Brics | 5. 5. 2019 EU a Babišstán\nKvapem se nám blíží volby do Evropského parlamentu. Už víte, koho volit? Nebo jste zastánci Czexitu?\nEU, tedy Evropská unie, je společenství nezávislých států, které je založeno na volném pohybu osob, zboží, jednotných pravidel obchodu, cestování apod. Pro mnohé klišé. EU je, pro některé, diktátor. To ovšem není pravdou. Diktátor diktuje, aniž by se vás ptal. Opakuji - kvapem se nám blíží volby do Evropského parlamentu. Tak jaký diktát někteří myslí? Naši poslanci tam neplní vaše očekávání? To asi musíte jít a volit ty, kteří vaše očekávání budou plnit, leda tak může dojít ke změnám. Je to stejné, jako v naší zemi. Volič by se neměl nechat nalákat na různé výkřiky, jako je třeba Czexit. Vypadá to pro mnohé lákavě, prý budeme mít svoji samostatnost, to asi těžko, přátelé. Více samostatní, než jsme nyní, již nemůžeme být. Prý nám EU "ukrajuje" naše národní hodnoty. Jaké to jsou? K životu na planetě, musíme mít pravidla. Ta určují naše společné soužití. Naše země je plná neČechů, tedy lidí, kteří zde pracují, vychovávají děti, přitom se u nás nenarodili. Jsou různých národností, různé barvy pleti, různých vyznání. Málokdo ví, že například muslimů tu žije více, násobně více, než Židů. A to tu žijí již dávno, vždy tu žilo množství neČechů, velké množství. Někteří neznají naši historii, tak křičí, my je tu nechceme a odvolávají se na své předky, jak s některými zatočili. Nezatočili, oni tu vždy žili, žijí a žít budou, ať budete volit jakéhokoliv křiklouna. Samostatný stát jsme, jsme dobrovolně součástí Evropské unie, ale také třeba V4, nebo NATO, OSN nebo jiných státních uskupení. Byli jsme tak téměř po celou dobu naší existence, ne vždy ovšem dobrovolně, patřili jsme k OSN, R-U, RVHP, VS apod. Takže někteří chtějí samostatnost. A jak si představují, že naše firmy budou dodávat své výrobky do zemí, například EU, když i jejich vzor, Švýcarsko, si bez EU nedovede představit svoji "samostatnost", proto za možnost dodávat výrobky, služby, do zemí EU, platí miliardy ročně do kasy EU? Tedy jejich představa je jaká? Nebudeme v EU, ale budeme platit, po vzoru Švýcarska, peníze do EU, budeme, po vzoru Švýcarska, přijímat legislativu EU, jako je právě třeba to jednotné označení "másla", "rumu" apod.? Nebo to úplně ukončíme a nebudeme se vůbec snažit na trhy EU dostat? Najdeme si jiné trhy? Takže ti, co to chtějí, budou ochotni zaplatit firmám, které dodají výrobky, služby, na trhy mimo EU, případně nezaplacené faktury za ně? To asi ne, že? Takže poškodíme naše firmy, které nám dávají práci, tím i peníze na život, protože stát, který nebude v EU, již nebude moci být tak štědrý, jako je dnes.\nZamyslel se již někdo z těch křiklounů nad tím, že kdyby někdo o naše výrobky a služby ze zemí mimo EU stál, tak by je dávno odebíral? Proč tak nečiní? Trh je přeci otázkou nabídky a poptávky. Vyrábíme to, o co je zájem, kupec je ovšem z naprosté většiny ze zemí EU. Zkusme si tedy sdělit, proč v EU být, nebo nebýt, co nás čeká v obou případech, buďme k sobě slušní, předkládejme faktickou argumentaci, a poté, až budou všichni lidé v této zemi dostatečně informováni o pozitivech, nebo negativech, klidně rozhodujme opět v referendu.\nVíte, například, že v Irsku, ať již v tom, co je součástí Británie, nebo v tom samostatném, se po oznámení výsledků o Brexitu, opět zvýšila náboženská nesnášenlivost, jako v dobách IRA? Víte o tom, že tam nyní má velký úspěch "New IRA"? Víte o tom, že se tam znovu zabíjí? Víte o tom, že britští důchodci padli na hranici bídy? A to je Británie součástí Commonwealthu, tedy spolku, který sdružuje více jak 1 mld. lidí na planetě. Přesto jsou zde obrovské sociální otřesy, hrozící bída, zaměstnavatelé odejdou, pokud Británie nenajde dohodu s EU, bude vysoká nezaměstnanost, obrovská migrace občanů Británie do zemí EU. Zůstane tam kdo? Důchodci. Na ně ovšem nebude mít kdo dělat, odevzdávat státu dostatečné daně, aby mohli slušně žít. Ale, prý budou mít "svobodu", kterou dávno mají, jenom si jí neváží.\nCo náš Babišstán?\nVšimli jste si, že agent STB Bureš vytáhl červenou kšiltovku, vyrobenou v Číně, po vzoru amerického prezidenta, a tahá hesla, že prý nebude v Bruselu držet hubu a krok. Bude, nic jiného mu nezbude, pokud tedy půjde o jeho podvody a čerpání dotací, které místo, aby putovaly těm, kteří potřebují inovace pro svůj rozvoj, začátek obchodu, výroby, budování střední třídy v naší zemi, putují do jeho firem. A nejedná se o drobné, na každého z nás, včetně nemluvňat, to vychází kolem 4.000 Kč ročně, to je více, než je například povinné ručení, daň z nemovitosti, daň z pozemku, měsíční tarify pro rodinu, pojištění domácnosti, a to vše dohromady.\nKřičí, že dotace si máme rozdělit sami, bez dohledu EU. Tak ať se dotací naše země vzdá, pokud nehodlá přistoupit na kontrolní mechanismy dárce takových dotací.\nKde, například, slyšíte, že někdo v EU bude zastávat pozice, aby z naší země nebyly "vysávány" korporátní daně, nebo DPH, což je cca 200 mld. ročně, podle odhadu samotné EU? Kde vidíte mechanismy, vždyť on je ve vládě, on je premiér, které takovýmto podvodům budou účinně bránit. Mnozí jeho voliči jej volí kvůli imaginárním, nikdy nedocíleným, údajným 16 mld. navíc z daní živnostníků. Nikoho již nezajímá, že více jak 1.500 vesnic nemá hospodu, ani obchod. Nikoho nezajímá, že na vesnicích převažují právě důchodci, jako populace. Kde si mají nakoupit rohlíky?\nPodívejme se na migrační krizi? Kdyby existovala unijní armáda, policie, celníci, tak by nikdy nedošlo k tak plošnému pronikání migrantů, nepleťte si je s uprchlíky, kterým máme pomáhat, na území EU. Odpůrci ovšem hlásají, pryč z EU, hranice si ohlídáme sami. To těžko. Nejsou tu lidé, které vůbec lze zaměstnat. A nástupní plat policisty je necelých 18.000 Kč hrubého. To jako zaplatíte 2x takové poplatky a daně, abychom znovu zaměstnali tisíce "hlídačů hranic"? I kdyby k tomu došlo, tak představa, že budou migranty střílet na hranicích, je nesmyslná, to by naši zemi OSN zničila, právem! Pokud řeknou - jsem uprchlík - musíme s nimi zahájit uprchlické řízení. To jste opravdu neviděli, jak celou tuto akci podělal Orbán v Maďarsku? Vždyť 90% těch "uprchlíků", které přijalo Německo, bylo z jeho země, kde nebyl schopen je roztřídit na uprchlíky a migranty! Přitom je Maďarsko právě tou hraniční zemí Schengenu, kdy Maďarsko tyto "strážce" má.\nI to, že u nás zatím vládne agent STB Bureš, je známkou, že EU je postavena na demokratických principech. To, že krade unijní, ale už i naše, peníze, je také známkou demokracie, to, že jej česká justice nechá běhat na svobodě, přitom ženu, podezřelou z nezdanění pár kabelek, uvrhne do žaláře, je problém ČR, nikoliv EU!\nEU samozřejmě potřebuje usměrnit, mnozí píší o reformách, ale tak tomu vůbec není. EU musí mít jasná pravidla, kam maximálně dosahuje její pravomoc. Ta současná, zcela evidentně, buď nemá nastavena, nebo je překračuje, nebo je obchází. To se musí zarazit. Jako první se ovšem musí říci, naprosto jasně, kdy budování projektu EU skončí, tedy čím, myslím tím pravomocemi, které maximálně bude mít. To není reforma, jak vám mnozí lžou, to je pevné nastavení právě těch pravidel soužití, o kterých jsem výše psal.\nSamozřejmě je více věcí, které mnohým vadí, ale já se snažím předložit určitou část, spíše vás navést k tomu, jak se vypořádat s tím, co vám politici říkají. Nezapomínejte - POLITIKA JE OBCHOD S LIDSKOU BLBOSTÍ.\nKoho volit? To je na vás. Ale vždy si klaďte otázky - Proč?


Zlatníky - Hodkovice - Obec - Střední Čechy - Okolí Prahy - východ\nZlatníky - Hodkovice (Obec)\nObce Zlatníky - Hodkovice, která vznikla sloučením dvou původních sídelních útvarů Zlatník a Hodkovic. Vznik sahá až do 13. století.\nVe Zlatníkách se nachází novorománský kostel sv. Petra a Pavla z roku 1857, postavený na místě staršího, z něhož zůstalo zachováno jen přízemí věže.\nPoslední komentáře - Zlatníky - Hodkovice\nVes cca 3 km jihozápadně od Brandýsa nad Labem....\nPřevážně zalesněná, kopcovitá vrchovina jižně od Velkých...\nZlatníky - Hodkovice - informace k místu\nZlatníky - Hodkovice - služby v okolí\nTuristická mapa ČR - Zlatníky - Hodkovice


Matka své sedmileté dceři vytetovala obočí a píchá jí botox do obličeje a rtů - Super.cz\nSharon Evans se svou sedmiletou dcerou Bree. Foto: The Sun\n7. května 2011 11:47\nSharon Evans si ze všeho nejvíc přeje, aby Bree byla jednou stejně slavná jako Willow Smith, desetiletá dcera Willa Smithe a jeho manželky Jady Pinkett Smith. Kůže na obličeji není jediné místo, kam matka své dceři nechala jedovatou směs aplikovat, botoxem totiž vyplnila i její rty. Aby toho nebylo málo, má holčička ještě vytetované obočí, informoval deník The Sun.\nKosmetické zákroky na svém dítěti přitom dělá sama, jelikož před několika lety absolvovala kosmetický kurz. Botox kupuje na internetu a poté jej injekcí vstřikuje do drobného obličeje malé Bree. I o tetované obočí se postarala, naučila se to prý od bývalého přítele, který byl profesionálním tatérem.\n„To, co dělám pro svou dceru, z ní udělá hvězdu. Ty nejlepší herečky a zpěvačky začínaly brzy a Bree se proslaví svými plnými rty a super hladkou pletí bez vrásek. Obočí má navíc vytetované jen světlou barvou. Chcete-li se stát superstar, musíte se lišit a mít styl. To je důvod, proč to dělám. Ona je mé dítě a je to moje rozhodnutí. V budoucnu jí to pomůže,“ řekla Sharon, která se svou dcerou žije v kalifornském San Diegu.\n„Vezměte si Willow Smith, ona je vždycky připravená na fotografy, nosí značkové oblečení, má stylistku, make-up a prodloužené vlasy a je celosvětově známá. Bree bude ještě úspěšnější,“ je přesvědčená Evans. ■\nDesetiletá dcera Willa Smithe ve svém videoklipu. ■\nDrobná Willow si potrpí na značkové věci a má svojí stylistku. ■\nWillow má úspěšně rozjetou pěveckou kariéru. ■\nMalá zpěvačka na jednom ze svých koncertů. ■


Stolní hra pro děti Citadelles - bazar | OdKarla.cz\nPopis zboží: Minimální věk [roky]: 10 EAN: 0792463264616 ASIN: B01GC3GTI0 ... zobrazit více\nVarianta 694222: nelze otestovat, lehce použité, kompletnost: nelze ověřit – velký počet dílků, lehce poškrábané a zašpiněné\nStolní hra pro děti Citadelles varianta 694222\nStav zboží: nelze otestovat, lehce použité, kompletnost: nelze ověřit – velký počet dílků, lehce poškrábané a zašpiněné\nVarianta 885885: !!! lehce použité - zašpiněno - smítka, poničená krabice, plně funkční\nStolní hra pro děti Citadelles varianta 885885\nStav zboží: !!! lehce použité - zašpiněno - smítka, poničená krabice, plně funkční\nVarianta 720293: nové, nerozbalené zboží, záruka 2 roky\nStolní hra pro děti Citadelles varianta 720293\nNenašli jste odpověď na váš dotaz k Stolní hra pro děti Citadelles ?\nStolní hra pro děti Citadelles (varianta 694222)\nStolní hra pro děti Citadelles (varianta 885885)\nStolní hra pro děti Citadelles (varianta 720293)\nnelze otestovat, lehce použité, kompletnost: nelze ověřit – velký počet dílků, lehce poškrábané a zašpiněné\n!!! lehce použité - zašpiněno - smítka, poničená krabice, plně funkční


veendda - profil uživatele\n53 let, Plzeňský kraj\n21. květen 09:14\nRád bych zde našel své štěstí, citlivou nekuřačku do 53 let se zájmem o přírodu.\nchovatelství, kutilství, vzdělávání se, cestování\nsirhenry2019 (59) - Štěstí se nemá pokoušet opakovaně, říká se. Nyní sázím na náhodu.\nLucka_36 (36) Liberec - Hledám hodného a upřímného muže pro rodinný život.\nCharlotte1 (48) Hradec Králové - Cožpak už všichni skvělí chlapi vymreli .. Ráda se přesvědčím o opaku.........


