmenu og drikke. Efter udtømningen udvider kosten gradvis, og det er tilladt at drikke vand i en mængde på op til 1,5 liter om dagen. Kost og diæt skal opretholdes ikke kun hele rehabiliteringstidspunktet, men også hele livet, da menneskers velvære afhænger af det.\nSeks måneder efter cholecystektomi er stærk fysisk anstrengelse ikke tilladt, det er umuligt at løfte vægt, især med overvægt, som forårsagede diabetes. Dette vil reducere risikoen for brok, vedhæftning. For at understøtte de svækkede abdominale muskler, for at forhindre suturen i at briste, er en postoperativ dressing tilladt. Iført en bandage bør være dagen, og om natten - fjern. Der er et specielt sæt øvelser, der er tilladt og nødvendige for den daglige udførelse i rehabiliteringsperioden. Fjern forbindelsen før opladning.\nEfter 30-60 dage (forudsat at suturerne er ordentligt helet), er let fysisk motion tilladt. At starte en øvelsesbehandling bør være med daglige vandreture i 40 minutter, hvilket bidrager til berigelsen af muskelvæv, indre iltstoffer, forbedrer galde. En sådan foranstaltning er en god forebyggelse af dannelse af sten (koledocholithiasis) i det resterende galdeområde med brok, adhæsioner, kegler af groft hemmed væv.\nDet er nødvendigt at lave morgenøvelser med en specifik liste over øvelser, som den behandlende læge vælger. Tilladt at øve yoga, svømning, let skiløb. Begrænsninger vedrører tunge sportsgrene: Du kan ikke løfte, bære vægte, flytte brat, for ikke at danne en brok, vedhæftninger, stød, ikke spræng sømmen.\n60 dage efter operationen er det tilladt at udføre øvelser, der udelukker belastningen på abdominaltryk. Efter 6 måneder er komplekset genopfyldt med lette elementer på maven.\nFør opladning er det vigtigt at opvarme i form af en 15 minutters gang i et roligt tempo. Øvelser skal udføres på denne måde:\nBliv lige og spred dine ben skulderbredde fra hinanden:\nvender kroppen til højre / venstre med en hånd;\nfjernelse af albuer tilbage fra positionen af hænderne på bæltet.\nLig på ryggen med dine ben lige:\nskiftevis langsomt bøjning af benet ved knæ og retting uden hæl adskilt fra gulvet;\nbring det bøjede ben til maven;\nalternative lige ben til siden.\nLig på din side, puffer / trækker på underlivet, mens du indånder / udånder.\nFjern galdeblære og yderligere ernæring\nDen anbefalede tabel for patientens ernæring efter rehabilitering er den sparsomme kost nr. 5. Maden anvendes fraktioneret i den udslette, knuste form. Menuen er genopfyldt med fyldte damp omeletter, korn (ris, byg, hirse), hårde oste, gårsdagens bagning, bouillon med urter (hvis der ikke er allergi).\nfede sorter af fisk, kød;\nærter, hvidkål og rødkål, bønner;\nchokolade, is, kager;\nPatienter uden galdeblærehæmning er ikke givet. Handicap er nødvendig, hvis der er komplikationer, der fører til tab af kvalitet på arbejdskapacitet.\nKvinder, der planlægger en graviditet, observeres i antenatklinikken. Til profylakse bør de drikke de koleretiske lægemidler Flamin, Holagogum, Hofitol, enzympræparater (Festal) og udføre blinde tromme med sorbitol eller xylitol. Derefter er gravid tilladt. Hvis der ikke er nogen forbedringer, anbefales det ikke at blive gravid.\nPatienter må ikke udføre MR, på trods af at der findes metalbeslag. MR kan ikke påvirke deres skift.\nResultatet afhænger af patientens generelle trivsel, overholdelse af de adfærdskrav, der er fastsat af lægen, hvor alvorlig medicin er.\nFjernet galdeblæren: hvad kunne konsekvenserne være?\nKirurgi for at fjerne galdeblæren er en alvorlig forstyrrelse af fordøjelsessystemet. Efter operationen skal patienten overholde visse anbefalinger for at forhindre forringelse af helbredet. Hvis alle regler følges, kan en person godt leve i flere årtier, føre en sædvanlig livsstil, udføre daglige aktiviteter. Du fjernede galdeblæren, og du vil vide, hvad konsekvenserne kan være? Så er denne artikel til dig.\nGallblære: dets funktioner i kroppen\nGaldblæren er et lille pæreformet organ. Den må ikke overstige 14 cm i længden (normen er længden fra 8 cm til 14 cm), kun 3-5 cm i bredden.\nHovedopgaven er akkumulering og opbevaring af galde, som dannes i levercellerne. Det kan rumme op til 70 kubikcentimeter galde. At være her, køber gallen en tykkere tekstur og evakueres derefter langs galdekanalerne ind i tarmen gennem Oddi sfinksen, hvor den deltager i opdeling af mad.\nPlaceringen af galdeblæren\nAkkumulerende, eller deponering. Her går den gale, der produceres af leveren.\nKoncentrationen reduceres til fortykkelse af galde.\nEvakuering. Når galdeblæren kontraherer, skubber indholdet ud, kommer det ind i tolvfingertarmen gennem kanalerne. Samtidig udledes gallen ikke kontinuerligt eller ved en bestemt frekvens, men kun når det er nødvendigt at opdele mad. Hvis denne funktion er forringet, stagnerer galgen overdrevent. Over tid fører dette til dannelse af sand og sten.\nGalde er nødvendig for nedbrydning af mad. Det er også en kraftig antiseptisk - desinficerer indholdet af tarmene, dræber de fleste patogene og overskydende betingelsesmæssige patogene bakterier. Det er takket hende, at en person ikke får en tarminfektion hver gang han spiser et ideelt frisk eller rent produkt.\nI tolvfingertarmen skaber det et alkalisk miljø, hvilket er skadeligt for larverne i de fleste orme. Hvis gallen er tilstrækkeligt koncentreret, er galdblærers funktion ikke forringet - personen kan undgå infektion med orme, selvom de indtages med mad i tarmen.\nDet er også ansvarlig for nedbrydning og absorption af fedtstoffer, stimulerer tarmmotilitet og deltager i dannelsen af intraartikulær væske.\nOvertrædelse af udstrømningen af galde, den utilstrækkelige mængde fører til fordøjelsesbesvær. Disse patienter har ofte forstoppelse, intestinal dysbiose, en overtrædelse af processen med assimilering af fedtstoffer.