scalep.menneskets.com Instruktioner Sas aflysninger\nSAS AFLYSNINGER I lufthavnen\nSAS: Aflysninger vil vare et par uger endnu Sas aflysninger Relateret indhold\nTrods udfordringer med aflysninger hen over sommeren og sas brændstofpriser kan det skandinaviske luftfartsselskab SAS se aflysninger på sommeren som en af de allermest indbringende nogensinde. Det viser selskabets regnskab. SAS fik et resultat før skat på lige over to milliarder svenske kroner i tredje kvartal. Omsætningen landede på godt 13 milliarder svenske kroner. I sommersæsonen fik SAS tilsvarende et resultat før skat på lige under to milliarder svenske kroner og en omsætning 12 milliarder svenske kroner. SAS aflysninger og forsinkelser SAS er blandt skandinaverne kendt for at være et særdeles pålideligt, serviceminded og sikkert flyselskab, som gør deres ypperste for at give deres passagerer den bedste oplevelse. SAS Fast Track. Spring køen over. Kom hurtigt gennem sikkerhedskontrollen med SAS Fast Track, og få mere tid til indkøb, spisning og afslapning. SAS Fast Track er en separat kø til at komme hurtigere gennem sikkerhedskontrollen. Som ved den almindelig sikkerhedskontrol skal du fremvise et gyldigt boardingpas. SAS aflyste søndag 40 flyafgange efter et teknisk eftersyn af flere fly. Også mandag ventes aflysninger. SAS oplyser, at flere flyafgange er aflyst mandag, efter et ekstraordinært teknisk . sportslæge århus SAS aflyser dobbelt så mange afgange som normalt. Vi beklager meget dybt, siger selskabet.\nTrods udfordringer med aflysninger hen over sommeren og høje brændstofpriser kan det skandinaviske luftfartsselskab SAS se tilbage på sommeren som en af de allermest indbringende nogensinde. Det viser selskabets regnskab. Din profil kan bruges på business. Du kan altid logge ud eller opdatere dine oplysninger sas at klikke på dit aflysninger. BrandView er en service fra Berlingske Media, hvor virksomheder har mulighed for at kommunikere deres specialviden direkte til brugere og læsere af Berlingske. Information om status for aflyste eller forsinkede fly, lufthavnsparkering, Fast Track, SAS Lounges, sikkerhedskontroller, transfer og SAS Service Points. Se, om dit fly kommer til tiden.\njul SAS aflyser dobbelt så mange afgange som normalt. Vi beklager meget dybt, siger selskabet. 4 dage siden Trods udfordringer med aflysninger hen over sommeren og høje brændstofpriser kan det skandinaviske luftfartsselskab SAS se tilbage på. jul Det har ikke været SAS' sommer, efter det ellers så punktlige selskab har aflyst et usædvanligt antal flyvninger. Fra SAS lyder det. Også mandag den juni aflyses majoriteten af SAS’ flyvninger med svenske piloter, som fortsat er i strejke. I Danmark aflyses ni returflyvninger mellem København og Stockholm som følge af strejken – øvrig trafik til og fra Danmark planlægges at flyve som normalt. SAS (Scandinavian Airlines) er delvist ejet af Danmark, Norge og Sverige. Flyselskabet, der har rødder helt tilbage i starten af tallet, transporterer årligt ca. 30 millioner passagerer til destinationer på verdensplan. SAS: Situationen er kortvarig. CityJet har i en kort mail til redaktionen oplyst, at man ikke kan udtale sig, da selskabet flyver på vegne af SAS. Selskabets kommunikationsansvarlige henviser i stedet for til SAS:»De sidste dages aflysninger i CityJet er et sammentræf af nogle tekniske problemer i SAS og kortvarig stram crew situation i CityJet.\nSAS om aflysninger: Vi får en del kritik - og det er med rette sas aflysninger Fyldte fly og højere omsætning per kunde giver historisk god sommer hos SAS.\n4. aug Lars Sandahl Sørensen, koncerndirektør i SAS, forklarer, at en stor del af SAS' aflysninger i år skyldes problemer med de såkaldte Air Traffic. 6. jul SAS har i mange år været kendt for at være et flyselskab med meget høj regularitet og punktlighed. Men det gode renommé kan SAS være i. Din profil kan bruges på business. Du kan altid logge ud eller opdatere dine oplysninger ved at klikke på dit profilnavn.\nOle Kirchert Christensen i Trafiktal 8. Sas trafiktal for juli måned afslører, at SAS måtte aflyse lidt flere end afgange. Omkring 80 procent af aflysninger skyldes svigt hos underleverandører. Juli blev endnu en måned, hvor SAS var tvunget til at aflyse flyvninger i et meget stort omfang. Sas kunde Kontakt Log ind. Bliv kunde på borsen. SAS-aflysninger vil vare et par uger endnu Aflysninger SAS får rekordresultat trods aflysninger: 'Vi har aldrig haft så mange kunder'\nSas aflysninger naturmedicin mod bihulebetændelse\nBundlinjen på SAS’ sommer: 100.000 passagerer ramt af aflysninger sas aflysninger\nDet viser sas regnskab. Aflysninger fik et resultat før skat på lige over to milliarder svenske kroner i tredje kvartal.\nFlyselskabet, der har rødder helt tilbage i starten af tallet, transporterer årligt ca. Flyselskabet er desuden blandt danskernes mest foretrukne flyselskaber, når rejsen skal købes. Hvis din rejse er købt igennem SAS er dine muligheder for at få økonomisk kompensation i form af en erstatning ret høje — hvis dit fly har været aflyst, forsinket eller du har været nægtet adgang til dit fly. Hvis du har bestilt en rejse igennem SAS er dine muligheder for at få erstatning ret gode, hvis dit fly har været aflyst, forsinket i mindst 3 timer, eller hvis du er blevet nægtet boarding.\nrengøring af uld sofa Ole Kirchert Christensen i Trafiktal 6. SAS har i første halvår af haft store driftsmæssige udfordringer og har derfor aflyst omkring 3. SAS har i mange år været kendt for at være et flyselskab med meget høj regularitet og punktlighed.\nMen det gode renommé kan SAS være i gang med at sætte over styr.\nSe, om dit fly kommer til tiden. jul SAS aflyser dobbelt så mange afgange som normalt. Vi beklager meget dybt, siger selskabet.\nSas aflysninger Vi kan dele oplysninger om den måde, hvorpå du bruger vores websteder og applikationer med vores betroede medier, annoncerings- og analysepartnere, således at vi kan levere relevant og personligt tilpasset annoncering. Du kan finde flere oplysninger og administrere dine præferencer ved at se vores cookie-politik. Andre læser dette lige nu\nSAS aflyste søndag 40 flyafgange efter et teknisk eftersyn af flere fly. Også mandag ventes aflysninger. SAS oplyser, at flere flyafgange er aflyst mandag, efter et ekstraordinært teknisk . Også mandag den juni aflyses majoriteten af SAS’ flyvninger med svenske piloter, som fortsat er i strejke. I Danmark aflyses ni returflyvninger mellem København og Stockholm som følge af strejken – øvrig trafik til og fra Danmark planlægges at flyve som normalt. Flyselskabet, der har rødder helt tilbage i starten af tallet, transporterer årligt ca. Flyselskabet er desuden blandt danskernes mest foretrukne flyselskaber, når rejsen skal købes.\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Sas aflysninger scalep.menneskets.com


7. april 2009 kl. 1:05 #137906\nJeg er åbentligt langt bagud for virkeligheden jf. http://politiken.dk/erhverv/article685124.ece\nSom jeg nævnte er der sikkert spenderet millioner af kroner til juristers, økonomers, revisorers og interne medarbejderes gransning i hvorledes lovgivningen kan omgås til fordel for Shells aktionærer på bekostning samfundskassen, hvor Shell åbentbart finder det lukrativt at operere siden de ekspanderer med overtagelse af flere og flere af de øvrige olieselskabers tankstationer her i landet.\nDet burde være sådan at selskabers a conto skat afregnes med samme terminer som f.eks. moms og på grundlag af både momspligtig og ikke momspligtig omsætning for perioden.\nIkke mere snyd på vægten.


By & Land - marts 2007.pdf - Bygningskultur Danmark\nBy & Land - marts 2007.pdf - Bygningskultur Danmark\nmarts 2007 nr. 74\n• Fra Milesten til kantpæle\n• Nysted købstad – kort fortalt\n• Tyve år efter\n• “H.C. Andersen-slottet”\n• Bygningskulturen fortjener\n• Foreningen Stråtag\n• Nye fredninger m.v. i 2006\n11. 12. og 13 maj 2007 i Nysted\n2 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nForsiden: Fiskergade, Nysted\nFoto: Peter Bering\nNr. 74: ISSN 1399-7696\nNr. 75 udkommer 12/6 2007\nDeadline: 13/4 2007\nTelefontid: ti. til fre: 10.00-15.00\nFra Milesten til kantpæle 4\nElisabeth Nicolaisen og Jan Dyrholm\nNysted Købstad – kort fortalt 8\nTyve år efter 12\nAllan Tønnesen og Søren Vadstrup\nforeslås fredet 17\nHenrik B. Hoffmeyer\nbedre beskyttelse 22\nog Torben Lindegaard Jensen\nForeningen Stråtag 27\nNye fredninger m.v. i 2006 28\nÅrsmøde i Nysted den 11. 12. og 13. maj 2007\nLandsforeningen for Bygnings- og Landskabskultur er\ni en trimningsproces, hvor målet er en langsigtet og\nbæredygtig løsning, der kan danne grundlag for, at\nvi kan udvikle os til en markant organisation på vort\nområde. For at kunne nå dette mål, har vi iværksat\nVi er nu i stand til at yde en bedre medlemsservice. Vi\nhar ansat to deltidsmedarbejdere, der tager sig af det\ndaglige kontorarbejde, og stillingen som fredningsmedarbejder\ner nu bemandet på fuld tid. Kontoret\narbejder systematisk. Databasen er efterhånden ved\nat være helt på plads, og vi vil i den kommende tid\narbejde med udsendelser af orientering via mail til\nvores medlemmer. Websiden www.byogland.dk er nu\ni luften med vor nye visuelle identitet. Fra websiden\ner det nu muligt at hente aktuelle informationer om\nvor forening, her vil vore medlemsarrangementer blive\nannonceret, og der vil være information om foreningens\nfrednings- og bevaringsarbejde. Vi håber at der\nvil være interesse for nyhedsbreve og webside. Det\nhar været tidskrævende opgaver, derfor små skridt,\nmen stille og roligt kommer der bevægelse i tingene.\nEn gennemgang af foreningens drift gjorde det klart,\nat der skulle udarbejdes en handlingsplan med henblik\npå at skabe et stabilt økonomisk grundlag. Dele af\ndenne handlingsplan er iværksat, og omkostningerne\ner bragt ned til et minimum. Handlingsplanen vil give\nforeningen væsentlige besparelser fremover, besparelser,\nder virker langsigtet, men gør ondt i øjeblikket.\nVi har derfor bl.a. afgivet 2 kontorlokaler i Borgergade,\nca. 35 % af lejemålet.\nBY og LAND er en stor post på vort budget, men det\ner en hjørnesten for vor forening og for formidlingen\naf vor fælles bygningskulturarv. Vi skal udvikle vort\nblad, så det henvender sig til en større kreds med interesse\nfor bygnings- og landskabskultur.\nMedlemskabet af Bygningskultur Danmark er en anden\nstor post på budgettet. Vi har orienteret Bygningskultur\nDanmark, Præsidiets præsident og vicepræsident\nom, at vi af økonomiske årsager er nødsaget til\nat opsige medlemskabet af Bygningskultur Danmark\nmed virkning fra udgangen af 2007. Vi er dog fortsat\ninteresseret i en helhjertet dialog om dette.\nDet er Fonden Realdania, der har taget initiativ til dannelsen\naf Bygningskultur Danmark. Vi har derfor taget\ninitiativ til en dialog med fonden om opsigelsen.\nEt fortsat medlemskab af Bygningskultur Danmark\nvil også være en genforhandling af medlemskabet.\nSåfremt det i indeværende år lykkes os at skabe en\nsituation med sund økonomi, gerne i samarbejde med\nFonden Realdania, vil vi naturligvis fortsætte vort medlemskab\naf Bygningskultur Danmark. Vi har en fælles\ninteresse i en styrket, udvidet og demokratisk styret\nparaplyorganisation inden for bygningsbevaring.\nVi har foretaget ovenstående tiltag for at forhindre\nen økonomisk uoverskuelig situation, hvor vi ikke vil\nkunne styre det videre forløb. Vi arbejder forsat med\nløsninger, der vil give Landsforeningen mulighed for\nat arbejde med et langsigtet og udviklende perspektiv.\nTrimningsprocessen skal styrke vore bestræbelser for\nen folkelig organisation for Bygningskulturarven.\nVi er en Landsforening for Bygnings-og Landskabskultur,\nog vores idegrundlag er: Bevaring af arkitektonisk\nog kulturhistorisk værdifulde bygninger, og bevaring\naf bymiljøer og karakteristiske landskaber.