Flowerworks - demo květinové akce - iDNES.cz\nFlowerworks - demo květinové akce\n13. listopadu 2008 16:24, aktualizováno 16:24\nHry pro příležitostné hráče mají jednu výhodu. Jelikož jsou tvořeny s minimálními náklady, dá se riskovat a pouštět fantazii uzdu. Mrkněte na demo Flowerworks.\nSegment her, určených pro příležitostné hráče, má oproti hardcore jádru jednu velkou výhodu. Obvykle jde o nepříliš náročné projekty, takže jejich vývojáři mohou pustit uzdu fantazii. Jako například u hry Flowerworks od týmu Nocturnal Entertainment, jejíž demo (8 MB) vám přinášíme. No, řekněte, není ten kytičkový svět a v něm prožívaná dobrodružství roztomilý? Minimálně pro určitou skupinu lidí.\nZdroj: nocturnal, gametrailers


26.1.2020 12.8.2020 elgg.cz Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Sháníte kvalitní web?\nMít v dnešní době špičkový web už dávno není symbolem nějaké té povýšenosti, nabubřelosti či snobství. Dnes už je to nutnost. Přinejmenším v případě těch, kdo se neobejdou bez internetové propagace nebo kdo přes internet obchodují či jinak podnikají.\nKdo má dnes web nedokonalý, ba možná i podřadný, sice ušetří při jeho pořizování si nějaké peníze, ale rozhodně na tom nevydělá. Nedokonalý web se totiž prakticky okamžitě po svém vyvěšení na síť stane jedním z mnoha sobě podobných, nikoho nezajímajících, a to zcela bez naděje na šťastnější zítřky. Zapadne v moři různorodého virtuálního smetí a z tohoto už nevybředne.\nA proto je záhodno sázet právě na něco, co je patřičně na výši, co je špičkové, ba přímo dokonalé.\nA kde se k něčemu takovému dostat?\nTvorba webových stránek Brno je právě takovou firmou, jež se výrobou těch nejdokonalejších webů zabývá. Specializuje se nikoliv na podřadnou kvantitu, ale výlučně na kvalitu. A proto také zaměstnává jen ty nejlepší specialisty z oboru, mající léta zkušeností, a poskytuje těmto ideální podmínky pro jejich práci. Z čehož vzcházejí weby, na které tato firma a posléze i jejich objednavatelé a provozovatelé mohou být pyšní.\nKaždý z takových webů je špičkový, originální, připravený přesně podle požadavků toho, jemuž má sloužit. Ve zdejším profesionálním webovém studiu každému vytvoří jeho stránky, a to bez ohledu na to, má-li jít o propagační záležitost nebo rovnou e-shop.\nKaždý, kdo na takový web zavítá, je tímto osloven, taková prezentace se na síti určitě neztratí. A proto se jedná o výtvory nejen dokonale propracované, ale i funkční. Jež zdejší odborníci nejen vytvářejí, ale také kompletně spravují a nabízejí pro ně vhodné doplňkové služby.\nTakové stránky naplňují přesně představy jejich objednavatelů, skvěle plní své funkce a jsou tak konkurenční výhodou každého klienta. S takovým výtvorem se na internetu určitě nikdo neztratí. A o to přece jde.


Plán poslat nezaměstnané sázet stromky nevychází, nastoupilo jich sedm - iDNES.cz\nPlán ČSSD na obnovu lesů Krušných hor se zadrhl na nezájmu nezaměstnaných. Podle předvolebních záměrů sociálních demokratů měli sázet nové stromky, které by nahradily 13 tisíc hektarů umírajících smrků. Za čtyři měsíce náborů ale do hor vyrazilo pouhých sedm lidí.\nKloubnatka smrková likviduje smrky pichlavé vysázené v Krušných horách v 90. letech minulého století. | foto: www.vulhm.cz\nPlán na znovuzalesnění Krušných hor, kde parazitující houba kloubnatka smrková ničí po milionech nepůvodní smrky pichlavé (o vymírání lesů zde), počítá s náborem čtyřiceti nezaměstnaných v rámci veřejně prospěšných prací, a to od letošního května do 30. dubna příštího roku.\nObnova krušnohorských lesů\nS plánem přišel před loňskými parlamentními volbami někdejší ministr práce František Koníček. K němu se přidal i současný premiér Bohuslav Sobotka, v Ústeckém kraji plán podporují například poslanec Jaroslav Foldyna nebo krajský radní Arno Fišera.\nProjekt, který měl pomoci Krušným horám a zároveň snížit nezaměstnanost, loni v listopadu podepsala ministerstva zemědělství a práce a sociálních věcí spolu s úřady práce a Lesy ČR.\nPřípadní uchazeči mají mít práci na dobu určitou do konce letošního října. Znovu se pak mohou přihlásit na jaře, práce začnou v dubnu.\nZatím ovšem Lesy ČR od letošního březnového spuštění výběrových řízení na úřadech práce k 15. červenci přijaly pouhých sedm nezaměstnaných.\n"Prvních šesti kol výběrových řízení se zúčastnilo 81 uchazečů, Lesy ČR přijaly sedm pracovníků," přiblížil současný stav vedoucí oddělení zaměstnanosti úřadu práce Ústeckého kraje Jaroslav Kunc.\nÚřady práce vhodné zaměstnance vytipovávají ve své databázi, pak je seznamují s podmínkami.\n"K vlastnímu rozhodnutí, zda skutečně nastoupí, uchazeč přistupuje až v průběhu několika dalších dnů, když je kontaktován naším pracovníkem," popsal mluvčí Lesů ČR Zbyněk Boublík.\nJedním z důvodů malého zájmu je fyzicky náročná práce. Nezaměstnaní mají mezi Klínovcem na Chomutovsku a Telnicí na Ústecku sázet stromky, čistit lesní školky od trávy nebo stavět ploty, které zabraňují zvěři mladé stromky okusovat.\n"Podle nás může být další problém v tom, že Lesy platí cestu na pracovní místo do hor pouze ze seřadišť. Na ně se už každý musí dopravit sám," popisuje Kunc.\nZájemci v květnu dostali „na ruku“ přes 13 tisíc\nLesy ČR v tom ale potíž nevidí. "Takzvaná sběrná místa jsou vybírána ve shodě s většinou pracovníků tak, aby byla pokud možno co nejlépe dostupná prostředky veřejné dopravy. Z rozhovorů s potenciálními adepty jednoznačně vyplývá, že doprava na sběrná místa pro většinu nepředstavuje problém," oponuje Boublík.\nPodle něj firma těmto zaměstnancům na pozici "pomocný pracovník v lesnictví" nabízí stejné podmínky jako svým kmenovým zaměstnancům. Tedy například vybavení ochrannými oděvy a pomůckami, při vedrech také dostatek nápojů a repelentů.\nNezaměstnaní ale o práci nemají zájem přesto, že firma platí i příplatky. Hodinová mzda je od 52,80 do 67,80 korun, v případě splnění výkonnostní normy je vyplacena i odměna ve výši 29 procent mzdy.\n"Čistá květnová mzda prvních tří pracovníků tak byla 13 200 korun, přičemž příspěvek úřadu práce na jednoho je 11 tisíc," přiblížil Kunc.\nNyní se příspěvek úřadu zvýšil na 14 tisíc. Nový impulz projektu má dát i to, že se nábor zaměstnanců rozšíří z Chomutovska, kde probíhal nyní, i do okresů Most, Teplice a Ústí nad Labem.\nTémata: Nezaměstnanost, Krušné hory, smrk, ČSSD, Úřad práce, Lesy České republiky, Mzda, Bohuslav Sobotka, František Koníček, Jaroslav Foldyna, Ministerstvo zemědělství, Most, Teplice, Ústí nad Labem, Kloubnatka smrková, Ústecký kraj, Houby, iPad, Klínovec


Zamyšlení k pravidlu o omezení startu hráčů :: Házet Nás Baví\nVítejte > Zamyšlení k pravidlu o omezení startu hráčů\nJe tu další záležitost, která rozděluje naše házenkářské hnutí na dvě znesvářené poloviny. Jedná se o přetěžování hráčů a hráček, které upravuje "pravidlo 48 hodin". Já jsem si dovolil z pohledu dlouholetého člena reprezentačního týmu žen veřejně říci svůj názor a pohled na celou situaci.\nCo to vlastně je pravidlo 48 hodin?\nPravidlo 48 hodin má zamezit, aby mladí a talentovaní hráči a hráčky, kterých se to hlavně týká, nastupovali během 48 hodin k několika zápasům za sebou, a to především z důvodu přetěžování a zamezení fatálního zranění. Tyto děti většinou trénují 2x maximálně 3x týdně a následně jsou nasazovány do několika zápasů během jednoho víkendu.\nDěje se tak hned z několika důvodu. Ten hlavní se týká malé členské základny, kdy kluby díky malému počtu hráčů nejsou schopny plně obsadit všechny věkové kategorie.\nDalším, neméně podstatným problémem, je nasazování mladých talentovaných hráčů a hráček do soutěží, kde se v daných kategoriích předpokládá lepší umístění a tím i zvýšení prestiže klubu.\nNebudu spekulovat zda se to děje kvůli financím, nebo skutečné touze vítězit. Prostě se to děje a to je v tuto chvíli nejdůležitější !!!\nProč jsem se rozhodl k tomu, abych oslovil širokou házenkářskou veřejnost?\nCelá záležitost pravidla 48 hodin byla před více než rokem projednána na odborné úrovni mezi Reprezentační a Soutěžní komisí a v neposlední řadě Exekutivou, která ji také následně uvedla v platnost. Nechci tu znovu otevírat spory ohledně zpochybňování času uvedení do praxe! Chci se zaměřit na fakt, že se toto pravidlo nelíbilo některým funkcionářům, legislativcům a zřejmě také zástupcům klubů. Což postupně vygradovalo v nátlak na členy Exekutivy ČSH, aby bylo pravidlo omezených startů zrušeno z legislativních důvodů, a byla také zpochybněna souvislost se zdravotními problémy hráčů a hráček.\nJiž řadu let se intenzivně pohybuji u ženské reprezentace a sleduji osudy mladých hráček z bezprostřední blízkosti. Právě z tohoto důvodu jsem se rozhodl nad problematikou pravidla 48 hodin veřejně zapřemýšlet a pravidlo svým názorem a reprezentačními zkušenostmi podpořit.\nTalentované mladé hráčky přicházející do seniorských týmů si z velké části, už v takto nízkém věku, přinášejí zdravotní problémy, které je pak v jejich výkonnosti limitují. V reprezentaci se tak vystřídala řada hráček , které si prošly několika věkovými kategoriemi, kde byly maximálně vytěžovány a nyní se potýkají se zdravotními problémy.\nZ těch současných jmenujme Helenu Štěrbovou, která prodělala tři operace křížového vazu a musela ze zdravotních důvodů, v těch nejlepších letech, ukončit kariéru.\nIveta Luzumová například doplácí na natržený vaz v kotníku. Následná nutnost nošení kotníkové ortézy byla specialisty označena jako příčina vleklých zdravotních problémů s kyčlem.\nKristýna Salčáková, Dominika Selucká/Kolomazníková/, Petra Adámková, Markéta Jeřábková, Veronika Malá, Helena Ryšánková - všechny tyto reprezentantky prodělaly operaci předního křížového vazu, některé dokonce s replastikou.\nDalší čtyři reprezentantky nechtěly medializovat svůj zdravotní stav. Ten samý problém však řeší i řáda hráček interligových klubů, které jsou tak limitovány v dalším růstu. V Mostě, Slávii, Porubě, Plzni, Olomouci a určitě i v ostatních klubech tento problém hráčky řeší. Mohl bych zde uvádět další jména, ale nemám nejaktuálnější informace, a proto nechci bez svolení a příčinné souvislosti uvádět jejich jména. Velikým mínusem pro českou házenou je také fakt, že spousta talentovaných hráček v důsledku svých zranění kariéru ukončila.\nProtože je přetěžování hráčů celosvětovým problémem, bylo v různých federacích toto, nebo ještě přísnější pravidlo uvedeno v platnost, a je všemi trenéry a funkcionáři akceptováno. V některých vyspělých házenkářských zemích je stanovisko odborníků dokonce s naprostou samozřejmostí kluby respektováno. Jsou také stanovovány různé programy, kde se ti nejlepší soustředí ve středisku, kde mají odpovídající způsob tréninku pod lékařským dohledem, s kvalitní regenerací včetně stravování. Krátká návštěva holandského střediska sportu Papendal pak postačí k pochopení proč se Holanďanky pohybují mezi nejlepšími družstvy světa.\nU nás odpůrci pravidla o omezení startů poukazují na legislativní problémy. Rojí se otázky typu: kdo to bude hlídat, jak to lze obejít, jaké budou tresty atd. Zástupci klubů zase žehrají na to, že nebudou moci z důvodu nedostatku hráčů a hráček přihlásit některé věkové kategorie. Jen málo z nás ale přemýšlí nad tím, že se na házenou hlásí méně dětí z obavy o svůj zdravotní stav, třeba proto, že si sousedovic Toníček pětkrát urval kotníček (to pro odlehčení ). :-)\nApeluji proto na zástupce klubů , aby zvolili jiný způsob obsazování všech věkových kategorií třeba efektivnějším náborem . Svojí ukázněností usnadníte legislativcům jejich práci. Rodiče a trenéry našich dětí prosím o trpělivost. Nechtějte úspěchy tady a teď. S hrdostí pak budete sledovat vaše svěřence a děti, které zhmotní vaší píli v těch nejvyšších kategoriích.\nVěřte mi, že nejvíce skličující je pro mě osobně pohled na reprezentatky, které se perou s následky svých zranění, a aby nechyběly ve velkých a důležitých zápasech polykají Aulin nebo Ibuprofen k potlačení bolesti a následně v slzách zápas odehrají.\nTento fakt je nejen pro mne největším negativem, se kterým se setkáváme na reprezentační úrovni. Velmi často tak zápasy nerozhoduje taktika a forma, ale zdravotní stav hráček, které s velkým sebezapřením důležité zápasy v bolestech odehrávají.\nOdpovědnost za zdraví našich dětí je velká, tak ji nepropásněme. Třeba to bude jeden z kroků, jak se přiblížit handballovému světu.\nNakonec bych ještě připojil názor toho nejpověřenějšího, špičkového ortopeda a traumatologa, který provádí ročně 400 artroskopií, plastik a 200-300 úrazů včetně endoprotéz, bývalého házenkáře a lékaře našich reprezentantek MUDr. Filipa Svatoše. který vzkazuje, „Nižší trénovanost vede k nižší výkonnosti a menší koordinaci pohybů, která se se zápasovou zátěží prohlubuje. Proto je potřeba dbát dostatečné regenerace, popřípadě zlepšit trénovanost. 2 a více zápasů během 48 hodin bych u nedostatečně trénovaných sportovců nedoporučoval, jelikož to může vést k výraznému zvýšení rizika zranění i těžšího charakteru, zejména v oblasti kolenního, hlezenného a ramenního kloubu".\nZamysleme se a věřme prosím odborníkům .....\nDěkuji za Váš čas a zdravý rozum