\nHvis en overtrædelse af udstrømningen af galde udvikler inflammation i galdeblæren, vises der et bundfald, som efterhånden indsamles i sten. For at lindre betændelse og forhindre dannelse af sten, ordineres cholagogue præparater.\nCholecystektomi er en radikal operation, hvorefter en persons liv ændrer sig noget. Derfor, uden grund, kun med forebyggende formål, udføres denne operation ikke. Indikationer for operation er vist i tabellen nedenfor.\nTabel 1. Indikationer for kirurgi for at fjerne galdeblæren\nGallsten sygdom og andre sygdomme må ikke mærkes i lang tid. Ofte er der situationer, hvor gallesten bliver registreret tilfældigt under en rutineundersøgelse. I dette tilfælde har personen ingen symptomer på sygdommen. I dette tilfælde kan du ikke haste til operationen. Men det er nødvendigt at blive undersøgt fra tid til anden for at detektere forringelse af tiden.\nHvis sygdommen ledsages af ubehagelige symptomer (galdekolik, hudens hud og slimhinder, fordøjelsesforstyrrelser, smerter i den rigtige hypochondrium, kvalme og opkastning), skal kirurgi for at fjerne galdeblæren udføres hurtigst muligt. Dette vil gøre det muligt for patienten at slippe af med sygdommens smertefulde manifestationer og undgå alvorlige komplikationer.\nKirurgisk fjernelse udføres under remission af sygdommen. I dette tilfælde er patienten nemmere at flytte indgrebet, genopretningsprocessen er hurtigere. Men i nogle tilfælde, når tilstanden er livstruende, opererer de i en akut tilstand.\nDer er to hovedmetoder:\nLaparoskopisk kirurgi er mindre invasiv, fordi den udføres gennem små punkteringer.\nÅben cholecystektomi er en klassisk operation, der udføres gennem et relativt stort snit i højre hypokondrium.\nLaparoskopisk cholecystektomi (venstre) og åben (højre)\nEfter at det er udført, forbliver patienten i klinikken for postoperativ observation i kun 1-2 dage. Fuld opsving og tilbagevenden til livets sædvanlige rytme tager ikke mere end 20 dage. Suturen efter operationen er minimal, smerten er svag. Disse er alle - de ubestridelige fordele ved denne metode, takket være, at det er lettere for patienter at acceptere kirurgisk behandling. Dette er ideelt, hvis der ikke er komplikationer og kontraindikationer.\nDet er uønsket at anvende laparoskopi, hvis patienten har alvorlige sygdomme i hjertet og blodkarrene. Dette skyldes det faktum, at der under indsatsen injiceres kuldioxid for at lette adgangen til interventionsstedet. Øget tryk på membranen samt venerne i den systemiske kredsløb kan fremkalde komplikationer i hjertet og åndedrætssystemet.\nDu kan heller ikke udføre laparoskopi i akutte tilfælde, i tilfælde af tumorer, med peritonitis og akut pancreatitis, forkalkning af galdeblæren.\nForløbet af denne operation har fungeret i årtier. Selv om genopretning efter længere varighed, giver kirurgi mere kirurgi, hvis der opstår komplikationer eller yderligere patologier efter indsnittet. På det tidspunkt tager det cirka samme tid som laparoskopi. Men med en tumor kan den fjernes så meget som muligt.\nHvis der er betændelse i peritoneum (peritonitis), under operationen er det muligt at udføre yderligere sanitet for at forhindre blodinfektion.\nHvis operationen går uden komplikationer, efter 7 dage fjernes suturerne, og patienten tømmes hjem i 12-14 dage. Men først skal han begrænse fysisk aktivitet. Først efter 2,5 måneder kan du begynde at lave let gymnastik, som forresten er senere nødvendigt for det normale funktion af fordøjelsessystemet.\nGalde er direkte involveret i fordøjelsesprocessen og regulerer tarmmotilitet. Følgelig skal disse funktioner efter dens fjernelse kompenseres. Til dette formål anvendes en lang række metoder: fra at tage medicin til terapeutisk gymnastik, som vil bidrage til at genoprette tarmmotilitet og ikke gå i vægt.\nKorrekt ernæring er en vigtig bestanddel af patientens liv efter fjernelse af galdeblæren. Da fordøjelsessystemet nu fungerer på en ny måde, skal du være endnu mere forsigtig med hvad der går i maven.\nDet er nødvendigt at eliminere tunge fedtholdige fødevarer, stegt, stærk alkohol, fødevarer uden varmebehandling helt. Rå grøntsager og frugter kan kun indtages af dem, der har forstoppelse - og så i små mængder. Det meste af kosten skal være grøntsager, der har undergået varmebehandling, magert kød.\nAnbefalinger til ernæring efter cholecystektomi\nEfter fjernelse af galdeblæren kan du bruge:\nlette supper i fedtfattige bouillon;\nkogte, stuvede eller bagt grøntsager og frugter;\nfedtfattigt kyllingekød (filet);\nsoufflé og gryderetter (grøntsager - uden en stor mængde ost);\ndampkoteletter lavet af magert kød eller fisk;\nfermenterede mejeriprodukter - helt frisk og kun hvis kroppen tåler det godt;\nkorn - kun hvis de er grundigt kogte\ntilladt en lille mængde grøntsag og smør.\nDu kan ikke spise fødevarer, der fremkalder øget produktion af mavesaft: citroner og citronsaft, sure frugter. Også kontraindiceret:\nKaffe- og koffeinholdige drikkevarer;\nmuffin og wienerbrød med fløde\nnødder og frø, især ristet;\nAl mad skal tygges grundigt. Spise sådan en person bør være mindst 5 gange om dagen, observere omtrent samme intervaller og undgå perioder med langvarig sult. Dele skal være små, for uden galdeblæren er fordøjelsessystemet meget vanskeligt at fordøje store portioner. Inden for få måneder efter operationen udvider galdekanalerne lidt, hvilket giver en større mængde galde ind i tolvfingertarmen. Men det er stadig ikke en komplet erstatning for galdeblæren.\nDu bør ikke gå til ekstremer og spiser udelukkende pureed mad: det vil bremse arbejdet i hele fordøjelsessystemet, reducere intestinal motilitet.