Introduktion til interview med Svend Billesbølle: - PDF\nIntroduktion til interview med Svend Billesbølle:\nDownload "Introduktion til interview med Svend Billesbølle:"\n1 Introduktion til interview med Svend Billesbølle: På Cypern havde jeg en Albin Vega 27 og drømte om at sejle ud på de store oceaner. Da jeg kom til Danmark, blev jeg forelsket i en Junker 22 og sagde til mig selv, at en dag vil jeg købe sådan en. Årene gik med at passe familien, med drømmene om en sejlbåd og langturssejlads sideløbende. En dag sidst i 90 erne, faldt jeg over Svend s bøger på biblioteket. Læsningen var så overvældende, at jeg forsøgte at komme i kontakt med ham med et brev. Han ringede tilbage, og inden længe var jeg med til to af hans foredrag i Hals og i Thisted, hvorefter han overnattede hos mig. Svend s evne til at komme i kontakt med andre mennesker er vidunderlig, og det var for mig en kæmpestor oplevelse at være i selskab med dette vidunderlige menneske. Jeg læser mange spændende sejlbøger, men Svend s måde at fortælle historier på er enestående, fængslende og morsomme. Siden har jeg besøgt Svend et par gange i Holbæk, samt hans lille Lynæs, som nu ligger på Danmarks Museum for Lystsejlads på Valdemar Slot, Tåsinge. Det sidste årstid tænkte jeg meget på Svend. Jeg ville besøge ham igen og lave et interview med ham. Endelig tog jeg mig sammen og kørte over til Holbæk i november Svend er i dag 87 år og går derhjemme med dårlige lunger. Han bor dejligt i sin lille lejlighed, hvor han bliver godt passet, og hvor væggene er pyntet med billeder fra hans ture. At være i hans selskab i to timer, var for mig igen en stor oplevelse. Med al den teknologi der findes i dag, en god planlægning, en sødygtig båd og lidt erfaring, kan det lade sig gøre at sejle Jorden rundt. Men det er Svend s måde at gøre det på, der fængsler mig. Bare dét at sejle i en lille bitte båd, bo meget primitivt, sejle alene for det meste og at kunne komme tæt på de indfødte på de forskellige øer, han besøgte, er en fantastisk præstation. At opleve så meget er noget, der fascinerer mig. Ikke noget med store luksus marinas og luksus sejlklubber. Han ville ikke opnå noget. For ham blev sejlads en livsstil! Jeg vil gerne dele dette interview med alle dem, der enten går og drømmer om at sejle langturssejlads, der har en båd og sejler her i Danmark - eller dem, der bare elsker at læse et godt eventyr. Svend fik mig mere tæt på virkeligheden end bare det at drømme! Interviewet er skrevet ned direkte fra mine lydoptagelser. Mike Santis\n2 S = Svend Billesbølle M = Mike Santis S: Du skal bare spørge los. Du kan spørge om alt. M: Jeg er her hos Svend Billesbølle. Det er den 4. oktober Svend! Du er 87 år gammel? S: Stemmer! M: Og du har rejst Jorden rundt næsten 2 og en halv gang?! S: Ja næsten 3, altså sammelagt. M: Ja, sammelagt! S: Ja det er rigtig. M: Du skriver i din bog, at du havde sejlet jolle i Lillebælt, da du var lille i Fredericia. Har du altid drømt om at sejle Jorden rundt, mens du var lille? Kan du fortælle lidt fra den gang? S: Ja det er rigtig. Jeg blev medlem af Fredericia Sejlklub og blev juniorsejler, da jeg var noget med 16 år. Så jeg var ikke helt ung. Men jeg har færdedes meget på Lillebælt, fordi min far var jæger og havde en skydebåd, og den fik min tvillingbror og jeg lov til at sejle i. Så vi sejlede mest langs med kysten, men der er da også nogen grimme bølger i Lillebælt - og strøm. Så vi fik prøvet os selv. Og så havde jeg også kajak og roede tværs over Lillebælt og sådan noget. Så jeg var vant til vandet og holdt meget af vandet - ja. Men-ne, så var det, at jeg meldte mig ind i sejlklubben. Og så sejlede vi i sådan nogle Aalborgjoller - også kaldt smakkejoller. Og så lærte vi rigtigt at sejle, for det er store, tunge både. De var så vidt jeg husker på 19 fod. Det var åbne joller med et halvdæk og så med kravelsejl... sprydsejl, som det rigtig hedder, et firekantet sejl med et topsejl. Men-ne det der med at jeg altid har drømt at sejle jorden rundt! Dét har jeg ikke. Men jeg drømte om at sejle over Atlanterhavet. For det var jo for sådan en dreng som mig. Det var jo noget helt specielt. Tænk sig at kunne sejle over Atlanterhavet. Det var jo fantastisk! Dengang havde vi ikke så meget fjernsyn og sådan noget. Ja, vi havde slet ingen fjernsyn - så det var så nemt med det. Det var Atlanterhavet jeg drømte om. For det med at sejle Jorden rundt, det var for langt ude. Det var utopi. M: Så blev du gift og flyttede til Holbæk?! S: Der sker det, forstår du, at så sluttede krigen jo, og så blev jeg indkaldt som soldat og kom til at ligge i Holbæk. Det er nu ikke derfor, jeg bor her i dag. Men det er tilfældigt. Men jeg kom til at ligge soldat i Holbæk og senere på Karup Flyveplads.Og så sker der det, som så tit sker for en sejler, at der kommer en pige ind på kursen, og hvordan det så end går til, så kom der 5 børn ud af det. Og så gik der mange år med at arbejde og kone og familie og det var godt nok. Og børnene blev store, og de blev gift alle sammen, og jeg var 54 år og havde sparet lidt penge op. Så købte jeg en Naver. M: Alle, der sejler, ved hvor dyrt det er og hvor meget tid, det tager at gøre en båd sejlklar til en langtursejlads. Kan du fortælle lidt om det, f.eks: Hvad er de vigtigste ting, man skal være opmærksom på - samtidig med: Hvad med de psykiske forberedelser?\n3 S: Så kan vi lige starte med det sidste dér. - Det er meget vigtigt at have dit bagland i orden. Jeg har mødt mange sejlere derude, også danske, der ikke havde baglandet i orden. Og det var der alt for mange, der ikke havde, og så ender det tit galt. Fordi så pludselig står de alene, pengene er begyndt at slippe op. Og så ender det gerne med, at båden ligger et sted og bliver til salg. De får ikke ret meget for den, og så har de måttet rejse hjem, og det hele er gået i vasken. Det er synd. Der havde jeg heldigvis mit bagland i orden, med min familie og venner. Jeg havde det hele tilrettelagt således, at jeg kunne klare det økonomiske. Jeg havde sparet nogle penge op, så jeg kunne købe båden, og jeg indrettede den jo selv til langtursejlads, så det ikke blev for dyrt, og alt, hvad der var unødvendigt, det anskaffede jeg ikke. Jeg kan fortælle dig, at jeg havde kun et kompas og en sextant selvfølgelig - og en lille batteridrevet radiopejler, for den gang var der nogle radiostationer, der sendte ud på morse, så man kunne få sin position, altså få en stedlinie, og så havde jeg en VHFradio. Det var alt. Jeg havde ingen radio, så jeg kunne tale med nogen - andet end på kort afstand - dét, som en VHF-radio kan klare. Ingen log, og Gps var slet ikke opfundet endnu dengang. Det var, hvad jeg havde. M: Med hensyn til sikkerhed på båden og forstærkning af båden - var der noget, man skulle være opmærksom på? S: Det, man skal være opmærksom på: Man skal lægge meget vægt på sikkerheden, og navnlig når man sådan sejler alene, og jeg har sejlet meget alene - både over Stillehavet og Atlanterhavet. Og der skal man indrette sig sådan, at for eksempel, hvis man går på dækket, så har jeg en stålwire, der går fra cockpittet og op til stævnen midtskibs og der hæfter jeg livlinen. Så kan jeg arbejde frem og tilbage og rundt på dækket uden at skulle skifte livline - og kan ikke falde i vandet, for linen er for kort til, at jeg kan falde ud over siden, fordi den sidder midtskibs. Dét er altså en god ting - ellers havde jeg ikke siddet her. Og jeg brugte den også altid i cockpittet, når jeg sejlede alene. Det er meningløst, i dén situation, at have en redningsvest på. Hvis man er flere ombord, så er det i orden. Så kan man måske blive hentet op igen, men er man alene, skal man ikke have det. Så skal man bare ligge og se på at båden sejler. Så er det bedre at have en livline på og så blive ombord. Det er dét, det drejer sig om. Man skal blive ombord. Jeg har altid haft en redningsflåde, og man skal altid have en kniv på sig eller også skal den sidde et sted ved redningsflåden permanent, fordi at når man smider redningsflåden ud, så trækker man jo i en line, som er fastgjort til båden, så den ikke driver væk, og når flåden er blæst op, og man kommer ombord, så ligger eller skal der ligge en kniv lige indenfor indgangen, så man kan tage den og skære linen over, men hvis nu af én eller anden grund at den kniv ikke er der - det vil den jo nok altid være, men hvis - måske på grund af lidt forvirring at man taber den i vandet, og man ikke kan få skåret linen over, så er det godt at have sin egen med, så det er meget vigtigt. Og så: En ting mere jeg synes, der er meget vigtig: Se, der er også det ved det, med de sikkerhedsforanstaltninger: Hvis de er i orden, og man véd lige nøjagtigt, hvad man skal gøre i en hvilken som helst situation dét giver jo tryghed ombord - og større glæde ved at sejle. Og så er der noget, der hedder en Panik-taske, og i den taske, der har man først og fremmest vand på dåser alt det, men nu kan overkomme, og jeg havde også en lille Vand-mager, en lille anordning, der kan lave saltvand til ferskvand. Dengang var der ikke så meget at få af den slags ting. I dag kan man jo få nogen meget effektive nogen. Men man kunne her - når man sad og arbejdede i flere timer lave ¾ l vand. Men ellers - så havde jeg noget vand på dåser, og så havde jeg måske lidt forbindsstoffer og nogle dåser med mad, og forskellige ting sådan, hvad man kunne få brug for i en redningsflåde. De ting der ja, de er meget vigtige synes jeg. Det er noget, man forhåbentlig ikke får brug for. Det samme gælder, når man skal på dækket. Så skal man lige tænke sig om: Hvad er det, du skal lave, når du\n4 kommer derop? - Hvad skal du have med derop? Hvad skal du bruge? Hvordan gør du? Dét er også meget vigtigt. M: Kan du fortælle noget om, hvor kan man spare meget på sådan en langtur? S: Man kan jo sige, at det er betydeligt dyrere i dag meget dyrere, for nu har de jo opdaget de forskellige steder, at der er penge... For det første var der ikke så mange, der sejlede ud dengang, og selv myndighederne havde jo ikke engang opdaget, at der var penge i sejlere. Nu skal man betale mange steder - selvom man bare ligger for anker udenfor. Så kalder man det at indklarering koster så og så meget. De vil ikke kalde det for en afgift for at ligge for anker. I Danmark er dét jo frit at ligge for anker. Det skal man ikke betale for, men dét skal man mange steder i dag, og det er slet ikke så billigt. Dengang sejlede jeg meget, meget billigt: For det første er det en lille båd, og skulle jeg endelig have et nyt sejl - det er kun sket én gang jamen, så er det til at betale. Det betyder meget, hvis båden er nogle få fod større, for så bliver sådan et sejl meget, meget dyrere. Så har jeg jo sådan sét kunnet lave al ting selv. På Madeira lå jeg fx ved byen Funchal. Dengang kunne man ligge afgiftfrit uden for havnen, men der er temmelig mange bølger, så man ligger altså og vugger noget derude. Det er der ikke ret mange, der vil, og de behøver ikke at bekymre sig om bølger, for de sejlere de sejler ind i havnen. Det gjorde jeg ikke sådan nogle steder så lå jeg derude og red. Jeg havde godt ankergrej. Jeg havde et plov-anker. Hvis man kun har ét anker nu havde jeg altså 2 så er plov-ankeret nok det, der er mest anvendeligt, fordi det kan så nogenlunde få fat alle steder. Ellers så havde jeg også et lille patent-foldeanker. Så på dén måde sparede jeg utroligt mange penge, og det var simpelthen nødvendigt og så må jeg indrømme, at jeg flere gange har været udsat for, at når sådan en havnemester kiggede ned og så på den lille båd, kunne han sige: Nåh-ja. Der ligger du jo meget godt, hvorefter han vendte ryggen til og gik. Jeg har så galt været udsat for, at når jeg kom ind på havnekontoret - for at få afregnet og melde mig til efter min ankomst så sagde de: Jamen, dét er betalt. Der har lige været nogen og betale for en uge ja, det var vist nok nogle sejlere! De vidste ikke, hvem det var, så det er