Samfund Eksistens Sekularisering DRAMAER E-Bøger\nJERNESALT - mozart\nARTIKEL FRA JERNESALT - 27.1.06.\nMozarts liv i korte træk\nFor 100 år siden - i 1906 - skrev komponisten Carl Nielsen en artikel om 'Mozart og vor tid', og her ironiserer Nielsen over den ringe forståelse af Mozart i samtiden. Der findes endnu en lille rest af musikmennesker, skriver han, der "anser alt, hvad Mozart har skrevet for lige guddommeligt. En gammeldags, fin og rar slags mennesker som kommer sammen og måske endogså festligholder Mozarts fødselsdag ved nydelsen af en kop tevand. Disse rare mennesker spiller så hans allertyndeste sonater og symfonier for to og fire hænder og er lykkelige, hver gang de ikke bliver overraskede."\n"Så er der en art af musikmennesker som jeg nærmest vil betegne som de konventionelt-autoritetstroende. De bryder sig egentlig ikke om Mozart og går helst forbi ham, men tager dog ærbødigt hatten af og gør en reverents ligesom for at undskylde sig. Af dem er der mange, især blandt sangere, musikere, dirigenter og komponister."\n"Endelig findes der blandt de yngre musikere enkelte som indser at den der vil studere musikkens kunst i alle dens faser, ikke kan komme uden om Mozart."\nSelv sammenligner Carl Nielsen Mozart med maleren Raphael på grund af den aldeles geniale evne til at forene helt modstridende motiver i en dramatisk situation. Finalerne i Mozarts operaer er "ikke blot polyfone, men polymorfiske og polypsykiske. Hver gruppe, ja, hver enkelt person taler og agerer ud fra sin egen glæde, sorg, jubel eller smerte, og dog er alle modsætninger stemt således sammen, at man på forhånd skulle anse det for aldeles umuligt."\nDenne rammende karakteristik fører Nielsen til spørgsmålet om Mozart skal betragtes som en subjektiv eller objektiv kunstner, idet han på den ene side er meget personlig og individuel, men på den anden side altid hæver sig over sit emne. "Det er som om der er dobbelt bund i ham. Hans stemninger veksler hurtigt, krydses og brydes som farverne fra prismer, snart belysende, snart formørkende hverandre. Når han smiler, er det ofte med tårer i øjnene, og hans glæde er af en ganske egen art. Han er egentlig aldrig helt lystig, skønt han har skrevet de ypperligste komiske operaer, der eksisterer. Sagen er, at skønheden var for ham det første. Hans musik er altid skøn; men skønhed vækker eftertanke, og så hører smil og latter op."\nDerfor ender Carl Nielsen med at fastslå at forholdet mellem det subjektive (eller lyriske som han også kalder det) - og det objektive (episk-artistiske) er mere ligeligt hos Mozart end hos Beethoven. Der er mere for en komponist at lære af den første end af den anden. Og dette kan vel være rigtigt, for så vidt Mozart unægteligt blev klassikeren over alle. Men det er alligevel en uheldig og lidt selvmodsigende karakteristik, fordi det lige præcis er den bedømmelse der kan føre til at Mozart opfattes som altfor kedelig og forudsigelig, altså lige netop det han efter Nielsens egen opfattelse absolut ikke er - hvis man ellers forstår ham.\nMen det kan let blive indtrykket, hvis man fodres med middelmådige opførelser af hans værker. Det var desværre meget almindeligt i Danmarks Radio i 1940'erne og 50'erne. Men selv Det Kongelige Teater kunne i 1956 levere en rent ud søvndyssende og støvet opførelse af 'Cosi fan tutte' under Johan Hye Knudsens ledelse, ikke mindst for den der mødte op med forventninger som var skabt af Den jyske Operas fremragende opførelse 1953/54 af samme opera under Gerhard Schepelerns taktstok.\nOmvendt gælder i mine øjne også, at det kan spolere Mozarts musik at få hans pointer eller grundliggende musikalitet overbetonet i den grad at det på én gang legende og varme og ofte underfundige går tabt. Det grelleste eksempel er Glenn Goulds fortolkning af klaversonaterne, fx den meget kendte A-dur sonate KV 331 med variationssats og rondo 'alla turca', som Gould spiller utroligt langsomt. Men en dirigent som Sergiu Celibidache kunne i sin tid også totalt rydde varmen i fx Concertanten for blæsere og strygere, da han i Odd-Fellow Palæet spillede den med Det kongelige kapel - og med yderste præcision som var der tale om raffineret musik a la Ravel. Idealet for mig er Bruno Walter, men også Karl Böhm og Bernstein er i top - og hvad klaverværker angår er det pianister som Edwin Fischer, Wilhelm Kempff, Daniel Barenboim (indspilningerne fra 1960'erne) eller Friedrich Gulda.\nEt af problemerne med Mozart kan anskueliggøres med Gidon Kremers erfaringer som violinist. Kremer gik i mange år uden om Mozarts violinkoncerter, fordi han bevidst undgik alt der forekom ham alt for bekendt fra studieårene på konservatoriet. Men så dukkede Nikolaus Harnoncourt op i Lockenhaus, og det førte til et samarbejde om indspilning af alle koncerterne i 1984 og 1986. Harnoncourt stillede direkte Kremer spørgsmålet om han var parat til at blive ven med de gennemarbejdede partiturer. Kremer opfattede det som et tilbud om at lære noget nyt. Og da noderne kom, opdagede han hvilken glæde der lå i at opdage et nyt sprog. Han blev ydermere bekendt med fader Leopold Mozarts vigtige bog om artikulation og violinspil. Harnoncourt gav ham med andre ord nøglen til den hemmelige dør der førte ind til det skjulte hos Mozart.\nMozarts kirkemusik er der delte meninger om, bl.a. anså Carl Nielsen den for at være rent konventionel og betydningsløs. Men igen må det fastslås at alt her afhænger af øjnene der ser, ørerne der hører, hænderne der spiller eller stemmerne der lyder. Informations ubarmhjertige, men såre indsigtsfulde musikkritiker Hansgeorg Lenz anmeldte engang opførelsen af Mozarts Requiem i Odense under en dirigent der hed Otmar Haga. Og dommen var hård: For Haga var requiemet tilsyneladende kun et bestillingværk der blot skulle rables af. Hvad tilhøreren nåede at opfatte var en brøkdel af hvad der står i partituret. Til sammenligning havde Leonard Bernstein fornylig i Hamburg brugt en halv time mere til opførelsen af værket...\nDet var i Lenz' øjne allerede kritisabelt overhovedet at spille requiemet ved en almindelig koncert med ouverture og solistkoncert i første afdeling. Enhver ægte kunstner ved at dette at gå i forbøn for de døde kræver den fulde koncentration og sjælsstyrke både hos de udøvende og publikum. Det havde Lenz oplevet hos Bruno Walter i Salzburg i 1956, "hvor selv hans solister, hårdkogte professionalister som Lisa Della Casa og Cesare Siepi, græd da de skulle synge. Hvor tilhørerne måtte have lommetørklædet frem. Og hvor ingen klappede bagefter, naturligvis ikke, selv om man ikke var i en kirke, men i en koncertsal. Som blev kirke. Ved en andagt. Folk bare rejste sig og blev stående, stille. Og gik i tavshed."\nFra selv samme Bruno Walter, Mozart-fortolkeren over alle andre, og fra selv samme jubilæumsår foreligger et essay om 'Tryllefløjtens Mozart', hvor han dels slår fast, at Mozart af evner og tilbøjelighed var en dramatisk musiker, og at oplysninger om hans åndelige jeg skal søges i hans værker. Efter Walters mening er det ikke muligt at skabe noget dramatisk uden et indgående kendskab til det uudgrundelige menneskehjerte, til alle slags forhold mennesker imellem og til kulturelle forhold i det hele taget. Og dette findes altsammen hos Mozart. Men desuden var hans hjerte opfyldt af en transcendental harmoni, ja, en serafisk impuls, som var afgørende for hans kunst. Alt hvad han skabte, de dramatiske og vokale værker såvel som den absolutte musik, bevarede en 'hinsidig' konsonans' overtoner fra denne overjordiske sfære - også i de tilfælde hvor musikken udtrykker dissonerende følelser. Ja, Walter kommer ligefrem med den personlige bekendelse, at han betragter det som en kendsgerning, at den uendelige lykke, som han har følt ved at beskæftige sig med Mozarts værker, har sin rod i denne konsonans.\nHvad Tryllefløjten, Mozarts sidste opera, angår, mener Walter at der her er helt nye toner, indfald og farver hos Mozart, især i ouverturens højtidelighed, c-mol-fugatoet over de harniskklædte mænds koral, den groteskkomiske vildskab i Monostatos' arie, den dybe lidenskab i Taminos monolog foran Paminas billede, de gnistrende ornamenter i Nattens Dronnings parti, den overstrømmende menneskekærlighed i Sarastros E-dur-arie (In diesen Heiligen Hallen) og den mystiske påkaldelse af Isis og Osiris i præsternes kor. Men samtidigt er der - i forhold til tidligere værker - en udtalt forenkling af orkestersproget, som røber en målbevidsthed i det Mozartske genis udvikling. Der er i Walters øjne tale om intet mindre end den højeste modenheds enkelhed.\nWalter citerer et brev fra Mozart til faderen fra 1787, hvor Wolfgang var 31 og faderen alvorligt syg. "Eftersom døden jo strengt taget er det egentlige endemål for vort liv, så har jeg i de senere år gjort mig så fortrolig med denne menneskets bedste ven, at tanken om ham ikke længere skræmmer mig, men tværtimod virker beroligende og trøstende. Og jeg takker Gud for, at han i sin nåde har givet mig lejlighed til at lære døden at kende som nøglen til den sande lyksalighed...." - De sidste ord er for Walter netop et overbevisende vidnesbyrd om Mozarts 'kosmiske følelse' og om 'hans hjertes overjordiske harmoni der i hans musik åbenbarer sig som serafisk klang'.\nUdtrykkene afspejler selvfølgelig Bruno Walters egen religiøstet og psykologi, men kan uden vold på meningen oversættes til den allerdybeste kontakt med det kollektivt ubevidste. Og perspektivet bliver derfor i virkeligheden det allerbedste at have in mente hvis man vil til kernen af denne geniale, på éngang grænsesprængende, skønhedsdyrkende og formfuldendende tonekunstners ypperste værker.\nMozarts liv i korte træk Til toppen Næste\nWolfgang Amadeus Mozart blev født i Salzburg i 1756 og døde i Wien i 1791, kun 35 år gammel. Han hørte musik allerede i moders liv, fordi faderen var professionel musiker og komponist og såvel moderen som storesøsteren var dygtige pianister. Men faderen var også ambitiøs - og pacede drengen og storesøsteren frem med systematisk undervisning. Sønnen lærte også meget tidligt at optræde - og iøvrigt at omgås den fine adel, inklusive konge og kejser, frit og utvunget; han vidste udmærket hvordan man ter sig på de bonede gulve. Han turnerede med faderen allerede fra 6-års alderen og begyndte også tidligt at skrive musik selv. Påvirkningen fra Haydn var meget stor. Den første betydelige symfoni, nr. 25 i g-mol, kom i 1773, da han var 17.\n21 år gammel, altså i 1777, kom Mozart på sin første rejse uden faderen, men dog ledsaget af moderen der døde i 1778. Rejsen gik til Mannheim og Paris, hvor han for anden gang møder Johann Christian Bach (første gang var i London allerede 1764-65). Og af ham lærte Mozart det elegante og lette samt den melodiske sødme. I Mannheim forelsker han sig dybt i Aloysia Weber, der dog hurtigt giver ham kurven og dermed tilføjer ham et alvorligt sjælesår.\n1778 vender Mozart tilbage til Salzburg, hvor han bliver hoforganist hos ærkebiskoppen og kommer i dennes ulidelige spændetrøje. Han skriver bunker af kirkemusik, giver koncerter for hoffet i det uendelige og lever livet, men altsammen til Hans Velærværdigheds stigende utilfredshed - som det også er skildret i filmen 'Amadeus'. Men i virkeligheden var det ikke Mozart alene der var 'fræk' til det utilladelige. Ærkebiskoppens sprog over for Mozart ved irettesættelser i andres påhør lader intet tilbage af grovheder eller æresfornærmelser. Mozart blev kaldt en nar og en sjover [Fexen, Lump, Lausbub] eller en liderlig karl. Og da Mozart til allersidst tager til genmæle med spørgsmålet om Hans Nåde ikke er tilfreds med ham, bliver svaret et omgående modspørgsmål: "Hvad, vil han true mig, den nar?" - Mozart bliver ganske enkelt smidt på porten, men når dog at vende sig i døren og råbe: "Jeg vil heller ikke have mere med Dem at gøre".... og det skulle ærkebiskoppen nok få skriftligt næste dag! Faderen Leopold var naturligvis alt andet end begejstret, men Wolfgang havde fået nok af de bestandige ydmygelser og manglen på frihed.