\nFra milesten til kantpæle\nVejafmærkninger i Ringkøbing amt gennem 300 år\nTekst og foto: Gert Alsted\nEn beretning fra Kulturmiljørådet i Ringkøbing amt\nom de mange smukke og spændende gamle vejaf-\nmærkninger, der stadig står langs vejene i Ringkøbing\namt. Og som - i meget vekslende omfang - stadig\nstår langs vejene i den øvrige del af Danmark!\nLidt af historien om afmærkningen af\nNår man i dag færdes på Danmarks landeveje, bli-\nver man ledet af en række hvide plasticpæle med\nhøjst hundrede meters mellemrum.\nKantpælene, der er den faglige betegnelse for dette\nnyttige inventar, hjælper de vejfarende ikke mindst i\ntåge og mørke - men er ikke noget særlig kønt syn.\nKantpælene har stået i vejrabatterne de sidste ca.30 år,\nog de har med deres diskrete pånittede skilte hjulpet\nbåde vejfarende og vejmyndigheder med oplysninger\nom kilometrering, vejnummer og amtsnummer.\nI det hele taget udmærket inventar – der i øvrigt ikke\ner farligt ved påkørsel!\nHvis man – selvfølgelig med fortsat agtpågivenhed\nover for trafikken – kigger lidt nærmere efter langs\nlandevejene og i øvrigt også langs nogle af kommunevejene,\nkan man mange steder få øje på meget\nspændende gammelt vejinventar, der fortæller om\nvejenes historie gennem flere århundreder – for enkelte\nveje flere årtusinders brug.\nForsiden på Ringkøbing amts enkle kilometersten,der\nblev sat op kort efter metersystemets indførelse i\n1907, skulle males hvid med postkasserøde tal og\nGennem et par menneskealdre en tilbagevendende\nopgave for den lokale ”Jens Vejmand”.\nEnkelte af Danmarks flere tusinde år gamle veje fra\nBronzealderen er stadig flankeret af kæmpehøje,\nog andre steder afslører rækker af kæmpehøje for\nlængst sløjfede veje.\nFor godt 300 år siden begyndte den udvikling af afmærkningen\naf Danmarks veje, som – foreløbig – er\nendt med kantpælene af plastic.\nI 1683 satte Kong Christian den Femte den allerede\ndengang verdenskendte astronom Ole Rømer i gang\nmed at forbedre Danmarks infrastruktur blandt andet\ngennem en opmåling og afmærkning af landevejene.\nFormålet med afmærkningen var først og til at fremmest\nat få fastlagt forpligtelserne til vejenes forbedring\nI 1692 bestemte en kongelig forordning, hvordan\nafmærkningen skulle se ud: En milesten med tal for\nhver mil, hvis længde var fastsat ved kgl. forordning til\n12.000 alen eller 7,532 km. For hver kvarte mil skulle\nsættes en mindre sten med huller – 1 hul for en kvart\nmil, 2 for en halv mil og 3 for trekvart mil. Alle sten\nskulle hugges i granit og sættes på en lille jordhøj.\nSamtidig fik de lokale amtmænd ordre til at få stenene\nhugget og sat op.\nSelv om amtmændene alle var ansat af kongen, var\ndet meget forskelligt, hvordan de parerede ordre. I\nNordsjælland – hvor kongen ofte færdedes – kom der\nhurtigt milesten op, men i det fjerne Vestjylland tog det\nnæsten 100 år før det skete!\nFørst i slutningen af 1700tallet sørgede amtmand C.F.\nHansen for, at der blev opsat 217 milesten og 12 vej-\nTal og bogstaver på PV Jensen Klints smukt designede\nkilometersten af Bornholmsk granit skulle efter\narkitektens anvisning males i en rustrød farve.\nPV Jensens sten blev sat op overalt i Danmark – i\nRingkøbing amt blev de dog kun brugt ved 1930ernes\nog 1950ernes nye landeveje.\nArtiklens forfatter råder bod på, at det er 30 år\nsiden, at man i de fleste amter holdt op med at forny\nmalingen på kilometerstenene.\nvisere af granit i Ringkøbing amt – i øvrigt kun få år\nfør en ny kgl. vejforordning i 1793 bestemte, at der nu\nskulle opsættes helt andre former for milesten.\nResultatet af amtmændenes sendrægtighed og kongens\nnye bestemmelser var, at Danmark fik mange\nforskellige former for milesten. Efter de beskedne\n”Ole Rømersten” blev der først påbudt opstilling af\nkunstneriske obelisker i marmor, senere keglestubbe\ni slebet granit.\nI 1907 kom den næste reform af betydning for vejenes\nafmærkning, da Danmark indførte metersystemet.\nMed et slag var tusindvis af milesten overflødige, da\ndet blev bestemt, at der nu skulle opsættes kilometersten\nog mindre sten for hver 200 m.\nNationalmuseet pegede på, at der burde bevares enkelte\naf de kunstnerisk værdifulde, overflødige milesten\n– men museet interesserede sig ikke for de beskedne\n”Ole Rømersten” uden kongelige initialer.\nFremsynede folk som arkitekten Knud V. Engelhardt\n– netop nu kendt fra kulturministerens designkanon -\nforsøgte at interessere vejmyndighederne for at få opsat\nkun een kunstnerisk udformet type kilometersten,\nsom han selv gav forslag til. Efter en konkurrence faldt\nvalget dog på en kilometersten udformet af arkitekt\n4 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nP.V. Jensen Klint – kendt for blandt andet Grundtvigs-\nkirken i København. Det var meningen at denne type\nskulle sættes op ved alle Danmarks landeveje.\nI 1907 havde Danmark fået demokrati og delvis lokalt\nselvstyre, så de gode intentioner om en ensartet kilometrering\nfaldt hurtigt fra hinanden. Nogle amter fulgte\nOvervejinspektørens anbefaling af P V Jensens smukke\nsten, men jo længere man kom væk fra København, jo\nflere lokale løsninger fandt amterne på.\nNogle af løsningerne var i øvrigt at genbruge milestenene\nved at erstatte mileangivelsen med kilometrering.\nAf respekt for Kongen beholdt disse sten dog de\nDe mange forskellige kilometersten med tilhørende\n200 meter sten tjente deres formål i godt 70 år. De\nstod i vejrabatten og de lokale vejmænd holdt dem i\nstand med rødmalede tal, der på nogle typer af sten\nfik hvidkalket baggrund – et syn som ældre vejfarende\nstadig husker sammen med rækken af telefonmaster\nforsynet med dusinvis af porcelænsklokker langs de\nlange – ofte brolagte landeveje.\nEfterhånden som færdslen – og hastigheden på vejene\n– øgedes, blev de solide kilometersten alt for farlige og\nikke særlig praktiske i vejrabatterne lige op til asfalten.\nI 1970’erne blev de smukke sten erstattet af de praktiske\nog ufarlige kantpæle – og 3 århundreders solide\nafmærkninger forsvandt fra rabatterne.\nMed kantpælene lykkedes det for første gang i historien\naf få et ensartet system af afmærkninger i hele\nlandet, men alligevel tittede selvstyret frem i behandlingen\naf de nu overflødige sten. I nogen amter flyttede\nman kilometerstenene ud i vejalen på ydersiden\naf vejgrøften - dog uden 200 m stenene, som blev\nsmidt væk, solgt eller lagt på depot. I andre amter\nfjernede man alle stenene, måske bortset fra enkelte\nI Ringkøbing amt\nI Ringkøbing amt begyndte man i 1980erne at interessere\nsig for de tilbageværende af de ca. 240 gamle\nOle Rømersten som amtmand C.F. Hansen havde fået\nsat op i slutningen af 1700tallet. Amtets fredningsafdeling\nudgav i 1987 en beskrivelse af milestenene\nog de tilhørende vejvisersten med forslag til bevaring\naf de ca.60 sten, som man på dette tidspunkt havde\nkendskab til. Siden da er der genfundet yderligere 5\nI 1990 udgav Skov- og Naturstyrelsen Arkitekt Ejvind\nDraibys registrering ”Gamle danske milepæle”, som\ner en grundig oversigt over de milepæle, der stadig\nfandtes langs alle de danske veje og i øvrigt også i de\ngamle danske hertugdømmer Slesvig og Holsten.\nEn bog om de gamle vejafmærkninger\nKulturmiljørådet for Ringkøbing amt har i 2006 fulgt\nRingkøbing amts og Ejvind Draibys registreringer af de\ntilbageværende milesten op med en registrering af de\ntilbageværende kilometersten i Ringkøbing amt, som\nDen enkle ¾ mil Ole Rømersten på sin lave knold\nopsat sidst i 1780erne - næsten 100 år efter\nOle Rømers opmåling af vejen - og siden næsten\ngemt i den vestjyske lyng.\nhavde overlevet indførelsen af kantpælene og i øvrigt\nde senere års byudvikling og udbygning af vejnettet.\nI bogen ¨”Fra milesten til kantpæle” har Kulturmiljørådet\nbeskrevet de forskellige typer af afmærkninger i\nRingkøbing amt, som er sat op gennem de sidste 300\når. Blandt andet på grund af ændringer i de administrative\ngrænser findes der 3 forskellige typer af milesten\nog 6 forskellige typer af kilometersten i amtet.\nDe to typer af kilometersten er i øvrigt omhuggede\nmilesten arvet fra Thisted og Vejle amter !\n70 % af de oprindelige kilometersten står stadig langs\nRingkøbing amts landeveje – nu forvist til ydersiden af\nvejgrøfterne. Næsten alle 200 m stenene er fjernet –\nundtagen i et bestemt vejdistrikt, hvor vejingeniøren\nikke parerede ordre, men flyttede også disse sten ud\nEfter 1. januar 2007 er amterne væk, og Danmarks landeveje\nskal administreres af kommunerne og staten.\nKulturmiljørådet i Ringkøbing amt – som også forsvinder\ni 2007 i alt fald i sin nuværende form – har ønsket,\nat det stykke kulturhistorie, som vejafmærkningerne\nudgør, skal overleve og gerne også formidles for fremtidens\nvejfarende og andre interesserede. Det gælder\nudover milesten og kilometersten blandt andet også\nde mange flotte kun 20-30 år gamle kommunetavler\nmed byvåben, som også er forældede efter 1. januar.\nSamtidig med Ringkøbing amts Kulturmiljøråds udgivelse\naf bogen ”Fra milesten til kantpæle” har det nydannede\n”Danmarks Vej- og Bromuseum” i Holbæk\nbedt alle amterne om – her på falderebet – at hjælpe\nmed til skaffe et overblik over de bevarede gamle vejaf-\nMilesten hugget i sandsten og opsat af amtmand\nFaye i Thisted amt i 1818.\nEfter 1907 blev stenen med ny tekst genbrugt som\n50 kilometersten ved hovedvej A 11 på Thyholm.\nmærkninger. Det kan forhåbentlig blive indledningen\ntil en landsdækkende beretning om dette lille hjørne\naf vejenes historie, og også til at vejmyndighederne\npasser på de gamle sten i stedet for - som det nogen\nsteder har været tilfældet - bare smider dem væk, når\nvejene bygges om eller flyttes.\nHvis nogen har lyst til at vide mere om milepælenes\nog kilometerstenes historie i det vestjyske, så kan\nKulturmiljørådets lille, illustrerede bog på 32 sider købes\nfor 50 kr.+ porto på Skjern-Egvad Museum (mail\n6 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nNysted købstad – kort fortalt...\nAf Elisabeth Nicolaisen og Jan Dyrholm\nByen - og dens fysiske udvikling\nAf de danske købstæder har den sydligste, Nysted,\ni de senere århundreder også samtidig været den\nByen opstod omkring midten af 1200-årene som\net af kongemagtens initiativer for at styrke den indenlandske\nhandel. Nysted, som fi k købstadsrettighederne\ni 1409 af Erik af Pommern, havde sammen\nmed kongeborgen Aalholm, sin største betydning i\nByens beliggenhed ved kysten har været afgørende\nfor dens udvikling. Kystlinierne har bestemt byens\nstruktur med en langsgående hovedgade/handelsgade,\nhvorfra stræder og slipper førte og endnu fører,\nned til det sydvendte nor. Her lå den naturskabte\nhavn i læ, hvorfra udskibedes fangster og andre\nhandelsvarer, og her udvikledes en bebyggelse på\nsmalle, langstrakte grunde, der endnu kan erkendes\npå moderne matrikelkort. Foruden handelen sydpå\nog fi skeriet var agerbruget gode eksistensgrundlag.\nByen husede således blandt andet et af landets gråbrødreklostre\ni denne periode.\nAlgade. Midt i billedets baggrund ses Villa Marina fra 1878. Foto: Peter Bering\nKrige, epidemier og talrige bybrande i 1600- og første\nhalvdel af 1700-tallet, påførte byen store skader.\nSpecielt »den røde hane« har Nysted været plaget af\n– mere end andre tilsvarende bysamfund – med fattigdom\nog forfald i lange perioder til følge. Ved én\naf brandene i 1654 gik således halvdelen (ca. 100)\naf byens våninger til, herunder både rådhus og præstegård.\nFørst i forrige århundrede, efter at byen i 1847 havde\nfået udskiftet det sidste stråtag med »tagpotter«, blev\nstilstanden igen brudt. Kornhandelens opsving får således\nde store købmandsforretninger til at blomstre.\nBlandt andet pakhuse og hoteller opføres, ligesom et\nnyt rådhus og en ny skole, opført i senklassicistisk stil,\nså dagens lys i midten af 1800-tallet.\nByhusene, som hidtil alle var opført i én etage og\ni bindingsværk, ændres nu i opgangstiderne til\nat være grundmurede og ofte i to etager. Fra den\nvelbeskyttede havn i Nysted nor afgår, trods de lidt\nbesværlige besejlingsforhold grundet det lange rev\nRødsand, fast færgeforbindelse til København og Lübeck,\nligesom et værft anlægges i 1855.