5. ledna 2007 9:56, aktualizováno 9:56\nPokud nesouhlasíte s průběhem reklamace, kontaktujte Sdružení obrany spotřebitelů. | foto: Profimedia.cz\nDélku záruční doby, ve které můžete zboží reklamovat, upravuje § 620 občanského zákoníku. U spotřebního zboží je 24 měsíců, na použité zboží z bazaru jeden rok. U potravin je dána datem jejich spotřeby nebo minimální trvanlivosti.\nŘíká záruční doba, jakou životnost má výrobek?\nZáruční lhůta je poskytována na vadu výrobku a nemusí odpovídat jeho životnosti. Na propisovací tužku je záruční lhůta dva roky. Když nebude psát po zakoupení, jde o vadu. Ale přestane-li psát po několika měsících, jde o běžné opotřebení.\nU vadného výrobku si nechte vystavit reklamační protokol, který by měl obsahovat popis výrobku včetně výrobního čísla, závadu, jak byste chtěli reklamaci vyřídit, datum reklamace, potvrzení prodejce a váš podpis, kterým potvrzujete správnost popisu reklamace. Pokud se vám nezdá průběh vyřizování reklamace, můžete rovnou z prodejny zavolat na placenou poradenskou linku 900 080 808 Sdružení obrany spotřebitelů, kde vám poradí, jak postupovat.\nCo můžu požadovat při reklamaci?\nCo mám dělat, když byla reklamce zamítnuta?\nPokud prodejce zamítne reklamaci na místě, nechte si vystavit reklamační protokol a písemné zdůvodnění zamítnutí reklamace, jinak totiž nemůžete podniknout žádné další kroky. Jestliže byla zamítnuta firemním znalcem, ale jste přesvědčeni o její oprávněnosti, obraťte se na soudního znalce v daném oboru.\nKolik dní má prodejce na vyřízení reklamace?Reklamace musí být vyřízena do 30 kalendářních dnů. Po dobu od uplatnění reklamace až do okamžiku, kdy je věc připravena k převzetí, se záruční doba zastaví, o tuto dobu se tedy prodlužuje záruka.\nMusí prodejce informovat zákazníka o vyřízení reklamace?\nProdávající není povinen informovat kupujícího o tom, že zboží je připraveno k převzetí. Je tedy na zákazníkovi, aby zjistil, kdy je reklamovaný výrobek připraven k vyzvednutí.\nTémata: bazar, Test iDNES.cz, Podpis, Reklamace, Slevy, Věci\nI na zlevněné zboží se vztahuje záruka\nRadit někomu, jak nakupovat, by se mohlo zdát zbytečné. Vždycky je však dobré, když vstoupíte do obchodu vyzbrojeni...\nNěkteré testy měly zajímavou dohru\nJedovaté skleničky, ryby plné vody, značka Klasa na výrobku, který si ji nezaslouží... To jsou jen některé výsledky...


Záchrana ženy na jarní sjezdovce | Tiskové zprávy | Horská služba ČR\nNa horách › Aktuálně › Tiskové zprávy › Záchrana ženy na jarní sjezdovce\n14. 04. 2022, 14:38 / Tiskové zprávy / radek Zeman / Jeseníky\nŠtítky: Image, Jiné, Letecké, Ošetření, Sjezdové lyžování, Sníh, Transport, Zásah\nJeseníky, 14. dubna 2022 – Žena ve středním věku dnes dopoledne vylétla ze sjezdové trati na Ovčárně, hlavou narazila do stromu, na její záchranu přiletěl i vrtulník.\nK nehodě došlo kolem desáté hodiny a naštěstí jí z jedoucího vleku viděl bývalý člen Horské služby. „Náš kamarád Jarda Lukeš ihned odhodil kotvu a k nehodě dojel. Okamžitě začal s kvalifikovanou první pomocí a povolal nás. Troufám si říct, že kdyby úraz neviděl, mohla tam paní ještě ležet. Strom, který je mimo sjezdovku, jí zakrýval větvemi,“ popsal okolnosti výjezdu Jiří Hejtmánek, zasahující člen Horské služby Jeseníky.\nŽena měla na hlavě bezpečnostní přilbu, a tak jí zřejmě zachránila život. „Nárazem praskla a paní byla v bezvědomí. Převzali jsme její záchranu a dál vše konzultovali s krajským dispečinkem linky 155. Ti k nám vyslali sanitní vůz a nakonec vzhledem k povaze zranění i vrtulník, který následně přistál nedaleko místa nehody,“ doplnil Jiří Hejtmánek s tím, že ženu posádka vrtulníku po základním ošetření, ale stále v bezvědomí transportovala do nemocničního zařízení.\nNa Ovčárně je pravděpodobné, že vzhledem k přicházejícímu chladnému počasí budou sjezdovky otevřeny ještě asi 14 dnů. „Lyžaři by si ale měli uvědomit, že to už není kvalitní sníh a v průběhu dne může dost rozbřednout. To může být příčina i dnešní nehody. Takže by si všichni měli dát pozor na rychlou a riskantní jízdu,“ varoval lyžaře v Jeseníkách Vítězslav Kaller, náčelník Horské služby Jeseníky.