\nMozart rejser til Wien og gifter sig året efter med Constanze Weber, en søster til Aloysia. Symfoni nr. 35 (Haffner) bliver indledningen til de centrale symfonier - ligesom syngespillet på tysk sprog, 'Bortførelsen fra Seraillet', bliver det operamæssige gennembrud. Årene fra 1781 og frem til i hvert fald 1788 blev hans lykkelige år med hovedværker som klaverkoncerterne fra og med nr. 14, klaversonaterne fra KV 330, Haydn-kvartetterne, strygekvintetterne, klarinetkvintetten samt symfonierne 36-41. Og hertil operaerne Figaros Bryllup, Don Giovanni og Cosi fan tutte. Særligt bemærkelsesværdige bliver flere værker i mol-toneart: klaverkoncerterne nr. 20 (d-mol) og 24 (c-mol), strygekvintetterne i c-mol (KV 406) og g-mol (KV 516) samt symfoni nr. 40 (g-mol), men også væsentlige partier af operaerne. Brugen af mol er mere end udnyttelsen af en variationsmulighed i dur-mol-systemet. Mozart når her dybere i nuanceringskunst og sjæledybde end hidtil.\nÆgteskabet med Constanze har der været talt og skrevet om. Der er næppe tvivl om, at Mozart aldrig fik slettet Aloysia i sit hjerte, men omvendt må det trods alt afvises at Constanze skulle have været den gås hun fremstilles som i 'Amadeus', omend hun ikke havde Aloysias sangbegavelse. Mozart var i virkeligheden blevet narret ind i ægteskabet af den intrigante Madame Weber, som han logerede hos efter at hele familien var flyttet til Wien. En tredje Weber-datter hjalp til. Men Mozart holdt af Constanze, hvad brevene viser. Krise blev der allerede efter få år på grund af for få indtægter og for store udgifter ved levestilen, men problemet tilspidsedes først de sidste år han levede - og hvor han anede uråd om hendes utroskab på kurrejserne. Det afslører brevene, selvom Constanzes anden ægtefælle, den danske diplomat G.N. Nissen, omhyggeligt sværtede navne (og alle anstødelige udtryk) ud. Som et kuriosum bør nævnes, at Nissen og Constanze boede i København fra 1810-20, nærmere betegnet i ejendommen på hjørnet af Lavendelstræde og Hestemøllestræde.\nFader Leopold var imidlertid lige fra starten imod sønnens ægteskab, som blev arrangeret i huj og hast, da sladderen efterhånden blev for stærk.\nMozarts forhold til faderen var og forblev specielt, allerede af den grund at faderens ambitioner på sønnens vegne ikke alene var enorme, men uindfrielige for en grænsesprængende kunstnertype som Wolfgang der turde og ville gå på tværs af datidens smagsretning og overfladiskhed og som kunstnerisk søgte noget andet og meget dybere.\nH.C. Robbins Landon afviser blankt al snak om et faderkompleks hos Wolfgang - men et sådant kan efter min mening kun afvises, hvis man vil definere det strengt freudiansk og altså forbinde det med et Ødipus-kompleks. For det afgørende er, at Mozart aldrig gjorde sig fri af faderens strenge moralkodeks på den eneste måde dette nu engang kan lade sig gøre på, nemlig ved at opbygge et fuldgyldigt moralsk selvansvar. Han blev så at sige aldrig rigtig voksen, men lod den faderlige autoritet forblive overjeget i sig. Og da faderen dør i 1787 er der ingen normal indre voksen-ansvarlighed til at erstatte faderens. Drikkeriet tager til ligesom de økonomiske problemer. Og det gjorde naturligvis heller ikke sagen bedre, at Mozart tabte popularitet som komponist i Wien, fordi smagen for det lette og rent underholdende var stærkere end forståelsen for kompleksiteten og dobbelttydigheden hos Mozart. Der er imidlertid intet belæg i kilderne for at 'Stenkommandanten' i Don Giovanni skulle være Leopold Mozart i egen figur, således om Amadeus-filmen fremstiller det. Men det kunne være sandt - og kaster i hvert fald glimrende lys over komplekset - ligesom den vildt overdrevne skildring af Constanze Webers mor, der i filmen forvandles til Nattens furie-dronning.\nBemærkelsesværdigt er også at Mozart i månederne efter faderens død får skrevet to så diametralt modsatte værker for kammerensembler som 'Ein musikalischer Spass' og 'Eine kleine Nachtmusik'. Den første en løssluppen og grovkornet gøren nar af al regelret musik, inklusive den ellers højtagtede Haydns. Og den sidste en perle i 'absolut' musik. Der var i Mozarts sind ikke langt fra det ophøjede og transcendentale til det løsslupne og vulgære - som også brevene viser.\nDe sidste år blev præget af sorger og endte som bekendt med hans død på grund af sygdom (formentlig rheumatisk gigtfeber kombineret med den dengang almindeligt brugte, men risikable åreladningsmetode) og efterfølgende begravelse i en massegrav. Men åndskraften forblev ikke alene usvækket til det sidste, den blev faktisk styrket i en grad så det forekommer helt utroligt. I 1788 komponerede han symfonierne nr. 39-41. 1789-90 skrev han flere af strygekvartetterne og -kvintetterne samt 'Cosi fan tutte'. Og i det sidste leveår fik han skrevet to operaer (Titus og Tryllefløjten) samt et ufuldendt, men sjældent smukt 'Requiem' - på en mystisk bestilling som næppe gik tilbage til konkurrenten Salieri. Men hans sidste ord skal have været: "Jeg har skrevet dette for mig selv".\nOperaerne Til toppen Næste\nI det følgende skal gives et relativt kort strejftog i Mozart-operaernes verden og opførelsesproblemer, fordi de giver et sjældent indblik i såvel komponistens egenart som værkernes vide fortolkningsmuligheder. De dårlige fortolkninger giver os mestendels køn musik og sjove optrin. Den nødvendige balance mellem det komiske og det ophøjede er en by i Rusland - og tendensen i vore dage er desværre også at peppe det hele op med moderne teater- og filmeffekter der afleder opmærksomheden fuldstændigt fra musikken, så man nærmest skulle tro musikken måtte være uudholdelig for iscenesætteren. Men de bedste fortolkninger fører os til kernen af Mozarts store og bevidste menneskekundskab, til kernen af hans indre, men efter alt at dømme ubevidste længsler og kvaler og til kernen af hans geniale evner til at udtrykke det i musik og håndtere det altsammen i sikker musikalsk opbygning og balance. Disse fortolkninger tager, sådan som det burde gælde for al operaiscenesættelse - altid udgangspunkt i musikken - og de leder altid ind til det centrale i det musikalske udtryk. Men det må stedse huskes, at Mozart aldrig - heller ikke i den omfangsrige korrespondance - gav psykologiske endsige dybdepsykologiske udlægninger af sine værker. Fortolkninger er på fortolkerens eget ansvar. De kan imidlertid være den nødvendige vej til den fulde forståelse af dybderne i Mozarts værk.\nMozarts operaer har gennem alle årene været fast repertoire på alle operascener i verden og fås i dag i utallige udgaver på både cd'er og dvd'er. Førende er naturligvis operahusene i Wien og Salzburg. Men de tyske scener har alle sat Mozart øverst på programmet for 2006. Salzburg har ikke forsømt Mozartdyrkelsen, selvom Mozart hadede byen. Den er hjemsted for Mozarteum (bygget 1910-14) og Salzburgfestspillene fra 1920. Og så er den berømt for 'Mozart-kuglerne'. Men den slags kan man heldigvis gøre grin med. Det gjorde Burgtheater med et fornøjeligt Musiktheater af Franz Wittenbrink med titlen 'Mozart Werke Gesellschaft mit beschränkter Haftung', som blev opført i november 2005 og vist på 3SAT 1.1.06.\nDet kongelige Teater har ifølge Schepelerns operabog opført Figaros Bryllup over 700 gange, Don Juan ca. 500, Tryllefløjten 400, Cosi fan tutte 300 og Bortførelsen fra Seraillet 115 gange. Men i de senere år har også Idomeneo og Titus været på programmet. Det kongelige Teater brillerer dog ved ikke at spille Mozart i indeværende sæson; Wagner-ringen skal jo sluttes. Figaro genopsættes dog i næste sæson. Også den Jyske Opera har fra sin oprettelse i 1947 opført de fem store operaer, startende med Bortførelsen i 1950, Figaro 1951, Don Juan 1952 og Cosi fan tutte 1953. Men Tryllefløjten måtte vente til 1968.\nI indeværende jubilæumsår bliver der ingen grænser for relevante radio- og tv-forestillinger. De tyske og østrigske stationer markerer naturligvis selve fødselsdagen, men det gør Sveriges tv også. 3SAT tog hul på festlighederne allerede nytårsdag med 24 timers uafbrudt Mozart, inklusive de 5 store operaer, dog Tryllefløjten i dukketeaterudgaven.\nHar man ikke hørt om Mozart før, kommer man nok til det. Måske hænger han én ud af halsen om et halvt år!\nBortførelsen fra Seraillet Til toppen Næste\nBortførelsen fra Seraillet (1782) handler om adelsmanden Belmontes forsøg på at befri sin elskede Constance der tillige med sin kammerpige Blonde og hans egen tjener Pedrillo er faldet i kløerne på en tyrkisk embedsmand, en pasha ved navn Selim Bassa, og ført til dennes landsted, hvor hans opsynsmand Osmin bevogter dem.\nStykket er den første opera skrevet på tysk - og den er også bemærkelsesværdig ved at Selim Bassas rolle er en ren talerolle og altså spilles af en skuespiller. Det tyrkiske element i stykket står for det eksotiske, fremmedartede, men også farlige. Musikalsk udtrykkes det ved megen 'ramasjang' under anvendelse af janitsharinstrumenter som trommer, triangel og bækken. 'Tyrkisk musik' dukker også op mange andre steder hos Mozart (bl.a. i klaversonaten i A-dur og violinkoncert nr. 5) og står overalt for det larmende og fandenivoldske. Og dette er jo ikke grebet ud af luften, for tyrkerne brugte flittigt janitsharmusikken til at skræmme deres fjender med under angreb eller belejringer som dem der rettedes mod Wien i 1683.\nDen røvede kvindelige hovedperson hedder altså Constance, men kunne lige så godt hedde Aloysia, for stykket kan ses som historien om Mozarts egen kærlighed. Den er så at sige blevet taget til fange og vogtes af Osmin ganske som en vis hofintendant i Wien vogtede Aloysias. Operaen indledes foran landstedet med Belmontes arie "Hier soll ich dich denn sehen, Constance". Ud kommer den store og stærke Osmin - stolt og glad syngende om kvinder og kærlighed, for han har jo erhvervet Blonde som sin slavinde. Men allerede her viser Mozart sit format og sin metode. For Osmins arie ("Wer ein Liebchen hat gefunden") slutter for hvert vers med to gang 'Tral-la-lera-Tral-la-lera', så man ikke er i tvivl om hans gode humør, men den står i g-mol og viser i høj grad sammensatte følelser, herunder også tvivl om kvinders troskab. Blonde er i hans magt - men som det senere sammenstød mellem dem viser - ejer han aldeles ikke hendes kærlighed. Men her i indledningsarien drømmer han om den - og det i så høj grad, at han nærmest ikke ænser Belmonte, der to gange forgæves prøver at gøre opmærksom på sin eksistens. Osmin kigger bare på ham et øjeblik - og synger videre. Først til allersidst, da han er på vej ind igen, lykkes det Belmonte at vinde hans opmærksomhed ved at synge på Osmins egen melodi.\nDet er en kostelig scene, hvis den synges og spilles efter hensigten, som den blev i Jonathan Millers udgave på Zürcher Opernhaus 2004 (bragt 12.6.04. af 3SAT), hvor Osmins parti blev sunget af Alfred Muff. Derimod faldt den med et brag i Hans Neuenfels' udgave på Stuttgart i 2001 (bragt 1.11.01. af Arte), hvor Osmin gjordes til en slagter, der under arien står og leger med afhuggede hoveder og indimellem truer Belmonte med sin krumsabel. Neuenfels' iscenesættelse er et mønstereksempel på forfejlet operainstruktion, allerede af den grund at samtlige partier er dobbeltbesatte med en sanger og en skuespiller, så musikken forsvinder bag alle ydre teatereffekter.\nDen nævnte scene mellem Osmin og den temperamentsfulde Blonde får i Miller-udgaven sin særlige virkning af koleratur-subretten Patricia Petitbons hæftige gestikulation og kropssprog der takt for takt pointerer musikkens figurationer.\nConstances romantiske parti synges smukt af Malin Hartelius, ikke mindst i den indadvendte g-moll arie i 2. akt (svarende til Paminas i Tryllefløjten) om kærlighedens væsen.\nOperaen har happy-end med Bassa Selims forbarmelse over og frigivelse af de to tilfangetagne par fra den fremmede kultur, på trods af at han helt utilsigtet har fået en søn af sin værste fjende i sin magt, kan virke ligefrem vaudevilleagtig eller fjernt fra virkelighedens verden, hvis den spilles ordinært. For godt nok troede Mozart på de gode gerninger, men de falder som regel igennem på en scene. Men i Millers iscenesættelse falder også det på plads, fordi han fra starten lader Bassa Selim være et menneske der nærer oprigtige følelser for den smukke Constance. Hans tilnærmelser og overtalelsesforsøg respekterer hendes vilje og følelser, endda på en sådan måde, at hun faktisk får mere og mere positive følelser for ham. Og det bliver på denne måde fuldtud forståeligt, at han til sidst vælger at skåne dem alle. Han vil ikke stå som en simpel hævner og suveræn. Det er mesterligt spillet af Klaus Maria Brandauer (kendt fra Szabós' Mephisto'). Og for Mozarts vedkommende peger det fremad i udviklingen. Intet i denne retning blev dog forløst i Jean-Claude Auvray's opsætning på Det kgl. Teater i 1995.