nogen, der har sét, jeg er kommet ind. De har nok tænkt: Når han sejler i sådan en lille båd, så må han være fattig. Så er der det med penge: Man brugte ikke kort dengang, og der var heller ikke alt for mange steder, man kunne hæve penge det var ikke så brugt endnu. Enten skrev - eller også ringede - jeg hjem til banken. Nu er det sådan, at jeg har en svigerfar, der er ansat i banken her i Holbæk.... Jeg ringede bare hjem og sagde: Jeg ligger i Darwin i Australien, og jeg har brug for et par tusinde dollars. Kan I ikke lige sende dem? - og det gør de så. Men først går jeg ind i den bank, jeg vil bruge fx i Darwin og siger, hvem jeg er osv. og om jeg må sende nogle penge hertil i US-dollar - for jeg skal være sikker på at få dem i en valuta, jeg kan bruge alle steder og det siger de næsten altid ja til. En 4-5 dage efter jeg har ringet hjem, går jeg ind i banken og får pengene. Det har næsten aldrig voldt problemer - kun en enkelt gang i Tunesien. Der sagde de: Nej, der er ikke kommet nogle penge! Nå, det var jo kedeligt, og så jeg måtte gå igen der gik en 10 til 14 dage. Så var der en lørdag, jeg gik derind. Da havde de fleste af dem fri. Der sad kun én i banken, og han var åbenbart ikke rigtig informeret. Jo, ok jo! sagde han. De er kommet for læ-æ-nge siden! - men han måtte ikke udbetale dem, for det skulle det faste personale gøre, så da jeg kom igen, sagde de: Nej, der var ikke kommet nogle penge! - Der stod en sofagruppe - Det var da trist! sagde jeg. Ved I hvad? Nu kommer jeg igen i morgen, og hvis pengene ikke er kommet, så sætter jeg mig der ovre i sofaen med en øl og en bog at læse i og dér bliver jeg siddende! I kan ikke flytte mig. Politiet kan, men I kan ikke - og tænk! Da jeg kom igen næste dag, da var pengene kommet. Det var et højest besynderligt tilfælde.\n5 M: Havde du, inden du tog afsted, tænkt på, om du alligevel ville fortsætte helt alene, hvis dem, der kom med - fx Claus og Henrik ikke ville mere? - måske især efter stormen, da du var på vej til Gran Canaria! S: Jeg var klar over, han ikke skulle med Jorden rundt. Det vidste jeg godt, fordi Claus skulle hjem og arbejde. Han ville bare hjælpe mig ned gennem Den Engelske Kanal, fordi det er et af de vanskeligste farvande at sejle i - og dá var Claus så herlig: Svend jeg ta'r lige med dig gennem Den Engelske Kanal. Du skal ikke være bekymret! Det vidste jeg godt. Så var det meningen, at jeg ville sejle alene, men så stod Henrik dér, nede i Lissabon. Han havde fået lov at sejle med en båd dernéd, men ku ikke komme med længere, så han skulle rejse hjem. Dét, syntes jeg, var synd han var en pæn fyr - og da jeg sejlede alene og havde en ledig plads, sagde jeg: Kom du med mig! - en ung mand på år. Han kom med på den forfærdelig tur fra Casablanca til Gran Canaria, hvor vi sejlede i storm i 2½ døgn. Han har ikke sejlet siden. Det var lidt synd for ham. Han var forfærdelig medtaget bagefter. Der kom nogle journalister fra Sejl og Motor på havnen dernede i Puerto Rico. De ville gerne høre lidt om den tur så rejste Henrik sig op og sagde: Så må I undskylde mig. Jeg går! - og så gik han og kom først tilbage efter journalisterne havde forladt båden. Ja, det var synd for ham, men det var slemt. M: Kan du fortælle lidt om det, om stormen dér - kort!? S: Ja, dét kan jeg godt: Vi havde forladt Casablanca. Nu kan jeg ikke huske al ting lige på halve timer det må man jo tilgi' mig - Det gik strygende. Nu skulle vi syd på før vi drejer over for at fange passatvinden, men inden da lægger vinden sig, og jeg tænkte: Det var mærkeligt, for det sku da næsten aldrig forekomme på det sted her! - og så kommer den igen - fra en nordøstlig retning, og det var lige så usædvanligt, men det var så lige meget. Det var en god vind for os. Men så blev det værre og værre. Til sidst, da kan jeg huske, sagde jeg: Hvad kan dén - den bliver ved med at øge, den vind og til sidst nåede vi altså en orkan og kæmpede for livet. Efterhånden havde vi fået taget alle sejl ned. Der er ikke noget - det er umuligt. Vinden var jo 43 s/m. En orkan starter ved 30 eller er det 32. Og det foregik på den måde, at vi rendte med vejret dét skal man vi har ingen chance for at gøre andet og vi må ikke lægge os på tværs, for så bliver den lille båd kastet rundt, og så skal vi også selv holde fart i den, fordi: Når man går med bølgerne og holder fart i båden så ta'r man jo noget af brodden af bølgen. Og det er uden sejl - nej, sejl er ikke nødvendige - hø, hø. Vinden var så kraftig, at båden og riggen alene gav rigelig fart og den er svær at styre, og det skulle vi selv gøre, for det kan vindroret ikke klare og det kunne vi heller ikke. Det belaster roret utroligt hårdt: Når sådan en båd surfer ned ad sådan en bølge, og vi så skal lægge roret ud for at holde kursen, så opstår der et kæmpe pres på roret. Derfor havde vi drivanker bagud. Det bestod af hynder og andet - simpelthen for at bremse farten, fordi båden vil skære op, når den render ned ad en bølge, så drejer den jo ud til siden, og så rykker linen fra drivankeret modsat og hjælper med at holde kursen. Dét er simpelthen nødvendigt. Der måtte vi så sidde i 2½ døgn og ind imellem måtte vi øse, for bølger væltede ind over. Vi prøvede også det, man kalder at kuldsejle, det vil sige: båden lå ned med masten fladt ud på vandet. Det skete én eller to gange - og da var jeg lige kommet op fra kahytten og havde ikke fået hæftet min livline siden den dag hæftede jeg den nede i gulvet, inden jeg gik op.så sker der dét en dag, hvor Henrik sidder ved roret og der må jeg sige, at han var en makker af høj karat at jeg var gået ned efter ét eller andet. Jeg var ikke meget for at gå ned i kahytten, for vi vidste godt, at hvis den blev kastet rundt, så nåede vi ikke at komme ud. Så råber Henrik: Svend, Svend! Skynd dig at komme her op. Der ligger et skib ude foran os! Det var om aftenen. Der var bælg-ravende mørkt. - Og jeg kommer ud og kigger, og ganske rigtigt: Et stykke derude, der ligger der en stor tanker på tværs lige for vores kurs, og vi kunne jo ikke ændre kurs.\n6 Den var ret tæt på. - Men inden da: Inden da begyndte jeg at blive lidt bekymret for, om vi nu klarede det hér, men selvfølgelig sagde jeg ikke dét til Henrik. Jeg sagde til Henrik for han var bedre til engelsk, end jeg var Kan du ikke gå ned og kalde nogen, om vi kan få en vejrudsigt? Jo, sagde Henrik, men hvem skal jeg kalde? I sådan en situation kalder man alle stationer. Du går ned og kalder: Alle stationer Alle stationer, og hvis nogen svarer, så beder du om en weatherforecast. Så svarede en spansk tanker, som sagde, at de havde desværre ikke nogen, men de kunne fortælle os, at vejret hér: Det var uvarslet! Det var der så ikke noget at gøre ved. Så kommer Henrik op, og lidt efter bliver vi kaldt af en båd, der hedder Nikoline Mærsk. Jeg går så ned og tager den. Det er så styrmanden, jeg taler med. Så siger han: Vi hørte den samtale med den spanske båd, og vi kunne godt høre, det var danskere, der talte engelsk. Hvordan har I det? Jah, sagde jeg, vi har det altså ikke så godt. Nej, sagde han. Det kan jeg godt forstå, og jeg er også glad for, at jeg ikke er i jeres bukser! Han skulle lige vide, hvordan jeg havde det. Så havde han ikke sagt dét. Så sagde han: Vi ligger hér i et stort tankskib, og vi ligger underdrejet, og vi har ikke vores maskiner i gang. Jo, de ér i gang, men skruen er ikke koblet til. Vi ligger og rider stormen af. Så sluttede samtalen med at han ønskede os held og lykke, og jeg går op igen. Så bliver jeg søreme kaldt igen. Så går Henrik ned og tager den. Det er fra lastbåden igen, og han spørger: Ham, du sejler med, hedder han Svend? Ja!, siger Henrik. Det gør han da! Jamen, kan du så ikke lige få ham til radioen, for kaptajnen vil gerne hilse på ham. De kender hinanden! Og tænk: Så stod jeg der nede og klamrede mig fast i kahytten og talte med Svend Kroer fra Esbjerg, og som jeg kendte særdeles godt midt i en orkan i Atlanterhavet og mens vi så taler sammen, siger han pludselig: Hvad søren er dét? Det var jo om aftenen. Der var bælg-ravende mørkt. Jeg kan se et lys bag ved vores båd! Det skulle vel ikke være jer? Vi tænder vores morse-projektør og lyser på jer og tænk: Så lå vi badet i lys! Se, det var den, vi havde prøvet at komme bagom ved, og da havde vi jo startet motoren og går lidt på tværs af bølgerne. Det er dét, man ikke må. He-He-He! Så vi slap bagom det store skib. Det var også det, jeg sagde til Henrik: Sådan en stor lasttanker, den er nok dyr, så lad os komme uden om. He-He! Nå, men så: Så siger Svend Kroer, kaptajnen derovre: Det var en skam! Nu er I drevet uden om os. Ellers ku vi have reddet jer! Hvordan ku' I dét? siger jeg til ham. Jo, vi har nogle store, grovmaskede net. Vi har dem lige for det samme. Dem smider vi ud over siden men så skal det være aftalt forinden I skal så stå klar med jeres livliner, og så skal I lade jeres båd drive ind i siden på os og hægte livlinerne fast i nettet. Så skal vi nok hive jer om bord. Du kan tro, at det var underligt at sidde og tænke på bagefter: Dér lå vi jo og vidste ikke, om vi overlevede at nu kunne vi jo have siddet oppe i det store skib og været i sikkerhed i varme og få mad. For mad fik vi jo heller ikke og frøs, dét gjorde vi hø, hø, hø - men vi klarede den. Det var et underligt møde. - Der er en ting mere, som skal med hér: De fortalte også på den spanske tanker, at bølgerne var mellem 12 og 14 meter høje. Det sagde kaptajnen, for de kan jo måle dem. M: Nu, mens vi snakker om storm... men det kommer vi måske ind på senere? - Du har flere gange oplevet stormvejr så slemme og uhyggelige, at du var bekymret for, om Stormy kunne klare det - eller om du selv kunne klare det! - Kan du beskrive dine følelser og tanker, da du sad alene inde i kahytten i mørke - mens båden blev kastet rundt i bølgerne? Er det muligt for dig at beskrive dine følelser? S: Ja, det er det. Som sagt i al almindelighed. Jeg var aldrig bange for... ja, altså i en orkan, så blev jeg bange, men jeg har aldrig mistet overblikket: Jeg har altid vidst, hvad jeg skulle gøre også i orkanen. Jeg har altid og hele tiden være forberedt blandt andet i den orkan, jeg lige har omtalt. Der smed jeg al vores vand overbord, for at gøre båden lettere for at den ikke skulle blive trykket ned altså undtagen 20 liter, så vi havde lidt at drikke af. Og sådan nogle ting gjorde jeg. Jeg har heller aldrig været bange for at gå på dækket, selvom jeg nogle gange blev fuldstændig\n7 begravet i bølger, der væltede ind over og der var jeg glad for selvfølgelig - at jeg vidste, båden var solidt bygget, og jeg havde jo forstærket vinduespartierne, og dét var jeg glad for, men-ne, hvis jeg så når dertil, at Nu kan jeg ikke mere! - og stormen fortsætter, men båden er rigget af og gjort klar til at ligge i stormen. Den skal jo helst gå med, som jeg før omtalte men så længe det drejer sig om en storm, og vi ikke kommer op i orkanstyrke, så har det ikke været noget problem så kunne jeg lægge mig ned i kahytten. Jeg har sågalt lagt mig til at sove, og der har den nogle gange godt ku gå med vejret for vindroret alene uden sejl oppe. Men-ne, når det så bliver rigtig slemt, og jeg når dertil: at nu kan jeg ikke mere - hvis jeg er alene jeg kan heller ikke sidde og styre så må jeg tage vindroret af, og det er altså svært i sådan en gang storm og så ned i kahytten med det og mig selv også - og lukke af, for det er klart, at hvis kahytten bliver fyldt med vand, så går båden ned. Så vil jeg godt indrømme, at så ligger jeg dernede og er bange - og bliver kastet fuldstændig rundt. Nogle gange bliver jeg kastet ud af køjen og helt over i den anden side. Jeg har måttet binde mig fast i køjen. Under de omstændigheder der, så bliver jeg godt nok lidt bange... høhø. Jeg har en lille petroleumslampe mage til den lille, der står derovre den er bundet fast, så den ikke vælter og slingrer. Ellers har jeg ingen lys. Det er alt det lys, jeg har. Jaeh, ja, det