\nBroen over Guldborgsund (1869) samt de nye jernbaner\nkostede dyrt for Nysteds erhvervsliv og affødte\nca 1880 en række markante fallitter i byen. Nysted\nfi k dog, på trods heraf, sidst i 1800-tallet, som det\nhører en købstad til, også en teknisk skole, et arresthus\nog et mindre sygehus.\nMed jernbaneforbindelsen Nysted-Stubbekøbing\nkom de moderne tider i 1910 også til Nysted. Blandt\nandet et nyt vandtårn, et gasværk, en kloakledning\nog et nyt posthus affødtes af den udbygning, der\nfandt sted de følgende år. Samtidig hermed opstod\nhos borgerne ønsket om ikke at bo i traditionelle\nbyhuse, men i villaer. Disse blev bygget i udkanten\naf den eksisterende bystruktur. Der blev på tyve år,\nfra 1905-25, bygget omkring 100 nye huse, hvilket\nbetød, at byens omfang reelt var fordoblet (ca. 250\nhuse) i forhold til et halvt århundrede tidligere.\nFra 1967 har en række udstykninger medført, at der\nsyd og øst for den gamle by er opvokset et stort område\nmed villaer og rækkehuse, ligesom et sommerhusområde\ni dag udgør byens sydlige afgrænsning\nmod Østersøen. Enkelte større, moderne industrivirksomheder\nhar placeret sig i byens østlige udkant. De\nseneste års udvikling går igen mod øget interesse for\nbosættelse i den gamle bykerne, i hvilken såvel egentligt\n(tilpasset) nybyggeri som fornyelsesprojekter nu\nrealiseres. Nysted har i dag ca. 1.600 indbyggere.\nMed den naturskønne placering, det smukke by- og\nhavnemiljø, de nødvendige service- og indkøbsfaciliteter\nog et blomstrende kulturliv, kan byen i dag\nse en fremtid i møde, hvor den allerede kraftigt stigende\nturistfaktor vil være en meget væsentlig del af\nByen - og dens bygninger\nNysteds middelalderlige bystruktur, byens beliggenhed\nved noret og en række forholdsvis ensartede\nog velbevarede huse danner i dag et helstøbt og ret\nuspoleret bymiljø, som ikke ses mange andre steder\ni landet. En i 1973 tinglyst Bevaringsplan, gældende\nfor hele den gamle bydel (ca. 250 huse) inklusive\nhandelsgaden har siden da beskyttet det bevaringsværdige\nbymiljø (heraf ca. 15 egentlig fredede ejendomme).\nSamtidig hermed giver den det administrative grundlag\nfor i forbindelse med den løbende bygningsfysiske ud-\nNysted Rådhus. Foto: Allan Tønnesen\n8 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nvikling i byen, at styre denne nøje, så der sker en tilpas-\nning og fortsat styrkelse af de eksisterende kvaliteter.\nDet generelle for Nysteds gamle bebyggelse er, at\nden gennemgående består af forholdsvis jævne huse\nfra 1800-tallet, hovedparten i én etage. Ofte har de\nudbygninger (luder) på bagsiden, såvel som egentlige\nside- og baghuse. Gode eksempler er digteren\nEmil Aarestrups hus, Adelgade 80 (1761) samt byens\nældste hus Fiskergade 1, (opr. 1600-tallet). Enkelte\nhuse i byen fra 1920’erne er fine repræsentanter for\n»bedre byggeskik«-perioden i Danmark.\nUdover disse rolige, traditionelle senklassicistiske\nhuse med kalkede og pudsede facader får den historicistiske\narkitektur dog fra ca. 1870’erne indflydelse\n– også på byggeriet i Nysted, idet de nye huse nu har\nren, ubehandlet mur af røde eller gule sten. Således\ner fx Østergade 9 (1877), Gl. Torv 7 (opr. 1600-tallet)\nog Adelgade 60 (1867) repræsentanter for henholdsvis\nden ydmyge 3-fags våning i bindingsværk og det\nmere stilige, grundmurede 9-fags bedsteborgerhus.\nProportioner, materialer, farver og detailløsninger er\nvæsentlige del-elementer, som tilsammen gør, at ga-\nog kommuner, om hvordan\ndebilledet på én gang synes varieret og spændende,\nog samtidig homogent og smukt.\nNysted rummer dog, udover de lidt mere anonyme\nkøbsstadshuse, også en hel del mere markante bygninger.\nI Adelgades nordlige ende ligger således to\ngamle, magtfulde pakhuse, købmand Clausens fra\n1807 og købmand Bønnelyches fra 1851. Specielt\nClausens pakhus udgør, sammen med den fine butiksbygning\nAdelgade 13 (ca. 1868) og boligen Adelgade\n15 (ca. 1868), et helstøbt kompleks fra storkøbmændenes\nMed til »pakhusområdet« hører det velproportionerede\nvandtårn fra 1912, som sammen med kirkens\nspir er en uundværlig del af byens profil, landværts\nsåvel som søværts. Både pakhuse og vandtårn er i\ndag indrettet til diverse kulturelle formål.\nOm Bygningskultur Danmarks\ndirektør, Thomas Martinsen\nThomas Martinsen tiltrådte som\ndirektør for Bygningskultur\nDanmark i august 2005. Han har\nudarbejdet organisationens nye\nspidsen for at gennemføre ændringerne.\nMed en baggrund\nsom leder af Rambøll Managements\nog medforfatter til den\ner han en af pionererne\nnår det gælder om at kombinere\nDet første grundmurede hus var rådhuset, Adelgade\n61, fra 1839. Det var samtidig det første hus her i\nNysted, som havde fået en egentlig arkitektonisk\nbehandling. Samtidig med sin statelige fremtræden\nindpasser huset sig på en fin måde i gadebilledet.\nBorgerstiftelsen. Foto: Peter Bering\nca. 9.000 fredede bygninger. For\nat blive udpeget som bevaringsværdig\nskal en bygning have\nværdi af regional eller lokal\nbetydning – og klassifikationen\nsom bevaringsværdig gælder\nNysted kirke (opr. 1300) har en væsentlig, visuel be-\nFor at blive fredet skal en bygtydningning\nhave for byen særlige – alene arkitektoniske\nved sin størrelse. Med sit\nI udkanten af byen ligger, vogtende i den nordlige\ndel, Aalholm slot, med sin tunge middelalderlige ker-\nskib, eller der kulturhistoriske er et oprindeligt kvaliteter gammelt unggotisk langne. På trods af utallige ombygninger gennem tiden\nhus af national og sit slanke, betydning. smukke En barokspir, fred- virker den stor fremtræder denne tillukkede borg uhyre velbevaret,\nog ning dominerende, gælder både som for den bygningens ses bag de lave huse på såvel eks- som interiørt. De mange tilhørende tjene-\nGammel ydre og Torv. indre. Faktisk Alle er bygninger den ikke større end samtisteboliger, staklader m.v. er ligeledes, for manges\ndige opført landsbykirker. før år 1536 Man er kan automatisk her også glæde sig over,\nat fredede, det århundredgamle mens yngre bygninger bebyggelsesmønster, med\nvedkomende, af betydelig arkitektonisk værdi.\nhuse generelt rundt kan langs fredes, kirkegården, når de her er er forholdsvis bevaret.\nover 50 Alt for år gamle. mange købstadskirker Yngre bygniner\ngennem ger, der tiderne. indeholder særlige værdier,\nkan fredes i særlige tilfælde.\nI 1878 opførtes et hus, som for alvor brød med de\ntraditionelle forestillinger om, hvordan et hus i Nyninger\nhører bl.a. slotte, herrestedgårde,\nskulle bondegårde, se ud. Huset borgerhuse,\ner »Villa Marina«, Adelgade\n56, købmandsgårde, som blev tegnet pakhuse, af arkitekten villa- Vilhelm Dahlerup.\nI den sydlige udkant ligger, foruden hotellet »The\nCottage«, (engang annekset til en adelig, engelsk\npigeskole bygget i engelsk stil) slottets modsætning\ni form af en smuk gammel, let og sommerlig træpavillon,\nSkansepavillonen. Oprindelig opført ca. 1910\ntil fugleskydningsarrangementer og anden lokalitet\nligger bygningen i dag og spiller fint sammen med\nlystanlæg, campingplads og badestrand. Samtidig\nMed er, rådhuse, sit flade tag skoler, og sin arrester, vaseprydede jernbalustrade\nlig- hermed opfylder den, i lighed med mange andre af\ngerbanestationer det som en og italienskinspireret industrianlæg, villa midt på ho- STUCCO byens LUSTRO bevaringsværdige bygninger, på en god måde\nvedgaden telefonkiosker i en lille og dansk lysthuse. købstad.\nMARMORINO nye tiders funktionelle krav.\nNysted ret for har de i fredede Jernbanegade bygninger. et specielt, helstøbt gadebillede\nKilde: fra Kulturarv begyndelsen – en af værdi-\nstationsbygningen fuld ressource for og kommunernes\nposthuset, placeret for enden\naf udvikling. denne, er Analyse meget smukke af dansker- eksempler på offentligt UDFØRELSE\nbyggeri fra denne periode.\nTlf. 33 47 66 05,\nNysted Kirke. Foto: Peter Bering\n10 by & land 28 nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nAf Torben Lindegaard Jensen. Foto: Forfatteren\nEn af den engelske digter Oscar Wildes beske aforismer\nlyder således: Der hviler en ond skæbne over\ngode beslutninger. De bliver altid truffet for sent!\nDen påstand tror jeg, at mange af os, der kæmper\nfor vor bygningskultur, vil nikke bekræftende til, selv\nom noget undertiden også lykkes i sidste øjeblik. En\nsådan undtagelse har jeg selv haft den store glæde\nat få lov til at spille en vigtig rolle i, nemlig redningsaktionen\nfor de fynske bindingsværksgårde.\nI starten af 1980’erne gik det gradvis op for mig, at\nden jævne, traditionelle bondegård var ved at forsvinde\nmed alarmerende hast, og da menighedsrådet\ni Øster Hæsinge på Sydfyn i 1987 trods massive\nprotester fi k lov til at nedrive de tre udlænger til præstegården,\nblev det simpelthen for meget for mig!\nJeg satte mig i forbindelse med ”Sammenslutningen\nfor Bygnings- og Landskabskultur”, som var forløberen\nfor den nuværende landsforening. På et møde\nmed den daværende bestyrelse mødte jeg en entusiastisk\nholdning, og der blev straks etableret kontakt\ntil fredningsmyndighederne (dengang Planstyrelsen).\nVilhelmsgave – kove\nPå dette tidspunkt var der på Fyn kun fredet 8 gårde\naf stærkt varierende kvalitet, og bestemt ikke de 8\nbedste på Fyn, og. Også hos fredningsmyndighederne\nvar man klar over problemet. Med kontorchef Sys\nHartmanns ord på landsforeningens årsmøde i 1989\nvar den vanskelige opretholdelse af de fynske gårde\nen torn i øjet på alle, og fredning af gårde i Danmark\nhavde næsten været umulig som følge af en kombination\naf slægtsfølelse og uvilje mod offentlige myndigheders\nindblanding. Fredning af driftsbygninger\nvar en problematisk sag, da ejernes erhvervsudøvelse\nså blev underlagt restriktioner.\nNu har analyser jo en begrænset holdbarhed, og\nfredningsmyndighederne var dengang ikke opmærksomme\npå hvor stor en del af de bevaringsværdige\ngårde, der reelt allerede dengang var taget ud af\nDer blev nu afholdt et møde med Kurt Rosenkrans\nHøyer, der varetog fredningsmyndighedernes sagsbehandling\npå Fyn, og han fi k udleveret et Fynskort\nmed ca. 400 røde prikker med hver sit løbenummer\nog med tilhørende fotos af bevaringsværdige gårde,\nsom jeg gennem de foregående år havde taget. Henover\nforåret og forsommeren 1989 fulgte jeg fredningsarbejdet\npå nærmeste hold, og inden 1. august\n1989 var Fyn ”screenet” for fredningsemner.\nPå mødet i Det Særlige Bygningssyn den 21. september\n1989 blev der i en særlig rapport forelagt 40 fredningsemner,\niblandt hvilke man på forhånd havde besluttet\nsig for at forsøge 25 ejendomme fredet. Igen\nmed kontorchef Sys Hartmanns ord var udvælgelsen\nvanskelig, og et betydeligt skønsmæssigt element indgik\nheri. Blandt de 25 udvalgte var der 3 ejere, der\nmodsatte sig gennemførelsen af en fredning. Alle\ndisse er senere blevet fredet under andre ejerforhold.\nKun i et enkelt af disse 40 tilfælde fi k myndighederne\nikke lov til at foretage besigtigelse, nemlig den\n”sagnopspundne” Lille Pederstrup, hvis kvaliteter på\nafstand dog kunne vurderes som så unikke, at man i\nstyrelsens referat kan læse, at sagen blev udsat til senere\nbehandling, idet man ville afvente nærmere forhandlinger\nmed ejeren. Han blev imidlertid 103 år gammel,\nog først efter hans død i år 2000 blev sagen taget\nop på landsforeningens foranledning. Denne sag førte\naf helt uforståelige grunde ikke til en fredning.\nI perioden 1990-1995 blev der i Fyns Amt yderligere\nfredet knap yderligere 20 landbrugsejendomme, dels\nfølge af en ”opsamling” og dels som følge af en fortsættelse\naf temagennemgangen på øerne syd for Fyn.\nDe fredede landejendomme\nHer 20 år efter er det interessant at se, hvordan det\negentligt gik, og hvordan de fredede gårdanlæg/\nlandejendomme har det!\n2 er nedbrændt. Desværre 2 af de største,\nældste og mest værdifulde, og fredningen\nnaturligvis efterfølgende ophævet.