\nFigaros Bryllup Til toppen Næste\nFigaros Bryllup (1786) er baseret på den franske forfatter Beaumachais' satiriske for ikke at sige revolutionære skuespil fra 1781, der straks blev forbudt af Ludvig XVI på grund at sin hudfletning af adelens urimelige rettigheder, men tilladt igen 1784 og spillet med stor succes på Théâtre Francais. Det var årene op til den franske revolution - hvor alle kongehuse og kejserdømmer var på vagt, inklusive det østrigske. Mozart måtte gå forsigtigt til værks for at få tilladelse til at bruge sujettet, men det var ikke politik der interesserede ham, så den side af stykket kunne sagtens fjernes. Den glimrende libretto blev skrevet af Lorenzo da Ponte, der 1784 var tiltrådt som kejserlig tekstdigter i Wien. Han skrev også teksten til Mozarts to efterfølgende operaer.\nFigaros Bryllup lægger ud med titelpersonens opmåling af det rum som han og hans kæreste, kammerpigen Susanna, har fået tildelt og som støder direkte op til grev Almavivas kamre, således at hun og han hurtigt kan melde sig til tjeneste når greven ringer med klokken. Men Susanna er fuldstændig klar over at greven har bagtanker med arrangementet, for han efterstræber hende. Figaro bliver straks jaloux, men får andet at tænke på da husholdersken Marcellina kommer anstigende med dr. Bartolo for at kræve penge betalt tilbage af ham. Grevens netop afskedigede page dukker op for at bede Susanna gå i forbøn for sig hos grevinden så grevens beslutning kan gøres om. Greven træder ind og Cherubino må skjule sig under et tæppe i en lænestol, men bliver vidne til grevens tilnærmelser til Susanna. Da greven intetanende demonstrerer hvordan han dagen i forvejen har afsløret Cherubino under et tæppe hos gartneres datter - og river tæppet væk fra lænestolen, må han måbende konstatere at Cherubino stadig er på slottet. Der bliver større forhør, og den ulykkelige page udnæves til officer med ordre til omgående at melde sig til tjeneste i Sevilla.\nFra starten er der lagt op til endeløse forviklinger mellem mange forskellige personer - og det giver Mozart lejlighed til at boltre sig i sikker personkarakteristik.\nAnden akt lægger ud med grevindens smukke og sorgfulde arie om grevens utroskab. Men rænker lægges for at afsløre greven. Hån får underhånden at vide at grevinden har aftalt et stævnemøde - og nu skal greven selv stævnes af Cherubino forklædt som Susanna. Cherubino kommer til stede for at blive klædt om - og han synger på stedet en romance for grevinden. Det skal bemærkes, at Cherubino er en såkaldt 'bukserolle' der spilles af voksne alt-sangerinder. Det kan give problemer, fordi rolleindehaverens kvindelige former sjældent kan skjules særligt godt. Men det er en nødvendighed, ganske enkelt fordi drenge ikke har det fornødne stemmevolumen til sådanne roller på en stor scene.\nForviklingerne tager nu til, fordi greven dukker op til en låst dør - og både Cherubino og Susanna må skjule sig i en fart. Førstnævnte ved at løbe ind i påklædningsværelset. Greven får naturligvis mistanke om at ikke alt er som det skal være og beordrer først grevinden til at åbne påklædningsværelset, og derefter - da hun nægter - at beordre hende til at følge sig for at hente det fornødne værktøj. Mens de er væk, får Susanna Cherubino af vejen ved at få ham til at springe ud af vinduet. Selv løber hun ind i påklædningsværelset. - Greven og grevinden kommer tilbage. Greven forlanger døren til påklædningsværelset åbnet - og ud træder til både hans og grevindens store overraskelse Susanna. Greven indrømmer sin fejltagelse. Men så dukker gartneren op, og han kan fortælle om en ung mand der er sprunget ud af vinduet og lige ned i hans potteplanter. Figaro kommer til og redder med en del held og megen støtte fra grevinden og Susanne situationen for dem og påtager sig hele skylden. Men til sidst kommer også Marcellina, Basilio og Bartolo til for at kræve Figaros bryllup med Susanna udsat indtil han har fået betalt sin gæld til Marcellina, eller endnu bedre giftet sig med hende selv.\nHele akten er et mesterværk i musikalsk personkarakteristik, men højdepunktet er den mere end tyve minutter lange finale, der først omfatter en stemme, så to, tre, fire og fem, og da gartneren går, men erstattes af Marcellina med følge, fortsætter Mozart opbygningen med yderligere tre stemmer. Det er et i hele operahistorien aldrig overgået mesterskab i flerstemmighed. Schepelern kalder det den bedste buffo-finale der nogensinde er skrevet. Og man kommer uvægerligt også til at tænke på Carl Nielsens tidligere citerede ord om det polyfone, polymorfiske og polypsykiske i Mozarts finaler.\nTredje akt har endnu et højdepunkt i afsløringen af det forhold at hittebarnet Figaro i virkeligheden er søn af Marcellina og Bartolo. Figaro og Marcellina omfavner hinanden, så Susanna tror det værste, da hun dukker op. Cherubino bliver endnu engang afsløret bag sin forklædning. Men under den efterfølgende bryllupsceremoni får Susanna stukket sit lokkebrev i hånden på greven.\nFjerde akt står igen i forviklingernes tegn, fordi alle spiller roller, mens de vogter på de andre. Greven griber sin grevinde i armene på Figaro, men da den ægte grevinde træder ud af et hus, opdager han sin fejltagelse. 'Grevinden' i Figaros arme er ingen anden end Susanna. Greven må på sine knæ bede grevinden om forladelse.\nHele vejen igennem har Mozart boltret sig musikalsk i disse forviklinger og afsløringer. Men i såvel grevindens arie i begyndelse af 2. akt som i grevens arie til allersidst bliver alt stillet i smukkeste relief. Mozart mestrede som få andre at skabe den fred gennem musikken som går lige til hjertet. Det er ikke for ingenting at slutscenen fra Figaro fremhæves af den fiktive Salieri i Amadeus-filmen. Musikken gav ham den fred han savnede fra sin faders side og som endnu på galeanstalten står som det højst opnåelige for ham.\nMen generelt kan om Mozarts musik nok ikke siges noget bedre end at den netop formår at skabe sådanne dybe følelser eller rettere tilfredsstille sådanne dybe længsler. Don Campbell citerer i sin bog om Mozarteffekten en udtalelse fra en dreng der har været 'udsat' for Mozarts musik efter den franske ørelæge Tomatis' metode: "At lytte til Mozart er som at få et kys af min mor".\nFigaros bryllup er en af de oftest spillede Mozart-operaer, og den findes i mange fortræffelige indspilninger. Både den gamle sag fra Glyndebourne med Knut Skram i titelrollen eller Karajans med José van Dam, begge med Fredericia von Stade som Cherubino, er værd at nævne. Derimod finder jeg alle Peter Sellars nyere Mozart-filmatiseringer utålelige med deres uafbrudte kamerabevægelser og panoreringer. Zeffirellis bryder jeg mig af samme grund heller ikke om. Så kan det bedre gå med Jean-Pierre Ponelles Figaro med særdeles gode sangere som Hermann Prey, Mirella Freni og Fischer Dieskau under en fortræffelig Karl Böhm. Det kgl. Teaters opsætning ved Vibeke Bjelke i 1991 var udmærket, men ikke på højde med Carl Eberts traditionelle, men sikre iscenesættelse fra 1950'erne. Jeg har i den opsætning hørt Einar Nørby som Figaro og Holger Byrding som greven.\nDon Giovanni Til toppen Næste\nDon Giovanni (1787) handler om 'levemanden fra Sevilla', den hæmningsløse kvindeforfører og gudsbespotter der rigtigt kunne forarge borgerskabet. Operaen indledes med den kraftige og dissonerende d-mol-klang der som bekendt fik det til at gyse i Søren Kierkegaard da han hørte den første gang i Berlin - og som i sidste akt er bliver optakten til 'Stenkommandantens' for hovedpersonen så ildevarslende entre: han indhentes nu af sin skæbne og går sin undergang i møde. Men for det første tilfører tjeneren Leporello operaen en klar komisk dimension. For det andet slutter operaen med en munter sang om den straf der rammer den der handler ondt. Det har simpelthen været alvorligt diskuteret om operaen er komisk eller seriøs. Man kunne lige så godt spørge om Mozart er komisk eller seriøs. For sagen er jo at han både som person og tonekunstner rummer begge sider - og det vel at mærke på en måde så ingen af siderne vinder over den anden. Man kunne her tale om ægte komplementaritet.\nDet kan hævdes at hvis man holder sig alene til teksten i Don Giovanni, så er den meget parodisk. Eller moraliserende kunne man sige. Men lytter man til musikken forsvinder parodien efter min mening. Don Giovanni er ikke en gemen sjuft, men et menneske der er sådant skabt at han bliver dybt forelsket i den ene kvinde efter den anden - og mener hvad han siger, når han gør sine tilnærmelser. Og lige præcis derfor er han også svær at modstå.\nDette betyder naturligvis ikke at Don Giovanni på nogen måde bliver et moralsk forbillede eller blot et moralsk uangribeligt menneske, men at hans historie skal ses i et dybere psykologisk perspektiv. Don Giovanni konfronteres med døden, fordi han af denne sin særegne kærlighedsdrift er blevet drevet til drab på faderen til en af sine elskerinder. Ja, han håner døden ved at invitere den til middag i sit eget hus i den døde mands skikkelse. Det betyder at han inviterer den ind i sin egen sjæl: han trækkes ned i en decideret psykose. Og grunden er ikke den ene eller den anden forelskelse eller den ene eller den anden elskovsnydelse, men den indre inkonsistens der er en følge af at han på intet tidspunkt tager det fulde ansvar for sine handlinger.\nBemærkelsesværdig er også Donna Annas rolle, fordi hun vælter hele sin sorg over på den dræbte fader - og dermed bliver totalt afvisende over for sin trolovede Don Ottavia, der ikke fatter grunden. Vi går i dag uden videre ud fra, at Donna Anna på intet tidspunkt kan være uvidende om hvem hendes faders morder er, eftersom hun har været i seng med ham. Men på Mozarts tid var det ikke nogen umulighed at en kvinde i dette højere sociale lag gik i seng med en mand og gav sig hen til ham - uden at vide hvem han var. Tages den mulighed i betragtning bliver det forståeligt at Donna Anna er ude af stand til at forklare Don Ottavia den rette sammenhæng. For hun kender den ganske enkelt ikke selv. Der går knude i hende. Og hendes store arie udtrykker hendes dybeste kval, da hun opdager sammenhængen. Kvalen viser, at hun virkelig har givet sig hen til Don Giovanni inden hans mord på faderen.\nDernæst har vi Donna Elviras tilfælde. Hun er dybt betaget af Don Giovanni, men vil også redde ham fra fortabelsen. Hun skal ifølge forlægget til teksten ligefrem have forladt et kloster med dette formål. Og Leporellos endeløse opregning af Don Giovannis erobringer i den berømte arie, der har givet navn til kontorautomationens 'Leporello-lister', fører hende ikke væk fra Don Giovanni, men tværtimod til endnu større trang til opofrelse. Arien fremføres fra Leporellos side uden ringeste fornemmelse for hendes inderste følelser.\nRen komik er derimod spillet mellem tjenestepigen Zerlina og bonden Mazetto - og ikke mindst den måde Don Giovanni narrer ham på, så han ender med selv at få de bank han har tiltænkt førstnævnte, som nu blot har forklædt sig som Leporello.\nEt lystigt påfund fra komponistens side er også brugen af musik på scenen, herunder en menuet i 1. akts finale og numrene mens Don Giovanni spiser i 2. akts finale. Heri indgår slutarien fra 1. akt af Figaros Bryllup.\nDon Giovanni er blevet Mozarts stærkeste forening af det komiske og det tragiske, så det er ikke uden grund at værket har sat sig spor i litteraturen, bl.a. hos E.T.A. Hoffmann, og herhjemme hos Vilhelm Wanscher og Christian Elling - udover Kierkegaard. Indspilningerne er talrige - og i dette tilfælde må også nævnes sværvægtere som Vilhelm Furtwängler eller Ferenc Fricsay.\nHerbert Karajan er heller ikke til at komme udenom, selvom hans forhold til Don Giovanni var specielt, fordi han ikke kunne døje Furtwängler, og dennes fortolkning længe afholdt ham fra selv at gå i gang med opgaven. Lenz fortæller et sted at Karajan engang følte sig tvunget til at gå med Dimitri Mitropoulos til Furtwänglers Don Giovanni i Salzburg i 1954, men demonstrativt gik efter 1. akt. Furtwängler var for stor og dramatisk i slaget. Og det havde efter Karajans mening ikke noget med Mozart at gøre. Mozart skulle være let - som Eine kleine Nachtmusik kunne man sige. Men Lenz må jo konstatere at Karajans Don Giovanni kom til at ligge tæt på Furtwänglers, da han endelig nåede til den. - Karajans indspilning fra 1992 har Samuel Ramey i hovedrollen, Anna Tomowa-Sintow som Donna Anna, Gösta Winbergh som Don Ottavio, Julia Varady som Donna Elvira og Ferrucio Furlanetto som Leporello. Han stod som vanligt selv for iscenesættelsen.