er hårdt, og jeg forstår ikke den dag i dag, hvordan jeg har klaret alt det. Det er her der skal viljestyrke til, ja, og man skal vide, hvad man gør. M: Du tænker ikke på: Når det er overstået, så vil jeg ikke mere?! Det har du måske gjort nogle gange? S: Sådan lidt omme bagved - herinde. Da har tanken været der, om en lille stille skovsø, men-ne: Det har ikke domineret min tankegang. M: Nu har du haft meget kontakt med mange mennesker, og du har fået mange venner for livet, og som du skriver om! Har du haft kontakt med nogen af dem? S: Ja! Det har jeg men kun med et fåtal, for véd du hvad? Det er umuligt for mig. Husk på: Jeg har jo sejlet to ture fuldt ud jorden rundt plus to gange til Caribien og den ene gang via USA og hjem til Danmark, og der møder jeg jo i hundredevis af mennesker, jeg mere eller mindre får et forhold til. Det er umuligt at holde den forbindelsen ved lige ellers skulle jeg have ansat en sekretær. M: Er der nogen af dem, der prøver på at kontakte dig? S: De fleste mennesker i hverfald i tredje-land, som vi kalder det de fattigere lande de har jo ingen tradition for at skrive, og de fleste selv om de godt kan snakke en del engelsk, så kan de jo ikke skrive engelsk og slet ikke dansk så det er ikke blevet til ret meget. En del er det blevet til selvfølgelig, men jeg har holdt lidt igen, for jeg vidste jo, at det ville være håbløst, umuligt at følge op. Men: Nogle af dem, der har sejlet med mig dem har jeg fulgt, og de har også sådan ind imellem kunnet skrive lidt til mig. M: Du blev forelsket i øen Tonga - og du trivedes godt dér!? S: Ja! Det var nok min favoritplads - altså i det hele taget: Stillehavet. I Caribien: Bare en mand rækker én en tovende, så kommer hånden: Så tager han betaling for det. Dét findes ikke i Stillehavet. Jeg mistede et anker ved en lille ø, jeg skulle sejle ind til, og der var jeg uheldig at komme, mens tidevandet var på vej ud inde fra lagunen inde i øen, og der var en voldsom strøm ud\n8 af, og jeg skulle lade motoren gå for fulde omdrejninger for at komme ind mellem nogle rev og ind, hvor alt var stille og roligt og dejligt, og så går motoren i stå I sådan en situation har jeg altid ankeret gjort klar. Jeg løber aldrig ind nogen steder, hvor der er rev og strøm, som jeg ikke kender, uden at ankeret er klar til at droppe - og så var jeg lynhurtigt oppe på dækket og droppede ankeret. Da rendte den så hurtigt tilbage med strømmen, og det gav et ryk i bådens anker, så det ikke tog fat, og det kunne jeg ikke tage op igen før næste dag, hvor strømmen havde lagt sig, så jeg bandt en fender i og droppede det men jeg véd ikke fenderen var altså bare forsvundet næste dag. Ankerkæden og det hele lå nede på bunden. Så snakkede jeg med nogle indfødte det var bare en lille ø - der boede måske 40 mennesker: Ja, vi skal ikke dykke ned efter det før i morgen! - og dét gjorde han, og tror du han ville have noget for det? Nej! M: Jeg har jo læst dine bøger et par gange, og jeg har læst om Tonga, men jeg blev forelsket i en ø selv igennem din skrivning Aitutaki. S: Nåh, Aitutaki! Det er Cookøerne. M: Ja, jeg blev forelsket i øen uden at have været der. Bare gennem dine bøger. S: Ja, det kan jeg godt forstå. Der var jeg også glad for at være. Aitutaki i Cook Islands og så Tonga. Det var mine favorit-pladser. Uiha-øen på Tonga, der blev jeg jo - kan jeg nok sige - 2 måneder. Der blev jeg optaget i en familie. Jeg spiste hos dem altid osv. M: Ja, og du var oppe ved skolen... S: Der var jeg i skolen, ja, akkurat. (Jeg har et billede, derovre.) Det var morsomt, for der var det, jeg gik udenfor skolen Se, på Tonga navnlig Tonga og på Samoa, der er folk meget store altså slet og ret: tykke og fede. Det er jo prestige. På den måde viser de, at de har råd til at spise. Og så var der dét, at jeg havde lyst til at gå ind på den skole der på den Tonga ø, som hedder Uiha. Det var bare en lille ø, men der var en skole. Jeg gik lidt uden skolen og var lidt genert. Jeg ku godt se at undervisningen var i fuld gang derinde. Så kom der en lærer ud, en lærerinde. Og det var den her størrelse, du véd...! What do you want!? He, he he. Jah, det... om jeg kunne få lov sådan, lige at komme ind og være med? Det kunne jeg da godt lige tænke mig. Nå! - og så slog hun et stort skvalder op men så hun sagde: Har du ikke gået i skole før? Jo-oh, men altså... jamen kan du klare at starte i 2. klasse? Ja, det tror jeg nok! - så kom jeg ind at sidde mellem børnene derinde. Det var altså en kæmpeoplevelse og hvis du vidste, hvor de børn, de var velopdragne! De lyttede, og de ku' li' det, og de fulgte med. Da lærerinden så sku til at starte igen, så be'r hun en bøn, for nu havde undervisningen været afbrudt og så sagde hun: Du er heldig, for i formiddag har vi engelskundervisning! Ha, ha, ha, ha, ha. M: Mens du sejlede rundt, ville du være sammen med de lokale, med de indfødte og undgå turistområderne du ville helst være i tæt kontakt med den lokale befolkning? S: Ja, det var mest de fattige og de indfødte, jeg havde forbindelse med, for der følte jeg mig bedst tilpas men jeg har selvfølgelig også haft glæde af at komme sammen med nogle rige mennesker. Jeg fik jo god mad og sådan noget og det var da også flinke og rare mennesker men altså: De almindelige, fattige mennesker de har været den største oplevelse. Det er ligesom, de er meget mere hjertevarme.\n9 M: Om din ensomhed: Du skrev, at du snakkede meget med dig selv, samt at du svarede også tilbage til dig selv. Er det muligt at beskrive din tilstand, og hvor meget har du lært at kende dig selv på den måde? S: Ja. Man lærer bestemt at kende sig selv. Det dér med at sejle med sig selv: Jeg var jo alene den ene gang på vej over Stillehavet. Da var jeg alene i 42 dage. Jeg så ikke land. Jeg så ingen skibe. Bare havet, delfinerne, fiskene, hajerne osv., og det i sig selv det bliver man aldrig træt af jeg gør ihverfald ikke. Det er så smukt, så smukt og så foranderligt, fra dag til dag. - Det der med at tale med sig selv: Det kom helt af sig selv det var ikke noget, jeg gjorde bevidst, og efterhånden så accepterede jeg det. Jeg syntes godt nok det var underligt til at begynde med, da jeg blev klar over, at jeg gjorde det men så accepterede jeg det til sidst, og jeg sagde til mig selv: Jamen, det er sikkert fornuftigt, for så har du da nogen at tale med frem for at gå og gemme det hele. Det kan man jo ikke alligevel. Så jeg talte med mig selv, og jeg svarede. Det er rigtigt. Jeg kan huske én gang, at jeg fik lyst til en kop kaffe, og så sagde jeg til mig selv: Nej, nu ska du lige ordne det lille problem med det vindror først! - Så må du få kaffe bagefter! He-he. Jeg talte højt. Der er også mange, der har spurgt mig, om det ikke er ensomt at sejle den strækning alene?! - Det kan jeg kun svare på for mit eget vedkommende: Jeg har ikke følt nogen ensomhed i hverfald: Hvis jeg har følt lidt ensomhed, så har det været en positiv ensomhed for som jeg sagde før: Jeg lærer mig selv at kende. Jeg får tænkt en masse tilbage i årene, og nogle gamle minder, der for længst var glemt, de dukkede frem fra min skoletid: Nåh, ja! Ham Henrik dér og... osv. - Det har virkeligt været skønt, og så er jeg ikke i tvivl om, at man oplever naturen meget mere intenst, hvis man færdes derude alene for hvad kan det nytte, at jeg står en aften oppe i cockpittet og ser en smuk solnedgang - og når delfiner leger rundt om båden, og jeg er fuldstændig væk i den oplevelse dér. Det har jeg sét hundrede gange, men det kan man ikke se for tit og de er jo ikke ens de hundrede gange. Så kan man godt se: Hvis der så står én nede i kahytten og råber: Kom nu her ned, Svend! Der er kaffe! ja, men så er det hele ødelagt... M: Var det mest på grund af økonomien, at du valgte at sejle i en 23-fods Leisure og en 18-fods Lynæs? S: Ja, man kan godt sige, at det mest var på grund af økonomien, jeg valgte de små både, men-ne, der er også dét i det, at den, Leisure en, var meget medtaget, da jeg kom hjem. Den havde været udsat for et forlis nede i Tunesien. Jeg sejlede fra Malta med kurs mod Tunis, men på vejen blev jeg syg. Så gik jeg ind til en lille ø jeg kan ikke rigtig huske, om den hed Toso en lille ø, der hørte til Malta - det var ikke ret lang tid efter, jeg var sejlet fra Malta og fandt en læ plads og kastede anker, og da havde jeg fået influenza - Dét var der ingen tvivl om. Så lagde jeg mig ned i køjen, og dér kunne jeg bare blive liggende, til jeg blev rask og sådan noget dér, dét gjorde mig ikke noget og jeg lå dér helt alene. Jeg tror ikke engang, der boede mennesker på øen. Men så lige pludselig blev min båd oplyst af et stort projektørlys: Så lå der en patruljebåd lige bag ved mig, - og så var der en højtaler, der meddelte: Hér må du ikke være! Du skal forlade stedet! Så måtte jeg jo ud - selvom jeg var syg i cockpittet, og jeg råbte tilbage til dem og gjorde tegn til, at de skulle bruge VHF-en. Det gjorde de så. Så sagde jeg til dem: Det kan jeg ikke, for jeg er syg. Det er derfor, jeg ligger hér! Jamen, du må ikke være her. I går har du lige forladt Malta! Ja, men jeg kan ikke, for jeg er så syg! Nå, jamen så kan du få en mand over hér fra patruljebåden og så sejle tilbage til Malta! Det var jeg jo ikke så meget for heller... Nå, Dét er i orden! sagde jeg. Så sejler jeg! Hvor lang tid skal du bruge til at gøre båden klar? En time! sagde jeg. - Så blev de liggende og ventede, og jeg var jo ikke helt rask, så jeg gik op og gjorde båden klar. Så sejlede jeg, og de fulgte med jeg ved ikke hvor mange sømil ud, før de vendte om og sejlede tilbage igen.\n10 Men-ne, da jeg så nåede ind i Tunis-bugten ja, jeg blev jo mere og mere træt, og jeg kunne ikke mere til sidst, så sagde jeg: Nu går du ned og laver dig en kop nescafe - dét kan da kvikke dig lidt op! og så sad jeg nede i kahytten, og det var ved 9-tiden om aftenen og skulle drikke det her kaffe - og jeg véd ikke, den dag i dag - jeg nåede aldrig engang at smage kaffen... og så gik jeg ud - ligesom når man slukker for en kontakt. Om jeg besvimede eller faldt i søvn, det kan være lige meget, men væk var jeg og så vågnede jeg altså ved braget. Dér står vi: sejlet på et rev - måske m fra kysten., og vandet: Det begyndte at strømme ind af et hul i siden af båden, og jeg vågnede lynhurtigt og det er utroligt i sådan en situation dér: Jeg var frisk lige med det samme som om at jeg var nyfødt. Jeg var klar over, hvad der var sket: Jeg havde sovet, og jeg vidste godt, da jeg satte mig ned med kaffen, at jeg krydsede og båden havde kurs mod land. Det vidste jeg godt. Men der ville være en time endnu, før jeg skulle vende. Og så-å som sædvanligt altså jeg har en evne til at tage det stille og roligt og fornuftigt, så jeg kiggede ind på kysten. Det var en klippekyst. Jeg var ikke meget for at skulle bruge redningsflåden, for den ville jo nok blive revet i stykker og hvis jeg nu får bjerget båden, så skal jeg jo sejle videre. Jeg bestemte mig til at svømme derind. Jeg tog ekstra tøj på og ekstra bukser, fordi jeg var godt klar over, at bølgerne slog lidt hårdt på klipperne. Så tog jeg mine papirer og penge i en plastikpose og lukkede godt af - men det var slemt, for jeg tænkte jo på båden hele tiden og så lod jeg mig glide ned i vandet der var ikke så langt: den lå helt omme på siden, næsten og så svømmede jeg ind til kysten. Det var nok lidt sværere, end jeg havde regnet med, men altså vind og bølgerne hjalp mig på vej. Så kom jeg op på klipperne og ind på land, og derinde, der lå der en båd på klipperne som var kastet derind. Det var lidt hårdt vejr, men det var ikke storm. Det viste sig at være en fransk båd, men den var forsikret, så de rejste hjem med det samme, og næste dag, da var Stormy af højvandet blevet løftet ind over det rev, den lå på og ind på kysten. Den lå 2 m bag ved den franske båd. Det var højst besynderligt. Dér kom jeg til at være i ½ år. M: Men hvis du nu kunne tage af sted igen: Har du fortrudt