Baťovi se vrátili do Boroviny, chtějí zachovat odkaz předků - Deník.cz\nBaťovi se vrátili do Boroviny, chtějí zachovat odkaz předků\nTřebíč - Při své úterní cestě napříč republikou zavítala vnučka a pravnučka Jana Antonína Bati do Třebíče, aby si prohlédly místa, kde podnikatelsky působil jejich slavný předek. Do bývalé obuvnické továrny se tak opět vrátili, alespoň na pár hodin, Baťovi.\nVnučka Dolores Bata a její dcera Guiomar zavítaly včera odpoledne do továrny, ve které působil jejich slavný předek. Průvodcem jim byl Richard Horký, ředitel TTS energo, která průmyslový areál z velké části revitalizuje.Foto: Deník/ Kamil Černý\nVýroba obuvi v třebíčské čtvrti Borovina definitivně zanikla před více jak deseti lety, odkaz Jana Antonína Bati tam však žije dál. Jeho vnučka Dolores a pravnučka Guiomar zavítaly do Třebíče, aby si prohlédly továrnu, ve které působil jejich rod. Jako první je přivítal starosta města Pavel Heřman. „Jméno Baťa mělo v Třebíči vždy velký zvuk. Je pro nás potěšením setkat se s jeho pokračovateli," řekl při předávání kytice a upomínkového daru.\nPrůvodcem po průmyslovém areálu a jeho budovách jim byl ředitel společnosti TTS energo Richard Horký. „Vlastníme většinu místních objektů a rádi bychom tento prostor proměnili pro jeho obyvatele a také turisty v plnohodnotnou městskou čtvrť, která ale bude ctít původní architekturu a industriálního ducha. Právě v tom je její obrovská hodnota," vyzdvihl.\nVnučka a pravnučka Jana Antonína Bati, který v Borovině v roce 1935 založil provoz punčochářské výroby, přicestovaly až z daleké Brazílie, kde obě žijí. Dolores však mluví velmi dobře česky a své dceři překládala vše podstatné do portugalštiny. „Vaše činnost mě velmi těší, protože máme stejný cíl. Sama se snažím, aby se o Janu Antonínu Baťovi vědělo. V minulosti se o něm totiž šířilo tolik lží, kterými se jeho odkaz znevážil a doslova zakopal," poznamenala Dolores Bata.\nKrom továrního areálu si detailně prošla i sbírku obuvnických strojů. „Snažíme se ji rozšiřovat i přesto, že likvidace výroby proběhla strašně rychle a myšlenka na muzeum vznikla poměrně pozdě," podotkl Horký a u několika strojů se pozastavil.\n„Třeba tenhle je ze čtyřicátých let a jeho výrobcem byl přímo Baťa. Jsme taky moc rádi, že se podařilo zachovat pracovní židličky, na kterých se sedělo u pásu. Sedí se na nich velmi pohodlně, ergonomicky jsou dokonalé," upozornil ředitel TTS energo.\nBěhem prohlídky došlo také na nabídku knihy, kterou napsal nevlastní bratr Tomáše Bati, Jan Antonín. „Snažíme se postupně vydávat to, co sám už nestihl. Chtěli bychom, aby se lidé dozvěděli, jak ty věci kolem něj byly skutečně," řekla Dolores Bata.\nOchotně pak podepisovala další vydání knihy Budujeme stát pro 40 000 000 lidí, kterou si mohli účastníci prohlídky zakoupit.\n„Je potřeba si uvědomit, že tento areál živil generace lidí z Třebíče a okolí. Jan Antonín Baťa byl navíc velkým národohospodářem a jeho díla i tato kniha jsou nadčasové," doplnil Horký.


Týden s prezidentem: Exkluzivní vyjádření Zemana k hrozbě Huawei | Týden.cz\n10.01.2019 14:10 Původní zpráva\nPrezident České republiky Miloš Zeman ve čtvrtek v rozhovoru s Jaromírem Soukupem poskytne exkluzivní vyjádření k bezpečnostním hrozbám společnosti Huawei. Kam až tahle kauza dospěje? Nenechte si ujít TÝDEN s prezidentem na TV BARRANDOV.\nŘeč je o bezpečnostních hrozbách společnosti Huawei. Jak tuto kauzu vnímá prezident? A kam až dospěje?\nNenechte si ujít premiérový díl ve 20.30 na TV Barrandov a dozvíte se víc.


NÁPRAVOVÉ A UNIVERZÁLNÍ KAPALINY | CASTROL ČESKÁ REPUBLIKA\nTěžší automobily a složité převodovky znamenají, že maziva pro automobilové nápravy jsou důležitější než kdy dříve. Proto mnoho výrobců doporučuje Castrol.\nDůležitost maziva pro automobilové nápravy\nMazivo pro automobilové nápravy vždy hrálo důležitou roli v zachovávání jejich spolehlivosti a dlouhé životnosti. Kapaliny pro zadní nápravu však v éře těžších vozů nabyly nebývalé důležitosti právě díky složitějším převodovkám\nNápravové oleje Castrol jsou preferované u mnoha předních výrobců automobilů a převodovek a přinášejí vám také jistotu, že zadní náprava bude fungovat tak, jak má, a zároveň snižují riziko problémů s ovládáním vozidla či nutnosti drahých oprav.\nVýběr správné kapaliny pro vaši převodovku si vždy ověřte v provozní příručce auta.\nTato plně syntetická kapalina pro zadní nápravu obsahuje ve svém složení technologii Smooth Drive Technologyᵀᴹ a je určena pro osobní automobily a užitková vozidla. Tento produkt získal schválení od společností MAN, Scania a ZF a byl speciálně navržen a schválen v BMW pro použití u všech hnacích hřídelí a rozvodovek BMW s běžnými (tzn. ne samosvornými) diferenciály.\nBMW (zadní nápravy bez omezení skluzu) podle servisní instrukce 33 01 96 (149)\nVyhledat lokální prodejce / Vyhledat servisní místa /\nPro diferenciály a jiné aplikace v osobních automobilech a užitkových vozidlech vyžadujících specifikaci API GL-5.\nTento plně syntetický olej pro hypoidní převody se složením využívajícím technologie Smooth Drive Technologyᵀᴹ je určen k použití v konvenčních i samosvorných diferenciálech. Je schválen pro vysoce výkonné diferenciály s omezením prokluzu u sportovních vozů BMW-M Series a Mercedes Benz AMG.\nDoporučen pro nápravy s omezením prokluzu u vozů Nissan GTR\n* Klasifikace SAE dle J306 do roku 1998\nJe vhodný k použití v osobních automobilech a užitkových vozidlech vybavených diferenciálem s omezením prokluzu, kde je vyžadován specificky olej API GL-5 ovlivňující prokluzové tření.\nPro použití v synchronizovaných manuálních převodovkách, hnacích hřídelích a diferenciálech vyžadujících specifikaci API GL-4 nebo API GL-5.\nProhlédněte si ostatní oleje a maziva Castrol pro vaše auto.


iPhone 12 64GB fialový - Zonic\niPhone 12 64GB fialový\nJedná se o iPhone nové generace. Ještě rychlejší, díky 5G síti a novému čipu A 14 Bionic - zatím nejvýkonnějšímu čipu, který byl ve smartphonu použit. Super Retina XDR display přes celou čelní plochu, špičkové materiály, bezpečnost díky Face ID, odolnost proti postříkání, vodě, prachu, úplně nová dvojitá soustava fotoaparátů s podporou nočního režimu - to jsou jen některé z klíčových vlastností, které obsahuje iPhone 12 64GB ve fialové barvě. A vyrábí se v pěti barvách, které jsou na jeho tělo z prvotřídního hliníku a odolného skla, nanášeny speciální technologií v sedmi vrstvách. Tím je zajištěna sytost, hloubka a odolnost barvy.\nO to všechno se v novém iPhone 12 64GB ve fialové barvě stará výkonný, ale zároveň úsporný inteligentní čip A14 Bionic s Neural Enginem, který je také součástí iPhone 12 Pro a iPhone 12 Pro Max. Čip je tak výkonný, že všechny úkoly zvládá rychle a plynule. Je šetrný k baterii, takže je iPhone 12 stále připraven k akci. A je tak vyspělý, že má před čipy v ostatních smartphonech náskok několika generací. Podpora nových doplňků MagSafe vám usnadní například nabíjení nebo udělá pořádek v platebních kartách.\nKdyž ho v dešti zapomenete venku a zmokne, tak můžete být v klidu, jelikož iPhone 12 64GB fialový je odolný proti postříkání, vodě a prachu, dle normy IP68. Odolný rámeček z leteckého hliníku a odolná skla s technologií Ceramic Shield z něj dělají parťáka do každé situace.


Největší evropská letecká společnost oznámila další expanzi na některých trzích, výrazně rozšíří i své aktivity i na svém největším trhu mimo Evropu.\nBulharsko se stane další zemí, kde Ryanair zkusí vnitrostátní lety. Na ně se letečtí dopravci za poslední rok začali více orientovat i kvůli omezení cestování mezi zeměmi, velká expanze spojení v rámci jedné země proběhla zejména v Itálii.\nRyanair začne od 1. srpna létat šestkrát týdně ze Sofie do Varny. Létat bude každý den ráno ze Sofie v 6:25, mimo provoz bude spojení v úterý. Podobný pokus už dříve uskutečnil Wizz Air, linku ale po pár měsících provozu zrušil. Na trase aktuálně létá dvakrát až třikrát denně Bulgaria Air.\nIrský dopravce také výrazně rozšíří svůj byznys v Maroku. Firma oznámila podpis dohody s marockou centrálou cestovního ruchu ONMT, podle které otevře novou základnu v Agádíru. Půjde po Fezu a Marrákeši o třetí základnu Ryanairu na severu Afriky. Na letišti Al Massira v Agádíru bude mít dva Boeingy 737-800, otevře z něj celkem 16 nových linek do 7 destinací. Celkem bude v Agádíru nabízet 55 letů týdně na 25 linkách.\nNově bude létat do Agádíru z Alicante, Barcelony, Boloni, Dublinu, Karlsruhe, Krakova, Madridu, Malagy, Nantes, Neapole, Paříže, Říma, Tenerife, Toulouse a Vídně.


Nakupujte kvalitní alkohol od místních výrobců | Dome CZ\nSpousta rodin stále vyrábí alkohol doma, tak jak se to dělalo celé desetiletí před tím, než jste mohli mít šanci koupit dobrou láhev alkoholu. Situace se však vyvíjí směrem od domácích výroben a palíren, zejména proto, že ne vždy se alkohol povede tak, jak by měl a zároveň taky proto, že ještě před několika lety mávala celým Českem metanolová aféra. Lidé tak trošku ztrácejí důvěru v domácí palírny. Zároveň se na trhu objevila spousta výrobců, kteří nabízejí kvalitní alkohol za opravdu dobré ceny.\nPreferujte kvalitu a ne cenu\nCena mnohdy rozhoduje, ovšem kvalita by se neměla zanedbávat. Opravdu kvalitní alkohol chce nejen čas a píli, ale také jistou lásku a kvalitní suroviny, které za nízkou cenu prostě nekoupíte. Proto je nesmírně důležité, abyste investovali své peníze a čas do něčeho, co si opravdu vychutnáte.\nUrčitě je rozdíl mezi bezedným pitím, kdy vám stačí jakýkoliv levný alkohol a mezi opravdovým vychutnáváním, kdy dáte zkusit rodinným příslušníkům dostatečně starým na to, aby pili, přátelům nebo i kolegům z práce.\nJaký alkohol ale koupit? To záleží na vašich chuťových buňkách. Z naší kolekce můžeme nabídnout celou řadu pálenek z různých surovin, například naši špičkovou a zákazníky oblíbenou láhev slivovice z kvalitních trnek, nebo třeba hruškovici či jabkovici, která má zase jiný nádech. Pokud byste ale rádi zkusili něco jiného, můžeme nabídnout láhev dobré medoviny, po které se budete oblizovat ještě rok poté.\nKvalitní láhev alkoholu nemusíte kupovat jen pro běžnou spotřebu, ale také jako dárek, který vždycky udělá radost. Můžete tak obdařit výše jmenované na narozeniny, svátky či jen jako připomínku dobrého přátelství či jako utužení pracovních vztahů. Zároveň je dobré mít láhev dobrého alkoholu vždycky připravenou, nikdy nevíte, co se může stát a stále platí, že znalci rádi ocení a láhev vždycky udělá radost.


Energetika V Německu | OIŽP - Part 13\nPrvni blok JE Temelin v provozu Druhy blok JE Temelin v provozu\nNěmecko: Problémy s financováním starých jaderných zátěží\nTéměř 40 miliard euro plánovaly energetické koncerny investovat do nákladů po výstupu z jádra. Nyní se ale objevily pochybnosti ohledně tohoto financování. Za několik týdnů chce německý energetický koncern Eon odstavit svou další jadernou elektrárnu. Na konci května se tak odstaví jaderná elektrárna v bavorském Grafenrheinfeldu. Před havárií ve Fukušimě bylo v Německu v provozu celkem 17 jaderných elektráren, po odstavení Grafenrheinfeldu jich bude zbývat už jen osm. Nejpozději na konci roku 2022 má být odstavena poslední německá jaderná elektrárna. [...]\nPavel 3.04. 2015 [...]\nPodíl obnovitelných zdrojů energie na hrubé výrobě elektřiny v Německu se v roce 2014 zvýšil na 26,2%. Díky další výstavbě obnovitelných zdrojů energie (OZE) a především díky příznivým povětrnostním podmínkám vyrábí OZE stále větší množství elektřiny. V roce 2013 se pohyboval podíl obnovitelných zdrojů na hrubé výrobě elektřiny ještě kolem 24,1%. To ukázaly propočty německého Spolkového sdružení pro energetiku a vodní hospodářství (BDEW). BDEW zveřejnil první odhady k německému energetickému mixu již koncem minulého roku. Údaje jsou nyní aktualizovány. V [...]\nPavel 20.03. 2015 [...]\nNěmečtí občané se mohou od tohoto okamžiku účastnit diskuse ohledně hledání tamního konečného úložiště pro uložení radioaktivních odpadů. Pro tento účel spolkový Zemský sněm vytvořil na své webové stránce fórum, na kterém se mohou občané informovat o procesu hledání jaderného úložiště a podávat vlastní návrhy. V rámci re-startu procesu hledání trvalého úložiště radioaktivního odpadu na německém území má být více vyslyšen názor veřejnosti a občanů. 33-členná komise, spadající pod Spolkový sněm, proto v úterý spustila internetového fóra, na kterém se [...]\nPavel 19.03. 2015 [...]\nNěmecko: Bude se jaderný odpad zase skladovat v Gorlebenu?\nPo uzavření meziskladu Brunsbüttel se hledají alternativy pro mezikladování Bzdy do Německa zase přijedou transporty s jaderným odpadem. Odpůrci jádra z Wendlandu ohlašují další protesty Po soudním odebrání povolení k provozu pro mezisklad jaderného odpadu v Brunsbüttelu musí debata o skladování vysoce jaderných odpadů podle šlesvicko – holštýhnského ministra životního prostředí Roberta Habecka začít opět od začátku. „Potřebujeme celonárodně nový začátek,“ řekl o víkendu tento zelený politik. Spolkový ústavní soud před deseti dny rozhodl, že povolení k provozu meziskladu v [...]


Odkud udeří blesk? Důležitá bude ”blbá nálada” | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nOdkud udeří blesk? Důležitá bude "blbá nálada"\n30. 10. 2019 21:26 / 4 minuty čtení\nJ&T Banka J&T analytik hospodářská krize komentář\nPokud přemýšlíme o cestách, které mohou přivést českou ekonomiku do recese, tak nemůžeme mluvit o tom, že by recese přišla jako blesk z čistého nebe. Diskuse na téma krize − jak, kdy a kde nám hrozí − se vede již nějakou dobu. Paradoxně to může být i jedna z cest. Vedle objektivních příčin je to i psýché, naše hlava či "blbá nálada".