\nCosi fan tutte Til toppen Næste\nCosi fan tutte (1790) er den besynderligste og også mest omdiskuterede af Mozarts fem store operaer, for den handler om intet mindre end tre mænds kyniske væddemål om to kvinders troskab. Selve emnet var så anstødeligt, at operaen måtte tages af plakaten efter førsteopførelsen i København i 1798. Og da teatret tog musikken op igen i 1826 var det til en helt ny tekst som intet havde med den oprindelige at gøre og som blev skrevet af Adam Oehlenschlæger under titlen 'Flugten af klosteret'. Tilsvarende bearbejdelser er foretaget i udlandet. Det vides også at Beethoven fandt såvel Cosi fan tutte som Figaros Bryllup alt for erotiske. Han kunne ikke tåle dem.\nCosi fan tutte kan moralsk fordømmes og kaldes selvdestruktiv og selvmorderisk. Operaen er i hvert fald en manipulation med liv og død, men det må aldrig glemmes, at musikken siger noget andet end teksten. Uden dette in mente kommer man ikke langt i forståelsen af Cosi fan tutte - og instruktørerne heller ikke langt i opsætninger af den.\nDet er nemlig rigtigt at teksten er kynisk - og at tekstforfatteren Lorenzo da Ponto netop var kyniker. Men for det første er teksten raffineret. For det andet gav den Mozart mulighed for at skrive den mest forfinede musik han nogensinde fik skrevet. Schepelern, hvis eminente forståelse af dette forhold jeg personligt oplevede på uforglemmelig vis på Den jyske Opera i 1953/54 skriver i sin operabog: "De mange ensembler viser et grænseløst mesterskab i både helheden og i alle detaljer, secco-recitativerne er de meste raffinerede Mozart nogensinde har skrevet, og orkesterbehandlingen er præget af den yderste delikatesse. Der hviler ligesom et aftenskær over denne fortryllende musik, der ligger gemt i dette forunderlige, sommerfugleagtige spil om kærligheden, dens forgængelighed og den evighed."\nDet umiddelbart forargelige er at døden tilsyneladende bliver gjort til argument for kærligheden i den scene hvor officererne Guglielmo og Fernando simulerer at de har taget gift for på den måde at skaffe sig søstrene Fiordiligis og Dorabellas medlidenhed i forsøget på at få bevis på disses utroskab. At bruge døden som 'argument' synes at være en regulær dødssynd. Men alt i operaen er spil - og tillige med alt andet i operaen bliver resultatet at de mest nuancerede følelser kommer frem og blandes - og efterhånden går deres vildveje - eller det der for en borgerlig betragtning må anses som vildveje. Tilsyneladende sker der kun brud på udtalte troskabsløfter og dermed bekræfter den kyniske Alfonso i at 'sådan gør alle kvinder', men i realiteten kan de oprindelige forbindelser så at sige genåbnes efter at forviklinger og ombytninger har sat alt på prøve.\nMan har selvfølgelig lov at mene, at den slags overlagt spil med dybe følelser er forkastelige, men man kommer ikke udenom at det foregår i praksis - og at det såvel fører til dybe følelser af jalousi som til dybe følelser af lykke og tilfredshed. Det der gør Mozarts opera til noget helt specielt er at han udnytter sujettet til den mest nuancerede og raffinerede musik der tænkes kan - og som når sine højdepunkter i mol-tonearter. Det største nås i havescenen i 2. akt, hvor de to damers hengivenhed definitivt har flyttet sig fra deres oprindelige objekter til de modsatte. Cosi fan tutte er om nogen de sammensatte følelsers opera. Man kan aldeles ikke - som jeg har hørt hævdet - i musikken høre, at der er noget rivende galt fat med Mozart selv, men tværtimod at det lykkes ham at sublimere modsatrettede følelser til den dybeste, smertefulde skønhed.\nHar en instruktør ikke fat i at dette raffinerede musikalske følelsesspil i mol er operaens kerne, går han fejl af opgaven - og kan som Daniel Bohr i Det kgl. Teaters udgaver i 1970'erne og 1980'erne (den sidste opført på Hofteatret, den første også vist i tv) - ende som den værste gang pjat man kan opleve på en operascene. Han kunne gå så vidt som til helt at fjerne bl. a. Fiordiligis store arie i 2. akt.\nDa er man langt bedre tjent med Jürgen Flimms og Nikolaus Harnoncourt opsætning på Zürcher Opernhaus i 2001 med Cecilia Bartoli og Lilliana Nihiteane som Fiordiligi og Dorabella, Roberto Sacca og Oliver Widmer som Fernando og Guglielmo, Agnes Baltza sm Despina og Carlos Chansson som Don Alfonso. Man kan savne lidt varme hos Harnoncourt, men til gengæld holdes balancen mellem løjerne og det tragiske - ligesom kynismen hos Don Alfonso bliver holdt i ave. Det hele bliver effektivt holdt sammen af Don Alfonsos optræden som lærer ved et kateder med officererne som hans elever.\nTryllefløjten Til toppen Næste\nI Tryllefløjten (1791) konfronterer Mozart nu sig selv med døden såvel som med forholdet mellem det mandlige og det kvindelige i ham selv. Teksten blev i hvert fald officielt skrevet af teatermanden Emanuel Schikaneder der kendte Mozart fra Salzburg-tiden og nu havde forpagtet et forstadsteater i Wien. Men man kan ikke rede trådene ud - heller ikke hvor meget Mozart fik ændret i teksten af sine musikalske og idémæssige grunde. Alt hvad der kunne stables på benene af teatereffekter med maskinkraft blev brugt, men den gennemgående idé, frimurerordenens overordnede målsætninger tillige med dele af dens symboler og ritualer, blev fastholdt.\nHandlingen er en blanding af eventyr, gøgl, idealisme og dyb psykologisk indsigt. Der er drage og overjordiske væsener. Der er en magisk fløjte og et magisk klokkespil der begge er i stand til på hver sin vis at få såvel ydre som indre dæmoner til at danse. Dragen kan forstås som en selvdestruktiv kraft i prins Tamino selv. Nattens Dronning som den egentlige drage der vil forhindre mødet mellem Tamino og hans kvindelige del, Pamina, hendes egen datter, der er faldet i Sarastros hænder. Tamino skal gå gennem forskellige prøvelser for at vinde Pamina og sig selv eller sit selv. Blandt andet skal han gå gennem ild og vand og dermed så at sige være i stand til at orientere sig i de dybeste elementer (en scene det er uhyre vanskeligt at få hjem på teatret). Men han støder på barrierer i form af vogterne af visdommens tempel.\nTamino træffer allerede i indledningen fuglefængeren Papageno, der er et 'naturmenneske' uden andet behov end at æde og drikke og finde sig en sød lille kone, men som er uvidende om at der findes andre mennesker uden for hans gebet. Prøvelser er ikke noget for ham. Dog indvilliger han i dem ved udsigten til få Papagena. Den værste er næsten at han skal lære at tie. Det er han ikke vant til. Og han lærer det ikke. Men det er nu engang forudsætningen for eftertanke.\nTempelordenens øverste leder er Sarastro der repræsenterer den ægte uselviskhed og kan lede mennesket til visdommen gennem de nævnte prøvelser. Han er overbevist om at Tamino er egnet til optagelse i ordenen. Og han er indstillet på at bryde den ondskab Nattens Dronning besidder og som hun i sin store furiøse hævnarie retter mod tempelordenen. I Sarastros tjeneste er en sort neger, et primitivt menneske, der har til opgave at vogte Pamina, men i virkeligheden ønsker at besidde hende - og på et tidspunkt truer hende med den kniv hun har fået af sin moder for at dræbe Sarastro.\nVi ser altså hele tiden modsætninger over for hinanden. Sarastro over for Nattens Dronning, det ædle par Tamino og Pamino over for det jævne par Papageno og Papagena. Men begge par består prøverne - med lidt forskelligt mod. Det onde overvindes. Det gode sejrer. Og det gør musikken vel at mærke også.\nMusikken skifter ligesom scenerne mellem komik og alvor. Sarastros højtidelige sang, tale og riter brydes af Monostatos primitive drifter eller med den destruktive viljeskraft hos Nattens dronning. Tamino går som en anden Orfeus sin sikre gang gennem prøvelser mod lyset og kærligheden ved musikkens hjælp. Pamina synger sin dybtfølte klage over at blive mødt af hans tavshed, som hun ikke forstår grunden til. Den er for hende værre end døden. Papageno tager ikke nogetsomhelst alvorligt, før han tror - på grund af sin talelyst - for stedse at have mistet chancen for at få sin Papagana. Han havde ellers lige opdaget at hun ikke var den grimme gamle heks hun gav sig ud for, men blev en dejlig pige i samme øjeblik han sagde ja til hende. Men de forenes til slut i en lystig sang om alle de børn de skal have sammen.\nDet ligger næsten i sagens natur at der for en heldig opførelse af dette værk skal tilstræbes en nøje balance mellem det komiske og det seriøse. Hverken teksten eller musikken vælger side, men giver hver del sin fulde ret til sideordnet eksistens som ligeværdige komplementære størrelser. Det er derfor meget uheldigt, når fx Ingmar Bergman i sin filmatiserede udgave af operaen på Drottningholm lader balancen tippe til Papagenos side. Han snyder også sine tilskuere for Papagenas forvandling fra heks til pige. Og han lader Sarastro optræde på Paminas sengekant - og dermed miste den værdighed som hører rollen til, når arien "In diesen heiligen Hallen" skal lyde. Den synges ellers godt af Ulrik Cold.\nEn udmærket forestilling er August Everdings opsætning i München med Wolfgang Sawallisch som dirigent, Francisco Araiza som Tamino, Lucia Popp som Pamina, Wolfgang Brendel som Papageno og Edita Gruberova som Nattens Dronning. Men det trækker ned at Sarastro spilles af en Kurt Moll, der nok er en god sanger med passende statur, men bogstaveligt talt har for kødfuldt et ansigt til rollen. Iøvrigt får heller ikke han lov til at synge "In diesen heiligen Hallen" i tempelhallen, men må gøre det ude i det fri. Det er som om mange instruktører ikke forbinder en tempelhal med 'selvets rum', det rum der åbner for totalpsyken, og forstår at arien skal synges i et sådant rum.\nPå Det kgl. Teater blev Tryllefløjten spillet i 1985 i Line Kroghs meget specielle opsætning, der var helt og holdent præget af feministisk tankegang og dermed gjorde vold på hele værkets idé. Nattens Dronning var heltinden, den egentlige skaber der blev et lys i mørket over for Sarastros almindelige verden. Han var selve det ordnende princip, men orden, viden og visdom er det modsatte af kaotisk skaberkraft. Krogh fik i en radioudsendelse støtte af feministen Susi Frastein, der havde svært ved at forlige sig med den opfattelse at en opera der rummer så vidunderlig musik skulle indeholde så kvindefjendsk en handling, og specielt at acceptere at Nattens Dronning skulle repræsentere det ondes princip, når hendes musik hører til det skønneste i operaen! - Det lå åbenbart begge fjernt overhovedet at forestille sig, at personerne i operaen kunne være sider af et enkelt menneskes psyke, og at stykket kan ses som en fortælling om et menneskes vej til sig selv. Og nok kan man begejstres over koleraturer, hvis alle tonerne rammes præcist, men hævnarien i Tryllefløjten er nu ikke ren skønsang eller absolut musik.\nTryllefløjten blev tilbage omkring 1960 givet i en fin, traditionel, men stilsikker iscenesættelse ved Torben Anton Svendsen. Niels Brincker spillede Tamino, Ruth Guldbæk Pamina, Kirsten Schultz var Nattens Dronning og Sarastro blev spillet af Mogens Wedel, der var lige lovlig lille af statur til rollen. Papageno og Papagena blev spillet af skuespillerne Poul Reichhardt og Birgitte Price, alternerende med sangerne Ib Hansen og Ellen Winther. Og Monostatos lå også i hænderne på en skuespiller, nemlig Elith Foss. Og det gjorde han fortræffeligt. Jeg har aldrig set scenen hvor Monastatos og Papageno ser hinanden for første gang udført sjovere end her.\nPå plade findes en pragtfuld indspilning fra det gamle DDR med Theo Adam som Sarastro, Peter Schreier som Tamino, Sylvia Geszty som Nattens Dronning, Helen Donath som Pamina, Harald Neukirch som Monostatos og Günther Leib som Papageno. Alle yder deres allerbedste under Otmar Suitners sikre orkesterledelse. Og Leib er uforlignelig som Papageno, når han fx konstaterer, at "Sarastro hat eine gute Küche" eller når han modvilligt går ind på ægteskabet med den gamle heks. Og synge kan han naturligvis også.\n(Om The Met's nyeste udgave af Tryllefløjten ved Julie Taymor: se artiklen om Operabio i København og Århus (15.1.07.))\nAfslutning Til toppen Næste\nDa det flere gange er fremhævet, at Mozart brugte mol-tonearter til mere end blot og bar variation i tonesystemet, skal her slås til lyd for det synspunkt at Mozart i udpræget grad var det psykiateren og musikkenderen Ib Ostenfeld kalder 'en mol-musikant'.