\n1 fredning er delvis ophævet, idet en længe\nvæltede i 1999-orkanen, og ikke senere\n4 fredninger er ophævet på grund af misligholdelse\nGodt 20 af de fredede gårde har siden 1995 været\ninvolveret, eller er p.t. involveret, i meget omfattende\nrestaureringsprojekter, hvis gennemførelse kun har\nAahøjrup Skovgaard – korsarm\n12 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nværet mulig på grund af betydelige tilskudsmidler fra\nKulturarvsstyrelsen og fra private fonde. Jeg har på\nidealistisk basis på en eller anden måde været inddraget\ni mere end halvdelen af disse restaureringsprojekter,\nog jeg kan stå inde for, at alle disse projekter er\n”liv eller død” for disse ejendomme! Uden fredningen\nog de med denne forbundne økonomiske støttemuligheder\nville mere end halvdelen af disse gårde været\ngået til grunde. Det giver stof til eftertanke!\nMåske bliver det lidt nemmere at forstå, hvis man\nser på situationen i forbindelse med fredningernes\ngennemførelse i 1989. Dengang var hovedparten af\ndisse ejendomme ejet af ungkarle, søskendepar eller\nenker på over 80 år, som levede gammeldags og\nspartansk, og med minimale indtægter. Men det var\nstolte mennesker, der satte en ære i at klare sig selv.\nDesværre blev vedligeholdelsen af ejendommene\nmere og mere kosmetisk, og de reelle problemer gik\nderfor videre til nye købere.\nJeg har til trivialitet hørt medarbejdere fra Kulturarvsstyrelsen,\narkitekter og andet godtfolk beklage sig\nover, at denne forsømte vedligeholdelse i væsentlig\ngrad blev ”tørret af ” på samfundet!\nKritikerne burde skamme sig, og i stedet være taknemmelige\nover, at disse ”sidste-generations-bønder”\n– og ”bevaringsnørder” skænkede samfundet\net umistelige bidrag til vor fælles hukommelse, et\nbidrag, som forekommer de fleste af os langt mere\nvedkommende end mange af de mindesmærker,\nder knytter sig til vort lands lidet glorværdige militærhistorie.\nDe ”frasorterede” – og andre\nHvis man retter blikket imod de ca. 15 gårde, der\nblev frasorteret i forbindelse med Det Særlige Bygningssyns\nmøde 21/9-1989 får man en tankevækkende\nlektion! Kun 2 af disse gårde har det i dag\nbedre end i 1989, og 6 af dem er helt eller delvist\nnedrevet. Resten er i forfald!\nSer man yderligere på den gruppe gårdanlæg, som i\n1989 kvalitetsmæssigt marginalt lå under dem, som\nblev forelagt Det Særlige Bygningssyn, er billedet helt\ndet samme. I 1989 ville det absolut have været fagligt\nforsvarligt at forelægge Det Særlige Bygningssyn\nyderligere 25-30 emner. I dag vil man højst kunne\npege på 3-4 stykker. Løbet er kørt!\nRøde Gaard, før restaurering\nMen tilbage til tabet af de ”frasorterede”! I nogle\ntilfælde viste ejerne stor handlekraft og rationalitet,\nog en enkelt af de 40 udvalgte blev således nedrevet\nweekenden før det omtalte møde i Det Særlige Bygningssyn.\nEn gård i Ålsbo mistede alle udlængerne, og\nandre fik ”det hvide snit” i form af tagkviste, termovinduer,\nbyggemarkedsdøre og fjernelse af skorstene\netc. Almindeligst har det dog været gradvist at slippe\ntaget i dét, som man ikke kunne holde på, ligesom\nman under en etape i Tour-de-France kan se rytterne\nsmide drikkedunke, cykelhjelme, solbriller etc. på den\nsidste strækning opad bjerget. Den store maleriske\n”Aahøjrup Skovgaard” er et klassisk eksempel! Først\nblev kostaldens forlængelse nedrevet, og dernæst\nkom turen til det fritliggende 8 fags ”kovehus”, og\np.t. er korsarmen på vestlængens bagside i alarmerende\ndårlig stand. Udlængerne er tømte for indhold og\nfunktion. Kragemosegård har mistet portlængen og\nsenest hestegangshuset, og Kongshøjgård i Strærup\nmister sit kovehus i løbet af 2007. Og så videre!\nRestaureringsprojekter på de fredede\nSom tidligere nævnt var de fleste af gårdene vedligeholdelsesmæssigt\npå knæ, da de blev fredet i starten\naf 1990’erne, og en ekstraordinær økonomisk indsats\nvar livsnødvendig. En række af disse projekter er\nnu stort set gennemført, og yderligere en halv snes\nstykker er undervejs, og at dømme ud fra de indhøstede\nerfaringer kan vi alle begynde at glæde os. Der\ner tale om meget flotte restaureringer, og jeg synes,\nat Kulturarvsstyrelsen har balanceret flot imellem de\nvanskelige problemer, som knytter sig til, om man skal\nfastholde kulturhistorisk spændende, men måske lidt\nucharmerende ”knopskydninger” eller om man, som\nved ”Røde Gaard” i Skårup og ”Askhøj” i Brændekilde,\nskal fjerne diverse blikhjelme og pladetage og\nlave en æstetisk smuk og ”ren” tilbageføring.\nStyrelsen har også ud fra et helt uacceptabelt lavt rammebeløb\nydet en efter forholdene fair økonomisk støtte,\nmen det letter kun delvis på trykket for de økonomisk\nhårdt pressede ejere. Lad mig som eksempel nævne, at\nejerne af hhv. ”Toftlund” og ”Vilhelmsgave” netop har\ntotalrestaureret disse gårdes såkaldte kovehuse. Prisen\npr. kovehus har været ca. en kvart million – på noget\nsom overhovedet ingen brugsværdi har!\nDen store gård ”Toftlund” er et typisk eksempel. Siden\nde nuværende ejeres overtagelse i 1995 er vel\nRøde Gaard, efter restaurering\n14 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\n80% af alle tagflader nytækkede, staldlængens bin-\ndingsværk istandsat og fornyet, stuehusets murværk\nistandsat og fuget om med trukne fuger, gesimser\nm.v. repareret og trukket op, hjørnekvadre og pilastre\ngenskabte, ny hoveddør udført som kopi af den oprindelige,\nreetablering af havefacaden med flytning af\nvinduer og havedør, omlægning af pikstenbelægning\npå gårdsplads – og en hel del mere. I løbet af 2007\nforventes de funktionstømte driftslængers døre, luger\nog porte at blive udskiftet. I starten af 1990’erne stod\ndenne gård på tærskelen til sin udslettelse!\nTemagennemgangen af ældre landbrugsejendomme\nopført før 1850 fortsatte gennem Sønderjylland og\nop langs vestkysten de efterfølgende år, men klingede\nefterfølgende af med det resultat, at det øvrige\nDanmark kun sporadisk blev undersøgt. Senere har\nstyrelsen så forsøgt sig med en temagennemgang\nf.s.v. angår landbrugsbygninger fra perioden 1850-\n1940. Tempoet og entusiasmen dalede efterhånden\np.g.a. utilstrækkelige ressourcer, og den ambitiøse\nplan om en landsdækkende temagennemgang er nu\ndefinitivt begravet. Igen står Sjælland og store dele\naf Jylland som de største tabere!\nAahøjrup Skovgaard. Luftfoto\nÉn af erfaringerne fra den seneste temagennemgang\ner, at kun ganske få gårdanlæg fra perioden 1850\nog frem til 1940 kan leve op til de helt urimeligt høje\nkrav, som fredningsmyndighederne p.t. stiller, for at\nen fredning kan gennemføres. En anden erfaring er,\nat det i dag forekommer langt sværere at få ejere til\nat acceptere de krav, man som ejer skal efterleve i\nforhold til vedligeholdelse af – og indgreb i – fredede\nbygninger. Fredningsmyndighederne synes i øvrigt\nheller ikke at forsøge at ”sælge” ideen til ejerne.\nEn kendsgerning er det i hvert fald, at der på landsplan\nkun d.d. er fredet 6 gårde i ”bedre byggeskik”,\npræstegårde, møllegårde og husmandssteder medregnet!\nDet er simpelthen helt uacceptabelt!\nI endnu højere grad en industrikulturens overflødiggjorte\nbygninger er landbrugets ditto skånselsløst\ndødsdømte. Fredning er det eneste effektive instrument\ntil beskyttelse af disse bygninger, og eftertiden\nvil takke os for at være lidt mere rundhåndet. Noget\nkan endnu nås, men det skal være NU!\nmedlemsnyt marts 2007\nved Bevaringsforeningen i Nysted\nBevaringsforeningen i Nysted byder velkommen til årsmøde 2007 i den nye Guldborgsund Kommune (sammenlagt af Nykøbing\nF., Stubbekøbing, Nørre Alslev, Sydfalster, Sakskøbing og Nysted kommuner). Bevaringsforeningen blev stiftet i 1977\nog har fra grundlæggelsen haft væsentlig indflydelse på bevaringspolitikken i vor smukke by. Vi glæder os til at præsentere\nlandsforenigens medlemmer for vor hyggelige søkøbstad, Danmarks sydligste, med de fredede og bevaringsværdige bygninger\nsamt et smukt havnemiljø med kig over til Ålholm Slot.\nFredag den 11. maj Ankomst til Sam Hotels – byvandring i Nysted – officiel modtagelse på Nysted Rådhus\nFra kl. 15.00 Individuel ankomst til Sam Hotels, Sundby Lolland\nKl. 17.30 – 18.00 Privat transport fra Sam Hotels til Nysted\nKl. 18.00 Guidet byvandring i Nysted.\nMødested: Nysted Rådhus, Adelgade 61, 4880 Nysted.\nVi skal bl.a. se Emil Aarestrups hus og kirken i Nysted.\nKl. 20.00 – ca. 21.00 Officiel modtagelse på Nysted Rådhus.\nDer serveres en lettere anretning.\nLørdag den 12. maj Indskrivning og foredrag på Sam Hotels – fælles\nKl. 8.30 – 9.30 Indskrivning\nKl. 9.30 – 10.00 Introduktion om Lolland Falster.\nVed Anne Elmer, Guldborgsund Museum (Nykøbing Falster)\nGeneralforsamling på Sam Hotels\nKl. 10.00 – ca.15.00 Generalforsamling.\n(Dagsorden ifølge vedtægterne). Der serveres formiddagskaffe og\neftermiddagskaffe med hjemmebag, samt frugt og vand.\nBuffet inkl. en pilsner eller vand\nKl. ca. 15.30 – 16.00 Foredrag om Christiania\nVed Jens Balsby Nielsen, Slots- og Ejendomsstyrelsen\nKl. 10.00 – ca. 15.00 Bustur til udvalgte godser.\nDer er frokost inkl. en pilsner eller vand på Frilandsmuseet i Maribo.\nGuider er historikerne Mette Bligård, Hanne Christensen, Guldborgsund Museum,\nog leder af Stiftsmuseet i Maribo, Ulla Schaltz.\nFor yderligere information om turen se www.byogland.dk.\nÅrsfest på Sam Hotels\nKl. 19.00 – 01.00 Årsfest\nVelkomstdrink, festmiddag, aftenkaffe og natmad.\nSøndag den 13. maj Tur til Fuglsang Park\nKl. 9.30 – 10.00 Privat transport fra Sam Hotels til Fuglsang Park\nKl. 10.00 – 12.00 Havevandring i Fuglsang Park, og for de garvede, vandretur til Skejten.\nBesigtigelse af nyt kunstmuseum under opførelse.\nKl. 12.30 Let frokost på Fuglsang\n16 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007 medlemsnyt · by & land · marts 2007 17\n– Dagsorden ifølge vedtægterne\n3. Aflæggelse af det reviderede regnskab for 2006.\n4. Indkomne forslag, forslag skal ifølge vedtægterne\nvære Landsforeningen i hænde senest fredag den\n5. Fremlæggelse af budget for det kommende regnskabsår\n2007, og fastlæggelse af kontingent.\n6a. Valg af bestyrelse. På valg er: Torben Lindegaard\nJensen. Ejvind Bitsch. Erica Heyckendorff.\n6c. Valg af revisor.\n7. Valg af mødested for næste års generalforsamling.\nBestyrelsens skriftlige beretning, regnskab 2006 og udkast\ntil budget 2007 kan læses på foreningens webside,\nwww.byogland.dk, fra den 4. april 2007. Indkomne forslag,\nbestyrelsens kommentarer hertil, samt evt. justeret\nforslag til budget 2007 kan læses på websiden fra den\n27. april 2007. De omtalte dokumenter kan ligeledes rekvireres\nved henvendelse til sekretariatet.\nHvis man ikke ankommer i bil, er det muligt at tage toget\ntil Nykøbing Falster. Herfra kører bus nr. 2 direkte til Sam\nHotels og Middelaldercenteret, der ligger lige ved siden af.\nDer er kort og kørselsvejledning på www.samhotels.dk.\nHvis man ikke kommer i bil, vil der være mulighed for\nprivat samkørsel til Nysted fredag og Fuglsang søndag.\nDet er muligt at markere behov for samkørsel på tilmeldingen\nBevaringsforeningen i Nysted\nv/ Elisabeth Nicolaisen, formand\nTlf. 54 87 18 90\nHotel – Konferrence – Wellness\nTlf. 54 88 27 00\n4871 Toreby Lolland\nVed Hamborgskoven 2 – 4\nNykøbing F. Vandrerhjem\nTlf. 54 85 66 99\nTlf. 54 85 45 45\nMobil 61 65 65 93\nTlf. 54 87 09 17\nTilmelding til årsmøde i Nysted 11. 12. og 13. maj 2007\nVed tilmelding til årsmødet udfyldes og afkrydses denne slip, og sendes pr. brev til:\nÅlholm Slot, Nysted. Foto: Peter Bering\nVed tilmelding foretager Sam Hotels reservation og fremsender faktura med reservationsnummer til deltageren som\nherefter skal indbetale fakturabeløbet til Sam Hotels bank Nordea reg. nr. 2205 konto 5368876471. I forbindelse\nmed betalingen oplyser deltageren: navn, adresse og reservationsnummer, hvorefter reservationen / tilmeldingen er\ngældende. Alle nødvendige oplysninger vil fremgå af den bekræftelse Sam Hotels fremsender.\nSam Hotels er et røgfrit hotel.