dit valg af de to både, du har sejlet i? Hvis du skulle sejle ud igen, ville du så vælge Lynæssen igen for eksempel? S: Ne-ej, ikke en Lynæs 18. Den klarede sig godt bedre, end man kunne forvente. Men det er for lille en båd at bo i - i flere år. Det er det eneste, for jeg har aldrig følt når er sejlet ud i den lille Lynæs at: Kan den nu klare det? Tanken har måske strejfet mig, men det ville den også have gjort i en 30-fods båd. Det ville den jo altid gøre. Så-å, den har været utroligt sødygtig, og det vidste jeg, inden jeg købte den, at det var en sødygtig båd. Dét havde den ry for, så-å: Nej! jeg vil have en større Lynæs. Jeg vil gerne have en Lynæs. M: Hvor stor en båd skal det være? S: Ja-a, ikke under 29 fod til 2 mand. M:... og hvis man skal sejle alene? S; Ja, men det gør ikke noget, det er en stor båd, selv om man sejler alene, for så har man jo spil og ting og sager, som passer til det arbejde, der skal udføres. I en lille båd kan man bruge muskelkraft det går ikke i en større båd, men så har man jo spil, og jeg vil da tro, at det er mindre arbejde at sejle i en 40-fods båd end i en 18-fods, fordi: du skal ikke skifte sejl så tit den kan bedre bære det - i dårligt vejr og sådan noget, kan den bedre bære sine sejl, og den vil være mere tør og mere behagelig at være i men ud over det, så er der ikke noget, der kan slå sådan en lille Lynæs. Dét må jeg sige. - Nu, vi snakker om dét, så fortæller jeg en lille historie - fra for mange år siden -\n11 med Lynæs, og det er ikke noget, jeg har fundet på. Det er officielt! Jo: I 1840 da var der en lods i Frederikssund, som om vinteren tog ud at sejle med store skibe, som man jo havde dengang med sejl og al ting, fordi: Der var ikke rigtig noget at lave for ham. Så kom han til Bergen, og dér frøs skibet inde i fjorden der, og så fik han arbejde på et bådeværft, og de byggede nogle joller, og de var da meget bedre end de danske, så da han kom hjem til Frederikssund, satte han sig til at tegne sådan en Lynæs-jolle - og hvorfor de kom til at hedde Lynæs, det var så fordi Lynæsværftet ville bygge dem. Det var jo træbåde, man byggede dengang og åbne, fordi fiskerne brugte dem, når de skulle sejle ud i Kattegat og fiske. Og den blev hurtigt kendt for sin sødygtighed, og så sagde fiskerne dengang, at i en Lynæsjolle kan man sejle ud i Kattegat i en storm i sutsko og komme hjem med tørre fødder... - Det synes jeg er meget morsomt! M: Hvis du skulle nævne én ting, som du aldrig ville glemme fra dine sejlture, hvad skal det så være? S: Puh - ha, det var et svært spørgsmål. Hvis det skal være en ting, der har sat sig dybe spor? - Ja, det er nok været de 2 orkaner, jeg har været i, og der kæmpede jeg for livet: Den ene var fra Casablanca til Gran Canaria, og den anden: Ja, hvor pokker var det henne? - Det er lige før, jeg skal læse mine egne bøger. - Jeg tror, det var i Stillehavet. Det var i Lynæs'en. Den værste var den i Casablanca ud for Afrikas kyst. Den anden var også slem, men den varede ikke lige så længe, og det var meget heldigt, for jeg var alene om bord. Den varede kun ét døgn. M: Du har skrevet om mange oplevelser i bøgerne... Er der nogle oplevelser, du ikke har skrevet om? S: Nej, ikke noget, jeg kan komme i tanke om lige nu, men jeg gjorde jo dét, mens jeg sejlede: Når jeg oplevede noget, som jeg synes, jeg sku' skrive om, så lavde jeg lige et notat på et stykke papir, og det ku' være, der stod hvaler - delfiner, hvis jeg havde set ét eller andet noget særligt, så lavede jeg altid et lille notat, og kun i få tilfælde ku' jeg sidde og skrive ude på havet. Jeg havde et lille klapbord, jeg ku' slå op og sætte min skrivemaskine på, men det var ikke ret tit, jeg ku' gøre dét så jeg ventede altid, til jeg var kommet ind at ligge for anker et sted, så ku' jeg sidde og skrive. De mange notater var nok, for så havde jeg oplevelsen inde i hovedet!! M: Hvordan har hele sejlturen påvirket dit liv? S: Åh ha, meget! Jeg har for det første lært at sætte større pris på livet: Bare det, at ku' slå øjnene op om morgenen... og det skyldes selvfølgelig, at jeg har været i livsfare flere gange hvor det sådan lige var på et hængende hår, og jeg har lært ikke at være så kritisk og at være tilfreds med mindre, end jeg ellers ville have været. Jeg sætter meget mere pris på livet nu, end før jeg oplevede de der forfærdelige storme. I det hele taget: Da jeg kom hér efter 12 år og ikke har haft andet at bo i end en båd, så var det jo et paradis at få sådan en lille lejlighed på 2 værelser ja, det var jo nærmest en-suite. M: Så vil jeg spørge dig: Hvordan er det at sidde herhjemme nu - efter så mange år med alle minderne? Er der noget, der gør dig glad eller trist ind imellem? S: Ne-ej, det vil jeg ikke sige dét synes jeg ikke - men jeg drømmer meget om, at jeg sejler afsted igen. Så sent som sidste nat: Da var jeg afsted og sejlede Jorden rundt så jeg oplever meget...\n12 M: Men, når du tænker tilbage - med de utroligt dejlige oplevelser, du har haft... S: Jamen, det ér dejlige oplevelser - dét er det og at genopleve... M: Bliver man ikke lidt trist, når man ikke har den mulighed at gøre det igen? S: Trist?! Nej, tvært imod! Jeg tænker på nogle venner, jeg har haft ja, eller en skøn solnedgang ja, dem har der været mange af eller bjergene i Venezuela eller mange andre ting - så det kan jeg ligge sådan om aftenen og falde i søvn på. Så ligger jeg og tager sådan en tur fx i bjergene i Venezuela, ikke. Sådan bliver den tur og så til sidst falder jeg i søvn. Det er en dejlig måde at falde i søvn på der går såmænd ikke mere end 5 minutter. Jeg har let ved at falde i søvn He, he. M: Så du tænker meget på oplevelserne? S: Ja, det gør jeg, men det er heller ikke sådan, at jeg ikke kan se andre ting i tilværelsen det kan jeg godt. Selvfølgelig er oplevelserne ikke så store nu, hvor jeg sidder her og har den sygdom det er klart. Jeg oplever ikke så meget, men synes ikke, det er et problem for mig. Jeg har den lille, dejlig lejlighed her og jeg har bad og elevator... Jamen, for pokker: Der bliver taget sig godt af mig. Kommunen er flink til at passe på mig, og jeg får mad og bad og jamen, så kan man da ikke være utilfreds og så skal vi også regne med, at jeg har også fået den gave at få lov at blive 87 år gammel. Det er der ikke alle, der bliver... M: Tænker du også på de dårlige oplevelser, du har haft? Jeg mener orkan og storm - også de dårlige mennesker? S: Ja, men de fortoner sig lidt, så det er ikke så alvorligt i dag som lige efter situationen. Da ku' det gøre lidt ondt at tale om det det ku' gøre lidt ondt, når jeg så en båd i hårdt vejr i fjernsynet. Det gør mig ikke noget mere nu! Men dét gjorde det for 10 år siden jeg tænkte på de stakkels mennesker i båden: Hvordan klarer de dét? Men nu er jeg glad og tilfreds og det kan jeg være lykkelig for. M: Hvordan ser du på landet, Danmark, efter dine rejseoplevelser rundt omkring i så mange fjerne lande, hvor du har sét og oplevet elendigheder blandt mennesker? S: Der er mange, mange mennesker i Danmark, der godt ku' trænge til at se, hvordan det er mange andre steder, for så ville de blive lidt mere tilfredse med Danmark og vi er forkælede her i Danmark. Dét er der mange mennesker, der ikke kan tåle. Jeg tror faktisk, at det har været sådan altid! De ville have godt af at få lidt modstand - for de forlanger bare. Jeg har ikke noget imod, at folk får en stor løn osv., men så skal vi have råd til det, og man skal sætte pris på det, hvis man får det. Jeg tror da også, at der er mange herhjemme, der tænker på andre mennesker ude i verden og giver bidrag til det, som jeg selvfølgelig også selv gør. Jeg har netop oplevet og sét, hvordan børn ligger på gaden, og der er ikke penge til hverken medicin eller læge eller mad. Dét er altså hårdt og så lærer man også at blive mere tilfreds med Danmark. M: Bliver du sur, når du bor i Danmark og ser at folk er meget utaknemmelige for det, de har? S: Jo, for søren! Jeg bliver forarget, men de véd jo ikke bedre. De har jo ikke prøvet andet, så man kan jo næsten ikke bebrejde dem det så det er ikke det samme at se det i fjernsynet, at der ligger\n13 nogle børn og sulter - og som må gå på toilettet på gaden og se det i virkeligheden. Dét giver et meget større indtryk og det gør jo også, at jeg er mere tilfreds med at ha' det godt, trods dét, at det er en alvorlig sygdom, jeg har. Jeg synes selv, at jeg har det godt: Jeg kan da færdes lidt omkring, jeg kan se lidt fjernsyn, og jeg kan læse og kan man så forlange mere, når man er snart 90? Nej, jeg har lært mig på den tur at være let at gøre tilfreds. M: Hvilke råd ville du give andre sejlere, der går rundt og drømmer om en Jord-omsejling? S: Dér er mange ting: For det første vil jeg vove at påstå, at enhver almindelig, dygtig sejler kan gøre det. Man skal forberede sig, og man skal helst bruge nogle år til det - også at få båden indrettet til det, og det skal være den rigtige båd, han vælger. For mit vedkommende: De to første ture jeg sejlede, altså til Caribien, USA og hjem, det var jo i en Naver 29, en finkølet båd. Dét var udmærket, og den anden tur, det var i en Leisure 23, også en finkølet båd, jeg sejlede jorden rundt i. Det var også godt nok det var slet ikke dét! Men Lynæssen, en langkølet båd, dét var nummer ét. Det var det samme vindror, jeg brugte på de tre både et fransk vindror, der hedder Navik, og den båd, der styrede bedst, det var selvfølgelig den lille dér det var Lynæssen. Den var langkølet - den var mere retningsstabil, og den går jo dejligt i søen, sådan en langkølet båd. Den går jo mere ligesom en hvis man skulle sammenligne med biler Rolls Royce eller Mercedes - men selvfølgelig kan man også sejle i en kortkølet båd det er da klart men en langkølet båd er også stærkere den er mere kompakt. En ting der er meget vigtig, det er ror-arrangementet, hvordan roret er bygget på! Et spaderor fx, det er dødens pølse - det må man ikke sejle ud med. Jeg véd én, der sejlede ud med sådan et spaderor det var hér i Holbæk. Jeg sagde til ham: Det går ikke! Jo! sagde han så, for rorakslen, den er så tyk og det er stål! Jamen, det kan ikke gøre det! - og det viste sig også, at han sejlede ud fra Hirtshals. Jeg tror, han nåede omkring 20 sømil ud så kom han ind i en storm og måtte vende om og sejle hjem med et skævt ror, der var lige ved at brække af. Sådan nogle ting skal være i orden. Det er vigtigt at have den rigtige båd! Der sejler mange andre både også finkølede der kan gøre det. Og så skal man jo lade være med alt det der flimmer og unødige ting, som kan undværes alt for mange ting, man kan få til en båd, og som ikke er nødvendige og som bare fylder og er i vejen og koster penge. Så er det bedre at have noget solidt og godt nødudstyr. Man skal selvfølgelig ha' en nødradio og en redningsflåde, og alle de andre ordinære ting! Mike: Ja!... Tak for det Svend! Svend Billesbølle: Ja, selv tak! Sku' det være en anden gang... En stor tak til Poul Erik Bøckhaus for hans hjælp med nedskrivning og redigering af interview optagelserne! Bøger 1. Stormy Wisby & Wilkens 2. Stormy II Cervus 3. Den sidste jordomsejling-stormy II vender hjem Wisby & Wilkens Rettighederne til denne artikel tilfalder Mike Santis. Der må ikke redigeres. Der kræves tilladelse til brug af artiklen eller dele deraf.\nÅRØSUND BÅDELAUG. Medlemsblad Marts 2012 Nr. 1 Årg. 24\nÅRØSUND BÅDELAUG Medlemsblad Marts 2012 Nr. 1 Årg. 24 ÅRØSUND BÅDELAUG 2012 Bestyrelse Formand Otto Herbst Knokbjerg 6, Marstrup 74 57 53 00 Næstformand Leif Petersen Sundparken 56, Årøsund 74 58 48 82