KRIS JENNER VINÍ SOCIÁLNÍ MÉDIA Z KONCE ROKU 2021 „KUWTK“ - HOLLYWOOD\nKris Jenner viní sociální média z konce roku 2021 „KUWTK“\nKris Jenner si myslí, že sociální média zaujímají obrovskou pozici v rozlišení, které má dokončit Držet krok s Kardashiany v roce 2021. Samozvaná matka podrobně popisuje záležitost v novém zájmu o WWD's special Beauty Inc. čímž naráží na to, že se jednoduše přizpůsobují světu, který se změnil.\nKdyž jsme začínali, neexistoval žádný Instagram nebo Snapchat ani různé platformy sociálních médií, definoval Kris. Svět se změnil. Nyní je toho tolik, že divák nemusí navštěvovat tři nebo čtyři měsíce, aby viděl epizodu. Můžeme jim poskytnout všechny informace, které by kdokoli kdy chtěl vědět, v reálném čase.\nMatka Kourtney Kardashian , Kim Kardashian , Khloe Kardashian , Rob Kardashian , Kendall Jenner a Kylie Jenner dále řekl: Sociální média jsou nejrychlejší a nejlépe spravovanou technikou, jak dostat zprávu ven. Nakupující uvidí zboží, se kterým se dámy v reálném čase zabývají, a tak vědí, že ho brzy dostaneme ze dveří. Dámy potřebují, aby byly polovinou cesty, aby je udržely zasnoubené.\nUkončení show po 14 letech je pravda, kterou je těžké přijmout pro domácnost Kardashian-Jenner. Kim předem prozradila, že se celý víkend cítila emocionálně poté, co řekla srdcervoucí informace. Ach, to byl vlastně nejemotivnější den, přiznala Kim ve zbrusu novém rozhovoru pro deník Grazia. Slzy. Naznačuji, že mám pocit, že jsem plakal celý víkend. Nyní se s největší pravděpodobností stanu emocionální po telefonu. Bylo to jen skutečně emocionální řešení.\nZe sbírky manžel Kanye West zmínil, To byl sen všech našich. Vůbec jsme si nepředstavovali, že bychom se mohli dostat do druhé sezóny. Nyní je nám dvacet. Někdy si prostě přejeme přestávku. Je to vlastně snadné.\nKim v úterý 8. září představila konec Keeping Up with the Kardashians prostřednictvím Instagramu a odhalila show, která debutovala na E! v roce 2007 se po dvou dalších sezónách vypne. Pokud jde o následovníky, Kim uvedla: S těžkým srdcem jsme se jako domácnost rozloučili s „Držet krok s Kardashiany“ s obtížným předsevzetím.\nZakladatel SKIMS dále poděkoval producentovi Ryan Seacrest a jeho E! skupina pro dokumentování našich životů. Napsala: Naše finální sezóna se bude vysílat brzy po 12 měsících v roce 2021. Bez „Keeping Up With the Kardashians“ bych nebyl tím místem, kde jsem v tuto chvíli. Jsem nesmírně vděčný všem, kteří mě a moji domácnost sledovali a podporovali v těchto předchozích 14 nepředstavitelných letech. Tato show nás přiměla, kdo jsme, a já můžeme být bez konce v dluhu každému, kdo vykonal úkol při formování naší kariéry a změně našeho života bez konce.\nje starbucks otevřen 4. července\njak starý je tim tracker\nje eminems matka mrtvá\njak stará je manželka dicka van dykeho\nzrušen domov a rodina\npošta doručená v den MLK


Návštěvní (děkovací) kniha - Stránky 6 - ZbraneKvalitneCZ\nPříspěvek#76 » úte 20. črc 2010, 10:31\nnavim kam s tím, ale právě koukám, že počet uživatelů hodil ďábeslké číslo 666\nRegistrován: pon 6. zář 2010, 11:03\nPříspěvek#77 » stř 15. zář 2010, 09:47\ntaké se přidám ke chvále - včera jsem získal razítko na potvrzení o odborné způsobilosti a to hlavně díky webu zbranekvalitne.cz\nPříspěvek#78 » stř 15. zář 2010, 16:08\nPřed týdnem jsem vzal 5 kolegů sebou na střelnici a tak je to chytlo, že všech 5 si tam rovnou zaplatili přípravu na zkoušky a už se podle tohoto webu učí na zkoušky\nPříspěvek#79 » stř 15. zář 2010, 16:23\nTo je správné šíření víry!\nPříspěvek#80 » stř 15. zář 2010, 16:31\nNaštěstí jsou tohle spolehliví lidé za které dám ruku do ohně, takže se nebojím, že by pak udělali nějaký průser. Já jsem je ale "varoval", že je to těžce návykové Kdyby odvoz nezavolal, že už čeká, tak v GC střílím ještě teď a prostřílím celou výplatu\nPříspěvek#81 » pon 20. zář 2010, 11:45\nTaky bych chtěl poděkovat za skvělé stránky které mi moc pomohli k úspešnému složení zkoušek před 2 týdny.Dnes jsem si šel požádat o vydání průkazu.\nPříspěvek#82 » čtv 23. zář 2010, 21:25\nDnes složena zkouška odborné způsobilosti. Děkuji tvůrcům tohoto webu. Testové otázky jsem se učil hlavně odsud a dnes to bylo za plnej počet. Praktická část taky v pohodě. Zítra hurá k lékaři a pak opět na policii:) ještě jednou děkuju!\nPříspěvek#83 » úte 5. říj 2010, 06:05\nVčera sem úspěšně absolvoval zkoušku odborné způsobilosti pro rozsíření skupin ZP. Díky těmto stránkám i v mém "předdůchodovém" věku naprosto bez problémů\nMarku, velké díky\nPříspěvek#84 » úte 5. říj 2010, 07:25\nGratulace všem čerstvým držitelům nových i rozšířených ZP. Vítejte mezi námi!\nI mi tento web s učením na zkoušky moc pomohl\nTaké s sebou občas na střelnici beru rodinu i dobré přátele (jednoho po druhém) a i přes počáteční strach či nejistotu u většiny, to zatím u všech vypadalo, že se jim to moc líbilo\nPříspěvek#85 » úte 5. říj 2010, 08:37\nJá zorganizoval firemní střeleckou soutěž družstev.... Ohlas velký, zatím podány 4 přihlášky ke zkoušce odborné způsobilosti\n(už to byl 3. ročník této soutěže )\nPříspěvek#86 » úte 5. říj 2010, 08:41\nOsvěta je důležitá a nově přidané přihlášky o tom vypovídají\nTakže doufám, že víš, kam je poslat na učení ke zkouškám\nPříspěvek#87 » úte 5. říj 2010, 08:52\nJasně, už to tady študují\nRegistrován: čtv 7. říj 2010, 15:46\nPříspěvek#88 » čtv 7. říj 2010, 15:57\nTaky moc děkuji za tyhle stránky díky kterým jsem udělal za plný počet bodů a stačilo mi na to jen 7 minut. (5 minut test a dvě minuty jsem to ještě kontroloval).Komisař a policajti co na to dohlíželi docela koukali a říkali že se to tak často nevidí,ale byl jsem si dost jistý tak co tam budu okounět...venku bylo krásně a uvnitř dost zima.\nRegistrován: čtv 27. kvě 2010, 18:44\nPříspěvek#89 » čtv 7. říj 2010, 19:34\ndobře ty já to měl za 8 minut.\nPříspěvek#90 » pát 8. říj 2010, 12:51\nTak vítej a gratulace


Larnaca informace pro turisty | Invia.cz\nNavigace: Invia.cz Kypr Larnaca\nToto město zahalené rouškou tajemné historie a nesoucí zvláštní jméno, je třetím největším městem Kypru a zároveň významným obchodním, průmyslovým a turistickým centrem. Naleznete zde přístav, letiště i marínu pro kotvení jachet a také bohatě vybudovanou síť hotelů, neboť z turistického ruchu je město živo.\nToto antické království založené Féničany v 9. století před. n.l. neslo původně název Kítion. Dnešní název města Larnaca prý není příliš oblíbený, pravděpodobně totiž znamená cosi jako hrobka, sarkofág. V nejbližším okolí byly v minulosti nalezeny různé sarkofágy, dle pověsti jeden patřil i Lazarovi, který byl vzkříšen Kristem. Jsou vystaveny v místním Archeologickém muzeu a určitě stojí za shlédnutí. Místní nicméně tvrdohlavě nazývají město Skála. Kromě toho má město také Muzeum Pieridovy nadace, jehož sbírka se snaží zmapovat historii ostrova od pravěku až po středověk. Zbytky původního osídlení jsou patrné už jen pouhý kilometr od centra, neolitické sídliště Hirokitia je jedním z důležitých historických nalezišť a je chráněno organizací UNESCO. Ve městě naleznete jak mešity tak i kostelíky, je totiž pomyslně rozděleno na řeckou a tureckou část. Za zmínku a za návštěvu stojí např. mešita Grand Mosque.\nMezi Larnacou a mezinárodním letištěm leží Slané jezero, které v létě vysychá, ale v zimě je útočištěm plameňáků a dalších druhů cizokrajných ptáků. U tohoto jezera najdete islámské posvátné místo Hala Sultan, toto místo skrývá hrob, kde jsou údajně uloženy ostatky tety proroka Mohameda.\nHotely jsou vybudovány podél pláží v centrální části Larnacy, kde se také nachází pověstná promenáda Finikoudés, lemovaná vysokými palmami a spoustou lákavých restaurací. Asi nejhezčí pláže jsou v turistické oblasti Dekelia, většinou jsou pokryté tmavším jemným pískem nebo drobnými kamínky. Zde je také velké množství restaurací, barů, diskoték a obchodů.\nNabídka sportovního vyžití je také bohatá - venkovní a kryté bazény, různá hřiště, biliár, fitness, potápění a mnoho dalšího. Z místního přístavu se dají podnikat okružní plavby po Středozemním moři.\nLokalita je vhodná pro ty, kdo chtějí spojit klidnou dovolenou s návštěvou rušnějšího města, se vším co nabízí.\nNejnovější recenze Kypr - Larnaca\nCelkem: 9,6 Nádherná dovolená, hotel bez chyby, odpovídá 4*.\nNádherná dovolená, hotel bez chyby, odpovídá 4*. Zobrazit celou recenzi\nRadim B., 15.09.2021, Datum pobytu: 5.9. - 12.9.2021\nOblast: Kypr, Larnaca, Hotel: SENTIDO Sandy Beach\nOblast: Kypr, Larnaca, Hotel: Palm Beach\nCelkem: 9 Frixos je krásný a klidný hotel po rekonstrukci, čistý, vše funguje. Personál příjemný a ochotný. Achileos je horší hotel v centru, ale...\nAchileos je horší hotel v centru, ale i tak čistý (jen jednoho švába jsme zaregistrovaly), personál vstřícný. Zobrazit celou recenzi\nRegina P., 09.09.2019, Datum pobytu: 30.8. - 6.9.2019\nOblast: Kypr, Larnaca, Hotel: Frixos (Orkolini)\nCelkem: 10 Celkový dojem z dovolené, velká spokojenost, ochotný personál, menší problém z naší strany komunikace v angličtině, neznalost jazyka...\nCelkový dojem z dovolené, velká spokojenost, ochotný personál, menší problém z naší strany komunikace v angličtině, neznalost jazyka komplikuje komunikaci, jediný problém nastal v době ukončení pobytu dne 30.6.2019 a to odjezd na letiště v 22.50 hodin, pokoj nutno opustit do 12.00 hodin a zbytek času jsme museli trávit v prostorách hotelu. Strava pro all inkluzive byla zajištěna až do odjezdu. Další malé minus, dlegátka se dostavila až třetí den po příjezdu, prý je jich málo a mají moc práce ?. jinak ochotná a snažila se pomoci , hlavně s komunikací s personálem (angličtina) Komunikace s cestovní kanceláří Invia v naprostém pořádku Zobrazit celou recenzi\nJosef Hubený, 04.07.2019, Datum pobytu: 22.6. - 30.6.2019\nOblast: Kypr, Larnaca, Hotel: Golden Bay Beach\nCelkem: 7,2 Hotel je na velmi pěkném místě, ale okolí - není kam jít, jen pár obchodů se suvenýry, vše na jedno brdo. Pokud se chcete válet jen u...\nHotel je na velmi pěkném místě, ale okolí - není kam jít, jen pár obchodů se suvenýry, vše na jedno brdo. Pokud se chcete válet jen u vody, tak dobrý. Na tak velkém hotelu jsme byly jen 2 Češky, zato tam bylo asi 70% rusky mluvících turistů. Domluvit se dá rusky, anglicky a německy - pokud umíte. Na pláži i v okolí je spousta koček, jsou to potulné kočky, o které se někdo velice dobře stará, jsou čisté, nakrmené, nežebrají, neporvané a přítulné a vychované, do hotelu nechodí. Mám ráda kočky - nevadilo mi to, každý je respektoval a neubližoval jim. Zobrazit celou recenzi\nKvalita ubytování byla velmi dobrá, nezvyk - ukládat papíry ze záchodu do koše, každý den ho odnášeli. Ručníky byly měněny na vyžádání, pohled z balkonu připomínal betonovou džungli, ale nebylo to tak hrozné, protože pohled doleva to spravil - bungalovi se zeleným trávníkem, palmami a krásným bazénem.\nStrava byla podávána formou bufetu a to znamenalo obžerství každého, kdo tam byl, bylo to dobré, ale pro nás dost kořeněné, měli jsme polopenzi, stačilo to. Překvapením pro nás bylo, že jsme si u večeře musely platit při vyúčtování na konci - pití.\nKromě slunečníků a osušek a lehátek jsme jiné služby nevyžívaly.\nPřístup na pláž je snadný, je to blízko hotelu, může se využívat travnatá plocha pod palmami nebo přímo u moře na písku, pláž je čistá a moře také.\nMiluše B., 01.07.2019, Datum pobytu: 14.6. - 21.6.2019\nVšechny recenze Kypr - Larnaca


DINOSAURUS - interaktivní mluvící minikniha s výsekem\nDinosauři žili na naší planetě před mnoha a mnoha miliony let. Jací vlastně byli? Velcí, hluční a věčně hladoví! V knížce se potkáš s tyranosaurem rex... celý popis\nKOČKA - interaktivní mluvící minikniha s výsekem\nPES - interaktivní mluvící minikniha s výsekem\nSLON - interaktivní mluvící minikniha s výsekem\nV miniknize z edice Kouzelné čtení si o nich něco povíme, a když budeš chtít, můžeš se naučit i písničku. Minikniha Dinosaurus obsahuje přes 100 zvukových stop. Je namluvena Terezou a Matoušem Rumlovými. Audio soubor ke knize Dinosaurus jzdarma ke stažení zde.\nUPOZORNĚNÍ - KNIHA NEFUNGUJE SAMOSTATNĚ BEZ ALBI TUŽKY! Interaktivní mluvící produkty (knihy, hry, puzzle, samolepky atd.) z edice Kouzlené čtení nefungují samostatně - k plné funkčnosti je potřeba elektronická Albi tužka. Albi tužka není součástí produktu - je nutné ji zakoupit zvlášť v sekci Kouzelné čtení - Sady s tužkou.\nKompletní sortiment E-SHOPU Kouzelné čtení Batolata (věk 1 až 2+) KNIHY pro NEJMENŠÍ Kouzelné čtení