\nSpecielt streng diæt bør være i de første 2 måneder efter operationen. Selv magert kød er det ikke tilladt at anvende rå frugt og grøntsager på dette tidspunkt: Kun let mad, der har gennemgået en grundig varmebehandling.\nHvis der efter et måltid er der smerte, kvalme, opkastning, feber - bør du konsultere din læge. Det er også vigtigt at huske efter hvilke produkter en sådan reaktion opstod.\nVigtigt punkt: kost efter fjernelse af galdeblæren er ikke et midlertidigt fænomen. Holde sig til hendes patient er nødvendig indtil udgangen af livet for at forhindre andre alvorlige sygdomme i fordøjelsessystemet.\nEfter fjernelse af galdeblæren er det vigtigt, at galdeflytningen fra leverkanalerne er rettidig. I tilfælde af stagnation kan leverbetændelse udvikle sig. Og hvis operationen foregik med galdesygdom, og patientens galde er tyk, kan der opstå nye sten i leveren.\nEn skarp udløsning af en stor mængde galde eller dens konstante indgang i tomtarmen fører til dannelsen af duodenitis (inflammation i duodenum), mavesår i tolvfingertarmen og tarmen.\nFor at reducere sandsynligheden for disse komplikationer og normalisere fordøjelsessystemet, efter kirurgi, er patienter ordineret koleretisk og andre lægemidler.\nLægemidler, der anvendes efter cholecystektomi:\nEnzymer. Når mad kommer ind i kroppen, udskilles galt normalt, hvilket igen stimulerer produktionen af fordøjelsesenzymer i bugspytkirtlen. Hos mennesker med fjernet galdeblære er denne proces forstyrret, og ofte mangler der enzymer til nedbrydning af proteiner, kulhydrater og fedtstoffer. Det ekstra indtag af Mezim, Creon eller Festala giver dig mulighed for at genoprette balancen af enzymer, normalisere fordøjelsen. Især deres modtagelse er nødvendig i de tidlige stadier, indtil kroppen bliver vant til at leve uden galdeblæren, og personen selv bestemmer mængden af mad, der kan spises ad gangen uden ubehagelige konsekvenser.\nPatienter, der gennemgår cholecystektomi, er vist at tage enzymer.\nIntestinal antispasmodik hjælper med at reducere flatulens og kramper.\nUrsofalk - et lægemiddel af gruppen af hepatoprotektorer\nDet er vigtigt at huske, at jo mere omhyggeligt patienten følger diætrekommendationer, jo mindre hjælpemidlet er han nødt til at tage.\nSærlige terapeutiske øvelser vil bidrage til at normalisere strømningen af galde fra leverkanalerne, for at stimulere tarmperistalitet. De vigtigste øvelser er rettet mod at styrke den forreste abdominalvæg.\nMange patienter kan gøre øvelserne hjemme. Men hvis en person har en stor overvægt, især abdominal fedme, er det bedre at arbejde i en særlig gruppe under tilsyn af en medicinsk instruktør.\nI de første dage efter operationen skal sengeluften overholdes, hvilket betyder at enhver fysisk aktivitet er udelukket. Efter at du har fjernet stingene, kan du begynde at udføre åndedrætsøvelser. Den såkaldte diafragmatiske vejrtrækning (hvor membranerne i membranen er involveret) hjælper med at genoprette blodcirkulationen og forhindre trombose samt opretholde tarmmotiliteten.\nDet gør ikke ondt og lette opvarmede led. For det første skaber det ikke en byrde på operationens område. For det andet reduceres mængden af artikulær smøring, mens der reduceres produktionen af galde, hvilket kan føre til begrænset mobilitet og inflammatoriske sygdomme i leddene. Lette artikulære gymnastik hjælper med at opretholde mobilitet og stimulere blodcirkulationen i leddene.\nEt par uger efter operationen og efter høring af lægen kan du begynde øvelser for at styrke buk. Du skal starte med det mindste antal gentagelser og øge nummeret med 1-2 et par gange om ugen. Hvis der under træningen er smerte, og efter at temperaturen stiger, skal du stoppe gymnastik og kontakte din læge.\nFysioterapi efter cholecystektomi\nAt gå langs trappen vil også være effektiv. Det har samtidig en gavnlig effekt på leddene, tarmene, hjælper med at forhindre vægtforøgelse.\nEt par måneder efter operationen kan vægte, ekstraudstyr og skiløb anvendes. For en ensartet belastning skal et sæt øvelser (det tager 10-15 minutter) udføres to gange om dagen:\nom morgenen på tom mave, før morgenmaden, for at stimulere produktionen af galde;\nom aftenen, en time før sengetid, for at normalisere tarmens arbejde og for at forbedre udstrømningen af galde, der akkumuleres dagligt fra leverkanalerne.\nIkke begrænset til øvelser til pressen. Du skal starte med en vejrtrækning og let opvarmning, og lav derefter nogle øvelser for leddene (først til armene og derefter til benene), og gør øvelserne for at styrke mavemuren.\nMedicinsk statistik siger: De patienter, der ikke ignorerer gymnastikken, genopretter hurtigere og er meget mindre tilbøjelige til at møde de efterfølgende mulige komplikationer af cholecystektomi.\nMulige komplikationer efter fjernelse af galdeblæren\nTilpasning og genopretning sker i hvert enkelt tilfælde individuelt. Jo mere en person har kroniske sygdomme, desto vanskeligere og længere bliver genoprettelsen. Sådanne patienter kræver regelmæssig lægeundersøgelse, tager hjælpemidler og streng overholdelse af kosten.\nKomplikationer efter operationen forekommer i ca. 5-10% af tilfældene.\nDenne diagnose optrådte i 30'erne af det sidste århundrede. Det er forbundet med hypertoner og krampe i Oddins sphincter, som sikrer strømmen af galde ind i tolvfingertarmen. Sphincteren hindrer ikke gald, hvorfor det hele tiden kommer frit ind i tarmen, hvilket forårsager irritation. Blandt de vigtigste symptomer på PHES er:\nspasme og smerte i den rigtige hypochondrium;\nÅrsager til postcholecystektomi syndrom\nNår tarmen er irriteret, krymper Oddins sphincter og blokerer galdekanalen. Som følge heraf opstår galle i leverkanalerne, stagnerer, fremkalder udviklingen af den inflammatoriske proces.\nTil behandling af dette syndrom anvendes konservativ medicinbehandling og en streng diæt.