Magnesia | Aeolus\nŘecko, Magnesia, Nea Anchialos\nNea Anchialos je městečko vzdálené přibližně 20 kilometrů od oblíbeného turistického střediska Volos. Na konci pěší zóny v těsné blízkosti pláže najdete dům Vaso. K dispozici jsou studia pro dvojice, ale i apartmány s oddělenou ložnicí. Majitelé jsou dva bratři, kteří spolu s manželkami provozují budovu spolu s malou řeckou kavárnou na rohu. Před domem se táhne dlouhá a široká pláž s hrubozrnným pískem. Stín vám zde poskytnou koruny stromů, které rostou podél promenády. Lehátka a slunečníky jsou k dispozici za konzumaci. Doporučujeme pro milovníky autentického letoviska.\nMožnosti stravy: bez stravy, večeře | Délka pobytu: 11 dní\nTermíny od: 30.5.2020 | Možnosti dopravy: vlastní, autobusová\nStudia La Luna\nŘecko, Magnesia, Kala Nera\nDům La Luna se nachází v absolutní blízkosti hlavní promenády letoviska Kala Nera, jen 30 m od vyhlášené oblázkovo-písečné pláže oceněné Modrou vlajkou. Upravená zrekonstruovaná budova upoutá pohled kolemjdoucích již z dálky, před domem je i udržovaná květinová zahrada se záhonem pestrobarevných růží. La Luna znamená v překladu "měsíc". Obyvatelé vesničky totiž milují úplněk obzvlášť v srpnu, kdy se zde při této příležitosti každoročně pořádá romantická plavba lodí z Kala Nera po zálivu Pagasitikos právě za svitu luny. Dům nabízí svým hostům ubytování na hotelové úrovni. Čistota, pohodlí, blízkost centra a moře jsou jen některé z jeho výhod. Doporučujeme rodinám s dětmi i párům.\nMožnosti stravy: bez stravy | Délka pobytu: 13 dní\nCena od: 5 064 Kč\nŘecko, Magnesia, Afissos\nCestou po pobřeží od letoviska Kala Nera po necelých 8 km dojedete na začátek malebné vesničky Áfissos a zahlédnete její první pláž Kalifteri. Přímo nad touto okouzlující pláží byl postaven stejnojmenný dům, který díky své skvělé poloze na mírném kopci nabízí ze všech pokojů okouzlující výhled na širé moře. Vesnička Áfissos se může pyšnit ještě dalšími dvěma plážemi - Lagoudi a Abovos a také potápěčským centrem. Dům Kalifteri je od centra letoviska vzdálen cca 10 - 15 min chůze. Áfissos je klidná rybářská vesnička vzdálená od města Volos 25 km. Geograficky leží na jižní straně hory Pelion s výhledem na záliv Pagasitikos. Najdete zde skvělé taverny, restaurace a bary, pekárnu, supermarket i několik obchůdků se suvenýry. Rušný noční život zde nehledejte, vše si tady zachovalo klidný místní ráz a tradiční kouzlo. Místo vhodné pro rodinné dovolené a milovníky originálních řeckých letovisek.\nCena od: 5 776 Kč\nHotel Protessilaos*** & Laodamia**** ***\nHotel Protessilaos je tříhvězdičkový hotel s pokoji pouze pro dvojice a Laodamia jako čtyřhvězdičkový hotel má k dispozici i třílůžkové pokoje. Oba mají skvělou polohu na konci pěší zóny v oblíbeném městečku Nea Anchialos. Protessilaos leží u pláže, která je dostupná jen přes místní komunikaci a zahradu, Laodamia je od pláže necelých 50 m. Majitel Protessialosu, pan Vassilis, je