\nTilmelding senest mandag den 23. april 2007.\n□ Personligt medlem af Landsforeningen, medlemsnr. ________________________________________________________\n□ Medlem af lokalforening _______________________________________________________________________________\nTlf./mobil/ e-mail _______________________________________________________________________________\nFormiddags- og eftermiddagskaffe med hjemmebag og frokost, inkl. en pilsner eller vand\n□ Ledsagertur lørdag, frokost, inkl. en pilsner eller vand\n□ Årsfest på Sam Hotels, inkl. festmiddag, aftenkaffe og natmad,\n□ Tur til Fuglsang Park søndag, inkl. frokost,\nSlippen fortsætter på næste side\n18 medlemsnyt · by & land · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nmedlemsnyt · by & land · marts 2007 19\nVi har i landsforeningens sekretariat fået to nye medarbejdere,\nNiels Gjedde Sommer og Grethe Gottlieb\nJensen. Niels Gjedde Sommer studerer landskabsforvaltning.\nNiels står overordnet for: postliste, hjemmeside,\nmailingliste, IT og annoncører. Niels er på kontoret\ntirsdag og fredag, i alt 15 timer ugentligt.\nGrethe Gottlieb Jensen er uddannet bygningskonstruktør,\nmen har også beskæftiget sig med regnskab\nog bogholderi. Grethe står overordnet for: database,\nopkrævninger og økonomi. Grete er på kontoret\nonsdag, torsdag og fredag, i alt mellem 15 og 20\ntimer ugentligt. Julie Hasløv Frankel, der er uddannet\narkitekt, tager sig af det fredningsfaglige område.\nJulie arbejder i alt 37 timer ugentligt.\nDa vi nu er bedre bemandet i sekretariatet udvider vi\nåbningstiden. Telefontiden er således fremover: tirs-\nOvernatning på Sam Hotels:\n□ Enkeltværelse, to overnatninger, inkl. morgenbuffet,\n□ Dobbeltværelse, to overnatninger, inkl. morgenbuffet,\n□ Enkeltværelse, en overnatning, inkl. morgenbuffet,\n□ Dobbeltværelse, en overnatning, inkl. morgenbuffet,\nBehov for kørselslejlighed:\n□ Har behov for kørselslejlighed fredag fra Sam Hotels til Nysted og retur.\n□ Har behov for kørselslejlighed søndag fra Sam Hotels til Fuglsang Park og retur.\nBorgergade 111 · 1300 København K · Tlf 70 22 12 99\nFax 33 47 66 49 · mail@byogland.dk · www.byogland.dk\ndag til fredag fra 10 – 15. Hvis vi er optaget pr. telefon\nindenfor åbningstiden går vores telefonsvarer på.\nHjemmesiden i luften\nVores nye hjemmeside er nu gået i luften – den er som\nhidtil at finde på www.byogland.dk. Velkommen! På\nsiden er der aktuelle informationer om vores forening.\nHer vil vores medlemsarrangementer blive annonceret,\nog der vil være information om vores frednings- og bevaringsarbejde.\nDer er også en lille oversigtskalender.\nNyhedsbreve per mail\nAlle vores medlemmer er meget velkomne til at indsende\nmailadresse til os på mail@byogland.dk.\nForeningen er ved at indføre en ny grafisk identitet.\nFørste skridt var bladet. Nu er linien også gennemført\nmed hjemmeside og brevpapir, og vi er glade for resultatet.\nKarin Lykke Groth har stået for opgaven.\n”H. C. Andersen-slottet” foreslås fredet\nI sommeren 2006 kunne dagspressen fremkomme\nmed den oplysning at Tivoli havde planer om at opføre\net hotel tæt på Rådhuspladsen. Det lød skræmmende,\nfor det kunne vel dårligt handle om andet\nend den grund hvorpå ”H.C.Andersen-slottet” ligger i\ndag. ”Slottet” skulle altså nedrives. I løbet af efteråret\nkom der efterhånden mere kød på historien: hotellet\nskulle udformes som et højhus, og dette skulle i øvrigt\nogså indeholde luksuslejligheder.\nTivolis højtflyvende planer faldt besynderligt nok\nsammen med Københavns Kommunes præsentation\naf en højhusstrategi med udpegning af ni specifikke\nområder som specielt egnede, fra Ydre Nordhavn\nover Hovedbanegården til Ørestad. Det fremgik at det\npå ingen måde udelukkede at også Indre By kunne\nkomme på tale, selv om kommuneplanen fra 2005\nsiger at der ikke må bygges højhuse i den historiske\nbymidte. ”Der er jo et andet politisk flertal nu end\ndengang kommuneplanen blev vedtaget. Derfor vil vi\nheller ikke udelukke nogen muligheder. Men hvis der\nAf Allan Tønnesen og Søren Vadstrup\nskal bygges i bymidten, skal det naturligvis gøres med\nstor respekt for de historiske\nKlaus Bondam beroligende.\nkunne kommenteres og\ndebatteres fra 11. december\n2006 til 12. februar\n2007, hvorefter der vil\nblive udarbejdet et tillæg\nEt par dage efter blev det\noffentliggjort at den verdenskendte\nNorman Foster havde vundet Tivolis arkitektkonkurrence.\nForuden luksushotellet med 150 værelser og\nrestaurant indgik i projektet et 102 meter højt tårn\nmed ca. 50 ”eksklusive” ejerlejligheder. ”Arkitektur\ni verdensklasse” hed det, ganske uanset at Rådhus-\n20 medlemsnyt · by & land · marts 2007\nby & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\npladsen allerede har et stykke arkitektur i verdensklas-\nse, nemlig Københavns Rådhus, bygget af arkitekten\nMartin Nyrop 1892-1904. Det har som bekendt også\net tårn – 106 meter højt – altså stadig et par meter\nhøjere end Tivolis projekterede, der dog vil blive dominerende\nalene på grund af dets\nmeget større volumen helt op til toppen,\nhvor rådhustårnet afsluttes af et\nTivolis projekt er altså en katastrofe\nset i relation til rådhuset, byens stolthed\nsom borgere og kommunalpolitikere\nhar hæget om i 100 år, men\nsom overborgmesteren og teknikog\nmiljøborgmesteren nu lader til at\ngive giver pokker i. Men ulykkerne\ner ikke slut hermed, for som nævnt\nskal nybygningen opføres på det\nsted hvor ”H.C.Andersen-slottet”\nligger. ”Slottet” er på ingen måde\nnoget ligegyldigt hus som kan besluttes fjernet bare\nmed en håndbevægelse. Derfor har Landsforeningen\nfor Bygnings- og Landskabskultur indgivet forslag om\nfredning af bygningen til Kulturarvsstyrelsen.\nFacade mod Tivoli\nDansk håndværk og kunstindustri havde i sidste\nhalvdel af det 19. århundrede nået et teknisk højdepunkt.\nDet var ledende kredse bevidst om, og det\nvar baggrunden for afholdelsen af den store nordiske\nIndustriudstilling i 1872 og Den nordiske Industri-,\nLandbrugs- og Kunstudstilling\ni 1888. Her var der lejlighed til at\nmåle Danmarks frembringelser med\nandre landes på samme tid, og disse\nmanifestationer betød meget for\nden nationale selvfølelse, der havde\nlidt så meget i 1864 og tiden derefter.\nBegge de store udstillinger fandt\nsted på det nedlagte fæstningsareal\nhvor byens Vesterport havde ligget,\nog hvor Københavns Rådhus og\nRådhuspladsen ligger i dag. Blandt\nde bygninger der blev opført til udstillingen\ni 1872 var Vilhelm Kleins\nIndustriudstillingsbygning på hjørnet af Vesterbrogade\nog den senere Rådhusplads. Den festlige bygning\nfik lov at bestå i godt 100 år, indtil den blev erstattet\naf Erik Møllers nye Industriens Hus 1978-80.\nVed afslutningen af udstillingen i 1888 blev det besluttet\nat anvende overskuddet til opførelse af et\nkunstindustrimuseum på den lange, smalle grund\nmellem industriudstillingsbygningen og Tivoli. En\ndrivende kraft i forbindelse med afholdelsen af de\nto udstillinger var Industriforeningens sekretær,\nC.Nyrop, og det var også ham der stod bag tanken\nom et kunstindustrimuseum. Man havde gode erfaringer\nmed Vilhelm Klein som arkitekt, og det blev\nderfor ham der i 1892 fik opgaven at levere tegningerne\ntil den nye museumsbygning. Den skulle ikke\nblot rumme eksempler på tidens mest fremragende\nkunstindustri, men den skulle selv være et sådant\neksempel. Der blev derfor ikke sparet noget for at\ngøre dette renæssanceslot så prægtigt og veludført\nBygningen fungerede som Kunstindustrimuseum\nindtil 1923, da dette museum flyttede til det nyrestaurerede\nFrederiks Hospital i Bredgade, hvor\ndet som bekendt endnu ligger. Bygningen på Rådhuspladsen\nblev herefter overtaget af De Forenede\nBryggerier, som indrettede sit hovedkvarter i forbygningen,\nmens sidehuset blev lejet ud til forskellige\nformål, bl.a. Gymnastikinstitut (1926) og Officersforeningen\n(1929). I den bageste del af sidebygningen\nlå Garnisonsbiblioteket i mange år. Siden 1980 har\nLouis Tussauds Wax Museum haft udstillingslokaler i\ndet meste af bygningens overetage, mens underetagen\nbenyttes af Tivoligarden.\net rendyrket historicistisk\nhus. Da huset\ni sig selv skulle\nstade, valgte man\nbevidst dansk arkitekturshåndværksmæssige\nrenæssancen, som stilart. Den byggeglade konge,\nChristian IV og hans tid var det helt rigtige ikon for\nprojektet. Vilhelm Klein havde som medarbejder hos\nFerdinand Meldahl været med til genopførelsen af\nFrederiksborg Slot efter branden og kendte og be-\nundrede derfor denne stilart til den yderste detalje.\nHuset blev nærmest et katalog over renæssancens\nelementer og detaljer.\nDen nederlandske renæssance gav sig som bekendt\ni Danmark udtryk i kombinationen af røde mursten\nog sandsten, kobberspir og skifer. Sandstensdekorationerne\npå Kunstindustrimuseumsbygningen markerer\nsig dels som vandrette gesimser og bånd, dels\nsom vindues- og dørindfatninger, dels som ”vælske”\ngavlafslutninger, og dels som de meget markante\nelementer på hovedfacaden mod Rådhuspladsen:\ndet søjleomkransede galleri på 1. sal og de to karnapper,\nligeledes ud for førstesalen.\nArkitektonisk er bygningen velproportioneret og ualmindelig\nhelstøbt i det ydre med det veldimensionerede\ntårn og spir, der er diskret tilbagetrukket fra\nhovedfacaden. Indvendigt har huset en stor central,\nklassisk midterhal med glas-ovenlys og et rundbueomkranset\ngalleri på 1. sal – fuldstændigt svarende\ntil en række samtidige museums- og repræsentationsbygninger,\nbl.a. Industriforeningens udstillingsbygning\n(tidligere nærmeste nabo, også tegnet af\nVilhelm Klein, nu nedrevet), Københavns Rådhus,\nZoologisk Museum i Krystalgade m.fl.\nHåndværksmæssigt skulle Kunstindustrimuseet i sagens\nnatur fra begyndelsen markere sig i den absolutte\nmed de markante\ni tidens nye og\nMen ikke her. Alt\ner udført i ægte,\nbedrift, der eksempelvis\nslet ikke ville kunne eftergøres, hverken økonomisk\neller håndværksmæssigt/teknisk i dag. Også det\nsmukke kobberarbejde på spiret og hovedfacadens\nkarnapper og kviste er udført i en fornem håndværksmæssig\n18 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nIndvendig er der heller ikke sparet på arkitektoniske\ndetaljer i ædle materialer. Granit, sandsten, marmor\nog stuk samt rigt detaljeret smedejern, opalglas,\nspejlglas samt rigt profilerede brystningspaneler og\ndørindfatninger har skullet vise dansk håndværk fra\ndets ypperste side. Nyrenæssancen er dyrket meget\nfornemt til sidste detalje, bl.a. i trappens smedejernsgelænder,\nder er ”kopieret” efter Christian IV’s berømte\nmestersmed Caspar Fincke – ikke som en flad\ndiscount-efterligning, men udført håndværksmæssigt\nkorrekt ned i alle enkeltheder. Igen må man tage hatten\naf for håndværket i dette hus, og konstatere at\nhvis eksempelvis dette trappegitter skulle genskabes\ni dag i samme kvalitet ville det koste langt over en\nmillion kroner. Det samme kan siges om de fornemme\nkaminer i sort marmor, stukdekorationerne samt\nbygningens sandstenskarnapper, tårne og spir. De repræsenterer\nudsøgt håndværk og meget sjældne og\nkostbare materialer og teknikker.\nDe skiftende anvendelser har medført en del ombygningsarbejder,\ndog helt overvejende i sidebygningen,\nmens den pragtfuldt udstyrede forbygning i alt væsentligt\ner gået fri. Af udvendige ændringer blev der\ni 1993 etableret en overdækket udbygning til mu-\nPlantegning, signeret af Vilhelm Klein\nseumscafé ud mod Tivoli, og i 1995 blev der opsat\nen balkon over Tivoligardens indgangsparti. Ingen af\ndisse ændringer griber alvorligt ind i bygningens arkitektur,\nog de kan i øvrigt fjernes uden at skade huset.\nDet samme gælder diverse ovenlysvinduer samt de\nstore neonskilte, der jo i dag er en del af bygningens\nidentitet, som et led i dens placering på Rådhuspladsen\nog blikfang for Tivoli. Men som sagt er bygningen\nforbavsende velbevaret, de mange skiftende anvendelser\ntaget i betragtning. Alle vinduerne er originale,\nfacaderne er originale og stort set uspolerede. Indvendigt\nbestår ”vokskabinettets” tilføjelser næsten udelukkende\naf papmaché og plasticmaling, der ikke på\nnogen måde griber ind i den originale bygningskrop.