\nInflammation i tolvfingertarmen udvikler sig med konstant irritation af gallen såvel som i modstrid med fordøjelsessystemet på grund af manglende galde og fordøjelsesenzymer. Hvis ubehandlet, kan det til sidst omdannes til et sår. Lejlighedsvis indtræder enteritis - betændelse i tyndtarmen, der udløses af virkningerne af galde og SIBO.\nHvad er duodenitis\nDuodenitis forekommer ofte hos patienter med Helicobacter-associeret gastritis. For at undgå denne komplikation er det tilrådeligt at behandle Helicobacter pylori inden du fjerner galdeblæren.\nOverdreven bakteriel vækstsyndrom\nGalde - et kraftigt antiseptisk middel, der neutraliserer infektion, forhindrer overdreven reproduktion af betinget patogen flora, giver antiparasitisk virkning. Når koncentrationen og mængden falder, aktiveres skadelige bakterier i tolvfingertarmen og tyndtarmen efter den. De forårsager betændelse, hæmmer den fordelagtige mikroflora. I dette tilfælde er det nødvendigt at tage stoffer baseret på bifidobakterier og lactobaciller, som vil bidrage til at normalisere mikrofloraens sammensætning.\nI nærvær af kronisk inflammation i mave-tarmkanalen og tarmdysbiose behøver patienten sådanne stoffer konstant.\nNæsten 80% af patienter med kolelithiasis diagnosticeres med pancreatitis. Det forbliver efter cholecystektomi. Nogle gange opstår denne sygdom efter operationen på grund af et fald i koncentration og galde og en stimulerende effekt på bugspytkirtlen.\nNår kanalerne er blokeret med sten (små sten kan komme ind i Oddins sphincter og bukspyttkjertelkanalerne med galdeflow), vil spasmen af Oddins sphincter forårsage overbelastning i bugspytkirtlen, hvilket fører til betændelse. Ca. 40% af dem, der har gennemgået cholecystektomi, oplever et fald i produktion af pancreasjuice. For at løse dette problem kan du bruge en streng diæt og enzympræparater.\nDet forekommer på baggrund af alvorlige krænkelser i bugspytkirtlen, hvilket reducerer produktionen af enzymer og insulin. En yderligere risikofaktor er forekomsten af overvægt i patienten. Derfor er det efter fjernelse af galdeblæren vigtigt at kontrollere sukkerniveauet i blodet for at kunne gribe ind med de mindste forandringer og forhindre udviklingen af sygdommen.\nAt reducere koncentrationen af gal reducerer produktionen af intraartikulært smøremiddel. Der er en mekanisk sletning af brusk. Hvis kroppen har en kilde til kronisk infektion, er denne proces hurtigere. Derfor er det vigtigt at gøre gymnastik til leddene, efter at der er foretaget en operation for at fjerne galdeblæren, drikke mere væske, og brug fødevarer, der er rige på kollagen. Hvis der er smerter, en knase i leddet, begrænset bevægelighed eller hævelse, bør du konsultere din læge.\nCholecystektomi og graviditet\nGaldblærersygdomme er tre gange mere almindelige hos kvinder end hos mænd. Blandt de opererede patienter er kvinder også mere. Med cholecystitis og endog arvelig disposition hos kvinder under svangerskabet øges sandsynligheden for galdesten og overlapning af galdekanalerne på grund af det øgede tryk på livmoderen på alle organer i maveskavheden.\nHvis der er alvorlige indikationer, udføres galdeblærens fjernelse under graviditeten. Laparoskopi er kontraindiceret - kun åben kirurgi udføres. Desuden er bedøvelsen selv, operationen og genoprettelsesperioden et chok for kvindens krop og kan have negativ indflydelse på graviditeten. Derfor, hvis der er bevis, er det bedre at udføre operationen før graviditet.\nFraværet af galdeblæren er ikke en hindring for graviditeten og sikker fødsel. Men gravide kvinder efter cholecystektomi er meget mere tilbøjelige til at opleve tidlig toksicose. Også fordøjelsessygdomme under graviditeten forekommer hos næsten 100% af kvinder med fjernet galdeblære.\nHvis en kvinde gennemgik en cholecystektomi, kan graviditet planlægges ikke tidligere end 3 måneder efter operationen - efter fuldstændig genopretning. Gennem graviditeten er det vigtigt at spise rigtigt og opretholde fysisk aktivitet.\nFjernelse af galdeblæren er ikke en sætning. Med forbehold for medicinske anbefalinger kan patienten leve i en moden alderdom uden alvorlige komplikationer.\nI en person, der har gennemgået cholecystektomi, er livet opdelt i to faser. Den første refererer til den præoperative periode, den anden - efter den. Operationen er ikke ordineret fra bunden. Derfor var den sidste fase af den første livsperiode bestående af en bestemt form for fysisk og psykologisk lidelse forbundet med tilbagevendende smerter, regelmæssige besøg hos den behandlende læge, tvivl og bekymringer for den kommende operation. Den postoperative periode begynder med, at "alt er allerede bagud", og i forvejen er der en periode med rehabilitering fyldt med en vis usikkerhed. Imidlertid fortsætter livet efter fjernelse af galdeblæren. Hovedopgaven i den nuværende fase af bekymring for patienten er spørgsmålet om ændringer i fordøjelsesprocessen.\nFjernelse af galdeblæren. Postoperativt syndrom\nGaldblæren, som et organ, er udstyret med visse funktioner. I den, som i reservoiret, akkumuleres galde og koncentrerer sig. Det har tendens til at opretholde optimalt tryk i galdekanalerne. Men med diagnosen af kalkulært kolecystitis eller kolelithiasis er gallbladsfunktionen allerede begrænset, og han deltager næsten ikke i fordøjelsesprocessen.\nGennem sygdommen fjerner kroppen sig galdeblæren fra fordøjelsesprocesserne. Ved hjælp af kompenserende mekanismer tilpasser den sig fuldt ud til nye forhold, hvor gallbladderens funktion allerede er deaktiveret. Funktionen af udskillelse af galde er pålagt andre organer. Fjernelse af et organs livscyklus, der allerede er udledt, forårsager derfor ikke et alvorligt slag i kroppen, da tilpasningen allerede har fundet sted. Gennem operationen, fjerner orglet, der spreder infektionen og genererer den inflammatoriske proces af læsionen. I dette tilfælde kan kun lettelse komme til patienten.