\nI almindelighed forbinder de fleste mennesker dur med glæde og mol med sorg, men det er netop når vi kommer til komponister som Mozart alt for forenklet. Sagen er nemlig at mol er bedre egnet til at tolke differentierede og sammensatte følelser end dur er, og at sorg og tristesse netop er mere sammensatte end glæde og frejdighed. Modsætningen ligger med Ostenfelds ord ikke i kontrasten glæde/sorg, men i kontrasten: enkel/sammensat følelse. Samme Ostenfeld påpeger i et lille essay om 'Blicher som mol-musikant', at det er de forgrenede stemninger og den raffinerede variationsmulighed der er særligt karakteristisk for mol. Den er, skriver han, hvad konjunktiv er i sproget.\nOstenfeld kalder Mozart for 'musikkens Shakespeare', hos hvem glæden atter en gang er herre, men en glæde af sælsom art, nemlig en glæde med livsens smerte indsmeltet i sig, en humor der har forligt livets dissonanser, en vidunderlig mellemstemning, som dog i sublim frihed bringer alle modsætninger til ro.\nI samme retning virker efter min mening kompleksiteten og komplementaritet i Mozarts musik - og naturligvis i jo højere grad, jo større værkerne er. Det lyser ud af de store operaer, at manden har frydet sig over at få så mange bolde, farver, stemninger, melodier og klange i brug som muligt.\nEndelig er det væsentligt at fastholde den transcendente linje i det store værk, en linje der naturligvis først for alvor træder frem i de fuldmodne værker fra og med 1781, og som kulminerer i de allersidste med Tryllefløjten og Requiem'et som absolutte højdepunkter.\nWolfgang Amadeus Mozart blev kun 35 år - og man kunne selvsagt have undt ham et længere liv. Nu blev det afbrudt midt i Requiem'et. Men dybest set er det svært at forestille sig, at der overhovedet kunne være en fortsættelse. Det sluttede hvor det skulle.\nUnder titlen: Mozart - Mahler - Wagner.\nMozart 2006 (Oesterrecih feiert M's Geburtstag)\nEynfach Mozart superstar 1756-2006\nThe Mozarteffect (om Don Campbells nusikterapi)\nTomatis-metoden (udviklet af den franske ørelæge Alfred A. Tomatis)\nThe Grammophone (Classical music website)\nWolfgang Amadeus Mozart: Breve (udvalg 1991)\nWolfgang Amadeus Mozart: Samlede breve I-II (Gyldendal 2005)\nKai Aage Bruun: Kammermusik I (Fra Haydn til den unge Beethoven)\nPovl Hamburger: Musikkens historie\nGerhard Schepelerns Operabog I\nWolfgang Hildesheimer: Mozart. (Suhrkamp. 1979)\nGidon Kremer: Obertöne (Ullstein. 1997)\nH.C. Robbins Landon: Mozarts gyldne år 1781-1791 (Gyldendal. 1991)\nH.C. Robbins Landon: 1791. Mozarts sidste år (Munksgaard. 1991)\nCarl Nielsen: Levende Musik\nViggo Sjøqvist: "To gange fuldkommen lykkelig" - Constanze Mozarts ægteskaber\nBruno Walter: Musik og musikere; (afsnittet Tryllefløjtens Mozart)\nPeter Kjærulff: Mozarts operaer - Mozarts verden (foredragsnotater 1990)\nIb Ostenfeld: Provincialbreve (begrebet mol-musikant i afsnittet om Blicher)\n- om Ostenfeld, se eventuelt kort karakteristisk\nPeter Schaffer: Amadeus (skuespil 1980)\nMilos Forman: Amadeus (filmatiseringen af skuespillet 1984).\nDon Campbell: Mozarteffekten (Aschehoug 1998)\nDon Campbell: Mozarteffekten for børn (Aschehoug 2002)\nArtikler på Jernesalt om musik:\nRhinguldet 'kaspereret' på Det kgl. Teater\nom Kasper Bech Holtens opsætning af\nWagners opera på Det kongelige Teater 2003/04\nValkyrien kongeligt vulgariseret\nom Kasper Bech Holtens iscenesættelse af\nWagners opera på Det kongelige Teater maj 2003.\nom Henrik Marstals samtaler om musik og liv.\nPer Nørgårds musikalske univers\ni anledning af komponistens 70-års dag.\nom Peter Bastians bog om musik og bevidsthed.\nSe iøvrigt essayet om Steen Steen Blicher (mol-musikant)\nAndre essays: Klik\noffer for både\nstress og berømmelse?\nkrise og frigørelse?\nnu som ebog\nEn vej til bedre indsigt\nVenstre og Systemskiftet


På udkig efter et kviklån, som imødekommer dine ønsker og behov?\nFerratum Anmeldelse. dag.Til denne pillefyr-type hører semi-rens, der holder fyret fri for aske. centralvarme med oliefyr m.h.t. Med en påmonteret røggasføler, kan du holde øje med, hvornår kedlen skal renses.De nye automatiske pillefyr er opbygget på næsten samme måde som det traditionelle olie- eller gasfyr. Masser af bakker med vinstokke og oliventræer lige udenfor terrassen og så langt som øjet rækker. Den indbyggede blæser og røgsuger tager sig af luften til forbrændingen.Hvordan pillefyret fungerer, afhænger af kedeltyperne:Brændekedel med akkumuleringstankDen automatiske pillekedel.Pillefyret har gennemgået en udvikling, der sikrer dig store besparelser.\nBeliggende i den nordøstlige del af Toscana. Østlige Toscana. Rejs til vingården Colognole og forlæng sommeren med vin, mad og skøn udsigt. én gang om året som del af serviceeftersynet. Det er her vigtigt, at man ikke blander tingene sammen og forveksler en træpilleovn med et træpillefyr. Stedet ligger i gåafstand til lille by. Et charmerende agriturismo, der producerer vin og koldpresset ekstrajomfru olivenolie - i nærheden af Todi. Det er muligt at være med ved kastanjehøsten i oktober. Hvad kan du låne 300.000 kroner til online?. Principielt er tale om en brændeovn, der anvender træpiller som energikilde. Ellers skal semi-rensesystemet gøres grundigt rent ca. Sådan er det imidlertid ikke mere. Overordnet set udfylder pillefyret samme funktion som f.eks.\nKompressor - Stort udvalg af kompressorer fra Reno …\n. På landstedet producerer ejerne hvidvin, rødvin og olivenolie, og der er rig mulighed for både at smage og købe de gode varer. Selve investeringen i pillefyr tjener sig hurtigt ind igen pga. Relais Agriturismo Campiglioni er en dejlig ejendom, der ligger helt fredeligt omgivet af naturen i Chianti-området i det østlige Toscana i nærheden af Montevarchi. Tæt til Andrea Bocellis fødested. Her har vi vort mest børnevenlige sted. Løbetid på lån – Sådan vælger du den rette løbetid. Det kan dreje sig om adskillige tusinde kroner, når der sammenlignes med traditionelle energikilder.Før krævede denne miljørigtige energikilde noget besvær forbundet med påfyldning af piller, rengøring og asketømning. Et godt sted for børnefamilier. Fisk i floden, tage en cykeltur eller lav pizza i den gamle fine ovn. Masser af komfort til rimelig pris. Skønt sted, der emmer af atmosfære. Tæt på Colle val d'Elsa og ideelt for ture til San Gimignano eller Siena. Restauranten er med hjemmelavet mad, og middagen indtages på terrassen ved poolen. afbrænding af træpiller skal skelnes mellem træpillefyret og træpilleovnen. I den nordlige del af Toscana omkring den lille middelalderby Montaione finder man “crete”. Her er det perfekte - og meget idylliske - udgangspunkt for udflugter til Lucca og Firenze. Mangler du penge til en rejse, nyt inventar til hjemmet eller noget helt tredje?. Mulighed for cykler og golf øve-bane. Her ligger et hyggeligt agriturismo med masser af charme og hyggeligt samvær omkring poolen. Skynd jer at booke - der er rift om lejlighederne! På stedet dyrkes oliven og familien har sin egen vinproduktion. I mange tilfælde er fyret tjent hjem på to til fire år.Pillefyr i denne guide:Pillefyr eller pilleovnDet er væsentligt at gøre sig klart, at der m.h.t. Her gælder det, at kedlen, brænderen og brændkammeret rengøres mindst en gang årligt. Behovet for rengøring er afhængigt af træpillernes kvalitet. I dag kræver det mindre vedligeholdelse, lige så snart et pillefyr er monteret og installeret.Mindre og mindre vedligeholdelse af dit pillefyrDet traditionelle fyr med pille-kedel skal gøres rent manuelt og tilses med jævne mellemrum.. Omgivet af køkkenhave og krydderihave, som I må benytte jer af til alle måltider. Mød også her ægte italiensk gæstfrihed og storslået udsigt. Mere toskansk bliver det næppe. Nogle har en blæser for den korrekte tilførsel af luft.Vi vil i det følgende sondere markedet for pillefyr i Danmark. Store huse kan sagtens få leveret varme og varmt vand ved hjælp af et pillefyr. Vin- og olieproduktion i hovedbygningen. Dejligt lille agriturismo er drevet med stor entusiasme. Der er egen produktion af økologisk olivenolie. Højt beliggende med panoramaudsigt over Pistoia mod Firenze. Midt i Chianti og på en af områdets mange bakketoppe ligger Fattoria Pratale i al sin prægtighed. På udkig efter et kviklån, som imødekommer dine ønsker og behov. Stor pool, fine lejligheder og gode terrasser. Skøn, typisk toskansk stemning midt i Chianti.\nSkift bank - på udkig efter en ny bank og et nemt …\n. Pillerne fyldes i et magasin, hvorfra træpillerne automatisk føres over i brænderen i takt med forbrændingen. Desto bedre kvaliteten er, desto mindre skal der gøres rent.Forskellen til den traditionelle model har med det fuldautomatiske rensesystem at gøre. Vingård lige udenfor Vinci og i de smukkeste omgivelser. Det er beliggende på en skøn plet, hvor man hurtigt vil føle sig afslappet og i harmoni. Vi har tidligere testet træpilleovnen, hvor træpiller erstatter brænde i en ovn. Høj klasse - egen vinproduktion\nSådan forholder du dig hvis du ikke tjener nok


elements 5 ' - GLOBElife ☎ - demeral Salg farvestoffer til mænd\nELEMENTS 5 ' - DEMERAL - Farvestoffer til mænd\nDEMERAL - Farvestoffer til mænd\nViewed 85960 times\nMask elegant hvidhåret mand.\nELEMENTS er gjort for at skjule i en diskret og uventet hvidhåret mand. De 6 nuancer i samme farve naturligt udgangspunkt og hvidt hår maskeres uden at skabe den hjelm -effekt (karakteristisk effekt af en hårfarve). Efter den første shampoo, kan nogle få hvide hår dukke op igen afsløre endnu mere skøn og naturligt, så ingen vækst effekt. Intensiteten af farvningen tabe i en naturlig og homogen i 5-6 uger.\nELEMENTS besidder anti- toning, og dette forhindrer farve, med vedtagelsen af tid og med hyppige shampoo kan dreje langsomt mod den røde. Den karakteristiske smag af mænd i de 6 nuancer er blevet formuleret gennem en kalibreret dosering af visse farvestoffer koldt.\nELEMENTS handler i bare 5 minutter. Den indeholder ikke Ammoniak, beskytter, og har en anti -aging, styrkelse af håret, hvilket gør det blødere og glattere, takket være ceramid og ekstrakt af ginseng.\nanvendelsesmåde :. blandet i forholdet 1:1 ELEMENTS farve creme med koncentreret oxiderende emulsion, eksponering tid fem minutter


Blotter og rotter skal ændre unges skraldevaner | DenOffentlige.dk\nPressemeddelelser Aarhus Kommune 30.06.11 0\n”Vi har lagt mærke til, at det i høj grad er de unge, der sviner byen til i skrald. Det er simpelthen for pinligt, så det vil vi virkelig gerne prøve at gøre noget ved,” siger Ida Burchardi, der til dagligt læser Interaktionsdesign på Designskolen Kolding, men som i de sidste fire måneder har været en del af reklamebureauet Recommendeds talentskole GNOM.\nOg rådmand for Teknik og Miljø Laura Hay fra Aarhus Kommune er glad for at høre nye idéer, der kan bruges i arbejdet for at få en renere by.\n”Der er heldigvis rigtig mange unge, der holder af at bruge byen, men der er behov for, at hver enkel borger – herunder naturligvis også de unge – bliver bevidst om, at vi har en fælles interesse i at holde byen ren. Unge har en meget kontant måde at kommunikere på, og derfor er det en god idé at differentiere budskaberne, så man rammer så mange som muligt”, siger Laura Hay.\nDer er en blotter i byen\nPå Recommended GNOM, der holder til i Filmbyen i Aarhus, har fem unge praktikanter derfor udarbejdet en lidt hårdere tone, der skal hjælpe kommunen og Ren By Aarhus med at sætte en stopper for vildfaren skrald.\n”For at kunne skabe en adfærdsændring og rent faktisk nå ind til skraldesvinene, må vi ramme dem dér, hvor det virkelig kan mærkes. Vi har derfor skabt to alternative afsende-re, der forhåbentlig kan røre noget i dem, der ikke forstår at bruge skraldespandene. Vi tror på, at den tone og de visuelle virkemidler, vi har brugt, tilsammen skaber et så stærkt budskab, at man simpelthen ikke kan ignorere det. Især ikke hvis man er typen, der ikke rammer skraldespanden,” siger Ida Burchardi.\nEn blotter og en rotte skal være med til at ryste de unge op og få bugt med det skraldein-ferno, der især hen over sommeren forpester bymidten i Aarhus. De to atypiske karakte-rer vil blive brugt på plakater og mærker på skraldespande, hvor skraldesynderen sam-menlignes med blotteren, og hvor rotten indirekte siger tak for mad.\nGNOMernes bud på en lidt skrappere skraldekampagne kan opleves på skraldespandene i Aarhus midtby i uge 26 og 27.\nRen By Aarhus er et tværgående projekt mellem forvaltningerne Trafik og Varme, Natur og Miljø og AffaldVarme Aarhus igangsat af Byrådet i 2007.