\nDet fortjener at nævnes at ”slottet” i kommuneatlasregistreringen\nhar fået bevaringsværdien 2, hvilket er den\nnæsthøjeste karakter på skalaen, der går fra 1 til 9. Mange\nallerede fredede bygninger har fået samme værdi.\nLandsforeningens fredningsforslag blev indsendt til\nKulturarvsstyrelsen i begyndelsen af december 2006. I\nbetragtning af sagens aktualitet håber vi på og regner\nmed at forslaget bliver forelagt Det Særlige Bygningssyn\ni marts 2007.\nDa ”Slottet” var bryggerihovedkontor\nAllan Tønnesen og Søren Vadstrup omtaler, at ”slottet”\ni 1920’erne blev hovedsæde for A/S De forenede\nBryggerier (DfB). Dette selskab var stiftet i 1890’erne af\nTuborg, Kongens Bryghus og en række lokale, københavnske\nbryggerier som modtræk mod konkurrenten\nGamle og Ny Carlsberg. Selskabsnavnet DfB var ret\nukendt i offentligheden og forveksledes ofte med de\ndanske bryggeriers fælles brancheorganisation Bryggeriforeningen.\nanvendtes Tuborg synonymt\nDa jeg 1956 til 1963 var\nansat på Tuborg, kom\njeg jævnligt på ”slottet”.\nDet blev brugt til\ntre formål: Hovedkontor\nfor DfB og for Kongens\nBryghus (de to bryggerier\npå Vodroffsvej og i\nRahbeks Allé, begge på\nFrederiksberg) og så som\n”city office” for Tuborg\npå Strandvejen i Hellerup.\nDe smukke og fornemme\nmed en særlig pondus.\nJeg mindes ikke mindst\nden dag tidligt i 1956,\nhvor jeg i husets hjørnekontor\nud mod boulevarden\nTuborgs direktion (som\ntillige var DfB’s ledelse) og traf den endelige aftale\nom ansættelsen som bryggeriets - og den danske\nbryggeriindustris - første public relations medarbejder.\nBegrebet PR var efter krigen først for nylig kommet\ntil Danmark fra USA.\nDfB’s årlige generalforsamling derinde var højdepunktet\ni bryggeriets og ”slottets” tilværelse. Bestyrelse\nog direktion skulle på denne dag stå til ansvar\nfor årets resultat, og for os medarbejdere var det noget\nsjældent således at være sammen med de høje\nherrer - kvinder var der ingen af i ledelsen. Jeg var\nsammen med direktionssekretæren ansvarlig for arrangementet,\nog vi kunne efter afslutningen drage\net lettelsens suk over\nen kølig Grøn Tuborg.\nvar ret begrænset.\nTuborgfondet var langt\nden største aktionær,\nog mange velhavende\nfamilier havde deres\naktier i depot i en af\nsom hver kun sendte\nén repræsentant. Senere\nflere aktionærer, også\ntil den store mødesal\npå Tuborg – og senere\nendnu til Tivolis koncertsal.\nI 1956 blev jeg bedt\nom at oprette en informationsafdeling\nIndustrirådet. Det nye kontor var ikke svært at finde\n– det var i naboejendommen Industribygningen på\nhjørnet af Vesterbrogade!\n20 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nArbejderboligerne ved Carlsberg - en bygningsmasse der råber på en samlet beskyttelse. Foto: Henrik Hoffmeyer\nbedre beskyttelse Af Henrik B. Hoffmeyer\nVi kan ikke beskytte og bevare det, vi gerne vil! Der er\nikke overensstemmelse mellem ”systemet” og vores\nønsker om beskyttelse og udvikling af det bygningskulturelle\nmiljø! Det hører jeg rigtig mange sige.\nI december 1986 vedtog Folketinget en dagsorden,\nder pålagde regeringen at forstærke indsatsen for\nbygningsbevaring. Der skulle fremsættes lovforslag\nom pligt for kommunerne til at registrere ejendomme\nog kvarterer fra før 1940. Og kommunerne skulle\nsikre, at bevaringsværdige ejendomme blev holdt ordentligt!\nSå blev der udskrevet valg, og så var det glemt!! Her\n- 21 år efter - er de dengang varslede lovændringer\nikke gennemført. Kun svagere formulerede henstillinger\ntil kommunerne. Dog må det ikke glemmes, at det\nvar startskuddet til de frivillige SAVE-registreringer og\nHelheder beskyttes dårligt\nNogle eksempler kan illustrere problemerne ved det\nTre af de københavnske pladser har hver deres betydning,\nhistorie og krav til beskyttelse:\nAmalienborg Slotsplads med palæerne og rytterstatuen\ner der nok ingen, der vil gøre vold mod: De mest\noplagte klenodier passes og vedligeholdes (selv om\nder gik svamp i et af palæerne, før redningsaktionen\nblev sat ind!). Selve fredningen burde selvfølgelig udvides\ntil også at omfatte rummet mellem palæerne.\nDet kan klares med det nuværende system.\nKgs. Nytorv er et tilbagevendende emne for debat,\nhver gang nogen ønsker ændringer, hvad enten det\ngælder pladsens ”sider” eller ”gulvet”. Debatten kan\nvære hidsig, og der krydses både faglige og følelsesbe-\ntonede klinger (jf. debatten om Det kgl. Teaters Sverre\nFehn-projekt). Kun en enkelt lysreklame har i nyeste\ntid sneget sig ind på pladsen ved en fejltagelse, men\nder er arbejdet med pladsen med stor kærlighed til at\nbevare og videreudvikle. Lovgivning og administration\nhar til nu vist sig tilstrækkelig, selv om det var ved at gå\ngruelig galt, da der var planer om en kæmpe p-kælder\nunder torvet. En helhedsbeskyttelse ville oplagt give et\nvigtigt bidrag til det videre arbejde med pladsen.\nRådhuspladsen: Jamen, her er der rav i gaden, for ikke\nalle ejere af pladsens sider har så megen agtelse for\npladsens hovedmonument – Rådhuset - at de vil underordne\nsig det faktum. Senest er Tivolidirektionen\nrullet frem med et projekt for et dominerende tårn; og\nde har snedigt nok bestilt et projekt hos den internationale\nstjernearkitekt Norman Foster. Så skal vi andre\nåbenbart klappe hælene i og sige ”tak”! Rådhuspladsen\ner til meget – et hav af lysreklamer er f.eks. blevet\nen naturlig del af pladsens sider – men den sorte\nkasse, som flere politikere er gået på valg på at ville\nfjerne, står der endnu. Selvfølgelig skal pladsen stadig\nudvikles, men den skal ikke maltrakteres. En helhedsbeskyttelse\nburde indføres, så ændringer altid sker\nmed udgangspunkt i den eksisterende helhed.\nEnhver provinsby har en eller flere centrale pladser,\nder råber på helhedstænkning – og nogle behandles\nda også med respekt – men vores lovgivning, planlægning\nog praksis er i al for høj grad baseret på enkelthuse\ni stedet for helheder. Det må der ændres på,\nhvis vi ikke skal miste bevaringsværdige helheder.\nDe 9000 bygninger, der er sikret gennem fredning, er\nkun en dråbe i det bygningskulturelle hav, om end en\nvigtig dråbe! Vi kan jo ikke frede alt, så vi må skabe et\noverblik over bevaringsværdierne, både for enkeltbygninger\nog helheder. Det er til dato ikke lykkedes, for\nder kom jo et valg i vejen i 1988!!\nOg helhedsbetragtninger bliver kun alt for sjældent\nlagt til grund for beskyttelsen af kulturarven.\nSamarbejde om forslag til bedre\nLandsforeningens bestyrelse og fredningsudvalg førte\nop gennem 90’erne mange drøftelser om disse forhold\nog drøftede dem med politikere og centraladministration.\nHerfra blev det ofte udtalt, at ansvaret for\nde bevaringsværdige bygninger lå hos kommunerne,\nså reglerne var gode nok!!\nMellem de landsdækkende foreninger på bygningskulturens\nområde blev emnet taget op i Forum for\nBygningskultur, og det lykkedes her at skabe enighed\nom et papir, der påpegede problemerne og anviste\nHer skal Tivolis planlagte tårn stå! Foto: Allan Tønnesen\n22 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nløsningsmodeller (Se hovedpunkter i faktaboks). Papi-\nret fra Forum for Bygningskultur blev sendt til ministe-\nren og Kulturarvsstyrelsen (KUAS), hvorfra opfordrin-\ngen kom til at arbejde videre med emnet.\nDet var faktisk første gang, at den store ejerforening\nBYFO og interesseforeninger nåede til enighed på dette\nmeget vigtige område, og det blev udgangspunktet for\ndet vellykkede arbejde med at skabe den store, nye\nparaply, Bygningskulturelt Råd, nu Bygningskultur Danmark\n(BDK), der fra sin start i 2003 etablerede en række\nudvalg, med et frednings- og bevaringsudvalg som\ndet ”tungeste”. Landsforeningen har fra starten haft\nformandskabet for udvalget ved undertegnede, og jeg\nforelagde naturligvis Forum-papiret for udvalget. Efter\nen lang række møder har udvalget formuleret en række\nsynspunkter på, hvordan en forbedring af beskyttelsen\naf bygningskulturen kan skabes. (se faktaboksen)\nResultaterne af arbejdet først i Landsforeningen, siden\ni Forum for Bygningskultur og i BDK har været\nbetydningsfulde. Ideerne er blevet grebet af politikere\nog KUAS. Her i 2007 kommer de første resultater fra\nEt helt afgørende punkt i vores fremlagte forslag er\nønsket om at nedbryde det helt urimeligt skarpe skel\nHaderslev. Nogle bygninger og bymiljøer reklamerer næsten\nfor deres egen beskyttelse. Foto: Henrik Hoffmeyer\nmellem ”fredet” og ”bevaringsværdigt”. Debatten er\ni de senere år især gået på, at der i en række af de fredede\nbygninger – især en række tidligere b-fredninger\n– ikke er tilstrækkeligt med arkitektoniske og/el.\nkulturhistoriske værdier tilbage til, at det er rimeligt\nat opretholde fredningen. Det har medført en række\nDerimod har der været ringe debat om de mange\nfine bevaringsværdige bygninger, der - måske pga. et\nforkert vindue – ikke har kunnet fredes, selv om de\nubestrideligt indeholder bygningskulturelle værdier\naf umistelig karakter. Hvordan sikrer vi disse værdier?\nKan vi ikke indrette et system, så der kommer nøje\noverensstemmelse mellem vores ønsker om beskyttelse\nog de rent faktiske forhold?\nI forslaget fra Forum og BDK optræder et begreb, der\nkaldes ”differentieret beskyttelse”. Et lidt kryptisk udtryk,\nder udtrykker ønsket om at kunne sikre lige præcis\nde værdier, vi finder relevante. Måske skal kun facaden\npå en bygning være fredet, måske hele huset.\nProf. Gregers Algreen-Ussing har i BDK’s udvalg udtrykt,\nat et system af ”kinesiske æsker” kunne være billedet\npå et godt system. Den store æske kan være en helhed\nsom f.eks. Christiansfeld og inde i den er der forskellige\nlag/æsker, der skal beskyttes forskelligt, dog under hensyntagen\ntil helheden. Den store æske kan også være\nen enkelt bygning, hvor der er forskellige grader af ønsker\ntil beskyttelse, men beskyttelsen af de enkelte dele\ner styret af det overordnede, den yderste æske.\nPå kommunalt plan kan lokalplanen udgøre den ydre,\nsammenfattende ramme. Den udgør betingelsen for\nudpegningen af bevaringsværdige bygninger og bebyggelser,\nhvori bygningsfredning indgår som den inderste\nog mest eksklusive udpegning, der henter sin\nydre forståelsesramme i de to andre. De tre lag kan så\nyderligere differentieres ud fra forskellige forvaltningsmæssige\nDet lyder indviklet, men i virkeligheden er en del af\n”systemet” allerede kørende: Ved nyfredninger beskrives\nde bærende fredningsværdier udtrykkeligt; i\nlokalplaner beskrives bevaringsværdier, og i en lang\nrække – mere spredte – beskrivelser af enkeltbygning\nog sammenhængende bebyggelser er disses bygningskulturelle\nog arkitektoniske værdier beskrevet.\nI BDK’s frednings- og bevaringsudvalg føres debatten\nstadig – og mere og mere konkret - så ad denne vej vil\npolitikerne få et udspil, der kommer fra repræsentanter\nfor en meget stor del af ”miljøet”. Allerede nu kan det\nkonstateres, at det er lykkedes at flytte bygningsbevaringssagen\nhøjere op på den politiske dagsorden.\nLandsforeningens, Forums og BDK’s fredningsarbejde\nMens BDK’s udvalg således masserer det politiske system\npå centralt niveau er det utrolig vigtigt, at der lokalt\ni de nye kommuner gøres et konstant arbejde for\nat oplyse lokalpolitikerne om, hvilket enormt ansvar\nde har for at varetage vores bygningskulturelle omgivelser.\nOg husk endelig at tage landskabskulturen\n1998, feb: Landsforeningen får af Miljø- og Energiminister Svend Auken retten til at rejse\n1999, maj: I Bygning – By og Land nr. 43 aftrykkes bestyrelsens ”Pejlinger for en Fredningspolitik”\n2001: Forum for Bygningskultur påbegynder arbejdet med forslag til ny lovgivning.\n2003: Bygningskulturelt Råd oprettes. Rådets Frednings- og bevaringsudvalg begynder\narbejdet med forslag til ændret lovgivning og administration. Forum-papiret\ninddrages i arbejdet.