1) Grejbiksen i Silkeborg\nIndlæg af: janhagen d. 05-09-2005 23:49:29\nIndsat af fisketips d. 7/9-05\nDel 2) kan findes her fisketips.dk\nJeg vil her kort berette om en historie omkring en Internethandel med Grejbiksen i Silkeborg.\nGrejbiksen reklamerede med 3 konkrete flueliner som kostede 632,00 kr. med fragt. Jeg accepterede at Grejbiksen kunne hæve beløbet på mit kreditkort mod at levere de 3 liner. Andet er der ikke aftalt.\nJeg modtager ikke det bestilte linesæt - men derimod 2 liner jeg ikke havde bestilt. Samtidig konstaterer jeg, at Benno Knappe har hævet kr. 632,00 kr. fra min konto helt uden min tilladelse for 3 liner han aldrig har leveret.\nJeg kontakter derfor Grejbiksen og tilbyder at løse sagen ved at købe de 2 liner til en mindre pris eller returnere linerne mod Grejbiksen påtager sig risikoen herfor samt betaler porto, gebyr til efterkrav/anbefalet og emballage. Samtidig spørger jeg bla. om, om man ikke burde have kontaktet mig før man uden min tilladelse hæver penge på min konto.\nGrejbiksen svarer ikke på mit tilbud og heller ikke mine spørgsmål. Man kræver blot, at jeg for egen regning og risiko skal returnere de to uopfordrede tilsendte liner som betingelse for, at jeg kan få mine penge tilbage. Dette krav afviste jeg naturligvis.\nDette bevirker at jeg tlf. og skriftlig advarer Grejbiksen om, at så ser jeg ikke anden udvej end at kontakte min bank, Forbrugerrådet, advokat, politiet, fiskehjemmesider, m.fl. for at få mine penge tilbage. Dette reagerer Grejbiksen heller ikke på.\nAlle nævnte myndigheder, advokat og bank giver mig ret i, at Grejbiksens handlinger er ulovlige. Politiet i Silkeborg opfordrer mig til at anmelde Grejbiksen for bedrageri, hvilket jeg så gør i henhold til aftale med politiet herom. Dette fremgår af politianmeldelsen.\nPolitiet kvitterer for min anmeldelse og oplyser, at man har valgt at behandle sagen som en bedragerisag.\nDerfor opretter jeg som varslet en advarsel på 123nu og Sportsfiskeren, hvor jeg fortæller om det passerede.\nTil min store forbavselse slettes indlæggene samme dag på begge hjemmesider. På 123nu og Sportsfiskeren foranlediger Grejbiksens advokat offentliggjort, at jeg er en person der rejser fuldstændige grundløse beskyldninger og man har dokumentation for, at Grejbiksen intet ulovligt har begået.\nJeg kontakter herefter de 2 hjemmesider samt advokaten og beder dem udlevere den påberåbte dokumentation samt oplyse hvilke grundløse beskyldninger der måtte være tale om. 123nu svarer slet ikke på mine henvendelser. Sportsfiskeren nægter at fremlægge dokumentationen og advokaten påstår, at den har jeg allerede uden at ville oplyse hvad der nærmere måtte være tale om.\nEn sen aftentime bliver jeg ringet op af Grejbiksens advokat der forsøger at true mig til tavshed om sagen. Der er tale om Advokathuset i Skive nærmere Grønborg Pedersen. Han oplyser, at såfremt jeg vil undlade at kommentere de mange indlæg der er opstået på baggrund af de tråde han har foranlediget oprettet vil sagen ikke komme til at koste mig noget. I modsat fald vil jeg blive politianmeldt og stævnet for injurie. Advokaten nægter at oplyser hvad der er injurierende fra min side, ligesom han nægter at dementere de uberettigede beskyldninger han således offentlig har foranlediget rettet mod min person. Jeg afviser derfor hans tilbud og finder henvendelsen helt utilstedelig. Han fastholder endvidere, at jeg først kan få mine penge tilbage, når jeg for egen regning og risiko returnerer de to flueliner jeg uopfordret har fået tilsendt. Ifølge advokaten ville jeg f.eks aldrig få mine penge tilbage hvis forsendelsen blev væk i posten. Han nægter ligeledes at oplyse lovhjeml til dette krav, hvorfor jeg også afviser det. Jeg fastholder, at Grejbiksens straks og betingelselsesløst skal betale mine penge tilbage og de to liner vil først blive returneret, når Grejbiksen indvilger i at betale for porto, gebyr til efterkrav/anbefalet, emballage og iøvrigt påtog sig risikoen ved returneringen. Dette afviste advokaten men tilbød nu, at porto ville man som konduite godt betale. Jeg fastholdt mit krav. Jeg ville ikke risikere at pakken blev væk eller Benno Knappe glemte han havde modtaget den.\nHerefter modtager jeg et girokort fra advokaten på kr. 10.000,00 som en mindelig løsning på sagen. Betaler jeg ikke inden 14 dage vil jeg blive politianmeldt og stævnet for injurie. Advokaten oplyser ikke hvad der er injurierende.\nHerefter modtager jeg brev fra politiet der oplyser efter endt efterforskning, at Benno Knappe ikke efter deres vurdering kan dømmes for bedrageri. I præmisserne lægger politiet vægt på, at Benno Knappe har forsøgt at løse sagen. Politiet henviser mig i stedet at sagsøge Benno Knappe ved de civile domstole for at få mine penge tilbage og erstatning. Dette offentligør jeg herefter på Sportsfiskeren.\nDa jeg ikke betalte de krævede 10.000,00 kr. for tort blev jeg herefter stævnet - nu for kr. 60.000 kr + omkostninger. Advokaten har ikke haft lyst til som varslet at politianmelde mig. Her er der således blot tale om en tom trussel fra hans side. Han har heller ikke lyst til at besvare mine spørgsmål i sagen.\n(Forsættes under Grejbiksen i Silkeborg 2)\nKommentar fra: webmaster d.06-09-2005 07:26:54\nJeg har selv opfordret Jan Hagen til at bringe sine indlæg her.\nPersonligt har jeg kun gode erfaringer (endda meget gode) med Grejbiksen´s Trige afdeling.\nPå trods af dette mener jeg, at Jan i den konkrete sag er blevet ekstremt dårligt/kluntet behandlet.\nFor det første har Grejbiksen i Silkeborg handlet direkte i strid med loven, når de som Jan hævder, hæver penge uden at have afsendt de bestilte varer.\nDernæst har Jan været udsat for direkte personterrorrisme, fra forhandlerens/advokatens side. Forhandlerens advokat søger at retfærdiggøre den "fodfejl" hans klient har begået, ved at oprulle den helt store offenssiv mod Jan - herunder altså tåbelige modkrav på kr. 60.000 +.\nEnhver dommer vil afvise kravet lige på stedet. Det ved advokaten naturligvis, men han håber på, at skabe så meget frygt hos Jan, så han må vælge at trække sig.\nAdvokater har etiske retningslinier. Den måde som sagen er håndteret på, kan meget vel danne baggrund for en diciplinærklage til Advokatnævnet, som håndterer disse retningslinier.\nEn sag som denne har kun omkostninger for de fleste. Det siger sig selv, at Jan er træt af forløbet. Grejbiksen vinder intet og er sandsynligvis heller ikke specielt lykkelige for situationen.\nSagen har eksponeret Danmarks Sportsfiskerforbund på dårligste vis. Man må forvente, at et forbund primært tænker på sine medlemmer og sekundært på sine sponsorer. I denne sag har det været direkte omvendt.\nDeres argumenter omkring at viderebringe injurier holder slet ikke og det argument har de da også selv fjernet igen. I dag argumenterer de for sletningen ved at henvise til den såkaldte "netikette" i stedet.\nJan beder om, at denne sag lukkes på en ordentlig måde. Han har bestilt nogle varer, som han aldrig har modtaget. Sagen strander ikke på store pengebeløb - tværtimod.\nHvis Grejbiksen ville dække portoudgifter, så Jan kan returnere de fejlagtigt fremsendte varer, kan sagen sandsynligvis stoppe der og jeg er overbevist om, at Grejbiksen vil komme ud på den anden side uden de helt store skrammer.\nDer er kun én vinder i denne sag - Grejbiksens advokat. Han er sikret gevinst uanset, hvilken drejning sagen tager.\nI stedet for at give butikken det eneste rigtige råd - at få reddet den fodfejl der er begået - så bringer advokaten sagen op på et kunstigt og oppustet plan. Godt for advokaten - skidt for alle andre.\nKommentar fra: Jacobsen4161 d.06-09-2005 08:05:01\nNu er det jo ikke advokaten, der har besluttet at han skal ind i denne sag. Det er Grejbiksen der sidder med håret i postkassen - og det er de vist selv ude om. Jeg håber de får en klækkelig advokat regning, som konsekvens af en fjolset forretningsadfærd.\nKommentar fra: Jan Persson d.06-09-2005 09:19:41\nTak fordi Fisketips ikke er lige så konfliktsky, som Sportsfiskeren og 123nu, som begge er blevet truet til at slette indlægget.\nKommentar fra: Blaabjerg d.06-09-2005 09:20:28\nJeg troede at vi kunne blive fri for dette indlæg i dette forum, da der har været rigeligt skriveri i andre. Jeg forstår ikke helt webmaster. Specielt er man blevet meget ensidigt orienteret. Det bedste ville nok have været, at Jan Hagen kunne komme frem med episoden, når der var kommet den ene eller anden afklaring på problemet. Jeg syntes det er forkert at vi "tvangsindlagt" til at ynke Jan og læse at Grejbiksen er et dårlig bekendtskab - hvad det efter min bedste overbevisning ikke er, der er kun gode erfaringer. Og vi har jo ikke hørt sagen fra deres side.\nKommentar fra: Tinca d.06-09-2005 11:00:48\nMan må godt læse udenom. ;)\nKommentar fra: janhagen d.06-09-2005 19:19:15\nHej Ole og I andre\nFor det første må jeg da tage hatten af for det mandsmod Ole udviser i sagen her.\nFor det andet har jeg gentagne gange opfordret Grejbiksens advokat til som noget nyt at løse sagen frem for at skabe flere til skade for ham selv og Grejbiksen. Dette svarer advokaten heller ikke på. Man løser ikke noget ved at smide en stævning på 60.000,00 + omkostninger i hovedet på en utilfreds kunde - tværtimod. Jeg har tilbudt et forlig gående på, at han straks trækker sin absurde stævning tilbage og vi evt. herefter enes om en fælles erklæring i sagen. Det svarer han heller ikke på. Så det er svært at kommunikere med en advokat, der offentlig foranlediger mig fremstillet som en person der rejser fuldstændige grundløse beskyldninger og samtidig påstår, at han har dokumentation for, at hans klient intet ulovligt har gjort. Jeg skal være den første til at beklage, hvis jeg mod forventning har udtalt noget i min sagsfremstilling der ikke er korrekt. Men advokaten har ikke lyst til at oplyse, hvad der evt skulle være ukorrekt fra min side.Det kan jeg egentlig godt forstå han får svært ved.\nLæser man stævningen efterlader det indtrykket, at han vil søge at hænge mig op på min oplysning om, at jeg har indgivet politianmeldelse mod Grejbiksen for bedrageri. Han konkluderer i denne forbindelse, at jeg dermed har kaldt Benno Knappe en bedrager. Dette har jeg naturligvis afvist, ligesom jeg har forklaret ham såvel skriftlig og tlf., at det var politiet der anviste mig at anmelde sagen som en bedragerisag. I mit brev forinden til Benno Knappe hvor jeg advarede ham om politianmeldelsen, hvis han ikke betalte mine penge tilbage skrev jeg, at anmeldelsen ville gå på uberettiget hævning af penge på mit kreditkort. Så jeg har blot fulgt politiets anvisninger og ikke på nået tidspunkt kaldt Benno Knappe en bedrager. Så det er som jeg læser stævningen det mest belastende advokaten har på min person. Ellers vil jeg kalde stævningen en gang sludder og sladder uden dokumentation.\nEndelig har jeg i nu slettede indlæg på 123nu og Sportsfiskeren klart gjort opmærksom på, at det naturligvis er politiet der afgør hvorvidt der kan rejses bedragerisag og domstolene der afgør, om Benno Knappe har begået ulovligheder. Samtidig har jeg oplyst, at min fremstilling alene er min erfaring med Grejbiksen. Andres kan jeg ikke udtale mig om. Så alt i alt har jeg naturligvis irriteret over sagen forsøgt at fremstille sagen, så jeg hele tiden kan dokumentere min fremstilling.\nEndelig kan jeg måske til nogens overraskelse oplyse, at det ikke er mig der har stævnet Benno Knappe. Det er derimod omvendt. Dvs. jeg er nødt til at forholde mig til sagen uanset om jeg ønsker det eller ej.\nIøvrigt må det undre, at Benno Knappe er nødt til at antage en advokat for at klare en reklamations sag. Det klarer andre Grejforhandlere mig bekendt helst selv og de fleste gange ganske flot. Så Benno Knappe har åbenbart et stor behov for nogen der kan redde ham ud af den påstand, at han intet ulovligt har begået og jeg iøvrigt kun rejser grundløse beskyldninger mod ham. Ikke så sært Grejbiksens advokat ligesom Benno Knappe ikke ønsker at besvare mine spørgsmål samt fremlægge dokumentation i sagen. Så skal man da være rigtig dygtig og måske også kunne gå på vandet.\nSåfremt Benno Knappe kan finde ud af at trække stævningen tilbage - så har jeg således ingen interesse i at følge med sagen længere. Grejbiksens er for mig ganske uinteressant og jeg har faktisk noget bedre at bruge min tid til.