\nHurtig beslutningstagning fra patienten om den kommende operation bidrager stort set til det vellykkede resultat af det kirurgiske indgreb og den korte rehabiliteringsperiode. Ved rettidig beslutningstagning beskytter patienten sig mod komplikationer, der kan opstå som følge af forsinkelse af operationen, hvilket tvivler på patientens tilfredsstillende tilstand i den postoperative periode.\nNår man forlader hospitalet, er den tidligere patient og nu den person, der gennemgår rehabilitering, afskærmet fra konstante besøg til manipulationsrummet og konstant pleje af den behandlende læge. Duodenal lyd og dubage forblev i det liv, der var før operationen.\nDer er dog undtagelser, når patienten i lang tid ikke er enig i at foretage en kirurgisk indgriben, der gør det muligt for sygdommen at påvirke kroppen i lang tid. Inflammatorisk proces, der spredes fra galdeblærens vægge, kan påvirke nabostillede organer, hvilket forårsager komplikationer, som udvikler sig til comorbiditeter. Som regel opstår der problemer med kalkcystitus i form af mavesår og duodenalt sår, inflammation i bugspytkirtlen, gastritis eller colitis.\nPatienter med komplikationer, efter operation for at fjerne galdeblæren, har brug for yderligere behandling efter udskrivning fra hospitalet. Behandlingens art og varigheden af de procedurer, der er foreskrevet af den ledende patientlæge. Hovedproblemet for både gruppen opererede patienter uden indlysende tegn på komplikationer og patienter med komplikationer er næringsfremgangsmåden. Kosten i den postoperative periode er ikke streng, men det udelukker animalske fedtstoffer, der er vanskelige for kroppen at fordøje:\nHvis der observeres en streng diæt i præoperativperioden, får patienterne gradvist at introducere nye fødevarer i kosten, bortset fra krydret konserves, stærk te, kaffe og alkohol er strengt forbudt.\nForekomst af tilbagefald\nKirurgisk indgreb påvirker ikke sammensætningen af galde produceret af kroppen. Produktionen af hepatocytter ved den stendannende galde kan fortsætte. Et sådant fænomen i medicin kaldes "galdefejl". Det er i modstrid med fysiologiske normer i stigningen i mængden af galde produceret af kroppen og dens stigende tryk i galdekanalerne. Under påvirkning af overdreven tryk ændrer en giftig væske strukturen i slimhinderne i maven og tarmene.\nMed en negativ prognose indtil dannelsen af en dårlig tumor. Derfor er hovedopgaven i den postoperative periode en biokemisk undersøgelse af galsammensætningen, der udføres med jævne mellemrum. Som regel udføre duodenal undersøgelse af tolvfingertarmen. Det kan ikke erstattes af ultralyd, fordi ultralydet ikke kan producere det tilsvarende resultat.\nEn slående indikator for forekomsten af tilbagefald eller sekundær stendannelse er placeringen i køleskabet på 5 ml udvalgt til analyse af væsken i en 12-timers periode. Hvis nedbør forekommer i en væske inden for den tildelte tid, kan galde danne nye sten. I dette tilfælde er ordineret lægemiddelbehandling med lægemidler indeholdende galdesyrer og galle som stimulanter for galdeproduktion:\nAlle af dem anvendes som erstatningsterapi for galdefejl efter fjernelse af galdeblæren. En obligatorisk opgave i sådanne tilfælde er ursodeoxycholsyre, som ikke forårsager forgiftning og er harmløs over for tarm og mavesmerter. Det tages, afhængigt af udnævnelsen, fra 250 til 500 mg, en gang om dagen, helst om natten. Præparater indeholdende ursodeoxycholsyre:\nSten kan omformes, men ikke i galdeblæren, men i galdekanalerne. En reduktionsfaktor ved tilbagefald kan være udelukkelsen fra kosten af fødevarer, der indeholder store mængder kolesterol:\nstegte og krydrede retter\nfed fisk og kød\nAlle ovennævnte produkter har en betydelig komplikation for bugspytkirtlen og leveren.\nKostføde i postoperativ periode\nKorrekt ernæring - garanti for sundhed efter cholecectomi\nErnæring i rehabiliteringsperioden efter fjernelse af galdeblæren gives særlig opmærksomhed. Hovedpunktet er dets regelmæssighed. Mængden af mad bør være lille, og hyppigheden af fødeindtagelse bør være fra 4 til 6 gange om dagen. Fødevarer, som stimulator for galdannelsesprocessen, er i dette tilfælde irriterende for fordøjelseskanalerne og forhindrer dermed stagnation af galde. Som en naturlig stimulus bidrager mad ikke kun til dannelsen, men også til fjernelse af galde fra galdekanalerne ind i tarmen.\nDet mest magtfulde produkt, der fremmer tvingning af galde, er olivenolie. Generelt har alle vegetabilske fedtstoffer en stærk koleretisk virkning. For patienter, der er tilbøjelige til at være overvægtige, er det ønskeligt at begrænse eller minimere brugen af fødevarer med højt indhold af kulhydrater:\nwienerbrød og pasta\nPatienter, der gennemgår kirurgi for at fjerne galdeblegemidlet, anbefales ikke sanatorium-resort behandling, undtagen patienter med kompliceret cholecystitis eller andre samtidige sygdomme. Afhængigt af alvorligheden af operationen anbefales patienter ikke tung fysisk anstrengelse eller fysisk arbejde, hvilket giver spændinger til bukene i 6 til 12 måneder efter operationen. Kraftig fysisk anstrengelse kan indlede dannelsen af postoperativ brok. Fuldt og især fedme patienter anbefales det i denne periode at bære bandage.\nMeget vigtig efter udskrivning af patienten fra hospitalet, læger læger lægger vægt på fysioterapi. Specielt designet øvelser stimulerer mavemusklerne til dannelse og bortførelse af galde. En sådan "massage" ved hjælp af fysiske øvelser gør det muligt at fremskynde processen med at genoprette funktionerne i beskadigede væv i abdominalområdet.