Webinar: Introduktion til GDPR for informationsspecialister\nPersondataloven gældende fra 25. maj 2018 har blandt andet krav om, hvordan virksomheder og myndigheder skal opbevare og behandle persondatadata. For at efterleve kravene er det nødvendigt at se på persondata i et livscyklusperspektiv og ud fra principper og metoder, som vi som informationsspecialister og records managers er vant til at arbejde med.\nPå webinaret tager vi fat på emner som:\nHvad persondata grundlæggende er, og hvad den nye persondatalov indeholder\nBegreber som dataansvarlig, databehandler og dataminimering\nPersondata i et livscyklusperspektiv\nHvor kan vi som informationsspecialister gøre en forskel, når opgaverne skal løses?\nOplægsholder er Tine Weirsøe fra Scandinavian Information Audit, som har mere end 30 års erfaring med records og information management fra offentlige og private virksomheder. Tine er ekstern lektor ved Master i Informationsforvaltning og Records Management, Aalborg Universitet og Københavns Universitet. Tine Weirsøe er også underviser på BF's "Records Manager"-miniuddannelse.\nDeltag også i kurset "GDPR for for informationsspecialister - persondataforordningen i praksis", som vi afholder mandag den 22. oktober 2018 i Aarhus og torsdag den 25. oktober 2018 i København.\nTitel Webinar: Introduktion til GDPR for informationsspecialister


Jordvarme forum – Tilbud gasfyr installation\nHome / Jordvarme forum\nNyt på websiden er debatter om solceller. Sidens formål er at skabe et uafhængigt forum , hvor brugere imellem kan hjælpe hinanden med spørgsmål inden for alle typer af varmepumper og jordvarme. Кеш Схожі Перекласти цю сторінку Varmepumpen i brug. Ingen nye indlæg, Varmepumpe generelt.\nForum for snak om varmepumper i almindelighed. Styret af: Administrator, 343 . Jeg er ny herinde og skal til at bygge hus på 1kvm. Byggefirmaet foreslår en buffertank på L. Valg af varmepumpe (jordvarme) – Lav-det-selv. Кеш Перекласти цю сторінку лип. Дописів: – авторів: Hej Til vores nye hus skal vi have jordvarme.\nJeg har haft kig på Danfoss DHP-H, som er en varmepumpe, som har de korrekte mål til den tiltænkte. Jeg må nu se i øjnene, at det bliver ikke ved for mig at fyre med træpiller i mit dejlige anlæg med en Salamander og TB-mini, der har tjent mig. Er der nogen muligheder hvor ved jeg kan undgå solceller og jordvarme ? Der står Idag et hus på. Med over 2boringer til lodret jordvarme er GeoDrilling uden sammenligning den virksomhed i Danmark,.\nVIA var repræsenteret ved Inga Sørensen på en stand sammen med. Teknologisk Institut med udstilling af projektet Varmepumper med lodrette boringer. Udstilling ved teltet i Forum i forbindelse med EU-besøg.\nJordvarme fra lodrette boringer. Storyspot med QR-koder opsat i Energiparken i juni. Bidrag af Inga Sørensen . VVS og ventilation – er et erhvervsmedie og community, som dækker alle fagbrancher inden for installation, og som er målrettet direkte til og læses af fagfolk. Partnere på installator. Er det ikke godt at have køkkenhave, hvor der er gravet slanger ned til jordvarme.\nCiterer minisnor: Men hvorfor fanden sidder i og fabler om jordvarme i en matematik time? Var det ikke også det jeg lige spurgte om? Klimaændringerne kalder på nye vedvarende energiløsninger, der kan nedbringe udslippet af COtil atmosfæren. Udnyttelse af dyb geotermisk energi og mere overfladenær jordvarme samt lagring af overskudsvarme er nogle af de metoder, som kan tages i brug. Han anslår, parret har brugt 1mandetimer i alt på anlægget.\nSå evnerne og lysten skal selvfølgelig være til stede. Hvis man ikke er gør det . Hvor de vandrette slanger henter . Hej går lidt med hus drømme og enlig er ideen at finde et renoverings projekt jeg selv kan gå at hygge med da jeg selv har modet viljen og evnerne til et så. Et jordvarmeanlæg udnytter den naturlige varme, som findes i jorden.\nVarmen i jorden stammer fra solindstråling, nedbør, grundvandsstrømning og geotermisk energi. Da varmen findes naturligt i jorden, er jordvarme en vedvarende energiform og dermed et miljøvenligt alternativ til opvarmning med olie, el eller naturgas. GRATIS forum for alle drivhus- og haveentusiaster! Bliv medlem af klubben!\nSom medlem af Drivhusklubben kan du ikke blot læse spændende artikler om fx dyrkning – du kan også deltage med egne indlæg og kommentarer! Har 1mældre hus, som er rimeligt isoleret, med mgulvvarme og resten radiatorer. Nogen der har erfaring med lignende bolig og jordvarme.\nHar hørt at det kan knibe med varmen, i koldt . Jeg tænker forbrug, drift og kan man holde varmen om vinteren.


Klumme: De nære ting i en corona-tid | faa.dk\n22 mar. 2020 kl. 07:20\nJeg sidder i skrivende stund, efter et par dage med lidt feber, snue og træthed, med en stemme, der lyder som et fyldt askebæger. En bekendt med forkølelse kom for tæt på mig kort før lukketid, og alvoren gik op for de fleste. I gamle dage, dvs. for et par uger siden, ville en almindelig forkølelse ikke være noget at belemre andre med eksistensen af, jeg ville blot holde pænt afstand. Men nu er jeg gået i frivillig karantæne, da jeg reelt ikke aner, om jeg har haft milde Corona-symptomer, eller blot en almindelig forårs forkølelse, men alene min rustne stemme ville være nok nu til at skabe skræk eller vrede de fleste steder.\nTrods trætheden har jeg forsøgt at gå en tur hver dag og går ud i haven ind imellem, uden at have energi til ret meget, men den klare forårsluft hjælper på det meste, ikke mindst humøret. I går mødte jeg et par gode bekendte og jeg sprang straks fem meter ind i skoven, mens jeg gjorde opmærksom på min snue. Vi vekslede et par ord på behørig afstand, og de tilbød som en selvfølge hjælp med indkøb, selv om de ikke bor i nabolaget. Hjælpsomheden ligger lige for alle vegne, og den varmer ligesom forårssolen.\nDu synes din dag er så kedelig grå. Hvad er det, du søger, hvad venter du på. Når aldrig du under dig rast eller ro, kan ingenting blomstre, og intet gro.\nDet er godt ,vi har et velfungerende system, der holder hånden under os. Og jeg priser mig endnu engang lykkelig for at være dansk statsborger. Det er selvfølgelig trist, at så mange er økonomisk berørte af krisen, men jeg håber også Corona-tiden sætter gang i tankerne om, hvorvidt det nu også er hensigtsmæssigt at stræbe efter at komme tilbage i samme høje gear? At fare land og rige rundt og købe overflødigt kinesisk juks i bunkevis, ligger jo både os selv og kloden gold. Kan vi vedblive at forvente, at vi kan rejse ud til 79,00 kr og regne med at blive hentet hjem, når det brænder på? Bør flyrejser være langt dyrere, men langt færre? Bør de rationeres? Turismen er en enorm industri, der giver penge i kassen, men den har også store konsekvenser mange steder, hvor den slider hårdt på natur og kulturarv eller omklamrer de lokale med trængselsproblemer.\nEr det virkelig hensigtsmæssigt, at så mange varer og mennesker hver dag rejser på kryds og tværs af kloden? Kan vi gøre os mere uafhængige af produktion i Asien og beholde eller skabe mere produktion herhjemme? Producere og købe færre, men mere holdbare forbrugsgoder? Protektionisme bruges ofte negativt, lige nu er det i høj grad positivt, spørgsmålet er om det også vil være et større ønske fremover, uden at vi mister blikket for andre.\nNogle går i krig, andre i hi. Vi lever med en frihed andre har kæmpet for, med livet som indsats. Så selvfølgelig kan vi kæmpe for at genvinde friheden ved at indskrænke den for en tid, det er ikke et stort offer at blive hjemme.\nDet er tankevækkende, nu landet står stille, hvor skrøbelig den forbundne økonomi er. Det overflødige er barberet væk, flyrejserne til land nr 43, indkøbsturen til London efter det 37. par sko eller turen efter 24 kasser øl hos Fleggård. Kloden tager en pause fra overophedning i forbrugets hellige navn, nu er det børserne der er røde, ligesom landende med Coronavirus.\nNaturen giver os endnu et vink med en vognstang, vi er for mange på kloden, der vil have for meget, og vi er alt for foretagsomme til at klodens ressourcer og vi selv kan holde til det. Det er tid til de nære ting, tage den med ro, give hinanden en opringning eller en snak gennem hækken, hjælpe hinanden, hvor vi kan og fokusere på det gode i livet. Og vi kan alle gøre vores for at støtte de lokale små næringsdrivende, frem for at bestille varer hjem fra udlandet. Idag landede vipstjerten, forårsfryd er god medicin mod frygt og mismod.\nDen lykke, du søger bag blånende fjeld, den har du måske altid ejet selv. Hold op med at jage i hvileløs ring og lær dig at elske de nære ting\nTekst De nære ting: Aase Gjødsbøl Krogh\nMette Marie Hansen. Foto: Katrine Becher Damkjær


Jesper Kock arbejder for harmoni og sammenhæng | SønderborgNYT\n23. september 2013 17:03 Uncategorized\nJesper Kock fra Socialdemokraterne kæmper ikke mindre for unge end for ældre, ikke mindre for Sønderborg by og de andre byer end for landdistrikterne.\nJesper Kock efterlyser en strategi, så bevillinger i sidste ende gavner hele Sønderborg.\n– Jeg arbejder for harmoni og sammenhæng i kommunen, siger den unge politiker. han mener ikke selv, han er en stereotyp politiker og lidt af en drengerøv. Spørger man ham, hvem han er, så falder svaret omgående:\n– Jeg er mig selv, siger Jesper Kock.\nJesper Kock er klar til fire år mere i Byrådet. Brochuren til valgkampen er klar og han kan svare, hvis nogen spørger ham, hvorfor han skal stemmes ind:\n– Det skal jeg, fordi jeg ikke synes, at Byrådet gør det godt nok, siger han. Han forklarer at forrige byrådsperiode handlede om at køre tingene på plads efter kommunesammenlægningen.\n– Men i den periode, vi runder af ved årsskiftet har vi stort set kun stemt for eller imod ideer og ansøgninger fra forvaltningerne, siger Jesper Kock. Han efterlyser en strategi for, hvad det er, som Sønderborg vil følge. Hvor er den overordnede vision?\n– Vi har for eksempel bevilget penge til håndbold-landsholdskampe i Skansen, men vi har ikke bestemt os for, om vi vil satse på sporten, så det er ikke penge, der investeres i en strategi, siger Jesper Kock. Han er sikker på, Sønderborg vil få langt mere ud af en strategi, hvor der så skal følge penge med til de ting, der passer ind i strategien.\n– Så er det pludselig en prioritering, når vi bruger penge på f.eks. Folk Baltica, fodboldbaner, bedre cykelstier eller andre ting. Borgerne skal så forstå, at når noget prioriteres op, så er der andet, der prioriteres ned.\n– Men det med, at der prioriteres betyder også, at man som byrådspolitiker ikke kan gøre alle glade. Når der bevilges 100 millioner kroner til byggeri på havnen, så er der mange kritiske læserbreve. Men da vi brugte lige så meget på et plejehjem, der kom der ikke nogle skriverier, siger han.\nJesper Kock har flere gange spurgt i Byrådssalen, om der tages beslutninger ud fra de rigtige forudsætninger. Det gjorde han også, da der kom en ansøgning fra Musikskolen. I dag bor den på Skovvej, men skolen havde faktisk blot søgt om penge til renovering af de tidligere bygninger. Politikerne satte sig grundigt ind i den ansøgning og kom frem til, at det rigtige var at flytte Musikskolen.\nDe tidligere musikskolebygninger bruges i dag af Misbrugscentret.\n7. december 2014 12:19