N.C.223.3 – Warthunder Wiki CZ\n3.1 Vývoj a varianty\nN.C.223.3 v garáži.\nTheN.C.223.3Je Rank I francouzský těžký bombardér s bojovou hodnocením 2,3 (AB/RB/SB). To bylo představeno vAktualizujte 1,73 "Vive la France".\nN.C.223.3 představuje roli v raném těžký bombardér pro Francii. S velkým užitečným zatížením, obrovské velikosti, četné motory a 20 mm obranné výzbroje se N.C.223.3 může absorbovat mnoho záběrů a zároveň cestovat tak daleko k poklesu náklad na cíl.\nN.C.223.3, jako derivát roviny modelu farman f.220, vypadá nápadně podobnéF.222.2 bombardér, ale liší stejně. Největší rozdíl je dvojče kormidlo z ocasu, která pomáhá zlepšit stabilitu a kontrolu vybočení. Letoun Celkový design byl také více aerodynamický jako součást zlepšení část nosu se skládá trošku kratší, a letadlo používá Hispano-Suiza 12Y-29 motory spíše než předchozí model Gnome Rhone. Obranné vyzbrojování bylo také zlepšit dvěma Hispano děla jako zadní břišní a hřbetní věžičky výzbroje.\nN.C.223.3 tvoří výrazný s konfigurací push-pull motoru stohování motor na každé straně v tandemu pro účinek, kde přední motor "pulls" rovině, zatímco zadní motor "pushes" rovině. To snižuje množství motorů, které mají, aby vyčnívaly z křídla, a zároveň zachovat osu motoru tak, že jeden selhal motor straně nebude bránit druhé poskytnout podobnou přítlačnou sílu.\nVe výchozím kamufláž je N.C.223.3 je potažena francouzské normy letadla tri-color kamufláž, která se skládala zVert(Zelená), Brun Mat(Mt hnědá), aGris Bleu foncé(Tmavě modrá šedá). Na spodní straně letadla byla namalovaná vGris Bleu Clair(Světle modrá šedá). Francouzská rondel je přítomný dvakrát na levé straně, jeden na N.C.223.3 trupu a jeden na horní části křídla. Závěrečná poznámka vzhledu je francouzská národní tri-color značení na vodorovné ocasní plochy a směrového kormidla.\nStejně jako jeho předchůdce,F.222.2, NC 223,3 je těžký bít bombardovací s pořádku ovladatelnost při malé výšce a nízké rychlosti vzduchu, a může nést ohromující 52x50 kg bomby. V kombinaci s jeho častou přítomností v Ground Strike utkání pouze s lehkými vozidly, bude to dělat krátký proces některý (nebo dokonce všechny) skupiny obrněných automobilů a AAA to setká s. Nicméně schopnost nést větší bomby zatížení později ve svém upgradu stromu změní to mimořádně schopného základního zabiják, často času ničit základny sólo. Nicméně, to je ještě schopné otáčet celé sloupce středních tanků na hořící odpad, pokud doprovodil ve vyšších boji úrovni.\nMějte však na paměti, že jste jsou pomalé a těžkopádné a silné 20mm věžičky mají slepou skvrnu přední křídla a nad spodním řádku trupu. Vezmeme-nepřátelský bojovník (zejména italské nebo francouzské) head-on je sebevražda.\nN.C.223.3 třeba se obávat high-flying letadlo s velkým množstvím těžkých kulometů a děl. Některá letadla jako Francouzi Líbí se miD.501 aPotez 630 jsou vybaveny 20mm Hispano děla, která může zkazit komponenty. Typický Ital dual 12,7mm setup HMG bude také krátký tohoto letounu, nemluvě o palebnou sílu amerického M2 Browning set letadla UPS.\nSilný obranná palebná síla.\nCelkový N.C.223.3 má v současné době největší náklad k dispozici od jakéhokoli jiného Rank I bombardéry, soupeřit i Rank III a IV těžkých bombardérů.\nMotory daleko od křídla trupu.\nPřidání vzletových klapek, aby vzlétl z letiště jednodušší než v F.222.\nNějak rychle, a to navzdory it's velikosti.\nVnitřní náklad doesn't skutečně ovlivnit it's výkon kromě rychlosti stoupání.\nMůže potenciálně vyhrát hry od úplně zničí přistávací plochy když hrál ve skupinách.\nVelký křídla, ale nejsou poseté palivovými nádržemi.\nVýchozí užitečné zatížení 52x 50 kg bomb dělá krátký proces dělostřelectva, lehkých tanků, obrněných vozidel a nákladních automobilů zásadní pro mnoho her v tomto bombardér ocitla.\nLow ovladatelnost při vysokých rychlostech.\n20 mm věže don't nesou spoustu munice a mají velmi dlouhou znovu načíst.\nOcas design vytváří slepá místa pro dělostřelce.\nJe třeba investovat velké množství míst pro posádku, aby byly účinné v N.C.223.3, zejména střelci a znovu čas.\nBýt Rank I, má 0,3 multiplikátor pro SL odměny, tak se ocitnete v těžké době vydělávat SL s N.C.223.3, přes to být schopni vydělat hodně ní základny bombardování.\n1 x 20 mm Hispano 404 děla, hřbetní věž (240 RPG)\n1 x 20 mm Hispano 404 děla, ventrální věž (240 RPG)\n1 x 7,5 mm MAC 1934 kulomet, nos věž (1000 RPG)\n52 x 50 kg G.A.M.MN 50bomby (1300 kg TNT)\n7 x 100 kg №.1 bomby + 5 x 200 kg №.1 pumy (819.6 kg TNT)\n12 x 100 kg №.1 bomby + 15 x 200 kg №.1 pumy (2213.1 kg TNT)\nName:Hispano-Suiza 12Y-29 12-cylinder inline x4\nMax power: 738 hp (Sklad), 901 hp (upgradované)\nVzlet power: 838 hp (Sklad), 1001 hp (upgradované)\nMax power: 730 hp (Sklad), 810 hp (upgradované)\nVzlet power: 830 hp (Sklad), 910 hp (upgradované)\nMax speed: 379 km/h\nDoba otáčky: 30,1 ů\nMíra Climb: 3,2 m/s\nPři inovaci této roviny, první upgrade na dostat se o 200GPs je, že se dostanete těžší náklad. Po které se zaměřují na zlepšení vaší obrannou palebnou a letadlo výkon.\nV druhé polovině roku 1920, francouzský Farman Letectví funguje sadu společnost pracovat na letadla na bázi off konfiguraci pusher-pull motoru. Jejich konstrukce vedla k velkému bombardér známý jakoF.220, Který měl svůj první let do dne 26. května 1932. Tento počáteční varianta byla jen využita jako mailplane v civilním podnikání, z nichž čtyři byly built. Farman zlepšil na konstrukci F.220 zakrytím střelec stanice a nové motory, jsou přejmenovány jakoF.221. Po létání v květnu 1933, deset F.221 byly vyrobeny pro použití ve francouzské Armee de l'Air (Air Army) od roku 1936.\nPo úspěchu F.221, Farman pokračoval v práci na návrhu F.220 a nakonec se vyvinul doF.222letadlo. F.222 představoval zatahovací podvozek a novější motory Gnome-Rhone 14Kirs. To vedlo k F.222.1 jako prototyp, a bylo vyrobeno 11 jednotek, ale pak další úpravy, jako je použití motorů Gnome-Rhone 14N-11 a delší část nosu vedl kF.222.2 Modelka. Tato varianta byla zavedena do francouzského letectva v roce 1937 s 24 built.Chybná citace: Otvírací značka <ref> je chybná nebo má špatný název\nF.222 Model byl dále zlepšil v letové vlastnosti doF.223Model, který uváděl nový ocas s oddělenými kormidel, více aerodynamic-friendly design a využití Hispano-Suiza motorů. V tomto časovém období se Farman letectví Works byly znárodněny do SNCAC, které postihla letadlo označení, a tak poté, co letadlo bylo považováno flyable, že byl určenSNCAC N.C.223. N.C.223 šel do výroby v rámciN.C.223.3 a N.C.223.4modely. N.C.223.3 byl primární varianta bombardéru a osm bylo postaveno od prosince 1939 do března 1940. N.C.223.4 byly varianty letecká společnost určená pro civilní trh, tři prodával názvem Air France.<ref="MFF.220"/>\nF.222 byly jen hlavní francouzské 4-engine bombardéry, které byly k dispozici pro použití, když druhá světová válka vypukla. V bitvě o Francii v roce 1940 May-June tyto bombardéry byly dány k použití k nočnímu bombardování a shazování letáků nad Německem. V 07 červnu 1940, N.C.223 byl první bombardér nájezd Berlín, s jinou událost děje třídenní later.Chybná citace: Otvírací značka <ref> je chybná nebo má špatný název\nCombat s F.220 bombardérů snížil, protože německá byli na pokraji vítězství v bitvě o Francii. Před tím, pilot jmenoval James Denis zabavili si F.222 20. června a 20 dalšími piloty v Stow, letěl bombardér do Británie, později vše spojující zdarma francouzském letectvu. Po pádu Francie, F.222 a N.C.223 byli zařazeni do dopravních rolí v obou zdarma a Vichy Francie, vidět použití dokud nebyli nakonec decommissioned.Chybná citace: Otvírací značka <ref> je chybná nebo má špatný název\n[Devblog] NC.223.3: ať nikdo odejít nespokojen!\n↑ War hrom, říjen 2017\n↑ Military Factory 2016\n↑ War Thunder listopadu 2017\nMilitary Factory. "Farman F.220 (Series) Four-Engined Heavy Day-Night Bomber" Military Factory, 08.04.2016,Website.\nVálečná bouře. "Farman F.222.2: Big!Těžký!Yours!" War Thunder 25. října 2017Website.\nVálečná bouře. "NC.223.3: ať nikdo odejít nespokojen!" War Thunder, 07.11.2017,Website.\nVýroba Farman Letectví Works/ SNCAC\nČasopis 240 RPG\n1 x 7,5 mmMAC 1934 Kulomet\nmount nos věžička\n12 x 100 kg№ 1 💣 Bomb\n15 x 200 kg№ 1 💣 Bomb\n___ hp, 810 hp\nMaximální Statické + G ~ 4 g\nMaximální Statické -G ~ 3 g\n100% Výkon motoru 910 hp\nCitováno z „https://cs.warthunder.info/index.php?title=N.C.223.3&oldid=9841“


Ždánice - Tipy na výlet\nPrvní pís. zmínka: rok 1286 (735 let)\nTipy na výlet Ždánice\nZde naleznete tipy na výlety pro okolí obce Ždánice. Tipy na výlet jsou generovány náhodně z bodů zájmů, které obsahují seznam památek, ale také poklidné výlety s dětmi, rodinné výlety či sportovní a turistické zajímavosti pro náročnější.\nPodrobné třízení jednotlivých tipů na výlet můžete provést níže (pod fotogalerií) v sekci "V OKOLÍ OBCE ŽDÁNICE SE TAKÉ NACHÁZÍ". Jednotlivé tipy na výlet pro obec Ždánice a její okolí si můžete také zobrazit na podrobné mapě (přiblížením tlačítkem "plus") a výběru zobrazení jednotlivých bodů zájmu - tzn. tipů na výlet.\nZobrazit obec Ždánice na mapě. Kliknutím na logo (štít) bodu zájmu se zobrazí popisek.\nRozhledna Bukovanský mlýn je ve vzdušné vzdálenosti 6 km od obce Ždánice.\nZobrazit Rozhledna Bukovanský mlýn na mapě.\nZámek Bučovice je ve vzdušné vzdálenosti 9 km od obce Ždánice.\nPapouščí zoo Bošovice je ve vzdušné vzdálenosti 14 km od obce Ždánice.\nHrad Cimburk u Koryčan - Nový Cimburk je ve vzdušné vzdálenosti 14 km od obce Ždánice.\nZámek Milotice je ve vzdušné vzdálenosti 14 km od obce Ždánice.\nZobrazit Zámek Milotice na mapě.\nRozhledna Vyšicko je ve vzdušné vzdálenosti 16 km od obce Ždánice.\nZobrazit Rozhledna Vyšicko na mapě.\nSki Park Osvětimany je ve vzdušné vzdálenosti 17 km od obce Ždánice.\nLyžařské středisko Stupava je ve vzdušné vzdálenosti 18 km od obce Ždánice.\nHrad Buchlov je ve vzdušné vzdálenosti 21 km od obce Ždánice.\nZoopark Vyškov je ve vzdušné vzdálenosti 23 km od obce Ždánice.\nAquapark Vyškov je ve vzdušné vzdálenosti 24 km od obce Ždánice.\nCihelna Lužice je ve vzdušné vzdálenosti 26 km od obce Ždánice.\nSkanzen Strážnice je ve vzdušné vzdálenosti 28 km od obce Ždánice.\nArcheoskanzen Modrá je ve vzdušné vzdálenosti 28 km od obce Ždánice.\nLom Želeč je ve vzdušné vzdálenosti 31 km od obce Ždánice.\nAquapark Uherské Hradiště je ve vzdušné vzdálenosti 32 km od obce Ždánice.\nJanův hrad je ve vzdušné vzdálenosti 32 km od obce Ždánice.\nJeskyně Výpustek je ve vzdušné vzdálenosti 33 km od obce Ždánice.\nUNESCO - Brno je ve vzdušné vzdálenosti 34 km od obce Ždánice.\nBotanická zahrada a arboretum Brno je ve vzdušné vzdálenosti 34 km od obce Ždánice.\nBotanická zahrada PřF MU Brno je ve vzdušné vzdálenosti 35 km od obce Ždánice.\nUNESCO - Kroměříž je ve vzdušné vzdálenosti 36 km od obce Ždánice.\nJeskyně Balcarka je ve vzdušné vzdálenosti 40 km od obce Ždánice.\nDřevěný kostel v Blansku je ve vzdušné vzdálenosti 43 km od obce Ždánice.\nPoslední data: 3.12.2021 20:17\nDnes má svátek Svatoslav a ve správním obvodu obce Kyjov se toto jméno vyskytuje přibližně 13x?\nHrad Cimburk u Koryčan - Nový Cimburk je ve vzdušné vzdálenosti 14 km od obce Ždánice?\nCihelna Lužice je ve vzdušné vzdálenosti 26 km od obce Ždánice?