\nMulige virkninger af operationen\nSom regel er der ingen negative konsekvenser hos patienter i livet efter fjernelse af galdeblæren. Dette er ideelt, og i den virkelige verden er en person, der har gennemgået en operation, underkastet en hel række symptomer, især psykologiske, kaldet "Postcholecystectomy syndrome".\nDe fornemmelser, der har akkumuleret i løbet af sygdommens år, må ikke lade patienten gå lige efter en så vellykket kendsgerning som en operation for at fjerne galdeblæren. Alligevel bliver den tidligere patient plaget af tørhed og følelse af bitterhed i munden, smerter i den rigtige hypokondrium og en form for fedthold, der forårsager intolerance og kvalme.\nAlle disse symptomer vedrører patientens psykologiske tilstand og har ringe at gøre med de interne processer, der finder sted inde i patienten, som en syg tand, der allerede er fjernet, men det giver fortsat en smertefuld fornemmelse. Men hvis sådanne symptomer fortsætter i lang tid, og operationen ikke blev udført rettidigt, kan årsagerne derfor være skjulte i udviklingen af samtidige sygdomme. Hovedårsagerne til negative konsekvenser efter fjernelse af galdeblæren:\nPatologiske ændringer i galdevejen\nDårligt udført operation\nForværrede sygdomme i bugspytkirtel og lever\nFor at forhindre postcholecystektomi syndrom udføres en grundig undersøgelse af patienten, både før kirurgi og i postoperativ periode. Stor betydning er knyttet til patientens generelle tilstand og tilstedeværelsen af samtidige eller kroniske sygdomme. En direkte kontraindikation til kirurgi for at fjerne galdeblæren kan være tilstedeværelsen af patologier i patientens krop.\nDen vigtigste diæt i den postoperative periode\nFjernelse af galde - ikke en dødsdom!\nMuligheden for visse ernæringsproblemer i forbindelse med fjernelse af galdeblæren kan løses ved individuelle kostvaner for patienten og undgår metoder til medicinske effekter på kroppen. En sådan tilgang til patienten kan fuldstændigt neutralisere postcholecystektomi syndromet, der opstår efter operationen.\nHovedpunktet er ikke, at produkterne er tilladt til brug i rehabiliteringsperioden efter kirurgisk indgreb, men næringsproces tilstand. Fødevarer bør opdeles i små portioner og tages ofte med jævne mellemrum. Hvis patienten indtager mad 2-3 gange om dagen før operationen, så skal han i perioden efter operationen modtage fra 5 til 6 portioner om dagen. Denne mad kaldes fraktioneret og designet specielt til patienter i denne profil.\nKosten omfatter ikke fødevarer med højt indhold af animalsk fedt, stegte og krydrede fødevarer. Fokus er på temperaturen af kogte fødevarer. For patienter anbefales det ikke at anvende stærkt afkølet eller stærkt opvarmet mad. Brugen af kulsyreholdige drikkevarer er ikke anbefalet. Sådanne anbefalinger er udelukkende forbundet med fraværet af galdeblæren. Særlige anbefalinger omfatter hyppigt drikkevand. Før hvert måltid bliver patienten belastet med at drikke et glas vand eller 30 ml for hvert kg legemsvægt. Vand fjerner aggression af galdesyrer produceret af kanalerne, og er den vigtigste kilde til beskyttelse af slimhinder i duodenum og mavetarmkanalen.\nDerudover stopper vandet galde, som forekommer i det første øjeblik efter operationen, når der kan forekomme en ændring i duodenalmotilitet, og galde kan vende tilbage til maven. På sådanne tidspunkter kan patienten opleve halsbrand eller bitterhed i munden. Vand modstår denne proces, idet den er en naturlig neutralizer. Dyspeptiske lidelser - flatulens, oppustethed, rystelse, forstoppelse, diarré, kan også stoppes ved at tage et glas drikkevand, ikke-kulsyreholdigt vand. Et besøg i poolsne er åbent vand meget nyttigt, fordi vand er en kilde til blød naturlig massage til muskler og indre organer i bughulen. Vandbehandlinger vises 1-1,5 måneder efter operationen.\nUd over at svømme, er gåture meget nyttigt for patienter, der har gennemgået galdeblærefjernelse. Daglig gang til fods i 30-40 minutter bidrager til fjernelse af galde fra kroppen og forhindrer stagnation. Også anbefalet morgen lys øvelse i form af opladning. Abdominal øvelser, som kun kan startes et år efter operationen, er uacceptable.\nBrød. Gårens bagning, grov, grå eller rug. Det anbefales ikke at spise muffins, pandekager, fritters, puff kager.\nKorn. Boghvede, grød. Korn bør være godt kogt.\nKød, fisk, fjerkræ. Fedtfattige sorter. Kogeprocessen - kogt, dampet eller slukket.\nFisken er bagt. Brugen af bouillon er udelukket. Supper er kogte i vegetabilske bouillon.\nIkke anbefalet krydderier, krydderier, krydderier, saucer.\nÆg. Kun i form af protein omelet. Æggeblomme skal udelukkes.\nMejeri og mejeriprodukter med undtagelse af fuldmælk. Rød creme - ikke mere end 15% fedt.\nFedtstoffer. Fedtstoffer, der anvendes i fødevarer, må ikke være af animalsk oprindelse.\nGrøntsager. Frisk, kogt eller bagt. Særlig præference gives til græskar og gulerødder. Det anbefales ikke at spise bælgfrugter, hvidløg, løg, radiser, sorrel.\nBær og frugt. Præference gives til søde sorter. Tranebær og æbler af Antonovka-sorten anbefales ikke til brug.\nSlik. Honning, melasse, naturlig marmelade på agar-agar, konserver, syltetøj. Det er helt nødvendigt at forlade kakaoprodukter, konfekture, is.\nDrinks. I kosten må der ikke være kulsyreholdige, varme eller kolde drikkevarer. Anbefalet afkogning af vild rose, søde saft, compote af tørrede frugter.\nAfslutningsvis skal det bemærkes, at forebyggelse af galstenssygdom efter operationen for at fjerne galdeblæren er en omfattende fysioterapi, som omfatter ozonterapi. Ozon, som er et naturligt antibiotikum, forbedrer immuniteten, ødelægger kolonier af bakterier, vira og svampesygdomme. Ozon hjælper med at korrigere funktionen af hepatocytter, som er ansvarlige for dannelsen af galde.\nOm hvordan folk lever efter fjernelse af galdeblæren, fortæller tematisk video:\nØvelser for tarmene med forstoppelse\nÅrsager og behandling af distal esophagitis\nGenerelle oplysningerSmerter i navlen er et almindeligt symptom, og dette indikerer, at visse sundhedsproblemer udvikler sig i kroppen. Denne tilstand er anderledes - der kan være skarp skarp smerte eller trække ubehagelige fornemmelser.\nDysplasi i mavenes epitel\nSymptomer og metoder til behandling af gastrisk atoni\nPancreatic smerte: årsager, behandling