\nSå det er forsat Grejbiksen der skaber sagens problemer og dem forholder jeg mig så til.\nKommentar fra: zeus2 d.06-09-2005 23:50:00\nutroligt hvad man skal finde sig i som kunde - det er sgu da formeget at en forretning som lever af sine kunder tør gøre noget sådan. kortsigtet fortjeneste kan koste dyrt på sigt, det må vi håbe at de mærker i det midtjyske også.\nKommentar fra: janhagen d.10-09-2005 22:59:13\nMed baggrund i DFS sletning af mine indlæg og andres omkring Grejbiksen har jeg skrevet til forbundsformanden således:\nKære Verner W. Hansen\nDu indleder dit indlæg med, at der er tale om en strid mellem mig og Grejbiksen, som DSF hverken kan eller vil blande sig i. Hvorfor har DSF så offentlig udtalt, at man har dokumentation for, at Grejbiksen intet ulovligt har gjort i sagen? Det er vist både at gøre sig til dommer i sagen og en kraftig indblanding. DSF har som bekendt efterfølgende nægtet at fremlægge denne dokumentation. Det er da vist det samme som at tage parti?\nDine injuriebetragtninger stiller jeg mig uforstående overfor - hvorfor slette et helt indlæg istedet for kun at fjerne den pågældende sætning som skønnes injurierende?\nMen lidt debat må vi godt kan jeg forstå, hvis der foreligger en retslig afgørelse. Det gør jo at debat kan have årelange udsigter her hos DSF.\nNu forholder det sig sådan er der allerede foreligger den første retslige afgørelse i sagen og den går kort på følgende:\nDet forholder sig sådan, at Benno Knappes stævning er ca. 10 cm høj med bilag (print fra alle indlæg). Bla. derfor har min advokat og jeg søgt retten om udsættelse med indsendelse af svarskrift, således advokaten får den fornødne tid til at sætte sig ind i sagen.\nH.P Grønborg Pedersen har i denne forbindelse krævet, at jeg ikke må debatere sagen offentlig. Dvs. jeg må ikke forsvare mig mod de grove injurierende beskyldninger han har foranlediget offentliggjort mod min person på 123nu og Sportsfiskeren, som bla. sponsoreres af Benno Knappe. Han kræver samtidig, at mine indlæg slettes.\nAdvokathuset i Skive modsætter sig udsættelse med henvisning til, at dette kan medføre væsentlige tab for Benno Knappe.\nAdvokathuset i Skive kræver ligeledes, at der afsiges udeblivelsesdom i sagen, dvs. at Benno Knappe får fuld medhold i sagen i henhold til stævningen.\nRetten har givet mig medhold i min advokats anmodning om udsættelse af sagen og H.P Grønborg Pedersen fra Advokathuset har på vegne af Benno Knappe fra Grejbiksen i Silkeborg således modtaget sit første nederlag i sagen.\nHvad man ellers mener om ovennævnte krav fra Benno Knappes side vil jeg indtil videre lade dig vurdere Verner.\nSærlig interesserede kan læse indlægget på DSF forum under "overtrædelse af Netetikette", hvis den da ikke er slettet?\nKommentar fra: Jan Persson d.11-09-2005 18:44:39\nDen er såmænd allerede blevet slettet igen.\nKommentar fra: Ingenfiskigenidag d.11-09-2005 19:00:42\nDet er vel ikke overraskende når DSF flere gange har gjort opmærksom på at de ikke vil acceptere flere indlæg om "sagen" før den er færdigbehandlet. Det må man vel respektere, uanset om man er enig eller ej.\nKommentar fra: Rødsgaard d.11-09-2005 21:19:38\nHej Jan H.\nFørst vil jeg bede de forskellige bære over med mig, fordi jeg bringer dette i begge tråde, men de hører ligesom sammen.\nJeg har efterhånden mistet overblikket i denne sag, og mangler et par informationer. Jeg har ikke rigtigt set det oprindelige første indlæg fra din side på DSF forummet. Derfor ville det være rart, hvis du bragte det her, så har alle endnu en mulighed for at bedømme om der kunne være tale om et injurielignende indhold.


La Locanda, Panama City - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nLa Locanda, Panama City\nNr. 109 af 1.072 Restauranter i Panama City\nCalle 57 y Avenida Ricardo Arango Obarrio, Panama City, Panama\nDenne restaurant er ligesom og italiensk tratoria. Italienske retter, herunder pizzaer, pastaer. Fødevarer er gode og er et godt sted at tage din familie eller gå med ven.\nJeg har været i flere La Locanda restauranter i Santo Domingo og nu i Panamá. Erfaringen er altid god. De har et fantastisk udvalg af sauce og pasta muligheder, som alle er lækre. Pizza, salater, ørkener er rart og friske. Service kommer altid med et...smil og er hurtig og effektiv. Bedste af alle priserne er meget rimelige. Et besøg værd.Mere\nGode vibes, service og maden er heller ikke dårligt. Jeg har været 3 gange og tjenesten er altid god. Personalet er venligt og for det meste opmærksomme Fødevarer er bedre end de fleste steder i byen, og det er godt sted til frokostmøder. Jeg ville...spise her igen.Mere\nNice familie middag\nGik der med den udvidede familie, så vi pre-booked for omkring 20 af os. Fødevarer var rart og ankom rettidigt og tjenesten var stor med stor opmærksomhed betalt af tjener\nItaliensk mad som det var meningen at være!\nDette var venligst fantastisk! Den eneste ulempe er, at weekenderne er meget optaget her, så hvis du har mulighed for det, gå i løbet af ugen til frokost. Der var ikke meget ventetid, så vi sad ret hurtigt. De var lidt langsom i bringe vand...og tage vores drikke ordrer, men de var meget optaget og det var værd at vente. Jeg forsøgte deres naturlige limonade med urter og det var absolut lækker! Det var også lidt mere på slush side end saft, men det var så velsmagende! Desværre kan jeg ikke huske hvilke appetitvækkere vi bestilte, men de var også lækre! Som var Caprese salat jeg havde. Vi alle havde forskellige pasta retter. Mine var gnocchi, som igen var lækre. Jeg er sikker på at du begynder at se temaet her! LÆKKER! Dele er enorme her! Så selvom desserterne havde mundvanding appellerer til dem, forsøgte man bare ikke var en mulighed! Men vi vil helt sikkert vende tilbage til et andet fantastisk måltid og vil sikre at forlade plads til nogle dessert! Prøv dette sted, hvis du vil have stor italiensk mad, store portioner og fantastisk værdi!Mere\nLa Locanda skuffer aldrig os. Fantastisk service, meget venlige og korrekte mennesker. Maden er god og rimelig pris. Alt er godt!\nFamiliespisestuer godt valg\nStedet er rent, maden var god og store portioner. Prisen er meget rimelig. Vi havde pizza - dejlig dej, dejlig smag. Pasta bolognes - god smag, store portioner. Spaghetti puttanesca - meget god kylling lasagne - dejligt. Næste gang vil vi prøve bolognese lasagne. Det...var lørdag, og meget crouded. Men servicen var god. Godt valg!Mere\nDette sted er fremragende. Taknemmelig mulighed i Panamá by. Gentlemens tjenere, dejlig plads og den bedste italienske mad i byen.\nFriske salater og gode pizzaer ... bueno, bonito y barato.\nRestauranten ligger i centrum af Obarrio og den giver rigelig parkeringsplads foran og bagved restauranten. Omgivelserne er moderne og hyggelig. Vi tog dertil for en familie middag. Vi bestilte pizza, salat, grillet kylling og ørkenen. Salaten var så frisk som det kan blive. Den pizza...med arugula og prosciutto var kæmpestort og af en anden verden. Hvis du kan lide italiensk du skal også omfatte denne restaurant i din liste.Mere\nMeget for pengene med store portioner = pizza til morgenmad!\nVi var på ferie i Panama og dette var en af de få restauranter åbne på den januar 2nd ferie. Det blev anbefalet af den front desk personalet er af the Grace Panama hotel, og kun tre blokke væk, så vi spadserede i løbet. Det...ydre er dejligt og det ser ud til, at et fint (à la carte slags sted, men det er faktisk en ret afslappet og familie venligt og minder mig om en Boston Pizza i Nordamerika. Portionerne er meget generøs og forretter er stort nok til to personer. De bringer dig varm sprøde brød sammen med flasker med olivenolie og balsamicoeddike. Vi delte en arugula salat (kommer med tomater og store stykker af parmesan) og kommer taget tøjet af; du tilføje den olivenolie og balsamicoeddike selv, som jeg godt kunne lide. Min kæreste bestilte spaghetti bolognese - - han var sulten og den er et stort, og stadig kunne ikke spise det! Jeg havde en smag, og det var meget godt. Jeg bestilte "personlig størrelse " vegetarisk pizza (som er ligesom en nordamerikanske medium - størrelse pizza) og kan dokumentere, at det var lækkert varmt til aftensmad samt kolde den næste dag! Bemærk dette er ikke en sprød pizza, det var en smule klæg i midten. Men skorpen var godt afstemt for den toppings. En dejlig rimelig flaske rødvin afrundede ud af vores middag. Betjeningen var opmærksomme og de eventuelle sprogbarrierer var nemt at overvinde ved at pege og pantomiming. De havde et par store - tv som spillede sports højdepunkter. Klientellet er inkluderet par, familier med små børn og store grupper af venner. Samlet set, det var et meget dejligt måltid mad og vi ville gerne komme tilbage.Mere\nUdendørsservering, Takeaway, Reservationer, Siddepladser, Tjenerstab, Parkering til rådighed, Parkering på gaden, Parkeringsservice, Gratis parkeringsplads, Fjernsyn, Barnestole til rådighed, Handikapvenlig, Serverer alkohol, Fuld bar, Vin og øl, Accepterer MasterCard, Accepterer Visa, Gratis wi-fi, Levering\nAdresse: Calle 57 y Avenida Ricardo Arango Obarrio, Panama City, Panama\nTelefonnummer: +507 264-8080


Klimakrise: Momentum til en bedre verden - Tidsskriftet UdenrigsTidsskriftet Udenrigs\nGå til forrige artikel Danmark kan blive et grønt forbillede – men ikke en grøn stormagt Gå til næste artikel En kamp mod tiden, regeringen og de gamle strukturer\nAf Clara Ræbild Grunnet\nAf Victoria Thorsen\nHvordan ser en grøn udenrigspolitik ud? En dansk grøn udenrigspolitisk skal være kompromisløs i sine krav og bygge på social, økonomisk og grøn retfærdighed, og der skal handling og forpligtelser bag ordene, mener vinderne af årets artikelkonkurrence.\nInnovation er et af vor tids mest brugte buzzwords. Vi skal innovere os ud af klimakrisen, lyder det fra eksperter såvel som politikere. Men skal vi virkelig læne os tilbage og vente på, at videnskabsfolk opfinder den gyldne løsning på den undtagelsestilstand vi befinder os i? Er det virkelig flere ting, nye løsninger og mere teknologi, der skal til?\nIkke nødvendigvis. Innovation behøver ikke betyde fokus på at skabe nyt, så meget som at nytænke det, der allerede eksisterer. Kan vi bruge det, vi har, på en ny måde? Kan Danmark som land nytænke sin internationale rolle? Kan vi stille større krav til os selv og hinanden og forholde os kritisk til de partnerskaber og organisationer, vi allerede er en del af?\nNy teknologi kommer ikke til at løse de omfattende udfordringer, vi står overfor, da disse udfordringer er et produkt af en verden, hvor endeløs økonomisk vækst og velstand har været idealet. Vi kan ikke forstå hverken klimarelaterede, økonomiske eller sociale problemer i isolation. Disse problemer er tæt forbundne, og derfor er deres løsninger det nødvendigvis også. En ambitiøs dansk udenrigspolitik er nødt til at tage højde for denne forbundethed, og det mest essentielle for sådan en udenrigspolitik er at udvikle en holistisk strategi til at tackle vores globale problemer.\nMed en strategi, der på én gang både tackler temaer som klimaforandringer, økonomisk ulighed, kvinders rettigheder og migration, kan vi nå til roden af problemerne, opnå systemisk forandring og undgå kortsigtede lappeløsninger.\nClara Ræbild Grunnet har en bachelorgrad i International Business and Politics fra Copenhagen Business School, og læser nu en kandidat i Human Økologi på Lund Universitet. Hun skriver derudover for klimagruppen KAKTUS, og er optaget af krydsfeltet mellem klimaretfærdighed og social retfærdighed.\nVictoria Thorsen har en bachelorgrad i Jura fra Københavns Universitet (KU), og læser nu på overbygningen. Ved siden af studiet er Victoria stud.jur. i Flygtningenævnet. Hun er særligt interesseret i de menneskeretlige problemstillinger klimaforandringer medfører, og hvordan menneskerettigheder kan danne grundlag for fremtidens klimaløsninger.