Světla Quoqortoku - Babylon\nPátek, 29. srpna\nEurolines z Florence přes Drážďany a Berlín do Kodaně. Před Berlínem západ slunce – na horizontu jasný světlý pruh, nad ním zlatě nasvícené mraky, mezi kterými Amon-Re vrhá svazky paprsků. V popředí řady větrných elektráren, které rozhánějí čas a posouvají svět do jiné polohy.\nFoto Th. N. Krabbe 1889\nTrajektem přes moře do Dánska. V pět ráno Kodaň. Město se pomalu probouzí. Z hlavního nádraží busem A5 na letiště. Na refýži nerušeně močí opilec. V 9.55 odlet do Narsarsuaqu. Ve 14 h z okna hory jižního Grónska. Překvapilo mě, jak je jih Grónska hornatý. Pak přes ledovou pláň. Jak člověk nemůže měřit od ničeho vzdálenost, zdá se mi najednou, že se letadlo ve vzduchu zastavilo. Klesáme a pod námi se objeví přímka přistávací dráhy v Narsarsuaqu. Letadlo udělá velikou otočku nad fjordem a jde na přistání z moře. Zabrzdíme cca 150 metrů od konce ranveje. Letiště, jeden velký hangár s freeshopem a místem pro bágly. Městečko – několik baráků a bytovek + zelená bouda, kde sídlí místní policie. Dvacet metrů za ní si postavíme stan, ve kterém si necháme věci na zpáteční cestu.\nMístní kavárna Ice Blue, zároveň infokancelář, kde prodávají zdejší suvenýry – figurky vyřezané z kostí a parohů sobů, nebo z narvalích rohů. Pěkné, ale drahé. Před kavárnou několik výletníků – první a poslední, které jsme viděli.\nV kanceláři dohodneme převoz přes fjord do Brattahlid, 150 DK za osobu. Do přístavu pěšky cca 2 km. Na hladině fjordu plavou ledové kry. Krkavci, celá hejna.\nBratahild. Zde měl přistát Erik Červený. Víska o dvaceti domech, rozesetých na březích fjordu a ve stráni nad ním. Herberk, kavárna, ukázka vikingského domu a prvního křesťanského kostela v Grónsku. U přístavního mola stojí rozcestník, na kterém je Narsaq 50 km. Myslí vzdušnou čarou? Žádné cesty tam přece nejsou.\nPřes hřeben několik kilometrů do Tasiusaqu. Ves o pěti domech. Utáboříme se na pěkné loučce nad zátokou, ve které „kotví“ velké ledové hory. Vypadá to jako přístav, ve kterém jsem zaparkované lodě všech velikostí – od galeon po kocábky.\nSotva se rozložíme, zjeví se Eskymák a ukazuje, že musíme pryč. Když se nemůžeme či spíše nechceme domluvit, přivede ženu, bělošku, která umí lámaně anglicky. Nemůžeme tam prý stanovat, protože tam roste tráva pro ovce, letos bylo sucho a trávy je málo.\nNa to těžko co říct, i když tráva je tam úplně vypasená – aspoň na evropské poměry. Měli bychom vypadnout, mají samozřejmě pravdu, je to jejich chléb vezdejší a my jsme prachsprostí vetřelci, ale už je pozdě, za chvíli zapadne slunce, bude kosa a hledat nové místo na táboření se nám zrovna dvakrát nechce. Nabídneme pastevci peníze. Inuita to odmítá, pak si ale řekne 60 DK za osobu. Zdá se mi to moc a řeknu 60 DK za stan. Vrtí hlavou. Krčím rameny, že se tedy nedá nic dělat. Nakonec ale souhlasí.\nJeště než se úplně setmí, jdu se projít k zálivu. Absolutní ticho, ve kterém je slyšet, jak ledové hory praskají. Najednou se ozve rána, jeden z ledovců se rozlomí ve dví, obrovské kusy ledu se ve vodě převrátí, než najdou novou stabilitu.\nFantastický západ slunce. Jakmile sluneční světlo definitivně pohasne, udělá se hrozná zima. Rozděláme oheň. Jakeš vytáhne kytaru a nad zátokou, na břehu Atlantiku v Grónsku pod oblohou plnou hvězd se nese Ascalona, Little Big Horn, Bedna od whisky… Zní to naprosto surreálně. Směju se. Při Děvčátko, odejdu zakrátko… se najednou člověka dotkne smutek, jako kdyby byl už rok na cestě. Vytáhnu slivovici, kterou jsem dostal od Aleše před týdnem v Krkonoších na cestu a která se mnou přeletěla oceán.\nRáno děláme čaj a balíme stany. Přes Tasiusaq, kolem zálivu doprava přes hřeben do Nunataagu. Když přecházíme rokli na samém konci zálivu, vidíme od moře blížit se obrovského ptáka. Orel mořský se vrací z rybolovu, přelétne nám nad hlavou a zapadne někam do skal nad námi.\nOvčí farma, dva tři domy, velký plechový chlév, zrezivělé zemědělské stroje – zátiší jako z nějakého státního statku v době komunismu.\nInuitský pastevec na čtyřkolce, mluví jen grónsky, snaží se nám něco vysvětlit. Říkáme Narsaq. Kývá hlavou a ukazuje rukou před sebe. Velice jednoduchý, velice příjemný, velice přátelský. Podmiňuje to první ostatní?\nOd farmy 2 km přes pastviny a ploty dolů k moři a po levé straně fjordu kolem poloostrova na Kangerlua. Ovčí stezka mezi všudypřítomnými nízkými keřovitými vrbičkami občas zmizí. Je odliv a voda fjordu se změní v prudkou řeku, po které plují zpět na volné moře ledové kry. Ledovce s rachotem naráží na své ledové druhy, které uvízly na dně. Nárazy, praskání a lámání ledu vydává rachot, jako kdyby se nějací obři bavili hrou v kuželky s nějakými obrovskými valouny. Ve fjordu loví osamělý tuleň. Oběd na velikém plochém kameni s výhledem na široký průliv. Na vařiči polévka, do které nakrájený kozák.\nPřes louky do Kangerlua. Osada o třech domech a nezbytného plechového hangáru. Opět scénka jako v Česku za starých časů. Je vidět, že bordel lze produkovat i bez komunistického státně organizovaného budovatelského úsilí a že může mít také přirozené důvody.\nBlbý výstup sutí a hustými vrbičkami v prudkém svahu přes tři skalní stupně. Už to vypadá, že to s těžkými pingly na zádech nepůjde, když objevíme traverz po ovčí stezce, která je zaříznutá ve stěně a je ovšem místy jen cca 80 cm vysoká, takže se člověk musí spustit na čtyři. Podrápaní se vydrápeme až k vodopádu, kde se voda řítí z hrany náhorní plošiny dolů k oceánu, a rozbijeme nad ním tábor.\nNajíme se a ve slábnoucím světle rychle nasbíráme dřevo na oheň. Táborák čtyři sta metrů vysoko na skále nad Atlantikem. Dole v dálce na druhé straně zálivu slabě probleskuje světlo z Kangerlua. Z temnoty zálivu probělávají ledovce, které sem ze severu zahnal vítr a mořské proudy. Vládne absolutní ticho, které ruší jen praskání ohně. Je skoro bezvětří, k tomu teplo – to není dobrý znamení.\nDopijeme slivovici, včetně skotské, kterou jsem dokoupil na letišti v Kodani. Jakeš je namazaný. Když se nad ránem spustí déšť, snaží se ho Petr Slavík, který s ním spí ve stanu, vzbudit, že má venku věci. Jakeš nereaguje. Ráno pak nadává, že má mokrý věci.\nFoto Th. N. Krabbe 1910\nRáno déšť nepřestává. Složitě balíme. Vaříme v dešti čaj a vyrážíme dál, podél řeky vzhůru k jezerům v centrální části Země Erika Rudého. ERIK AAPPALAARTUP NUNAA. Grónština jsou z poloviny samá A. Kolem skalní průrvy, kterou v hornině vyhloubila voda, dorazíme k velkému jezeru. Krásná skalnatá krajina, která ale podle mapy moc nesedí, hlavně jezera, kterých je ve skutečnosti mnohem víc, což značně ztěžuje orientaci.\nRozhodneme se jezero obejít zleva. Pak dlouhý sestup na druhou stranu poloostrova rozlehlými podmáčenými loukami, bažinami, mezi nízkými vrbičkami, borůvčím, kolem nesčetných jezírek. Stále prší. Voda shora i zdola, ze všech stran. Směrem od fjordu se nad krajinu natáhne mlha a vypadá to, že v tom bílém mléce navíc zabloudíme. Naštěstí to netrvá dlouho a mlha se zase zvedne a před sebou uvidíme fjord, který ohraničuje Zemi Erika Rudého na druhé straně. Dopoledne boty, které jsem večer u ohně několikrát důkladně promazal včelím voskem, ještě jakžtakž drží, ale pak náhle kapitulují a během pár minut je v nich hotový rybník. Kolem 13 hodiny zahlédneme šikmo před sebou nějakou stříšku. Zamíříme k ní a dojdeme k malé boudě z překližky, sloužící jako útulek při nepřízni počasí. Komu slouží, místním, Eskymákům, pastevcům? Široko daleko není žádná cesta a na ovčí cestičky jsme narazili naposledy včera.\nSestup úbočím vpravo k úzkému fjordu, jehož konec je rovný, jako kdyby ho někdo ukrojil nožem. Párek orlů. Sleduji dalekohledem jejich let až na místo, kde usednou. Úžasní, majestátní, obří ptáci, kteří plují nebeskými výšinami s klidem a důstojností bez znatelné námahy, jako kdyby to byly myšlenky. Zbavit je možnosti volně letět nad krajinou, zavřít je do klece, je to samé, jako je zabít – zabít myšlenku.\nK fjordu podél malé říčky, kde jsou pstruzi, ale jsou moc malí na to, aby šli lovit. Za to tu je ohromné množství komárů, kteří lezou všude, zbaběle utočí v celých rojích na jednoho, přitom jim je jako zfanatizovaným kamikadze jedno, přijdou-li o život nebo ne – jenom když útočí. Myslel jsem, že v tohle roční dobu, na konci krátkého polárního léta, už tady komáři nebudou. Naštěstí jsou první a taky poslední.\nPo pravé straně fjordu směrem k moři. Před hodinou přestalo konečně pršet, ale v botách to není nijak znát – jsou srkz naskrz promočené.\nS pomocí kostky lihu se mi podaří rozdělat oheň z mokrého dříví a udělám si oběd – houbovku z Knorru. Večer spaní u rozestavěné rybářské boudy, kolem které velký bordel – ale taky dříví na oheň, který se nám po delším úsilí podaří rozdělat. Celou dobu sušíme boty a ponožky. Po hodině a půl jsou kožené boty jakžtakž odmokřené, ale vlhké zůstanou. Namažu je novou vrstvou včelího vosku. Na sebe si navléknu vlhké ponožky, které jsem zčásti usušil na ohni, a vlezu s nima do spacáku, abych je dosušil. V noci rána jako z děla. Ve fjordu nedaleko od nás puknul ve dví obří ledovec. Za chvíli na břeh naráží vlny vyvolané masou ledu, která se zřítila do vod fjordu. Všechno je vlhké, je zima a kolem čtvrté ráno začíná znovu pršet. To je fakt na palici.\nBalíme za mírného deště. Když vyrazíme, jako napotvoru pršet přestane. Zprvu vrbičkami podél fjordu, za skalou napříč borůvkovou strání, stoupáme do kopců ve vnitrozemí – podél fjordu to dál nejde, protože skalní masív před námi končí strmě v moři a musíme jej obejít. V borůvčí mez kalami úplné plantáže kozáků a křemenáčů, které tady na severu nemají tak červenou barvu jako na Šumavě, za to jsou zdravé a tvrdé. Během chvíle jich máme plnou moskytiéru, aniž bychom je hledali – sebere jen ty, na které narazíme cestou.\nLezeme v suti, jen občas je skála. Oběd na žulové hraně, přes kterou spadá do údolí říčka, vytvářejíc na kamenné plotně tůň. Jsme už hodně vysoko a je odtamtud fantastický výhled přes celý fjord a vrcholky za ním, včetně výrazné hory ve tvaru špičatého kužele, až k obzoru a volnému oceánu.\nOčistím houby, nakrájím je na větší kusy a hodím je na rozpálený olivový olej + pepř a sůl. Skvělé. Druhou várku udělám s nudlemi. Báječné. Pak po hřbetě, odkud je fantastický výhled – to, že jsme si zašli, nakonec stálo za to, ostatně jako každá zacházka v životě.\nVýhled na Kangerluarsuku a ostré homole Naajat Qaqqaat. Vylezeme od moře do výšky 750 metrů a přes hřeben se spustíme do rozlehlé kotliny, jejíž značnou část vyplňuje jezero Taseq, 518 metrů. Shora vypadá, že je tak jeden, jeden a půl kilometrů dlouhé, ale obcházíme ho celou hodinu. V Grónsku se všechny věci jeví blíž, než ve skutečnosti jsou. Způsobuje to zřejmě dokonale čistý vzduch, který se vrství jako nějaká čočka – jako kdyby se člověk díval na svět zvětšovacím sklem.\nKotlina jakoby by byla začarovaná. Nikde se nic nepohne. Absolutní ticho, jako kdyby se člověk ocitl v jiné době, ve filmu, legendě, staroislandském eposu, na onom světě, kde nefungují žádné smysly. Sluch, hmat, čich jsou k ničemu, jenom pocit něčeho nadskutečného, fantastického. Kotlina jezera ztraceného v čase..\nPřes mírné návrší a pak prudký sestup do údolí Narsaqel, na jehož dně musíme přebrodit řeku. Na druhém břehu narazíme na prašnou cestu, která vede podél toku někam vzhůru do skal, snad do nějakého lomu. Po několika dnech zase známka civilisace. Utáboříme se tam.\nJe sedm večer, jsme asi sedm kilometrů od Narsaqu a já se rozhodnu, že vyrazím do hospody. Po cestě dolů k ovčí farmě, která se zdá docela blizoučko, mně to trvá skoro ¾ hodiny. Pak další tři čtvrtě po břehu moře do Narsaqu. Městečko se táhne od fjordu kilometr až k úpatí kopce, 685 metrů vysokého Qaqqarsuaqu. Mezi domy jsou veliké proluky, či dokonce louky, jako někde ve Velké Úpě. Nikde ani živáčka. Přivítá mě štiplavý kouř z malého ohýnku na skládce u moře. Je sotva znatelný. Normálně by to člověk ani necítil, ale jak jsem několik dní do sebe plnými doušky nasával čistý grónský vzduch – opojnou směs vzduchu stékajícího shora z ledovce se vzduchem vanoucím z oceánu, která na člověka působí jako nějaká silná droga a naplňuje ho euforií, tak se najednou dusím.\nHned z kraje jsem narazil na koloniál, malý zelený domek na kopečku, který se prakticky nelišil od jiných domků – jen měl navíc malý vývěsní štít. Že to je krám jsem zjistil podle toho, že se před domkem něco dělo, stála tam dvě auta. Jak jsem měl po několika dnech pochodu dost instantních polévek, koupil jsem si ten největší hnus – kakaové mléko a k tomu nějaké sušenky.\nKdyž jsem vylezl ven, začalo pršet. Bloumal jsem liduprázdnými cestičkami mezi barevnými domky z překližky a marně hledal nějaké pohostinné zařízení. Ptal jsem se nějakých výrostků, ale na slova jako restaurant, hotel nebo pub nereagovali, až jsem narazil na napitého Inuita, sympaticky vypadajícího chlapíka kolem čtyřicítky, kterému z pod basebalové čepice lezly dlouhé vlasy. Lámanou angličtinou začal vypočítávat, kde všude mají zavřeno, až se mu najednou radostně rozzářily oči – dole u vody je otevřeno!\nJal se mě vysvětlovat, jak se tam dostanu, ale pletl se mu tak jazyk, že to nakonec vzdal a že mě tam dovede. Po pěti minutách jsme stanuli před nízkou červenou boudou, na které nenápadně visela nevelká reklamní cedule na Carlsberg, tak dvacet krát osmdesát čísel, jako kdyby nestáli o nové, místa neznalé hosty. Nebo že by byly vývěsní štíty hospod, stejně jako reklama na alkohol mezi Eskymáky zakázány?\nMůj průvodce na ceduli ukázal, pak mi ještě naznačil, že vchod je z druhé strany a rozloučil se – od prvního pohledu byl sympatický a teď se mi to potvrdilo. Hloupě jsem si myslel, že můj doprovod si vzal jenom za záminku k dalšímu chlastání.\nLokál. Dřevem obložená podlouhlá místnost, u jedné stěny s dlouhým barovým pultem. Příjemné prostředí. Koupím si na baru pivo a kafe a sednu si k prázdnému stolu. Vlastně všechny stoly jsou prázdné, což mě přinutí vybrat si to nejlepší místo, stranou, ale s dobrým přehledem přes celou místnost a s krytými zády. V hospodě jsou jen tři lidé, barmanka, která rozmlouvá s nějakou mladou Inuitkou, a pak ještě nějaký opilec, který s vypětím všech sil balancuje na barové židličce. Tuborg, kafe a popelník dám na stranu, ale dobře k ruce, rozložím před sebou mapu a notes, zapálím si doutníček, dívám se do mapy a dělám si poznámky.\nPostupem doby se lokál zaplňuje. Opilec u baru každého nového příchozího vítá zvoláním fuck you! Načež se sesune na barové židličce, vypadá to, že usnul, když se najednou napruží jako péro, vypne se jako kůň a posílá do horoucích pekel barmanku.\nVedle mne se usadí skupinka šesti Eskymáků, muž a pět žen. Po chvíli jedna z nich ke mně přijde a nedá jinak, než že si musím jít sednout k nim. Pijí pivo z velkého, dobře desetilitrového džberu s ledem, který mají uprostřed mezi sebou na stole, a okamžitě mně nalévají.\nŽeně, která mne ke stolu takřka dovlekla, může být tak mezi pětačtyřiceti a pětapadesáti, je vidět, že toho má hodně za sebou. Představí se jako umělkyně – a painter. Odpovím, že jsem taky umělec, a bard, což ji rozesměje a spolu s ní se směje celý stůl. Pak se to zapije, a tak to jde celý večer. Někdo řekne nějakou hlášku, úplnou blbost, stačí jen jedno slovo, druhý k tomu něco nesmyslného přidá a už se všichni válejí smíchy pod stolem. A znovu pivo.\nJe to nakažlivý, chechtám se s nimi, ne a ne přestat. Šedesátiletý chlapík vedle ní, v brýlích se šibalskýma očima, je prý její muž, důlní inženýr. Naproti sedí stará ženská s bláznivým, trochu pomateným kukučem, vedle ní další inuitská babička, Eskymačka s výraznými mongolskými rysy, která na první pohled vypadá trochu dementně, ale řehtá se tak silně, že je jasné, že se vyzná. Vedle ní sedí cca šestadvacetiletá mladá žena, její dcera, docela pěkná, trochu při těle, ale to se na severu počítá. Ve tváři má takový mírný, nadčasový, mimozemský, mimolidský výraz, jako kdyby byla nějaký mořský savec, napůl žena, napůl tuleň. Pokradmu ji pozoruji a říkám si, že s ženou s takovou vizáží nemůžou být doma žádné problémy. Nebo naopak – člověk se ráno probudí s kudlou v zádech, respektive neprobudí.\nOpilec u baru sebou trhne a křičí, že všechny mrdá – barmanku mrdá, hospodu mrdá, celý svět mrdá a má společnost je smíchy mrtvá. Už notně ožralá malířka tvrdí, že to je Skot, který se sem před lety přistěhoval, chlastá, ale jinak – dobrý chlapík, povídá a všichni se zase válejí smíchy, jako kdyby to byl ten nejlepší fór.\nVykládá mně, kde všude po světě má příbuzné – v Istanbulu, v New Yorku, v Madridu, a když zjistí, že jsem Čech, dodá, že zná Milana z Prahy. Jinak je příbuzná se švédským králem, má big house a že k ní musím jít spát – loni u ní při své návštěvě Greenlandu spal japonský císař, řekne s důrazem a Eskymáci spadnou smíchy pod stůl. Když jí řeknu, že jsem český král, s velbloudy jsem přešel Grónsko a za městem mám a big tent, jsou všichni smíchy pod stolem znovu. Umělkyně, která hraje prim, se vrátí k Milanovi z Prahy a opět má big house, do kterého je nutno jít spát. Když tvrdím, že jdu zpátky do hor za svými velbloudy, chce volat švagrovi, který je pilot helikoptéry, že mě tam hodí a celý stůl poskakuje smíchy.\nEskymáci se chechtají jako o závod, ale člověk přitom povědomě cítí, že to tak úplně prča není, že ten inuitský smích není žádná česká prdel a že by se měl mít na pozoru, kdyby ovšem na to ještě měl. Když jsem při jednom z nekonečných představování pořád dokola, které byly vždy doprovázeny salvou smíchu, políbil po rakouskouherském úzu ruku staré, pomateně vypadající Inuitce, byl z toho malér. Začala mě hladit, jezdit prsty po těle a přitom mi něco vzrušeně šeptala do ucha, že jsem si připadal, jako kdybych se ocitl v nějaké pohádce, kde ježibaba nalije hloupému Honzovi čarodějný lektvar, aby se mohla vydávat za vnadnou princeznu. Vůbec všechny ty ženské, mladé i staré, s muži i bez mužů, dávaly nepokrytě najevo, že chtějí mrdat, jako kdyby to byl nějaký společenský úzus a asi i byl – jsi tady host, tak si to koukej odpracovat! A vypadalo to, že stejného názoru je i přítomný muž umělkyně. Ten byl v tom dokonce nejneodbytnější – asi si chtěl od svý squaw odpočinout. Ve společnosti rozjařených Eskymáků jsem si připadal jako středoevropský buran, odchovaný uzavřeným světem Františka Kafky a Babičky Boženy Němcové.\nI když mám pořádně v hlavě, podaří se mne z lokálu ve zdraví vypadnout. Když se venku zhluboka nadechnu čerstvého severského vzduchu, div mě to neporazí. Je černočerná noc. Ve městečku to ještě jakžtakž jde, ale jakmile se dostanu za jeho hranice, tma je jak v prdeli. Mám sice na klobouku připevněnou čelovku, ale kužel světla vždy neomylně ukazuje jinam, než chci jít, takže několikrát skončím v příkopu.\nPo chvíli tápání podle smradu poznám, že jsem se ocitl na skládce, kam ostatně člověk odjakživa patří. Když se mně odtamtud podařilo vymotat a najít tu správnou odbočku z města, zapadnu do nějakého statku. Konečně najdu tu správnou cestu zpět do hor, ale vůbec nemám vyhráno – prašné cesty kolem osady se neustále větví, čehož jsem si za světla, když jsem šel opačným směrem, nevšiml. Když pak s úlevou dorazím na ovčí farmu, kudy jsem šel zaručeně dolu, už jsem skoro střízlivý. Místo, kde jsme rozbili tábor, není z cesty vidět a po určité době sejdu raději k řece a jdu podél ní, abych tábořiště neminul. Zdá se mi, že už jdu strašně dlouho a tábor pořád nikde. Když už si myslím, že jsem totálně v hajzlu, že budu muset přečkat studenou noc s ranními mrazíky pod nějakým kamenem, uslyším v nočním tichu chrápání. Zapadnu do stanu a během okamžiku jsem v limbu.\nstředa, 3. září\nRáno první sraní. Pak mytí a koupel v říčce. Sbalíme tábor a přesuneme se na 2 km k Narsaqu. Rozbijeme stany na břehu fjordu, necháme v nich batohy a vyrazíme do městečka. Museum, kostel a u domu před ním jediný „strom“, který jsem v Grónsku viděl – nějaký topol či co to bylo, spíš vysoký keř než strom. Za město ke kamenné pyramidě na skalním ostrohu nad zátokou s přístavem, odkud nádherný výhled na celé městečko a okolní fjordy a zátoky. Pak na oběd do cafeterie – bufetu v prvním patře místní tělocvičny na kraji Marsalu. Na stěně při vstupu je znázorněna jakási hra nebo snad legenda – jeden z lidí v pohybu drží pod paží tuleně.\nJídla od 28 DK za menší hamburgery, do 68 ká, což je slušný. Dám si polévku za 55 ká, což je silný vývar s nudlemi a zeleninou a k tomu velký talíř vařeného sobího masa na kosti, podobně jako se u nás jí hovězí s křenem. Sobí maso chutná taky podobně, jen má trochu exotičtější chuť, pochopitelně. V bufetu je sucho, teplo a útulně. Majitel je Inuita. Bavíme se o politice. Do tří let prý podle něj grónský sněm vyhlásí samostatnost, což je podle něj blbost – byl by taky pro samostatnost, ale až tak za padesát let. Na jihu a na severu ostrova se našla velká naleziště zlata a ropy a je celkem jasné, co by osamocení udělalo s nezávislostí ostrova. Okamžitě by se tam vrhly nejrůznější nadnárodní společnosti, došlo by k uplácení místní politické elity a výprodeji ostrova. Ovšem sami Gróňané by pak už nemuseli hnout prstem, takže to tak jako tak dopadne.\nInteligentně vypadající Inuita znal ČR, slyšel, že Praha je prý hezké město a že by se tam rád podíval. Ptám se ho, co znamená ten výjev u vchodu s tím lachtanem a on říká, že to je taková eskymácká hra, trochu podobná ragby, místo šišatého míče se používá vycpaný tuleň. Dohodneme se s ním na zítra na ráno na snídani – v 11 hodin nám jede loď, tak na půl devátou.\nPak znovu do městečka. Narsaq: mlhy, deště, děti hrající si na ulicích a všudypřítomní krkavci, posedávající na anténách, stožárech lamp. Dospělé není skoro vidět. Potkáme je vlastně jenom na poště, v hospodě nebo v krámě.\nV hospodě, narozdíl od včerejška, jenom samí otrapové. Tlustá matrona, která se strašlivě lísá a až tak, že ji má člověk chuť nakopnout. Když si jí nevšímáme, po neodbytných dvaceti minutách to vzdá. Pak asi padesátiletý pošuk, Inuita, ale tvrdí, že je z Ecuadoru a že má problém s Kolumbijci. Ujistili jsme ho, že nejsme z Kolumbie, ale to ho vůbec neuspokojilo. V baru sedí i skupina mladých Dánů. V museu odpoledne jsem narazil ještě na tři Francouze. Všichni to brzy zabalí a čtu si sám asi do půl dvanáctý.\nČtvrtek, 4. září\nV půl osmé vstávám. Jdu se vykoupat do Atlantiku, respektive Labradorského moře, ve kterém plavou ledové kry. Udělám pět rychlých temp a mám toho dost. Vylezu z vody a jsem udýchaný, jako kdybych tryskem uběhl sto metrů.\nRychle balíme a všichni sólo vyráží do cafeterie, kde nás čeká milé překvapení – šéf bufáče nám připravil královskou snídani: švédský stůl s vajíčky, opečenou slaninou, různými druhy sýrů, šunkou, párky, džemem, čokoládou a k tomu litry kafe – úplně jako v pětihvězdičkovém hotelu. Je to úžasné zaplnit si po té námaze pořádně žaludek.\nPo snídani skočím na poštu vybrat z bankomatu nějaké dánské koruny, které tady neuvěřitelně rychle mizí. V 11 hodin se v novém přístavu nalodíme na loď Sarfag Ittuk, která zajišťuje pravidelnou dopravu po západním pobřeží Grónska – pendluje mezi jižním a severním cípem ostrova, celou trasu udělá za jeden týden.\nStředně velká loď, přirazí k molu a palubním jeřábem si na molo spustí stavební buňku, ve které je kasa. Lístky jsou dost drahé. 290 DK + 100 rezervační poplatek pro kancelář, která plavbu zajišťuje.\nLoď je bezvadně zařízená. Kromě hospody, kde mají dokonce točené pivo, je tam nocležna, odpočívárna, místnost pro děti, koupelna na přebalování batolat… A hlavně sprcha. Po týdnu se vysprchuju teplou vodou, převléknu se a je to úžasný pocit. V hospodě si dám kafe a z té neuvěřitelné pohody a teplíčka nad ním krátce usnu – škoda, že se plavíme jen dvě hodiny.\nVystupujeme v Quaqortoqu. Malý přístav, do kterého ústí říčka, kolem které je rozloženo městečko – náměstíčko, kašna, kostel, museum, banka, hotel, pár hospod, samoobsluha. Oproti Narsaku, který vypadal jako nějaká vesnice v horách, je Quaqortoq více nahuštěný a podobný městu – na kopci je i malé sídliště z nízkých bytovek, patřičně otřískaných – zřejmě pro místní nemajetné.\nNecháme krosny na náměstíčku a rozejdeme se s tím, že sraz je o půl páté, už s nakoupenými zásobami. Jdu do musea a pak se uliju do Artic cafe – místní putyky, kde vysedávají domorodci. Napíšu pohledy, chvíli si čtu a pak jdu nakoupit – jeden čerstvý a jeden vakuovaný chléb, bochník sýra, čokolády, konservu guláše a na zítřek filety z lososa. Batoh zase ztěžkne na výchozích 28 kg. Sbalíme se a vyprávíme se za město najít místo na spaní. Jdu si koupit doutníky a ostatní mi mezitím zmizí. Před krámem si stopnu nějakého Inuita s pickupem, vylezu si na korbu a ukazuju mu, kudy má jet – už se těším, jak ostatní předjedem a já na ně budu z korby pokřikovat a dělat posměšný posunky. Bohužel je ale dostihnu až mimo silnici na pěšině kolem jezera.\nLežení na kamenném, travou řídce porostlém plácku u vody jeden a půl kilometru od města, které je vidět na obzoru. Pomohu Vojtovi postavit stan a vyrazím zpět.\nChvíli se potuluji městem a pak jdu do banky – už mi zase došly koruny. Bankomat na zdi banky, jediný ve městě, je ale vypnutý – snad aby ožralí Eskymáci nemohli večer ze svýho konta vytáhnout všechny prachy? Jdu do hotelu. V recepci příjemná a pěkná inuitská holka. Říká, že by mi mohla dát na kartu z kasy 500 DK, víc nemá. Objednám si pivo a odskočím si mezitím na záchod. Když se vrátím, dáme se do hovoru. Je z Nuuku a v Quaqortoqu studuje, co chce dělat potom, ještě neví.\nPak jdu do cafeterie – jakési jídelny, kde neprodávají alkohol. Dám si kafe a podivné limonádové pivo. V osm končí a přesunu se do Artic cafe.\nSedím za stolem, kouřím doutník, který jsem si koupil v Narsaqu, piju kafe a pivo, před sebou notes a jako alibi, že si nevymýšlím nějaké ptákoviny, mám k tomu rozevřenou knížku a mapu a dělám, že cosi studuju. I když se tvářím vážně a nepřístupně, neochrání mě to před cca čtyřicetiletou ženskou. Je to Inuitka, i když spíše vypadá jako nějaká evropská úřednice, oblečením i svými neeskymáckými rysy, a jak vypadá evropsky, je taky tak oražená. Bez okolků si přisedne, bez dovolení si potáhne z mého doutníku a navíc ještě kafrá něco o tom, že v hospodě si nemám, co psát – chce, abych se s ní bavil, respektive, abych jí něco koupil.\nPodívám se jí do očí a klidně ale důrazně řeknu, že ji ke stolu nikdo nezval.\nNedá se ale odbýt a hned taky přejde k věci: ať jí prý koupím pivo.\nJe jasný, že se jí jen tak nezbavím. Navrhnu jí, ať pivo koupí mně – ona je tu doma a já host.\nNevyvede jí to vůbec z míry, rozesměje se, baví se. Zkouší to. Napije se z mýho piva a chce mi z hlavy sundat můj jeruzalémský klobouk.\nNasadím zlej výraz: Don´t touch my hat! řeknu výhružně.\nVypadá to zřejmě autenticky. Ženská znejistí, v očích se jí mihne strach a ruku, která už se dotýkala krempy, zase stáhne a chvíli neví, co má dělat – je vidět, že si fakt myslí, že bych jí jednu ubalil, což mezi napitými Eskymáky není asi neobvyklý.\nAbych situaci zmírnil, dodám: You can kiss my hand, a pozvednu směrem k ní hřbet ruky. To jí rozesměje a chce si znovu potáhnout z mého doutníku, i když přece jen trochu nejistě – evidentně pořád neví, jestli to myslím vážně nebo ne. Řeknu jí, ať ho nechá být a nabídnu jí nový. Bez okolků ho čapne a já jí ho galantně připálím. Dojdu si pro nové pivo. Když se s ním vrátím, dopije vodu, co má ve své sklenici, vezme moji sklenici s pivem a půlku si odlije k sobě – už je zase na koni.\n„Tak to teda, ne,“ řeknu, vezmu jí z ruky skleničku, kterou už nese k ústům, upiju z ní, podívám se, kolik piva v ní zůstalo, upiju znovu a skleničku jí vrátím s tím, že zbytek si může nechat.\nSměje se, i když trochu škrobeně.\nPořád na mne doráží, co tam dělám. Povídám, že mě hledá Interpol. Ona na to, že to jsem tedy na dobrém místě. Já na to, že v to doufám. Natvrdo mi řekne, ať jdu k ní spát. Tentokrát se směju já a ona se po chvíli váhavě přidá. Neurazí se. Začíná mi být docela sympatická.\nPřisedne si k nám podivná amorfní bytost, výrazných eskymáckých rysů, která na mě zírá, jako kdybych spadl z Marsu, tak upřeně, že je to nepříjemný. Pořád dokola mumlá, Indiana Jones, a chce si mě ohmatat, jako kdyby si chtěla ověřit, že jsem živý. Její oči jsou úplně jako sklo, umrtvené alkoholem, nebo snad nějakou polární šíleností, ale přitom jsou hluboké, až z toho mrazí – jako kdyby to byla nějaká bezedná tůň, pokrytá silnou vrstvou ledu. Vůbec nevím, co si mám o tom stvoření myslet – nahýbá se ke mně, až mi zblízka funí do ksichtu a civí mi do očí s vášní, ve které se snad sexuální pud mísí s loveckým pudem, jako kdybych byl člověk i zvíře, které se nejdříve políbí, pomiluje se s ním, pak se zabije, vyvrhne a sní. Tahle pojídačka syrového masa, jak se Eskymákům bůhví proč nadává – syrový maso je výborný, nedělala svému kmeni ostudu.\nPodle tváře bych ovšem řekl, že to je tak patnáctiletý kluk. Strašlivě úporně se mně snažil něco sdělit, ale vycházely z něj jenom jednotlivá anglická slova, bez ladu a skladu. Bytost si sundala naducanou péřovou bundu a ukázalo se, že to je značně prsatá slečna. Zajímám se, kolik jí je let. Říká, že dvacet devět. To snad není možný! Pak ale vstane a ten patnáctiletý kluk, z kterého se vyklubala třicetiletá madame, má prdel jako princmetálová bába. Oči té Inuitky, které dostal démon alkohol, nebo nějaký místní troll, mě pronásledovaly po zbytek večera.\nV lokále je několik hracích automatů, které jsou obsazené místními zoufalci. Na rozdíl od českého maloměsta, jsou to ale většinou ženy, které – zdá se – zde mají vůbec ve všem převahu nad muži, chlast a hazard nevyjímaje. Rozměňují si bankovky v automatu ve zdi a s hrstí mincí usedají za blikající hrací bedny, aby za pár minut o všechny drobné přišly. Chtějí jen hrát nebo i vyhrát?\nVyjdu z města a podél protáhlého jezera se po kilometru a půl dostanu k táboru. Všichni už jsou zalezlí, ale oheň ještě doutná. Konce přehořelých klacků posunu do středu ohniště a nalámu několik tenkých kořenů, plazících se po zemi, pod které napěchuju trochu lišejníku. Ohýnek dělá drahoty. Dlouho jenom čoudí, ale když má tvrdé dřevo tu správnou teplotu, stačí už jen malinko – škrtnu sirkou a ohýnek naskočí, jako kdybych zapálil plynový sporák. Naliji do ešusu trochu vody, postavím jej na hořící prkno a za chvíli už mám horký čaj. Absolutní ticho ruší jen chrápání spáčů. Sedím uprostřed noci, jejíž tajemnou velebnost stvrzují hvězdy na nebi. V dáli jsou vidět světla Quoqortoku, která se slabě odrážejí na temné hladině jezera. Vytáhnu z pytle několik tuborgů, které jsem si koupil s sebou. Otevřu si pivo a při plápolajícím ohýnku si čtu Zjevení z prastarého, ohmataného cestovního vydání.\nMilost vám a pokoj od toho,\nkterýž jest, a kterýž byl,\na kterýž přijíti má…\nTen prvorozený z mrtvých,\nA kníže králů zemí,\nkterýž zamiloval nás,\na umyl nás od hříchů našich\nKrví svou, A učinil nás krále\nA kněží Bohu a Otci svému,\nJemuž buď sláva a moc na věky věků.\nBible mi vypadne z ruky, trhnu sebou a rázem bdím – slyším, vidím, cítím tak ostře a jasně, jako kdybych pojedl maso z hada. Oheň dohořívá. V povětří nad jezerem se ozve zvláštní zvuk. Pták? Poslouchám, ale nic. Duch Páně přelétl nad Zemí. Světla Quoqortoku na jezerní hladině se promíchala s hvězdami. Co bylo nahoře, je dole, a naopak. Znovu usínám. Probouzím se, polobdím, polospím. Sním. Pokoj a mír. Hvězdami oděná nebeská klenba je břicho Madony. Usnu. Co má přijít, přijde. Co nemá, taky.