srdcem nejen svého hotelu, ale celého městečka. Mluví šesti jazyky a organizuje zde během celého léta nejrůznější kulturní akce, jako jsou festivaly, lekce vaření, tance, sportovní akce a mnoho dalších. S obrovským nasazením se angažuje v turistickém rozvoji města a spojuje místní podnikatele. Svým hostům občas organizuje například i řecký večer zdarma a mnozí se sem vracejí jen kvůli němu. Během své dovolené se určitě také některé zůčastníte. Doporučujeme jako náš tip!\nMožnosti stravy: polopenze | Délka pobytu: 13 dní\nCena od: 7 289 Kč\nHotel Saily Beach ***\nŘecko, Magnesia, Koropi\nTento sympatický rodinný hotel leží v klidné vesničce zvané Koropi, od letoviska Kala Nera vzdálené jen 3 km. Je to místo, kde můžete zažít zcela klidnou dovolenou ve velmi pěkném a příjemném prostředí. K hotelu patří udržovaná zahrada se záhonem květin, krytá terasa u vchodu a bazén s barem. Duší hotelu je paní Dimitra, která je navíc vyhlášenou kuchařkou - její speciality budete mít možnost ochutnat i vy. Koropi má krásnou zlatavou pláž s oblázky, kde najdete bar, tavernu a možnosti sportovního vyžití. Lze si tu také pronajmout lehátka a slunečníky. Dvacet kilometrů vzdálené město Volos je skvělým místem pro výlet, třeba i jen linkovým autobusem.\nCena od: 7 734 Kč\nRegion Magnesia se nachází kolem města Volos, které vyrostlo na úpatí pohoří Pelion (Pílio). Administrativně sem patří i soustroví Severní Sporady s ostrovy Skiathos a Skopelos. Ve Volosu se nachází třetí největší přístav v Řecku, ve městě je množství obchodů a hezká příbřežní promenáda. Nea Anchialos je městečko se 7500 obyvateli, vzdálené od Volosu pouhých 18 km. Současné moderní město vyrostlo na místě původního antického města Pyrasos. Malebný malý rybářský záliv s loďkami, ruiny starodávného města, příjemné náměstí v centru, taverny a útulné bary jsou jen některé z pozitiv tohoto letoviska. Hlavním magnetem je samozřejmě pláž, podél které se táhne dlouhá alej, takže lenošit nemusíte jen na lehátcích pod slunečníky, ale i ve stínu samotných stromů. Během hlavní letní sezóny se zde pořádají nejrůznější festivaly a kulturní akce. Kala Nera, Platanidia a Afissos jsou menší vesničky na úpatí pohoří Pelion, které se staly součástí naší nabídky poprvé. V těchto letoviscích dosud svou dovolenou trávili především sami Řekové, Holanďané a Britové. Křišťálově čisté moře, všudypřítomná zeleň, restaurace a kavárny s výhodnými cenami - to vše vás čeká právě zde. Mimochodem, Kala Nera v překladu znamená „dobrá voda“ - v této oblasti je na rozdíl od jiných řeckých destinací voda z vodovodu skutečně pitná. Kala Nera je z těchto tří míst nejrušnější, Afi ssos nejromantičtější, Platanidia nejklidnější. Všechny zdejší ubytovací kapacity jsou buď nově postavené, nebo po rekonstrukci. Dlouho jsme hledali a nakonec jsme pro vás vybrali to nejlepší, uvidíte!