Lejlighed Calvet Francesc Macia VI\nHome › Uptown ferielejligheder › Gràcia › Calvet Francesc Macia VI\nMånedlig leje med klimaanlæg og gratis internet i Sarria Sant Gervasi\nKvadratmeter: 61 m²\nDenne nice lejlighed på 65m 2 er op til 4 personer og beliggende i Sarria-Sant Gervasi nabolaget. Det består af to soveværelser (et med dobbeltseng) og en anden med to enkelt senge, uafhængige køkken med alle nødvendige faciliteter, stue med spiseplads og arbejdsområde med skrivebord og stol. Lejligheden har et badeværelse med badekar. Som yderligere faciliteter er der vaskemaskine, internetforbindelse og aircondition.\nLejligheden er beliggende i Sarrià-Sant Gervasi kvarter. Det er roligt og boligområde. Der er manyrestaurants, lokale barer og supermarkeder. Det er meget tæt på Turo Parc. Alle tjenester rundt. Tæt på offentlig transport. Den nærmeste metrostation er Muntaner (L6).\nVed modtagelse af nøglerne til lejligheden vil du bedt om at betale et depositum på € 2650 .\nCalvet Francesc Macia VI kan kun reserveres hvis starten på opholdet er mellem 31 dec. 2022 - 12 jan. 2023


Smoby - Black And Decker - Værktøjsbord Legetøj Med Tilbehør → Køb billigt her - Gucca.dk\nEr du familiens lille byggemand, og elsker du at tage med far med ud på værkstedet? Med dette legesæt får dit barn en realistisk og sjov oplevelse med det, at skulle arbejde i værkstedet. ... Læs mere.\nFør: 589,95 krSpar 130,00 kr (22%)\nEr du familiens lille byggemand, og elsker du at tage med far med ud på værkstedet?\nMed dette legesæt får dit barn en realistisk og sjov oplevelse med det, at skulle arbejde i værkstedet.\nSå tag familiens lille byggemand med i værkstedet og lad ham efterligne far ved sin helt egen flotte Black & Decker værktøjsbænk.\nVærktøjsbænken byder på blandt andet en sav, en hammer, to skruenøgler, en skruetrækker, en tang, en skruemaskine, 20 skruer, 18 møtrikker, 6 søm og mange andre brugbare elementer.\nDer medfølger også konstruktionsoplsag, så barnet kan bygge mange forskellige køretøjer.\nHvis det lyster, så kan man med fordel downloade en gratis app, hvor børnene kan lære, hvordan de skal håndtere det forskellige værktøj.\nAntal dele: 93\nMål i cm: H 103 x B 79 x D 39\nSikkerheden er meget vigtig, når man handler på nettet, og vi prioriterer selvfølgelig sikkerheden højt. Der er garanti for sikkerheden bag din betaling online, når du handler hos Gucca, for vores Internet betalingsløsning er godkendt af NETS. Derfor er det også 100% sikkert at købe og betale hos os.\nUagtet hvad du har købt hos Gucca, får du altid 30 dages fuld returret. Såfremt du skulle fortryde dit køb, og ikke måtte ønske at beholde varen, kan du returnere din vare tilbage til os med god samvittighed, og derefter sørger vi for, at dine penge bliver sendt tilbage til dig. Du er naturligvis altid velkommen til at tage kontakt til os, hvis du måtte have spørgsmål, før du sender et produkt retur.\nDet er vigtigt, at du som kunde hos os får leveret dit produkt både sikkert og hurtigt. Hvis vi er lagerførende, vil du typisk modtage varen indenfor 1-2 hverdage. Husk, at du ved hvert enkelt produkt har mulighed for at følge nuværende lagerstatus. Har du spørgsmål til lagerstatus eller leveringstiden, er du velkommen til at tage fat i os.\nI vores shop har du mulighed for at vælge blandt mange forskellige betalingsmetoder. Der er frit valg blandt betalingsformer - du gør brug af den, der passer dig bedst. Du er altid garanteret en tryg og sikker handel, og det er uanset hvilke af vores betalingsmetoder du foretrækker at benytte. I vores FAQ kan du se alle vores betalingsmuligheder. Når du betaler med betalingskort, så hæver vi først pengene, når vi afsender dit produkt.\nHvis du i forbindelse med dit besøg på Gucca.dk møder udfordringer eller har spørgsmål, beder vi dig kontakte os med det samme. Vi er åben for henvendelser alle hverdage imellem kl. 10-15, og vi er altid klar til at hjælpe dig - med et smil og godt humør.\nHvis du har behov for det, så har du mulighed for at spore din ordre, fra det øjeblik vi sender din ordre, til den er dig i hænde. Når du fuldender dit køb, kan du efterfølgende logge ind på din egen ordreside. På din personlige ordreside kan du følge med i, hvornår vi afsender din pakke. Vi sender en mail med leveringsinformation, lige så snart vi har afsendt din pakke.\nDin anmeldelse af Smoby - Black And Decker - Værktøjsbord Legetøj Med Tilbehør\nproduct_stock_yes product_offer_yes product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_rolleleg path__forside path__legetøj path__rolleleg path__værktøj path__rolleleg path__værktøj path__smoby path__blackanddeckerlegetøj path__smobyblackanddeckerværktøjsbordlegetøjmedtilbehør\n119,95 krTuff Tools - Værktøjskasse Legetøj I Plast - Barn


Italienske medier: Endelig fik vi hævn for 2004 - TV 2\nItalienske medier: Endelig fik vi hævn for 2004\n12. okt. 2013, 10:57 Opd. 12. okt. 2013, 10:57\nFlere italienske aviser hæfter sig ved, at Italien fik betalt Danmark tilbage for 2004-kampen mod Sverige. Foto: TV 2\n’Italien har jo ikke noget at spille for!’ lød det igen og igen i dagene op til VM-kvalifikationsbraget mellem Danmark og Italien.\nMen bagud med 1-2 i slutminutterne i Parken – ja, der lignede Italien ikke et hold, der havde lyst til at spare på kræfterne og tage hjem. VM-seedningen afhang til dels af resultatet imod Danmark, men kigger man de italienske aviser igennem i dag, kan det lige så vel have været ren hævntørst, der drev de ’onde’ italienere.\nSå godt som alle aviser nævner nemlig en episode fra 2004, som tilsyneladende stadig stikker endog meget dybt i de blå hjerter. Det var dengang, hvor Sverige ”fik lov” til at udligne til 2-2 mod danskerne i den sidste gruppekamp ved EM – et resultat, der betød, at både Sverige og Danmark gik videre fra gruppen, mens Italien måtte tage hjem.\nSymbolikken er da også svær at overse. Resultat blev 2-2, endda på et mål i de sidste minutter – ligesom i 2004.\n- Det tog ni år, men Italien har endelig givet Danmark igen for den uafgjorte kamp i 2004, hvor Danmark og Sverige eliminerede de azurblå fra EM, skriver en af Italiens største aviser, La Stampa, under overskriften ’Uafgjort i Danmark, uslåelige Italien hævner 2004’.\nOgså La Repubblica og sportsavisen Corriere dello Sport muntrer sig over hævnakten.\n- Det sluttede 2-2 ligesom dengang mellem Danmark og Sverige i 2004, hvor de to lande forhindrede Italien at gå videre ved EM. Denne gang er det Danmark, der må sluge den bitre pille, skriver Corriere dello Sport.\nItaliens anden store sportsavis, Gazzetta dello Sport, er en af de få, der undlader at tvære for meget i såret, men beretter til gengæld ivrigt om Nicklas Bendtner, der som tidligere og knap så succesfuld Juventus-spiller fik sin personlige hævn over det mislykkede ophold i Italien med to mål.\nFire mål og store chancer: Se højdepunkter fra Parken\nBendtner strålede - Italien snød Danmark\nKrohn-Dehli: Måske min sidste VM-chance\nOlsen i kulkælderen: Det er en tom følelse


Et svært liv som flygtning – lige på Sigtekornet - Skole\nSkole 23.05.2017 kl. 19:12\nEt svært liv som flygtning – lige på Sigtekornet\nSkoleelever laver deres egen vinderavis.\nVinderne af mediekonkurrencen fra Kornmod Realskole i Silkeborg danser til Wafande i Pressen i JP/Politikens Hus. Eleverne havde lavet en JP-avis under teamet "Flugt". Foto: Stine Bidstrup\nTEMA: Flygtningekrise JP/Politikens Hus Røde Kors Medier\n21.03 »Testen viste jo helt klart, at jeg havde en depression – en temmelig alvorlig en, faktisk«\n21.03 Børn, der er ikke syge nok til psykiatrisk behandling, risikerer at blive det\n21.03 Regioner: Gratis psykologhjælp til alle\n19.03 Psykolog: »Vi får alle sår gennem livet, men det løser intet hele tiden at pille i det«\n”Fængslet som 8-årig”.\nBag den voldsomme overskrift gemmer sig beretningen om en syrisk familie på flugt. I gummibåd, over fængsler og flygtningelejre, gennem det halve Europa frem mod en ny tilværelse i Silkeborg. Hele turen med angst og usikkerhed som ubehagelig følgesvend.\nHistorien bliver fortalt af den unge pige Lalash Farman, og hendes historie står at læse på forsiden af avisen ”SigteKorn – Mod flygtninge” – i daglig tale på redaktionen i 7. d på Kornmod Realskole i Silkeborg bare Sigtekornet.\n»Jeg kendte hende på forhånd, men det var noget andet at skulle interviewe hende. Det har vi gjort flere gange, og så forstår man jo pludselig bedre, hvordan det er at være flygtning. Vi har arbejdet meget med interviewet – også efter skoletid,« fortæller en af eleverne, Daniela Kaiser.\nIkke kun hun og de 23 øvrige elever i 7. d er blevet berørt af Lalash Farmans skæbne, for forsidehistorien og resten af avisen er af en kvalitet, så Kornmod Realskole tirsdag blev kaldt på scenen i JP/Politikens Hus til medalje og hæder som en blandt flere vindere i bladhusets mediekonkurrence.\nTeamaet for alle konkurrencens aviser, hvor i alt 7.000 elever fra hele landet har deltaget, er »På flugt«, men trods det dystre emne erklærede chefredaktør Jacob Nybroe sig for »glad i låget«.\n7.000 skoleelever har deltaget i dette skoleårs mediekonkurrence i JP/Politikens Hus.\nEleverne er delt i to kategorier: 6.-7. klasse og 8.-10. klasse.\nÅrets tema var ”På flugt”.\nEleverne vælger selv, om de vil lave deres egen udgave af Jyllands-Posten, Politiken, Ekstra Bladet eller en nyhedsside på nettet.\nI JP-afdelingen vandt: 7. d på Kornmod Realskole i Silkeborg. 8. b på Anna Trolles Skole i Brenderup på Fyn.\nNæste skoleårs tema for mediekonkurrencen er ”Elsk dig selv – krop og idealer”. Tilmelding til konkurrencen er netop åbnet.\n»Fordi I viser et engagement og en nysgerrighed, og I gør alt for at få det ud. Jeg blev berørt af jeres artikler, og samtidig gør I også meget ud af fakta,« sagde han til 7. d, som har valgt at lave en avis efter JP-skabelon.\nDen unge redaktion medgiver gerne, at de ikke i dagligdagen er de store avislæsere, men Sigtekornets chefredaktør, Andreas Engberg, har ikke haft problemer med at finde historier og vinkler.\n»Vi kender ikke så mange flygtninge, men vi fandt ret hurtigt ud af at hjælpe hinanden, og at det handler om at komme ud og snakke med folk,« siger han og suppleres af Daniela Kaiser:\n»Vi ringede jo til folk og blev hurtigt klar over, at man skal bide sig fast, hvis man vil have oplysninger ud af dem. Hvis de ikke kan hjælpe, skal man sørge for at få et navn ud af dem – og helst et telefonnummer – som man kan gå videre med.«\nSigtekornet har ud over historien om Laslash Farman været på besøg hos en flygtningeven, hos Kirkens Korshær, været en tur omkring kommunens tilbud, ligesom redaktionen også får sneget en anmeldelse af en bog om zombier ind og minsandten givet den en flygtningevinkel også. Sportssiderne mangler ikke og rummer en fin reportage med integration via fodboldbanen.\nIfølge klasselærer Lars-Christian Lyngs Hansen har avisproduktionen givet anledning til en del diskussion, og fløjene i dansk politik findes også i størrelse 7. d.\n»Jeg ved ikke, om der nogen, som har flyttet sig rent holdningsmæssigt undervejs, men de har i hvert fald lært vigtigheden af at lytte til andres meninger,« siger han, og en af eleverne, Amalie Brix, har fået stof til eftertanke.\n65 mio. på flugt\n»Før tænkte jeg ikke så meget over det med flygtninge, for vi har ingen i klassen. Men nu tænker jeg mere på det, de har oplevet på vejen hertil, og hvor lidt de har at klare sig for,« siger hun.\nNetop samme indgang til flygtningeproblematikken havde generalsekretær Anders Ladekarl fra Dansk Røde Kors, da han talte til de vindende klasser, hvoraf nogle har vundet for deres egne udgaver af bladhusets øvrige produkter, Politiken og Ekstra Bladet.\n»65 mio. mennesker er på flugt, men I har vist deres ansigter og gjort dem til individer. I har vist, at de ikke er stakler, men at flygtninge har ressourcer. Når man ser sådan på det, er det ikke helt så håbløst. Danmark kan ikke løse flygtningeproblemet alene, men vi kan alle gøre lidt. Verden reddes et menneske ad gangen,« sagde han.\nAfstanden mellem mennesker blev endnu kortere og humøret skruet op, da reggaekunstneren Wafande fik mikrofonen i hånden og med sangen ”Gi’ mig et smil” også gav et hjælpsomt råd i en verden med 65 mio. flygtninge.\nAfrikas bank-boss hvisker Vesten i øret: »Unge afrikaneres fremtid ligger ikke i Europa«\nDe afrikanske lande har ingen interesse i, at deres unge migrerer. Derfor skal der satses langt mere på at skabe job og muligheder i Afrika.\n11.03 Lad veluddannede flygtninge betale for deres landsmænds tolkebistand\n09.03 Politikere besøgte flygtningelejr: Det var ikke i orden\n05.03 Røde Kors slår alarm over forhold i græsk flygtningelejr