Česko zjistí, jaký je výskyt nemoci covid-19 mezi závislými na drogách | Globe24.cz\n13:19, 26. dubna 2020\nVyužijí se k tomu rychlotesty ke zjištění protilátek z kapky krve. Vyšetření by se měla pak pravidelně opakovat, a to nejméně do června. Informace o studii s názvem ADI-COVID-19 zveřejnilo na webu Národní monitorovací středisko pro drogy a závislosti.\n"Cílem naší studie je zjistit výskyt infekce mezi klienty a pracovníky adiktologických služeb. Pomůže to ke zmapování infekce v ČR. Naše informace do celého obrázku přispějí," řekl při školení před spuštěním studie šéf monitorovacího střediska Viktor Mravčík. Podle něj je účast klientů dobrovolná a zapojí se jen ti, kteří sami budou chtít. Dobrovolný je test i u pracovníků.\nPodle národní protidrogové koordinátorky Jarmily Vedralové je důležité, aby Česko mělo informace o nákaze i mezi lidmi se závislostmi a mezi těmi, kteří s nimi pracují. "Závislé osoby často nemají domov ani stálé bydlení, uplatnění domácí karantény je u nich velmi složité. Mnozí uživatelé drog mají navíc často rozvinuté dlouhodobé zdravotní problémy, které zvyšují možnost nákazy koronavirovou infekcí a jejího dalšího šíření. Jsou bez rodinné podpory i finančních prostředků, často nedůvěřují systému a nejsou důslední v jednání s úřady," sdělila ČTK Vedralová.\nV pondělí se v Česku otevřou další obchody