\n2004: Forums forslag er færdigt og sendes til Kulturministeren og KUAS. Positiv respons.\n2005, maj: Bygningskulturelt Råds papir forelægges Kulturminister Brian Mikkelsen. Kulturministeren\nopfordrer til, at der arbejdes videre med tankerne.\n2005, aug: Kronikken ”Bygningskulturelt Rod” af Bygningskulturelt Råds direktør, Jørgen\nNordqvist, i Politiken.\n2005, okt: Høring i Bygningskulturens Hus med politikere fra Folketingets Kulturudvalg og en\nrække eksperter. Ole Sohn, SF, udtaler, at han vil opfordre Folketingets Kulturudvalg\ntil at arbejde aktivt med området.\n2006: KUAS iværksætter en forsøgsordning med arbejdet med decentralisering af byggesager\npå fredede bygninger. Sagsbehandlingen lægges ud på 2 museer i hhv. Odense\nog København. En følgegruppe m. bl.a. deltagelse fra By og Land (TLJ) nedsættes.\n2006, maj: Ole Sohn foreslår med henvisning til høringen, at Folketingets kulturudvalg afgiver\nberetning vedr. bygningsbevaringsindsatsen i Danmark.\n2006, juni: Elsebeth Gerner Nielsen sender på Det radikale Venstres vegne et brev med ønske\nom ændringer af lovgivningen vedr. bygningsbevaring.\n2006, okt.: Det Særlige Bygningssyn drøfter frednings- og bevaringslovgivning med kulturministeren.\nFolketingets kulturudvalg drøfter ligeledes sagen. Det besluttes, at den\nomtalte redegørelse skal udarbejdes i løbet af 2007.\n24 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\n– både i de store træk og i byernes små oaser – med.\nDet er det lange, seje træk, der giver resultaterne.\nDet ved alle, der har arbejdet i lokalforeningerne.\nLandsforeningens årelange samarbejde med meningsfæller,\nførst i Forum for Bygningskultur og siden\n2003 med de 30 medlemmer i Bygningskultur\nHovedpunkter fra forslaget fra Forum for Bygningskultur\n• Differentierede fredninger\n• Fredning af de umiddelbare omgivelser\n• Helhedsfredning af unikke miljøer\n• Nøje registrering af fredningsværdierne\n• Styrkelse af Det Særlige Bygningssyns kompetence\n• Bevaringsværdige bygninger overføres til statsligt regi\n• BBR-registeret skal oplyse om bevaringsstatus\n• Flere midler til fredede og bevaringsværdige bygninger\n• Momsfritagelse for genopretnings- og istandsættelsesarbejder på fredede bygninger\nHovedpunkter fra forslaget fra Bygningskultur Danmark\n• Bedre administrative værktøjer\n• Bedre beskyttelse af helheder\n• Flere ressourcer til området\n• Samlet registrering af bevaringsværdige bygninger og bebyggelser\n• Fastholdelse af det folkelige engagement i forb. med lovrevisioner\n• Central, systematisk vidensopbygning\n• Differentieret beskyttelse af den bygningsmæssige kulturarv; nedbrydning af det skarpe skel\nmellem ”fredet” og ”bevaringsværdigt”\n• Oprettelse af en fælles fagekspertise til en decentral behandling af både fredede og bevarringsværdige\nbygninger og bygningshelheder\nDanmark, giver resultater: politikerne i Folketingets\nkulturudvalg arbejder nu målrettet med bygningskulturen\n– og beder om kvalifi cerede oplysninger.\nLandsforeningen har ved sin centrale placering i BDK\nfået forstærket sin indfl ydelse.\nportræt af en folkelig forening\nRundt omkring i foreningslivet hører vi igen og igen,\nat man ikke kan få folk i bestyrelserne, ikke kan overkomme\nat iværksætte aktiviteter og ikke forøge, ja\nikke engang fastholde medlemstallet. Det tror vi gerne\ner tilfældet, men det afspejler ikke situationen i\nForeningen Straatag blev stiftet den 30. januar 1996.\nDet var hofjægermester Erik Juel der tog initiativet til\ndannelsen af foreningen på baggrund af en opfordring\nfra amtsrådsmedlem Carsten Abild, Fyns Amt,\nfordi der fra 1986 og 10 år frem var forsvundet ca.\n23.000 stråtage i Danmark. Det var nu på tide, at der\nblev gjort noget for at bevare de resterende stråtage,\nda de ellers sandsynligvis helt ville forsvinde i løbet\naf få årtier.\nEn målbevidst strategi fra begyndelsen har betydet, at\nforeningens aktivitetsniveau og omdømme har været\nkonstant voksende. Vi har opnået gennemslagskraft\ni forhold til stråtagsejere, ”bevaringsfolk”, institutioner,\noffentlige myndigheder etc., og dette er vel at\nmærke sket udelukkende med frivillig, men engageret\nMen hvad er det så vi har gjort gennem disse 10 år?\n• Bevidst og fl ittigt brugt pressen med henblik på\nsynliggørelse af problemet, som f.eks med ”stråtagsavisen”,\nder blev udsendt til 42.162 stråtækte\nejendomme i Danmark.\n• Iværksat aktiviteter, som f. eks. temadage, ekskursioner\nog en løbende udbygget medlemsservice.\n• Tilvejebragt en sund økonomi gennem forhandlinger\nom sponsorater og tilrettelagt hvervekampagner, der\ngennem stadig forøgede kontingentindtægter kraftigt\nhar bidraget til væksten.\n• Etableret hjemmesider og foreningsblad, der bl.a.\nsom værktøj dækker informationer til medlemmerne\nom politiske, håndværksmæssige, brandsikringsmæssige\nog kulturhistoriske spørgsmål. Se\neventuelt nærmere på vore hjemmesider: www.foreningen-straatag.dk\nTuk Jørgen-Jensen og Torben Lindegaard Jensen\n• Opbygget og udbygget det ”politiske netværk”.\nF.eks. med: Rockwool, Topdanmark, Bygningskultur\nDanmark, Center for Bygningsbevaring,\nLandsforeningen for Bygnings- og Landskabskultur,\nmuseumsverdenen, Odense Kommunes Bygningsforbedringsudvalg,\nEuropa Nostra og Forum for\n• Iværksat politiske initiativer. Herunder kan nævnes:\nmøder på Christiansborg med ministre og folketingets\nøkonomiudvalg og skatteudvalg.\nSucceskriteriet for disse tiltag er, at der opnås konkrete\nresultater! Nogle af de mere langsigtede projekter må\nder dog arbejdes løbende med, og kan først forventes\nafklaret ud i fremtiden.\nUden at defi nere de opnåede resultater nærmere, må\nforøgelsen af medlemstallet fra 62 i 1996 til 1.157 pr.\nultimo 2006 nok siges at afspejle en dynamisk forenings\nforening som Foreningen\nhar naturligvis et\nmindre og lokale\nDet er vort ønske\nmed dette ”portræt” at inspirere anandre foreninger til ikke at tabe modet, men opstille mål\nog skride til handling. Der er hårdt brug for os alle i\nkampen for landets bygningskultur.\nDet nytter ikke noget at klage over, at heldet aldrig\nbanker på døren, hvis man kravler rundt i baghaven\nog leder efter fi rkløvere!\n26 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007\nNye fredninger m.v.\nSiden sidste omtale i By og Land nr. 69, december 2005 har Kulturarvsstyrelsen truffet beslutning om fredning, ophævelse\naf fredning og udpegning af bygninger som bevaringsværdige for følgende ejendomme:\nViborg (tidl. Bjerringbro) kommune\nTangeværket, Bjerringbrovej 44 (1921)\n4. Maj Kollegiet, Frederiksberg Bredegade 13 B\n(1949-51 af Hans Hansen) (11. apr. 2006)\nVillaen Skovvej 35 A (1952 af Eva og Nils Koppel)\n(16. nov. 2005)\nVillaen Smutvej 14 (1955 af Erik Christian Sørensen)\nVillaen Solbakkevej 57 (1953 af Karen og Ebbe Clemmensen)\nJægersborg gamle Kaserne, Jægersborg Allé 150\n(1734-39 og 1747 af Laurids de Thurah), udvidelse\nmed belægninger (11. august 2006)\nSveasvej 21, Hellebæk. De to sammenbyggede villaer\n(1952 og 1959 begge af Jørn Utzon) (16. nov. 2005)\nVillaen Bakkekammen 45 (1929 af Marius Pedersen)\n(7. marts 2006)\nVillaen Piniehøj 20, Rungsted (1962 af Hanne og Poul\nKjærholm) (16. nov. 2005)\nVillaen Dreyersvej 9, Rungsted (1938 af Steen Eiler\nRasmussen) (21. feb. 2006)\nNyboders grå stokke, Haregade 23-35, Gernersgade\n24-46 og 15-33, Rævegade 1-10 og 11-20, Sankt\nPaulsgade 13-33, Olfert Fischersgade 14-34, Kronprinsessegade\n78 og 80, Sankt Pauls Plads 2, 4, 8, 10,\n12, Borgergade 97, 99, 103, 105, 107 (1886-93 af\nOlaf Schmidt) (27. april 2006)\nLangeliniepavillonen (1956 af Eva og Nils Koppel)\n(10. maj 2006)\nHolckenhavn, udvidelse med broen over voldgraven\nGuldborgsund (tidl. Nykøbing F) kommune\nFuglsang, Nystedvej 73, udvidelse med hovedbroen\nsamt de tre mure med porte nord for hovedbygningen\n(antagelig af J.G.Zinn i sidste halvdel af 1800-tallet)\nBrejninggård, Åsum Bygade 15 (1866 og senere)\n(23. nov. 2005)\nVejen (tidl. Rødding) kommune\nGården Ollingvej 1, Hygum (midten af 1860’erne)\n(17. marts 2006)\nSlagelse (tidl. Skælskør) kommune\nGården Snedinge Møllevej 5, Bøgelunde\n(1927 af murmester Teisen) (20. dec. 2005)\n2. Generalkommando, Sct Mathiasgade 96B\n(1913 af Søren Vig Nielsen) (3. okt. 2006)\nÆrø (tidl. Ærøskøbing) kommune\nRise kirkelade, St. Rise Landevej 9 (middelalder)\n(15. aug. 2006)\nGodthåb Hammerværk, Zincksvej 1, Volstrup: turbinetårnet\n(1894), kedelhuset med skorsten (1897), vestre\nsmedie (1915), østre smedie (1902) og tørrelade nr. 4\n(1897) (7. nov. 2005)\nOle Rømer Observatoriet, Observatorievej 1-3, Marselisborg:\nobservatoriebygningen, direktørboligen og\nudhuset (1911 af Anton Rosen) (23. nov. 2005)\nMiddelfart (tidl. Ejby) kommune\nGården Brændemøllevej 11, Hjorte\nMårup kirke, Mårup Kirkevej 70\nBrogade 10, Køge\nFrøslevgård, Elsøevej 262, Frøslev\nRingkøbing-Skjern (tidl. Videbæk) kommune\nGården Overvej 2, Vorgod\nVindmøller og vandmøller i Danmark 3\nAnna Marie Lebech-Sørensen. Skib forlag 2006, 248\nsider indb. Kr. 298,00 Fås i boghandelen eller hos\nSkib Forlag 62 26 33 58 skib@post.tele.dk\nI By og Land nr. 63 anmeldte Klaus Eggers Hansen\nbind 2, hvor han forudså, at et bind 3 også ville dukke\nop. Det er sket nu, og dette bind 3 er en ligeså smuk\nog anbefalelsesværdig, som de to forudgående.\nBogen er opbygget helt på samme måde, som de to\nforudgående, startende med en kort historisk gennemgang\naf vindmøllernes teknologiske udviklingshistorie\nsuppleret med nogle æstetisk smukke og pædagogiske\nhåndtegninger og fotos.\nHerefter kommer så en grundig ”præsentation” af 28\nkonkrete møller med en udførlig beskrivelse af de enkelte\nmøllers beliggenhed, bygninger, mølleteknologiske\nudstyr, slægtshistorie og ejerforhold. Efter hver\naf disse 28 præsentationer følger et afsnit, der i kort\nform omtaler en række andre møller i området. Disse\nfremgår ikke af indholdsfortegnelsen, men kan fi ndes\ni et stikordsregister bag i bogen.\nMan kan ikke andet end imponeres over den utroligt\ndetaljerede viden, som forfatteren er i besiddelse af,\nhvad enten det drejer sig om mølletekniske forhold\neller om slægts- og lokalhistorie!\nI det hele taget er det en smuk og indbydende bog\nmed et nydeligt og varieret billedmateriale. De, der\nhar anskaffet sig de 2 forudgående møllebøger, bør\nubetinget også anskaffe sig denne.\nSet i bakspejlet må man ærgre sig lidt over at det ikke\nfra begyndelsen havde været muligt at forudse, hvor\nmange bind, der var realistisk at få på gaden. Udvælgelsen\naf møller i de 3 bind er foretaget efter forfatterens\negne kriterier, der forekommer læseren uigennemsigtige.\nDet havde været helt ideelt, hvis der eksempelvis\nhavde været en geografi sk eller typemæssig opdeling,\nså værket i højere grad havde præg af en registrant.\nDesværre anses bygningskultur generelt som et\n”smalt” emne i relation til bogudgivelser, for der er\nbrug for den slags bøger i en tid, hvor kulturlandskabet\ni dén grad er under forandring.\nBevaringsværdige bygninger – Sikring af bevaringsværdier.\nSocialministeriet 2006. 113 sider. Rigt illustreret.\nFås gratis ved henvendelse til Socialministeriet eller kan\ndownloades fra ministeriets hjemmeside www.social.\nEfter lov om byfornyelse og udvikling af byer kan kommuner\nyde støtte til bygningsfornyelse til private udlejningsboliger\nsamt andels- og ejerboliger, herunder til\nfredede og bevaringsværdige boliger. Støtten kan ydes\ntil ombygnings- og istandsættelsesarbejder på boliger,\nsom har installationsmangler eller er opført før 1950,\nog er væsentligt nedslidt. Støtte til ombygning eller\nistandsættelse kan imidlertid kun ydes hvis arbejderne\nudføres på en sådan måde, at bygningens bevaringsværdier\nfastholdes eller øges. Dette krav gælder uanset\nat bygningen ikke er kategoriseret som bevaringsværdig\nfør arbejderne påbegyndes.