Tørshampoo fra Batiste er faktisk et genialt produkt til dit hår!\nEr du kommet lidt sent ud af sengen og kan ikke nå at vaske håret, så hav altid en Batiste tørshampoo på badeværelset. Batiste tørshampoo er effektive produkter, der hurtigt giver håret en fantastisk opfriskning, så håret ser nyvasket ud. Tørshampoo kom for alvor frem i 1970’erne, men har nu gjort et comeback og særligt de unge er helt vilde med den lette løsning, som vil redde enhver dårlig hårdag. På Luxplus.dk kan du finde mange forskellige varianter af Batiste tørshampoo, som kan reducere mængden af fedt i hovedbunden betydeligt. Se udvalget af Batiste på Luxplus og find den variant, som passer perfekt til din hårfarve og individuelle behov.\nEn tørshampoo er ikke bare en tørshampoo. Der er efterhånden kommet mange forskellige varianter på markedet, som dækker flere forskellige behov. Om du er lyshåret eller mørkhåret, så er der en tørshampoo, som passer til din hårfarve. Er du lyshåret kan du bruge alle de originale tørshampooer, da alle disse giver et hvidt skær i håret. Så snart du reder håret igennem, vil de hvide eller lyse plamager smelte ind i håret, så de ikke længere er synlige. Du kan naturligvis også bruge varinter som disse i mørkt hår, men her skal du om muligt bruge lidt ekstra tid på at rede produktet godt ud, så det ikke er synligt. Vil du alligevel gerne have en tørshampoo, som ligger så tæt op af din mørke hårfarve som muligt, så er en af de mørke tørshampoo varianter helt rigtige for dig. De mørke varianter fungerer på præcis samme måde som de lyse. Den eneste forskel er, at den mørke variant lettere camoufleres i det mørke hår.\nEt frisk pust til håret\nForuden at give håret et friskt pust kan en tørshampoo også give håret en god gang volumen. Alle tørshampooer vil give lidt volumen uanset om de er lavet specielt med det formål eller ej, men ønsker du særligt at have fokus på at få mere fylde til dit hår, så har Batiste også udviklet tørshampooer, som vil give håret ekstra meget fylde og volumen, hvor du med sikkerhed vil kunne se en forskel.\nRoot Concealer fra Batiste\nDu kan foruden de mange sprays også få produkter, der dækker din udgroninger, så du ikke skal farve håret alt for ofte. Produkter som disse fra Batiste er særligt smarte til dig, der hurtigt og effektivt vil dække din udgroning.\nKøber du tørshampoo fra Batiste, kan du få tørshampoo i både 200 ml. og 50 ml. På den måde gør brandet det super nemt for dig, da du både kan have en stor variant stående derhjemme og en mindre variant med i tasken, når du er på farten, så du altid kan få håret rengjort i en fart.\nFå alle de fine produkter fra Batiste til billige penge på Luxplus.dk, såfremt du har et medlemskab til siden. Bestiller du dine Batiste favoritter på Luxplus inden klokken 15.00 kan du have dine varer foran din dør allerede dagen efter. Nyd hvordan du hurtigt kan få et rent og lækkert hår fyldt med volumen ved hjælp af Batiste.


Tjek på løssluppen energi | Information\nEl-markedet er allerede sluppet løs, så det bliver svært for Svend Auken at komme igennem med stramme miljøkrav til el-sektoren, når han i dag går efter forlig med de borgerlige\nDet virker lidt bagvendt. Først har el-selskaberne fået lov til at konkurrere så det fløjter, og så skal Folketinget efterfølgende gribe ind og regulere markedet.\nMed indgangen til 1998 fik el-sektoren lov til at bevæge sig ud på det frie energimarked, og den åbning har de mange aktører grebet med kyshånd i en grad, der er kommet bag på selv de mest markeds-optimistiske.\nSærligt på Jyllands-Fyns-siden har mindre el-selskaber fusioneret på stribe. De har dannet store fælles handelsselskaber på kryds og tværs. De har vist sig troløse over for de store kraftværker indenfor ELSAM og købt strømmen fra Sverige, eller presset ELSAM i pris, så de store centrale værker nu sælger strømmen fem øre billigere end sidste år. En pris, der ligger under kraftværkernes mulighed for at henlægge til nye investeringer, og forbrugerejede kraftværker som Strudstrupværket ved Århus er omdannet til aktieselskab.\nOg alliancerne strækker sig over landegrænser. Det sjællandske elselskab NESA har indgået et handelssamarbejde med svenske Vattenfall og de øvrige sjællandske el-sammenslutninger er gået sammen med svenske Sydkraft og så videre, og så videre - bare på under et år.\nDen store el-monopolfamilie har med enorm iver givet sig i kast med markedskræfterne, og i dag mødes Svend Auken så med syv af Folketingets partier - regeringspartierne, SF og så Venstre, CD, de konservative og de kristelige - for at få dem med på at tøjle el-sektoren.\nDen skal have lov at konkurrere, men omvendt så er det nødvendigt at tage hensyn til forbrugerne og ikke mindst miljøet.\nDenne afvejning bliver den store balancekunst i arbejdet mod den endelige energireform, der skal ligge færdig inden EU's direktiv om det indre energimarked træder i kraft i februar næste år. Det kræver en åbning af en tredjedel af markedet, men Danmark har allerede åbnet for fri handel på hele el-markedet og har dermed overopfyldt de reelt små krav i EU-direktivet.\nHensigten med dagens forhandlinger er et strikke et forlig sammen hen over midten, så de borgerlige og ikke mindst Venstre kommer til at tage et medansvar for energisektorens fremtid. Det skaber ro ved et eventuelt regeringsskifte - og så er det jo ikke mindst lokale socialdemokrater og venstrefolk der beklæder tillidsposterne i den regionale danske energisektor.\nMen det store spørgsmål bliver, hvor langt Svend Auken kan komme med de borgerlige. Det er ikke ligefrem en styrket minister, der sætter sig ved forhandlingsbordet, efter Mogens Lykketoft tidligere på efteråret greb ind i Aukens reformplaner og lod el-sektoren blive en del af finanslovsforliget.\nRegeringen er internt ikke helt enig om udspillet til en reform, måtte Svend Auken indrømme på en energikonference den 2. november.\nUenigheden gjaldt ikke mindst, hvor mange penge der skulle hives ud af de store kraftværker, som er købt og betalt kontant indirekte af forbrugerne og via energisektorens skattefrihed.\nAuken lagde i sit oprindelig reformudspil op til, at værdierne skulle tilbage til forbrugerne, men Mogens Lykketoft og Anders Fogh Rasmussen en sen forligstime åbenbart blev enige om, at der ikke skal hives værdier ud af produktionsapparatet, som derimod skal sikres en god konkurrenceevne over for udenlandske el-giganter. Rationaliseringsgevinster skal herefter beskattes.\nAltså store frihedsgrader til energisektoren fremover, fremgår det mellem linjerne i forligsteksten.\nDermed er Svend Auken spillet en del kort af hænde, og med udsigten til, at de borgerlige skal med i et forlig, er det ikke lagt op til alt for stramme miljøpålæg for elværkerne.\n"Vi vil give kraftværkerne mulighed for at kunne konkurrere, og derfor skal de ikke pålægges CO2-kvoter, som gør det umuligt for dem at eksportere el," siger Venstres energiordfører Peter Hansen-Nord.\nNetop CO2-kvoter bliver det helt store stridspunkt i forhandlingerne, og så længe der ikke eksisterer internationale aftaler om udveksling af CO2 for den strøm, et land eksportere, kan det være svært at se, hvor de danske forhandlinger skal ende. Når danske kraftværker eksporterer el til Sverige eller Norge føres CO2-udslippet ikke med - og de to søsterlande ønsker ikke at de fremover skal godskrives denne belastning fra dansk strøm.\nI øjeblikket kan de centrale danske kraftværker producere næsten dobbelt så megen elektricitet, som danskerne forbruger. Stramme CO2-kvoter vil givetvis betyde lukning af en række værker - nogle skal lukke på fremtidens el-marked, hvor der er overkapacitet i hele Europa.\nMen stramme danske kvoter kan omvendt medføre øget import af el fra Tyskland, som så vil svine mere med CO2 hjemme hos dem selv. Så i det globale CO2-regnskab, vil der ikke være en gevinst ved at stramme de danske kvoter.\nEn aftale om CO2-kvote for de danske kraftværker kan derfor ende med et klassisk politisk kompromis, hvor man sådan cirka tager gennemsnittet af de tre tidligere års eksport og tillader samme eksport fremover. Selvom det så vil blive overordenligt svært for Danmark, at leve op til sit eget miljømål om at reducere CO2-udslippet med 20 procent i år 2005. Men spørgsmålet er også, om et flertal i Folketinget reelt er villig til at efterleve dette mål, når omkostningerne skal udmøntes i praksis, som en forsker siger til Information.\nForhandlingerne kommer derfor - også - til at handle om, hvorvidt målene i Folketinges Energiplan 21 reelt er gældende, eller om teksten må over i kategorien af tom retorik og manuskrift til de store festtaler. Noget kunne tyde på det, da energiministeren eksempelvis ikke har reageret på, at el-sektoren er langt bagefter med at bygge anlæg til fyring med biobrændsler - en af hjørnestenene i energiplanen.\nEn af de sikre konsekvenser af finanslovsforliget er fjernelsen af tilskuddet til vindmøller. Fremover skal opbygges et marked på grønne certifikater, vurderer de fleste, hvilket vindmøllebranchen selv ikke ser som et tilbageskridt.\nMen det rejser igen spørgsmålet, om de syv partier kan finde en model, hvor det sideløbende med et vindmarked til lidt højere priser (indirekte tilskud), bliver muligt at investere i de meget dyre havbaserede møller, som endnu gør strømmen dyrere end strøm fra landbaserede møller ved den forblæste vestkyst. Hvis ikke, vil udbygningen af vindkraft næsten gå i stå.\nDe to milliarder kroner, som Mogens Lykketoft vil have i statskassen fremover bliver ikke det store problem for forhandlerne. Lidt netafgift og andre småtterier kan samlet set give en slags ekstra energiafgift til forbrugerne på dette beløb.\nSværre bliver det med forbrugerejet og "hvile-i-sig-selv"-princippet for de lokale distributionsselskaber.\nDe optræder i dag som strømlinede handelsvirksomheder, og vil stritte kraftigt imod et pålæg om, at de ikke må tjene penge og ikke må omdanne sig til aktieselskaber, så de kan optræde som rigtige firmaer på markedet. Ja faktiske har flere af dem dette år dannet sidestillede aktieselskaber, hvorigennem de handler el - og når de først har fået lov, så bliver det svært for Svend Auken og kompagni at trække i land igen.\nDet havde nok været smartere at formulere en dansk energipolitik, før kræfterne blev sluppet løs.\nAnders Fogh RasmussenMogens LykketoftSvend Auken


Ydervæg på hus fra 1997 | Lav-det-selv.dk\nYdervæg på hus fra 1997\nEr ny her på siden.\nVi overvejer at købe et hus fra 1997. Det er opført af noget der hedder O.C huse fra Haslev.\nFacaden på huset er pudset og jeg har nu forsøgt at finde ud af hvad der formentlig gemmer sig under pudsen... bare for at være helt sikker på hvad vi køber. Der er ingen tvivl om, at jeg håber at der er en solid ydermur af mursten under pudsen.\nPå tegningen står der "teglstenselement af letklinkerbeton med 100 mm polystyrene".\nI BBR står under ydervæg: Mursten (tegl, kalksten, cementsten).\nI tilstandsrapporten står der: formur - Tegl/kalksandsten, Bagmur - Letbeton.\nI en tilsynsrapport fra byggesagen står der: "Fugning af lette facadeelementer mangler"\n(De er så fuget nu, men hvad mener man med lette facadeelementer?)\nHvad kan jeg forvente, at der er under pudset ?(hvorigennem man kan se konturer af mursten). Kan der være tale om, at muren er sat op af færdige elementer og vil disse elementer så bestå af en god gammeldags mursten yderst?\nBagmuren af uden tvivl af gasbeton og fred være med det, men jeg er lidt bekymret over formuleringen: "teglstenselement af letklinkerbeton..." Kan der være tale om en ydervæg af gasbeton hvor man yderst har set en synsmæssig skal der skal give illusionen af mursten.\nHåber på hurtige svar...\nDu kan prøve at Gooogle på på O.C Huse.\nOg det ser ikke for godt ud - selv om de omtalte fejl tilsyneladende er på huse af nyere årgang!\nYdervæggene må være et element system af en slags.\nTunge elementer af bagmur letbeton, (f.eks Leca eller gasbeton), støbt sammen med flamingo. Om formuren er en tynd skal der er fastgjort på flamingoen eller en alm. skalmur ved jeg ikke!\nVed lette facadeelementer forståes normalt træ elementer eller måske vindues-/dørelementer.\nBygge 1 sal\nFugt i væg som følge af jord op over mursten\nråd i rem og et par andre spørgsmpl :)