I wanna fall in love this christmas - 19. december: Julebag - Movellas\n19. 19. december: Julebag\nDe andre havde ikke troet deres egne øre, da jeg havde fortalt dem, at Minho og jeg faktisk var barndomsvenner. Minho måtte finde nogle gamle fotoer frem, som jeg aldrig havde set før, af os begge to som børn, der rendte rundt og legede i baghaven eller på legepladsen. Der var sågar et billede fra min første skoledag, hvor Minho fulgte mig på vej ved at holde mig i hånden.\nDet var underligt at se alle de billeder af ting, som jeg egentlig ikke kunne huske, men som jeg ikke var i tvivl om var sket. Det var trods alt mig på de billeder sammen med Minho. De andre havde grinet rimelig kraftigt af det, da det først gik op for dem for alvor og kunne derfor bedre forstå Minho’s opførsel over for mig. Det havde nok også været rimelig underligt for dem, hvis deres gamle barndomsven pludselig dukkede op i ens liv igen, uden at vennen kunne huske én. Bare tanken om, hvad Minho havde gennemgået gjorde mig mere forvirret, end jeg var i forvejen… og jeg som ellers troede, jeg var ved at have fået styr på det meste…\n”Riah, kommer du ikke ud i køkkenet?”\nJeg havde siddet helt opslugt i mine egne tanker, så det var et mirakel, at jeg overhovedet havde hørt Key kalde på mig. Stille tog jeg mine krykker, som Onew havde skaffet til mig, og begav mig ud fra Minho’s værelse. Jeg havde skiftet værelse aftenen før, fordi de andre mente, at det ikke hele tiden kun skulle gå ud over Taemin, og så havde Minho tilbudt sit værelse med det samme. Jeg kunne jo ikke sige nej tak, og desuden var jeg bare glad for at kunne få lov til at blive der. Selvom jeg måske var ved at have vænnet mig for meget til at være omgivet af dem. Det ville blive underligt, når jeg skulle hjem igen, da jeg så ville være alene endnu en gang…\n”Hvad er der, Key?”\nJeg stoppede stille op, da jeg kom ud i køkkenet og måtte kløjes i et fnis. Ligesom jeg var trådt ind i køkkenet, havde Jonghyun væltet en pose med mel, der havde resulteret i, at både ham og Key nu var hvide af mel fra top til tå.\n”Har jeg ikke sagt, at du gerne må se, men ikke røre?!”\nKey så med strenge øjne på Jonghyun, der blot smilede lettere uskyldigt, mens jeg måtte anstrenge mig for ikke at bryde ud i latter.\n”Hvad har I gang i?”\n”Julebag selvfølgelig! Medmindre at den dumme dino ender med at ødelægge det hele.”\nDet var lidt sjovt at se, hvordan Key’s ansigt skiftede fra skulende af Jonghyun, til smilende af mig, til skulende af Jonghyun igen. Både ham og Jonghyun fik dog tørret det værste mel væk, mens jeg fik trukket en stol hen til køkkenbordet, så jeg også kunne deltage. Jeg regnede i hvert fald med, at det var derfor, Key havde kaldt mig herud. Især hvis han skulle nå at få lavet noget og samtidig sørge for, Jonghyun ikke lavede alverdens ulykker. Den hundehvalp kunne være over alt, uden at nogen bemærkede det.\n”Må jeg være med?”\nSmilet på Key’s læber blev stort, mens han gik over og fandt et forklæde, jeg kunne få på. Jeg måtte endnu en gang holde et fnis inde, da jeg fik set teksten på forklædet, der uden tvivl måtte tilhøre Taemin: ”Umma’s apprentice.” Det kunne man selvfølgelig også kalde ham.\n”Jeg håbede det faktisk lidt... Jonghyun laver alligevel ikke andet end ballade…”\n”Hey! Jeg vil altså også være med?”\nJonghyun så lettere fornærmet på Key, indtil Key vendte sit blik imod ham, og han straks fik store bedende hundehvalpe øjne, der var helt igennem uimodståelige… Selv den almægtige Key måtte bøje sig i støvet for dem, og lod til sidst Jonghyun være med.\nVi bagte honningkager, vi formede som alle mulige forskellige ting. Key lavede juletræer, klokker og julemænd, mens Jonghyun lavede en hund, en ræv, en tyr, en hare, en hjort og en sommerfugl, selvom jeg ikke ligefrem kunne se, hvad de havde at gøre med jul. Selv lavede jeg engle, snemænd og hjerter, mens Key begyndte at skælde af Jonghyun, fordi han ikke syntes, at Jonghyun’s dyr lignede dyr men mere klatkager.\nDa vi havde fået pyntet honningkagerne, og Key havde skønnet sig at pakke dem væk, så Jonghyun ikke spise dem med det samme, gik vi i gang med at lave den traditionelle julekage. Faktisk er det i princippet en ganske almindelig lagkage fyldt med dejlig sød cremé, og til sidst dækket med jordbær på toppen. Min faster havde dog lært mig et lille trick, der bestod i at mose nogle af jordbærerne og blande dem i cremen, mens man kom kakao i bundene, da det smagte meget bedre på denne måde og samtidig var en smule anderledes.\nDerefter gik vi i gang med at lave konfekt af forskellige slags. Vi fik faktisk lavet ret mange ting, mens timerne fløj af sted. Vi grinede, og Key jagtede Jonghyun rundt i køkkenet, da han tog en bid ad den snemand, som Key var i gang med at bygge.