Danmarks højeste den 7. oktober 2012 | Motionsløb | dit løbesite\nMotionsløb » TestTeam » Danmarks højeste den 7. oktober 2012\nDanmarks højeste den 7. oktober 2012\nDanmarks højeste punkt var omdrejningspunkt for dette løb, som blev afviklet søndag den 7. oktober 2012 med udgangspunkt på Ejer Bavnehøj.\nLøbet arrangeres af foreningen Horsensrun i samarbejde med Ejer Bavnehøjs Venner, Riis-Tebstrup Idrætsforening og DGI Sydøstjylland.\nJeg var tilmeldt ¼ maraton (samme runde som ½ maraton og maraton skulle løbe flere gange).\nTemperaturen var omkring 8 grader og der var spredte regnbyger under løbet. Endvidere var der en let vind.\nSom en kuriositet løb en af løbsarrangørerne, nemlig Lars Mose, sit maraton nr. 100 denne dag. Det blev fejret med lagkage og glade tilråb.\nLøbet blev annonceret på hjemmesiden www.horsensrun.dk samt via DGI og andre kanaler. Jeg følte mig ikke helt velinformeret og klædt på til løbet efter at have besøgt hjemmesiden, men efter tilmelding fik jeg en mail med flere oplysninger.\nVed tilmelding blev man linket videre til www.dgi.dk/201210024208 og det fungerede efter hensigten.\nPrisen for deltagelse i løbet var:\n¼ maraton 110 kr.\n½ maraton 160 kr.\nMaraton 230 kr.\nI forbindelse med tilmeldingen var det muligt at tilkøbe T-shirt og tights.\nDer var mulighed for at eftertilmelde sig på dagen, mod et gebyr på 20 kr.\nAfhentning af startnummer kunne ske i dagene op til løbet hos en lokal sportsbutik eller på dagen ved startstedet.\nDer blev ikke anvendt chip til registrering, men kun startnummer og observatør til indtastning omkring målstregen. Det fungerede udmærket, da der ikke var så mange deltagere.\nPrisen for deltagelse var meget rimelig i forhold til løbets ydelser, herunder forplejning m.v., samt prisen på tilsvarende distancer andre steder.\nDer var mulighed for parkering, værdiopbevaring og toiletbesøg i nærheden af startstedet. Endvidere var der mulighed for omklædning og bad 2 km fra startstedet.\nGenerelt var der en god service overalt og mange hjælpere i forhold til deltagerantallet.\nDer var ingen opvarmning før løbet.\nLøbet startede ved tårnet på Ejer Bavnehøj. De 3 distancer startede med få minutters mellemrum pga. plads. Straks blev man ledt ud på nærmest ufremkommeligt terræn over en våd og sumpet græsmark. Her løb man ca. 1 km, inden man igen fik rimelig fast grund under de våde og beskidte løbesko. Resten af ruten var meget kuperet og der blev løbet på hhv. asfalt, skovstier og små stier, som kun var lavet til dette løb.\nRuten var utrolig naturskøn og, som sagt, ualmindelig kuperet (158 højdemeter pr. omgang). Undervejs på ruten blev man ledt forbi Danmarks højeste punkt, deraf løbsnavnet.\nDer var 2 depoter på ruten, hvor det var muligt at slukke tørsten og få lidt godter. I målområdet var der endvidere et stort forplejningsdepot, som også fungerede som et 3. depot for de løbere, som skulle løbe flere omgange.\nPå løbsopstrækningen tilbage til målområdet, skulle tårnet på Ejer Bavnehøj forceres op og ned ad trapperne, inden man kunne løbe over målstregen. Det var en sjov afslutning på det hårde løb.\nRuten var fint afmærket via skilte og hjælpere. Endvidere var der km skilte, men de passede ikke helt med mit GPS ur. Til gengæld passede den samlede distance perfekt.\nDer var fin plads i målområdet, og umiddelbart efter at have krydset målstregen, fik man mulighed for at fylde depoterne med suppe, kage, kaffe, slik og meget mere.\nDer var præmier til gruppevinderne samt medaljer til maratondeltagerne.\nResultatlisten kan findes på hjemmesiden www.horsensrun.dk Her kan man også udskrive diplom og se billeder.\nLøbet er unikt og arrangørerne er professionelle og dygtige. Der er en god stemning overalt og ruten er meget naturskøn. Dog var det første stykke af ruten meget ufremkommeligt og jeg vil personlig mene, at det ikke egner sig til et motionsløb. Alternativt skal det kaldes et ekstremløb. Flere deltagere blev negativ overraskede over denne del af løbet.\nGenerelt var de positive ting dog i overvægt i forbindelse med løbet, og jeg kan anbefale løbet, ikke mindst pga. det unikke faktum, at løbet arrangeres på Danmarks højeste sted. Det giver løbet en speciel atmosfære.


Køleskab - Se vores store udvalg af gode køleskabe | Elgiganten\nFå et billigt køleskab af højeste kvalitet – se de gode tilbud her\nI Elgiganten er lave priser ikke lig med dårlig kvalitet. Vores billige køleskabe er nemlig alle af høj kvalitet, og de er fyldt med forskellige funktioner, der hverdagen lidt nemmere. Mange af vores modeller er Bedst i test hos TÆNK, og flere af dem er kåret til nogle af markedets bedste. Udvalget af mærker har aldrig været større, og du kan vælge dine yndlingsmærker i filteret, hvor du bl.a. kan sortere på Liebherr, Miele, Bosch, Gram, Smeg eller Siemens.\nUdvalget er altid stort, så du kan finde det helt rigtige til dine behov. Skal det være fritstående eller integreret? Har du et fast budget? Skal det have Wi-Fi? Det er blot nogle af de ting, du kan vælge i vores filter, så du finder en model, der ikke sprænger budgettet. Det kommer i mange størrelser og former. Der er det klassiske køleskab med sidehængt dør (ofte med en fryseboks øverst eller nederst). Men du kan også få et side-by-side-køleskab, der populært kaldes et amerikanerkøleskab.\nEr prisen og det gode tilbud vigtigst, kan du nemt sortere på prisen. Du kan også holde øje med tilbudsavisen, hvor du altid kan se alle vores mange tilbud. Hvis du vælger et billigt køleskab, kan det især betale sig at kigge efter luftcirkulation og klima. Der kan være forskel på modellerne, og det kan i sidste ende betyde, at dine madvarer holder længere.\nSkal det være et køle-/fryseskabe eller 100% køleskab?\nHar du brug for et køle-/fryseskabe? Det kan være praktisk med en fryseboks i køleskabet til is, rester og storindkøb. Denne slags kaldes også for køle-/fryseskabe, og er de mest populære. Hvis du kun har brug for et køleskab, kan du selvfølgelig også finde det her på siden. Klik ”Køleskab” af under ”Produkttype”. Så får du kun vist køleskabe uden frys.\nI et køle-/fryseskab udgør køledelen ca. 2/3. Det kan dog variere, så det er en god ide at tjekke dette, inden du køber – måske du har brug for separat køleskab og fryser? Køleskabet kan f.eks. stå i køkkenet, mens den store fryser kan stå i skuret, entreen eller viktualierummet.\nSkal køleskabet være stort eller lille?\nDer er to ting, der er ekstra vigtige, når du skal vælge nyt køleskab. Det skal have de funktioner, du har behov for (også i den nære fremtid) og volumen. Det skal kunne passe ind i f.eks. køkkenet, og det skal være stort nok til dine behov.\nDen udvendige størrelse kan du nemt søge på i filteret. Herefter kan du tjekke volumen i køledelen (og frysedelen), der er angivet i liter. Som tommelfingerregel skal én person bruge et køleskab på 100 liter. For hver ekstra person udover skal du lægge 50 liter oveni. Det vil altså sige, at hvis I er en familie på fire, skal du lede efter et køleskab på mindst 250 liter. Du kan også vælge et lille køleskab til udhuset eller baren. Dem har vi i forskellige design – også med glaslåge.\nOvervej et køleskab med vanddispenser eller en køleskabsskuffe\nHvis du gerne vil have en model med lidt ekstra, kan du vælge et med vanddispenser. Så har du altid dejligt kølende vand ved hånden. Har du et stort køkken med en køkkenø, bør du overveje en køleskabsskuffe som supplement. Det giver nem adgang til dine fødevarer, så du slipper for mange ture frem og tilbage mellem køleskabet og komfuret/kogepladen. Skuffen er også nem at komme til for børn og handikappede.


Vedtægter | Rantzausminde Bådelaug\nfor Rantzausminde Bådelaug\n§ 1. Foreningens navn er “Rantzausminde Bådelaug”. Dens hjemsted er Rantzausminde Lystbådehavn, Svendborg kommune.\n§ 2. Foreningens formål er at varetage bådeejernes interesser og trivsel i og ved Rantzausminde Lystbådehavn.\n§ 3. Som medlem af foreningen kan bestyrelsen optage enhver person, når vedkommende til bestyrelsen fremsætter begæring herom.\nMedlemskabet er husstandsmedlemskab.\n§ 4. Medlemskontingent fastsættes af generalforsamlingen.\n§ 5. Undlader et medlem at betale kontingent, og han trods skriftlig opfordring ikke berigtiger restancen inden en af bestyrelsen fastsat frist, slettes han som medlem, og genoptagelse i foreningen kan da ikke ske mod at al restance til foreningen betales.\n§ 6. Udmeldelse af foreningen kan kun ske pr. 1 jan. Og begæring herom må fremsættes til kassereren senest 31. december.\n§ 7. Finder bestyrelsen grund til at ekskludere et medlem, kan dette ske, når 4/5 af bestyrelsens medlemmer stemmer for. Dog kan den ekskluderede indanke eksklusionen for den første generalforsamling derefter, og hvis denne generalforsamling underkender eksklusionen med mindst 2/3 af de fremmødte stemmer, bortfalder den.\n§ 8. Bestyrelsen, der består af 5 medlemmer, vælges for 2 år ad gangen, og afgår efter tur, tre de ulige år og to de lige år.\nDer tilstræbes at formand og sekretær ikke afgår samtidig.\n§ 9. Bestyrelsen fastsætter selv sin dagsorden. Alt afgøres ved stemmeflerhed. Er stemmernes antal lige, gør den fungerende formands stemme udslaget. Bestyrelsen vælger af sin midte en formand, en næstformand, en kasserer og en sekretær.\n§ 10. Generalforsamlingen er foreningens øverste myndighed. Den afholdes hvert år inden for Svendborg kommune inden udgangen af april måned. Generalforsamlingen er beslutningsdygtig uanset det fremmødte antal medlemmer. Der kan kun afgives stemme ved fremmøde.\n§ 11. På den ordinære generalforsamlin behandles:\nBudget og fastsættelse af kontigent\n§ 12. Generalforsamlingen indkaldes ved skriftlig henvendelse til medlemmerne, senest 14 dage før afholdelse.\nSammen med indkaldelsen til generalforsamlingen udsendes et revideret regnskab.\n§ 13. Medlemmer, der ønsker forslag behandlet på den ordinære generalforsamling skal indgive disse skriftlig til bestyrelsen senest 8 dage før generalforsamlingen.\n§ 14. Foreningens vedtagelser og afstemninger afgøres af de tilstedeværende medlemmer ved simpel stemmeflerhed, dog således at der er vedtagelse af lovændring kræves, at mindst 2/3 af de fremmødte medlemmer stemmer herfor.\n§ 15. Ekstraordinær generalforsamling indkaldes med 14 dages varsel, når bestyrelsen finder grund dertil eller senest 30 dage efter at mindst 1/5 af medlemmerne i skrivelsen til bestyrelsen med angivelse af forhandlingsemnet har anmodet herom.\nDen bekendtgøres på samme vis som den ordinære generalforsamling.\n§ 16. Foreningens regnskanår følger kalenderåret.\n§ 17. Forslag om foreningens ophævelse behandles som lovændring. Opløses foreningen, træffer generalforsamlingen bestemmelse om anvendelse af foreningens eventuelle midler.