Socialdemokraterne evner ikke at udnytte Foghs krise | Information\nSelv om 2008 hidtil har været et annus horribilis for Fogh-regeringen, har Helle Thorning-Schmidt ikke evnet at erobre den politiske dagsorden.\nSocialdemokraternes leder, Helle Thorning-Schmidt, har ikke på nogen måde formået at overbevise ret mange om, at hun kan ryste VK-regeringen fra magten. Både Helle Thorning-Schmidt og SR-alliancen fremstår historisk svag. I meningsmålingerne dumper vælgerne som hovedregel Socialdemokraterne i en grad, så de ofte ligger under sidste års katastrofevalg - partiets ringeste siden 1906.\nThorning-Schmidts kritik af Fogh i sagen hænger ikke rigtig ved, når Socialdemokraterne selv er en del af det store flertal i Folketinget, der ønsker at begrænse familiesammenføringer mv.\n2008 har ellers ind til videre været et annus horribilis for Fogh, hvor flere V-ministre har skabt problemer for regeringen. Mest iøjnefaldende har været sagen med Venstres kronprins, finansminister Lars Løkke Rasmussen, og hans enestående bilagsrod samt diverse scener fra Birthe Rønn Hornbechs ministertid, der nærmer sig lagkagekomik.\nI forhold til 'bilags-gate' reagerede Socialdemokraterne nok fornuftigt, da de nøjedes med at pudse en juniorordfører - Rasmus Prehn - på sagen. Han fik med sine mange spørgsmål effektivt slidt på Løkkes troværdighed. Og en måling i Børsen i denne uge viste da også, at kun hver femte vælger anser Løkke for at være egnet til at lede landet.\nRitt, Mette og Noa\nSocialdemokraterne har lullet sig ind i en forestilling om, at verden bliver lettere, når Fogh formentlig snart takker af. Analysen er, at Thorning kan vinde et valg, hvis Løkke i stedet er Venstres statsministerkandidat.\nDet er dog tankevækkende, at da stormen mod Løkke var stærkest, foretrak kun én procent flere blandt vælgerne S-lederen som statsminister frem for den sønderskudte V-kronprins.\nHelle Thorning-Schmidt selv har også i år haft utroligt svært ved at sætte en selvstændig politisk dagsorden. Til gengæld fik hun 'hjælp' fra Ritt Bjerregaard, som til S-ledelsens irritation iværksatte en 'rød skole' med henvisning til, at Thornings valgkampagne i november var idéforladt.\nSiden stjal Mette Frederiksen billedet med sine ni 'Socialdemokratiet classic'- teser, før Thorning endelig diskede op med de såkaldte "dogmer" i en kronik i Politiken. Heri forsøgte Socialdemokraterne - formodentlig med hjælp fra partiets nye strateg, Noa Redington - at give hende den ideologiske tyngde, som alle i øvrigt mistænker hende for at mangle.\nI hen ved 50 år satte S ellers dagsordenen i dansk politik, men trods alle de gode intentioner, evner partiet i dag ikke at flytte holdninger i befolkningen. Nu til dags render partiledelsen som hovedregel blot efter andre partiers dagsordener, som man så efterfølgende reagerer på.\nSocialdemokraternes store problem er, at de vælgere, de ønsker tilbage fra DF og Venstre, er mere højreorienterede end dem, der i dag trofast stemmer på partiet.\nSkal sosserne igen have succes hos denne gruppe vælgere, kræver det som minimum en hård kurs i alle spørgsmål om indvandring og udlændinge. Dertil kommer en benhård retspolitik, hvor man helt har forladt Ole Espersen og Dorte Bennedsens bløde linje fra 1970'erne. Nutidens socialdemokrater kræver - ligesom de borgerlige - at forbryderne i stedet skal mødes med hårdere straffe.\nI udenrigspolitikken forsøger Mogens Lykketoft at markere en forskel til regeringen, men det ender alligevel med, at Helle Thorning-Schmidt solidarisk slutter op bag regeringen i krigen i Afghanistan.\nDet er dog ikke kun Socialdemokraternes egen skyld, at de er så skidt kørende. De økonomiske konjunkturer er endnu ikke så dårlige, at de bevægelige midtervælgere har haft en grund til at vende de borgerlige ryggen. Når arbejdsløsheden - som nu - er rekordlav, er det immervæk svært med troværdighed at sælge budskabet om, at regeringen 'lader fanden tage de bagerste'.\nSocialdemokraternes gennemgående fortælling om, at regeringen udsulter den offentlige sektor for at kunne give skattelettelser til de rige har eksempelvis ikke kunnet flytte vælgere. Regeringens skattelettelser har været mindre end Nyrup-regeringens, og desuden kan regeringen påvise, at den samlet set bruger flere penge på den offentlige sektor end nogensinde før.\nSex og sidste chance\nHelle Thorning-Schmidt er ellers hidtil blevet fremhævet for den i Socialdemokratiets nyere historie ret enestående præstation, at hun har kunnet holde ro i folketingsgruppen. Roen skyldes dog især en magtdeling mellem de to fløje, hvor venstrefløjen har taget sig betalt med gruppeformandsposten til Carsten Hansen, og at utilfredse yngre MF'ere har droppet den politiske karriere på grund af de ringe udsigter til at komme i regeringen inden for en overskuelig årrække.\nDet er dog ikke, fordi den nye gruppeformands lederevner har imponeret ret mange. Det gik eksempelvis helt galt, da han skulle håndtere sagen om Jeppe Kofods hyrdetime hos en 15-årig ungmø på et DSU-kursus. Hansen vurderede handlingen, som "utilgivelig" og mente, at sagen kunne bære en regulær fyreseddel til Kofod.\nForinden havde Thorning i øvrigt oprindeligt på de indre linjer krævet Kofod helt ud af politik. Så vidt kom det ikke, for Kofods bagland på Bornholm og folkeopinionen ville det anderledes og bakkede den unge socialdemokrat op. I stedet stod Hansen alene tilbage som overreagerende nymoralist, alt imens den øvrige S-top var væk og over alle bjerge for ikke at blive fedtet yderligere ind i den spegede sex-sag.\nHelle Thorning-Schmidts fremtidsudsigter er i det hele taget ikke lyse. Hvis ikke S som minimum får en pæn fremgang ved næste folketingsvalg, så vil der efter min vurdering opstå et pres fra baglandet om, at nye kræfter får chancen og overtager S-formandsposten.\nAnders Fogh RasmussenBirthe Rønn HornbechCarsten HansenHelle Thorning-SchmidtJeppe KofodLars Løkke RasmussenMette FrederiksenMogens LykketoftNoaOle EspersenRasmus PrehnRitt Bjerregaard


Kundeservicemedarbejdere hos Adecco – Hovedstaden og resten af Sjælland | JobDanmark\n(Udløbet) Kundeservicemedarbejdere hos Adecco – Hovedstaden og resten af Sjælland\nHvis du ikke kan vente på at drømmejobbet falder ned fra himlen, så læs videre – vi kan hjælpe dig!\nEn medarbejder, der elsker at give en unik og nærværende kundeoplevelse, og sætter en ære i at yde kundeservice i verdensklasse. Derudover skal du være lærenem, nysgerrig og vide, hvordan man sætter sig i kundens sted.\nSidst, men ikke mindst, motiveres du af det gode samarbejde med dine kolleger og trives i et arbejdsmiljø hvor der er højt til loftet.\nDin fornemmeste opgaver\nRådgive og vejlede kunder via telefon og mail\nDu er hurtig på tasterne, så alle kan få hjælp inden for rimelig tid\nVære forstående over for kundens behov og prioritere, at deres udfordringer løses\nOg til sidst har du en naturlig flair for IT\nVi søger nye medarbejder – både dig som lige er kommet ud på arbejdsmarkedet, du har måske sabbatår eller dig der har været på arbejdsmarkedet længe, som er klar til at prøve noget. Eller dig der er lige midt i mellem, så kan vi helt sikkert finde noget til dig!\nI Adecco arbejder vi benhårdt for at tiltrække de bedste kandidater. Derfor vil vi altid sørge for, at du er klædt ordentlig på – uanset hvilke opgaver, du ender i. Derudover er det vigtig for os, at du er klar til at gøre en forskel på arbejdspladsen og være den hjælpsomme stemme som vi alle ønsker at møde, når man kontakter kundeservice.\nDu bliver i første omgang ansat gennem Adecco A/S til overenskomstmæssige lønninger og pension. Du vil blive 14-dagslønnet og få en grundigoplæring. Derudover kan vi tilbyde dig, en fod inden for døren hos en spændende virksomhed.Kan du se dig selv i ovenstående og har du lyst til at være tilknyttet en af Danmarks største formidlere af vikar- og rekrutteringsløsninger, så vedhæft gerne en ansøgning og dit personlige CV via knappen "søg stillingen".Har du spørgsmål til stillingen, er du velkommen til at kontakte Lasse Jønsson på tlf.: 38381290 eller på e-mail: Kobenhavn@adecco.dk.\nVi holder løbende samtaler, så send din ansøgning allerede i dag! Vi glæder os til at høre fra dig.\nKundeservicemedarbejder til Husqvarna


B&B Il Tentacolo i Ventimiglia til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nPasseggiata Trento e Trieste 63, Ventimiglia, Ventimiglia, Italien, 18039\nbaseret på 168 anmeldelser "There are so many nice surprises with the way the whole plac..."MartinaItalySe alle 24 billeder9,0Beliggenhed\nMere om B&B Il Tentacolo\nUanset om du er turist eller forretningsrejsende, så er B&B Il Tentacolo et fantastisk overnatningsvalg, når du skal besøge Ventimiglia. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder. Faciliteterne og servicen på B&B Il Tentacolo sikrer gæster et behageligt ophold. På hotellet kan man nyde et udvalg af førsteklasses faciliteter, som roomservice, lufthavnstransport, aviser, værdiboks, transportservice. Hotellets bekvemmeligheder er særligt udvalgt for at sikre den højeste komfort. På nogle af værelserne kan gæsterne finde opvarmning, skrivebord, altan/terrasse, ekstra lange senge (> 2 meter), ventilator. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Uanset hvilket formål du har med din rejse til Ventimiglia, så er B&B Il Tentacolo det perfekte sted til en spændende rejse.\nDu bedes give B&B Il Tentacolo besked om, hvornår du regner med at ankomme. Du kan gøre dette ved at skrive til hotellet i boksen "Særlige anmodninger" når du booker, eller du kan kontakte overnatningsstedet. Du finder kontaktoplysningerne på din reservationbekræftelse.


Paiste 19" formel 602 Crash bækken hos Gear4Music.com\nPaiste 19" formel 602 Crash bækken\nDen nye 19" Paiste formel 602 crash bækken bringe power og dybde til din bækkener. Designet i samarbejde med trommerne legende Vinnie Colaiuta. 19" størrelse giver mulighed for skarp og hurtig at ramme for at opnås samtidig bevare tonale dybde og struktur. Med smart, enkel design og en hamret mønster, formel 602 crash ser så godt som det lyder. Formel 602 crash bækken har varme, respons og lang sustain for at administrere komfortabelt i studiet eller live brug.\nProdukt Ref: 68058\nHåndlavet i Schweiz ved hjælp af den berømte 602 bronze, formel 602 bækkener er en væsentlig for enhver trommeslager ønsker alsidighed. Den moderne serie vedtage stick definition og klarhed fra den klassiske serie, men har yderligere varme og tonale kompleksitet for en stor lyd hver gang. Bækkener rigdom og flimrende kvalitet gør dem ideelle til brug for live-optagelser. Dynamikområde og tonale kompleksitet gør Paiste Fomrula 602 19" crash bækken en væsentlig for den moderne trommeslager.