\nJeg burde dog ikke have siddet der og moret mig sammen med Key og Jonghyun. Jeg burde have siddet på skolebænken, eller i det mindste have forsøgt at lave nogle af mine lektier, så jeg ikke kom for meget bagud. Alligevel blev jeg siddende sammen med Key og Jonghyun, og rent faktisk så fortrød jeg det ikke. Normalt ville jeg hade mig selv for at skippe skolen og få ekstremt dårlig samvittighed, da jeg jo rent faktisk ikke var syg. Jeg forsøgte blot at undgå det uundgåelige så længe som muligt. Hvad jeg dog ikke ville gøre for ikke at skulle vende tilbage til universitet igen. Bare chancen for at Chin-Hae måske kunne finde på at opsøge mig, fik det til at løbe koldt ned langs min rygsøjle. Men jeg kunne heller ikke blive i SHINee’s lejlighed for evigt desværre…\nUanset hvad der måtte ske, blev jeg nødt til at få taget mig sammen. For dengang jeg havde opdaget Chin-Hae og Mi-Cha sammen, og mit forhold til Chin-Hae derfor ophørte, havde jeg praktisk talt låst mig selv inde. Jeg havde lukket alle ude og blot forsøgt at skjule mig for verden. Lade som om, at der ikke fandtes andet en lejligheden vægge, og at det var verden. At der ingen ondskab fandtes. At der ingen skærende hjertesmerte fandtes. Men sandheden er jo den, at hvis man ikke kan føle alle de negative ting, kan man heller ikke føle alle de positive ting.\nDesuden var jeg ikke alene denne gang. Jeg havde både Taemin, Key, Jonghyun, Onew og Minho, som jeg fandt støtte hos. De havde allerede nu vist mig langt mere godhed, end jeg nogensinde havde forventet, at jeg skulle finde i mit liv. Første gang jeg mødte dem og fandt ud af, at de var idoler, havde jeg forventet det værste. Jeg vidste ikke bedre på det tidspunkt og havde i den grad lært min lektie.\nDe var alle fem verdens mest elskværdige personer, og som jeg sad der sammen med Key og Jonghyun og formede små figurer ud ad marcipan, gik det op for mig, hvor meget de fem fyre egentlig havde endt med at betyde for mig. De havde taget mit hjerte med storm.\nEn svag kuldegysning løb pludselig igennem min krop og fik mig til at stoppe mit foretagende et kort øjeblik. Hvad var det for en tankegang? Hvor kom det overhovedet fra? Taget mit hjerte med storm? Det lød jo nærmest som om, at jeg var forelsket… Nej… Det kunne ikke passe. De havde bare kommet til at betyde meget for mig som nogle rigtig gode venner, man ikke vil undvære for noget som helst i verden.\nJeg blinkede let et par gange, da Jonghyun’s klistrede hånd kørte let frem og tilbage foran mine øjne, og jeg kunne straks mærke, hvordan varmen steg i mine kinder.\nBlikket i både Jonghyun’s hundeøjne og Key’s katteøjne var bekymrede og fyldt med så meget ømhed, at jeg kunne mærke, hvordan mit hjerte sprang et par slag over i jubel. De holdt lige så meget af mig, som jeg af dem. Og det selvom vi kun havde kendt hinanden i lidt over to uger.\n”Ja… jeg tænkte bare lige på, hvor hurtigt tiden egentlig går…”\nMine læber formede sig i et smil, der hurtigt fik smittet af på de to andre, som så en smule lettede ud, som havde de frygtet, at jeg var på vej til at besvime, ligesom jeg havde gjort den anden dag.\n”Det har du ret i… det er hvad… 16 dage siden du tog mig i badet? Eller tog og tog…”\nMine øjne blev store og hele mit ansigt kogte, mens jeg vendte mig blik flovt nedad. Mindet om Jonghyuns veltrænede krop dækket med små vanddråber var hurtigt dukket op for mit indre blik, mens Jonghyun blot smilede smørret af det med let drillende øjne.\n”Jeg har egentlig aldrig fået spurgt dig ad… Hvad syntes du egentlig? Altså, hvordan synes du jeg er bygget? Skal jeg træne noget mere, eller?”\n”YA! Lad dog vær med at sige sådan noget! Hun er jo rød som en tomat!”\nJeg sagde ingenting, men sad blot der for forsøgte at skubbe billedet af en nøgen Jonghyun ud ad mit hoved igen. Det var så forkert at tænke tilbage på det, men nu hvor han havde nævnt det, kunne jeg bare ikke få det ud ad hovedet igen. Hans krop havde været… mere end perfekt. Det var dog ikke noget, jeg nogensinde havde tænkt mig at fortælle ham. Aldrig i livet! Så hellere leve resten af livet på Onew’s rester, og der skal lige siges, at der ikke var særligt meget tilbage, hvis først der blev sat kylling på bordet.\n”Øhm… jeg nåede slet ikke at se noget… Jeg brugte jo briller der, så de duggede helt til så snart jeg åbnede døren…”\nJeg så blot op på ham, mens jeg rødmende vinkede hænderne lidt foran mig, i et forsøg på at vifte mindet ud ad mit hoved. Det gik dog ikke så godt, som jeg havde forventet, selvom det lod til at de andre købte den. Key så lettet ud, mens Jonghyun derimod nærmere virkede… skuffet?\n”Jeg kan godt vise dig noget, hvis det er?”\nMine øjne blev store, da hans hænder tog fat i kanten af hans trøje. Et øjeblik sad jeg nærmest og ventede spændt på at komme til at se den muskuløse brystkasse igen, inden jeg kom til fornuft og hurtigt fik fjernet hans hænder fra trøjen.\n”Det… det behøver du ikke…”\n”Og slet ikke i mit køkken!!”\nKey så skarpt på Jonghyun med et advarende blik, som om han var parat til at tage en køkkenkniv og hugge en hvis legemsdel af, hvis ikke Jonghyun holdt op med at drille mig med det samme. Han sank da også en klump og kløede sig en smule forlegent i håret, mens han forsøgte at spille uskyldig over for Key.\n”Jeg ville jo bare have en mening fra en anden, end én eller anden fan der skriver på min twitter, at hun synes, jeg skal få mit happytrail igen…”\nBlot de ord lød forkerte i mine øre, men jeg vidste jo heller ikke ligefrem, hvordan deres koncerter foregik eller noget. Noget som jeg måske egentlig skulle tage et nærmere kig på? Det var jo ikke sådan, at man ikke kunne finde deres shows online nogen steder var det? For det kunne da egentlig være meget sjovt at se, hvordan de egentlig opførte sig på scenen, nu hvor jeg vidste, hvordan de opførte sig til dagligt. Rent professionelt havde jeg ingen idé om, hvordan de var.\nSå den aften lavede jeg mig en skål popcorn, mens jeg satte mig godt tilrette inde på Minho’s seng for at se deres første ”SHINee World Concert in Seoul”. Om jeg havde forventet at se de søde fyre, jeg efterhånden kendte rimelig godt, opføre sig så meget anderledes, og være så ekstremt lækre, at man skulle tro det var løgn? Ærligt indrømmet… Jeg havde aldrig i min vildeste fantasi kunnet forestille mig, hvordan de fem fyre kunne få mit hjerte til at eksplodere i brystet på mig. Mildest tal.