Záchrana pro vaše suché vlasy! 6 tipů, jak o ně správně pečovat | GLEID magazín pro ženy\nJsou vaše vlasy suché, lámavé a náchylnější k poškození? Studený zimní vzduch je sušší než v jiných ročních období, protože ve vzduchu je daleko méně vlhkosti. Zimní období spolu s několika dalšími faktory přispívá k tomu, aby vaše vlasy byly suché více než kdy jindy. Dobrou zprávou je, že suché vlasy jsou častým problémem, s kterým však můžete snadno zatočit, stačí se držet pár jednoduchých kroků a dopřát jim přesně to, co potřebují.\nCo způsobuje suché vlasy\nChladné období je faktor, který zásadně ovlivňuje stav vlasů. Vzduch uvnitř je často v zimních měsících suchý a díky tomu může působit i na vaše vlasy. Samotné mytí vlasů je také z jedním z nejčastějších viníků, které přispívají k suchosti vlasů i vlasové pokožky. Pokožka hlavy totiž přirozeně vytváří kožní maz (olej), který pomáhá pokožku hlavy i pramínky vlasů vyživovat. Bohužel příliš časté mytý vlasům neprospívá, protože veškerý přirozený maz odstraňuje a to zapříčiňuje ztrátu lesku i hydratace.\n1. Mytí vlasů\nJak často byste měli vlasy mýt, závisí na typu vlasů, ale také na tom, jak rychle se vaše vlasy mastí. Obvyklé je mýt vlasy maximálně třikrát týdně, aby se zachovala přirozená ochrana přírodních olejů.\nDůležité také je, jak si vlasy myjete. I když je v chladných dnech lákavé, zapnout sprchu až na maximum a nechat po sebě ztékat horkou vodu, tak vlasům to rozhodně neprospívá. Horká voda zbavuje vlasy přirozené mastnoty a zároveň vysušuje pokožku. Místo toho si vlasy raději opláchněte studenou nebo vlažnou vodou. Oplachování šamponů a kondicionérů správnou teplotou vody také pomáhá vlasy revitalizovat a zajistit lesk.\n2. Vlasy vysušujte správným způsobem\nZpůsob, jakým si vlasy sušíte, vám může pomoci předejít vysušení i poškození. Ve dnech, kdy své vlasy myjete, používejte na vysušení ručník z mikrovlákna či bavlny. Vlasy netřete, pouze je lehce a jemně promačkejte. V případě, že vlasy fénujete, nezapomeňte použít vždy termo ochranu, která vlasy ochrání před poškozením. Vlasy fénujte na co nejnižší teplotní stupeň.\nPoužíváte-li žehličku na vlasy, kulmu nebo jakýkoliv jiný horký nástroj, je u vás větší pravděpodobnost poškození teplem, která zapříčiní suché vlasy. V tomto případě je vhodné omezit tepelný styling a používat ho jen párkrát týdně.\n3. Vlasy kartáčujte šetrně\nKdyž máte mokré vlasy, nečešte je, abyste je zbytečně nelámaly a netrhaly. Při kartáčování suchých vlasů se ujistěte, že místo starých nekvalitních hřebenů používáte kartáč se širokými zuby. Nezapomínejte vlasy kartáčovat zespodu nahoru, což znamená, že máte postupovat od konců a poté tahy prodlužovat od střední části zpět ke konečkům. Vlasy se snažte nečesat od shora dolů, protože tímto způsobem můžete vlasy polámat, zvláště pokud jsou vaše vlasy slabé a narušené.\n4. Používejte správné vlasové doplňky\nVe dnech, kdy si vlasy nemyjete, můžete použít čas od času suchý šampon, obzvlášť pokud jsou vaše vlasy mastné a vy nemáte na mytí čas. Další metodou, jak upravit vlasy, které se začínají lesknout je - uhladit je a sepnout do rozcuchaného drdolu. Ideální volbou jsou gumičky Invisibobble ze saténového materiálu a díky tomu jsou šetrné, navíc skvěle udrží vlasy tam, kde chcete a vypadají stylově.\n5. Rozlučte se s konečky\nU suchých vlasů jsou roztřepené konečky velmi častým jevem. Má to, co dočinění s přirozenou tvorbou mazu, o kterém jsme mluvili už v předchozích bodech. Přirozený maz se dostává do konců jako poslední a pokud jim chybí vlhkost, rychle se stávají křehké. Z tohoto důvodu je pravidelné zastřihování konců nedílnou součástí krásného vzhledu.\n6. Do své péče zařaďte masky\nV chladných dnech jsou vlasové masky a zábaly skvělým způsobem, jak vlasy ochránit a zároveň jim dodat sílu, pružnost a lesk. Zvláště, pokud jsou vlasy namáhané barvením či jinou chemickou úpravou, neměli byste tento krok opomíjet.\nI když se traduje, že domácí výroba masek z ingrediencí, které máte v kuchyni jsou účinné, tak vás bohužel vyvedeme z omylu. Domácí masky nedokáží proniknout do hloubky vlasů, protože jejich molekuly jsou příliš velké a tudíž nemají takové schopnosti jako profesionální masky, které vlasům poskytnou mnohem více výhod.\nZnáte tu pohádku, ve které se ptá královna zrcadla, kdo je nejkrásnější? My se naučíme jiné kouzlo, zrcadlo vám řekne, jaké máte zdravotní…\nCo si ozvláštnit kuchyni novými chutěmi a barvami v podobě květů? Kde…\nPokud chcete mít v dnešní době jakkoli barevnou hlavu, stačí zajít do…\njak na poškozené vlasy poškozené vlasy dehydratované vlasy suché vlasy Gabriela Zárubová fénování vlasů suché a lámavé vlasy jak pečovat o suché vlasy magazín pro ženy magazín Gleid Gleid dlouhé vlasy vlasová kosmetika hydratace odbarvení vlasů péče o vlasy