\nDen netop udgivne håndbog skal medvirke til at gøre\nkommuner og bygningsforbedringsudvalg bedre rustet\ntil at tage teknisk, arkitektonisk og kulturhistorisk stilling\ntil de arbejder der søges støtte til. Men håndbogen\ner også velegnet til rådgivere, ejere og håndværkere.\nDe mere end 100 sider som den egentlige håndbog består\naf er skrevet af Søren Vadstrup fra Rådvadcenteret,\nsom er kendt fra mange artikler i By og Land og ikke\nmindst fra pragtværket Huse med sjæl (2004, anmeldt\ni By og Land nr. 65). Navnet borger for kvaliteten, og\ndet er også her princippet nænsom bygningsbevaring\nog traditionelle byggematerialer der ligger til grund for\nbogens anvisninger. Her advares mod den grasserende\ntyndpudsning af oprindelig blankmurede facader og\nmod indblæsning af mineraluld eller lignende i væggenes\nhulrum, der kan ende som en sammensunket,\ngennemfugtig grød, der både leder fugt og kulde ind i\nhuset og får facadepudsen til at skalle af, så der måske\nbruges fl ere penge på at reparere murværk og puds\nend der spares på varmeregningen. Og der slås endnu\nengang et slag for reparation og bevaring af de gamle\nvinduer, som er nye overlegne med hensyn til totaløkonomi,\nvarmeisolering, holdbarhed, vedligehold,\nkomfort, lyd og dagslyskvalitet, for slet ikke at tale om\narkitektoniske, stilmæssige og æstetiske hensyn.\nDerudover behandles en mængde emner under kapiteloverskrifterne\nFacader, facadedekorationer, fun-\n28 by & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007 29\nterialet damenter primært og er udvendige leveret af trapper, enten Tage, skabe tagværker, arkitektur i kunst. selv På er den meget optaget krusninger af i dag i i Frederiksholms forhold til arkitektur Ka- og\nHenning skorstene, Larsens kviste, Tegnestue tagrender eller og nedløb måde samt slår Vinduer, du to fluer med bygningskultur, ét nemlig nal. husenes teknologihistorie, godt\nAnne Prytz Schaldemose. smæk.”\nBeskrivelserne virker meget\ndøre og porte. Som en opmærksomhed over for en af repræsenteret i Lars Marcussens spændende, vidende\nmålgrupperne er der til hvert underafsnit et afsnit med og medrivende fremstilling.\nNår overskriften bygninger Særlige synger forhold kommunen ståelse skal være fornægter op- sig ikke. I forhold Det til erarkitekturens\nstrategisk sociale fornemmelse spekter undrer for, det hvad mig\nDaniel mærksom Libeskind: på. Mit liv og min arki- i det direkte møde mellem men- der kan lade sig gøre, hvor man\ndog at den nordiske funktionalismes helt konkrete sotektur.\nOversat af Nina Skyum-Nielsen. neskets sanser og arkitekturen og skal holde fast og hvor man må\nDet er en bog der forener god saglig viden og inspireciale og folkelige sider slet ikke er nævnt, men det hu-\nGyldendal 2005. 392 s. ill. Pris: 375, - kr. ikke de overordnede rationelle slække på principperne for at nå\nrende kærlighed til emnet. overvejelser, der for Libeskind sker jeg heller er ikke, sine at mål. man var særlig opmærksom på\nDen kendte arkitekt Daniel afgørende for, A.T. om der er i 70’ernes tale ommeget\nteoretisk-sociale Bogen er let tilgængelig tid, som denne i sinbog\nhar i sit virke gjort sig god arkitektur. For Libeskind efter min ermening\nluftige afspejler. form og tilført en vis por-\nberømt med to store projekter. god arkitektur, når mennesker tion humor, der til tider er biden-\nDet Rummets er det Jødiske arkitektur Museum i – Ber- arkitekturens oplever at rum bygninger synger! Så for os, der interesserer de og krydret os med for, arbejder underfundige med og\nlin Af og Lars genopbygningen Marcussen af områ- En anden inspirationskilde brænder som for bygningskulturen anekdoter. Den er er Rummets karakteristisk arkitektur\ndet hvor det nu ødelagte World har præget Libeskind som – arkitekturens arki- rum ved, en at Libeskind meget spændende ikke går bog, af der\nSom arkitektstuderende på Kunstakademiets Arkitekt-\nTrade Center i New York lå, i tekt er hans jødiske baggrund, frembærer en glæde vejen og for begejstring at udtrykke for sine Verdens personbyg- dag\nZero. Det Han\ner umådelig bevist ningskulturarv. om jøder- Lars lige Marcussen holdninger har til ikke dette set og det hint, som sit\ner også af 1970’erne, de to projekter en tid, hvor som intet hans var obligatorisk nes skæbne, og man ikke bare under ærinde Det at udtrykke hvilket én eneste kan virke sætning befriende. om alle disse\nselvbiografi selv skulle sammensætte ”Mit liv og min sit studium, arki- var Tredje én af Rige, de foremen\nogså i Sovjet og\nmonumenters bevaringstilstand i dag eller deres fremtektur”læsningsrækker\nfra 2005 kredser på skolen, om, blandt og de mange i det kommunistiske samfunds- Polen, hvor\nfremstilles som centrale fikspunk- han oprindeligt kommer\nbevaring – for det er jo langt fra givet, at dette\nmæssige og psykologiske emner, der åbenbart måtte\nFortsatt fra side 25\nSamtidig er han sig bevidst sker lige om, så kvalifi ceret i dag, som op gennem århund-\nvære nødvendige for byplanlæggere og nybygningsar-\nNår man læser Libeskinds selv- at han ikke bare er jøde, rederne. men også Der skæres nu samlet overalt i en vedligeholdelsesomkost-\nkitekter, som jeg fandt relevant, Lars Marcussens ’Rumbiografi\ner man ikke i tvivl om, at borger i et større samfund. ningerne, så i Italien, og udsendes Tyskland i og år Frankrig til alle kommu- fl orerer en\nmets arkitektur – arkitekturens rum.\nhan er et meget kunsterisk men- Det udtrykkes klart i acrylforstærket f.eks. Det puds, ner som bl.a. inspiration på renæssance- til udarbej- og barokneske,\nDet så har meget derfor at været det umiddel- ekstra spændende jødiske for Museum mig at i Berlin, paladserne der medi\nRom delse og Firenze, af lokalplaner andre facader, for særlige, døre og\nbart var en musisk løbebane der sin særprægede udformning ud- spredt beliggende bygninger og\nlæse denne mursten af en bog, der netop er kommet vinduer plastikmales, gamle livfulde rudeglas skiftes ud\nlå foran ham. Men han var også gør et voldsomt sanseindtryk med kulturmiljøer i det åbne land.\ni 2. reviderede udgave på Arkitektens Forlag. Bogen er med fl oatglas eller højtsiddende friskulpturer støbes i\nen ferm tegner og det stod efter- forvredne og skæve vinkler som Desuden er materialet tænkt som\nhånden en ’tour klart de at force’ fremtidsmulighe-\ni Verdens arkitektur på fra de urtiden besøgende til i skal minde beton. dem Arkitektskolen et eksempel i København på en har målrettet heller ikke lænderne\ndag, lå hvor her. der Dog helt var i 70’ernes det hans ånd også inddrages om al grusomheden netop i Holocaust gere en linie, der information omfatter emner om som vedligeholdelse\ndisse. Men vi må\nmor psykologi der skubbede og samfundsforhold, ham den sidstefi\nlosofi og og ikke perception mindst det meningsløse så glæde os i så meget af en særlig mere over regional denne byggeskik. helstøbte og\nvej – over samt i naturligvis arkitekturen geometri, med orde- æstetik og nazismens proportionslæ- terror gennem grundige bl.a. de fremstilling Det af arkitekturens er et storartet historie. og idealinere.\n”Du Som kan dengang altid skabe synes kunst jeg i dag i mest om ”tomrum” de tre sidste Libeskind har indlagt i stisk initiativ de to kommuner\nto emner, jeg\nher har taget. Det fortjener at\nPå den måde er bygningen ble- rigtig mange kommuner følger\nOppe på rådhuset\nAllan Tønnesen. En historie om rådhusene i Guldborgsund\nKommune gennem tiderne. Nyk. F. 2006, 46 s.,\nill. Udg. af Kulturmindeforeningen Nykøbing Falster og\nMuseet Falsters Minder. Pris: 125,- kr.\nSom tema for deres årbog nr. 25 har udgiverne apropos\nkommunesammenlægningerne pr. 1. januar 2007\nvalgt at sætte focus på rådhusene og historien bag i\nNyk. Falster, Stubbekøbing, Sakskøbing, Nysted, Nr.\nAlslev og Sydfalster kommuner, som nu er sammenlagt\nunder navnet Guldborgsund kommune, men også\namtsrådhuset, som det betegnes, i Nyk. F. er taget\nmed, velsagtens mest af alt, fordi dette bygningskompleks\nefter Storstrøms amts nedlæggelse nu rummer\nrådhusfunktionerne for den ny storkommune.\nAllan Tønnesen, som udover sin faglige baggrund som\nhistoriker og sit mangeårige virke som antikvar i Statens\nbygningsfredningsvæsen har en aktie i Falster i\nform af en feriebolig i en gammel rytterskole (se By og\nLand nr. 70), giver først en grundig og nyttig indføring\ni de danske købstæders styrelsesformer fra middelalder\ntil nutid og de krav, som det har stillet til bygningsmæssige\nfaciliteter. Dernæst skildres i tekst og billeder de\nrespektive kommuners rådhuse i fortid og nutid. Der\ngives gode og præcise informationer om byggeår,\nbyggestil og i givet fald også arkitekter. Ikke mindst i\nårene o. 1860-80, hvor historicismen blomstrede, har\nnationalt anerkendte arkitekter som V. Tvede (Nyk. F.\nog Stubbekøbing) og Ove Petersen (Sakskøbing) også\nlokalt efterladt sig værdifulde rådhusbygninger.\nDer er ingen tvivl om, at Tønnesen sætter disse bygninger\nhøjt, men det er dog det klassicistisk prægede\nrådhus i Nysted (som landsforeningens medlemmer jo\nkan bese nærmere ved årsmødet til maj!), der får den\nfl otteste omtale. Pudsigt nok er det dog ikke disse eller\nandre byrådhuse, som i kulturhistorisk henseende\n”tager stikket hjem”. Nej, det er såmænd et bindingsværkshus\ni Vålse, som er opført i 1842, da sognet skulle\nskaffe plads til sit første sogneforstanderskab. Det velbevarede\nhus er vist unikt, selv på landsplan.\nVi er dermed fremme ved det relevante spørgsmål,\nom en sådan fremstilling, udover at opmærksomheden\nomkring alle de deri nævnte bygninger skærpes,\nog det i sig selv er godt, kan udnyttes mere intensivt i\ndet lokale bevaringsarbejde. Jeg tænker her især på,\nat visse af bygningerne er så bevaringsværdige, at de\ngrænser til at være fredningsværdige.\nby & land nr. 74 · marts 2007 by & land nr. 74 · marts 2007 31\nID nr. 12941 by & land Borgergade 111 1300 København K ✄ Bliv medlem! Vil du have indfl ydelse på arbejdet for bevaring af arkitektonisk og kulturhistorisk værdifulde bygninger og landskaber, så meld dig ind i <strong>Land</strong>sforeningen for <strong>By</strong>gnings- og <strong>Land</strong>skabskultur eller en af dens 105 lokalforeninger. Jo fl ere vi er, jo stærkere står vi! Sendes til <strong>Land</strong>sforeningen for <strong>By</strong>gnings- og <strong>Land</strong>skabskultur Borgergade 111 1300 København K Indbetaling på Reg. nr. 3121 konto 5095700 L A N D S F O R E N I N G E N F O R L A N D S F O R E N I N G E N F O R Undertegnede ønsker optagelse som medlem af: ❑ En lokalafdeling under <strong>Land</strong>sforeningen ❑ <strong>Land</strong>sforeningen (kontingent pr. år inkl. blad 250 kr.) Navn ______________________________________ Stilling ____________________________________ Telefon ____________________________________ Adresse ___________________________________ Postnr. __________ <strong>By</strong> _______________________ E-mail _____________________________________ Underskrift _________________________________ L A N D S F O R E N I N G E N F O R <strong>Land</strong>sforeningen for <strong>By</strong>gnings- og <strong>Land</strong>skabskultur <strong>marts</strong> 2007 nr. 74 I dette nummer: • Fra Milesten til kantpæle • Nysted købstad – kort fortalt • Tyve år efter • “H.C. Andersen-slottet” foreslås fredet • <strong>By</strong>gningskulturen fortjener bedre beskyttelse • Foreningen Stråtag • Nye fredninger m.v. i 2006 Medlemsnyt: Årsmøde 11. 12. og 13 maj 2007 i Nysted 2 by & land nr. 74 · <strong>marts</strong> 2007 by & land nr. 74 · <strong>marts</strong> 2007 1\nPage 4 and 5: P.V. Jensen Klint - kendt for bland\nPage 6 and 7: vikling i byen, at styre denne nøj\nPage 8 and 9: været mulig på grund af betydelig\nPage 10 and 11: Generalforsamling 2007 - Dagsorden\nPage 12 and 13: pladsen allerede har et stykke arki\nPage 14 and 15: Arbejderboligerne ved Carlsberg - e\nPage 16 and 17: - både i de store træk og i byern\nPage 18: ANMELDELSER Anmeldelser terialet da\nMagazine: By & Land - marts 2007.pdf - Bygningskultur Danmark