\nURČITĚ SI NENECHTE UJÍT:\n• tři pláže, které rozhodně stojí za návštěvu - Kalifteri, Lagoudi a Abovos ve vesničce Afissos\n• jízdu malým místním vláčkem pohořím Pelion\n• návštěvu horských vesniček Zagora, Tsangarada a Milies pronajatým autem\n• procházku malebnou vesničkou Triker na jižní části poloostrova\n• prohlídku klášterů Meteora, která je nezapomenutelná a přitom se nachází velice blízko\nPLAVBA V ZÁLIVU PAGASITIKOS\nPlavba tradiční dřevěnou lodí začíná ve vesničce Kala Nera. Tato oblast není poznamenána masovým turismem a je nejvyšší čas, abyste ji poznali i vy. Plavba vede okolo takových krásných plážích, jako je Lefocastro, Kalamos, Horton a ostrov Triker.\nPřestávka na koupání na pláži Mikro. Odtud pokračujeme k Tzasteni - místu, které se stalo symbolem oblasti Pilion. Druhá přestávka na plavání bude na maličkém ostrově Prasouda uprostřed zálivu. Typický řecký BBQ oběd bude podáván přímo na palubě. Návrat v pozdních odpoledních hodinách.\nVLÁČKEM PO OBLASTI PELION (Pílio)\nCelodenní výlet do malebné horské oblasti Pelion, kde se projedete legendárním vláčkem "Moutzouris". Na vláček nasednete na stanici Lehon, ale nečekejte žádný expres, povezete se rychlostí max. 25 km / h. Takto si budete umět vychutnat krásné scenérie, které nabízí oblast Pelion. Budete procházet malebnými vesničkami, v jedné z nich - v Milies - vystoupíte a budete mít možnost si prohlédnout její krásy. Další zastávkou bude pobřežní vesnička Kala Nera, kde budete mít čas na koupání se v moři a slunění.\nCelodenní výlet za unikátní krásou klášterů Meteora "visících" ve vzduchu. Tento jedinečný komplex je na seznamu světového dědictví UNESCO. Během výletu nahlédnete do umělecké výrobny ikon a fresek, navštívíte dva kláštery a můžete si pochutnat na místních specialitách.\nPelion Tour: 29 € / dítě 6-12 l. 20 €\nPlavba po zálivu: 28 € / dítě 6-12 l. 18 €\nMeteora: 36 € / dítě 6-12 l. 25 €\nVláčkem "Moutzouris" (včetně lístku): 39 €


Za kiks toho\ntoho ukrajinskýho brankáře by se ani Petr Čech nemusel stydět.\nJestli ani takováhle výkonnost není pozvánkou do repre, tak pak už nevím, co by měl Tomáš hrát, aby dostal pozvánku. Škoda, že si nemohl to finále užít jako hrá\n...pro narodak je moc uspesnej - kazilo by to moralku...\nA bulvár o něm také nepíše, takže je na hov...\nRe: Vyjadření Opavského šlechtice\na nechtěl by jít soudruh šlechtic už do prdele?\nse pozna bejvalej spartan\nTomas je borec. Gratulace\nRe: se pozna bejvalej spartan\n...jak ze ho muzu poznat? ...naky tetovani v podpazdi?\nčínský tetování, nagelovaná palice, vyholená prdel a v kapse lubrikační gel\nMilan Ivana ?\nuž by ses měl konečně vyhranit, jestli fandíš Viktorce nebo Spartě. tahle "obojetnost" je k zblití\ntak se moc nepoblinkej\nJako fanoušek dobrého fotbalu je těžké si vybrat jen jeden z těchto klubů..prostě ti nezbyde než fandit Barceloně, Spartě a Viktorce zároveň\n'Sedmadvacetiletý fotbalista Tomáš Hübschman se stal šestým vítězem Poháru UEFA, přestože ve finále v sestavě Šachtaru Doněck kvůli žlutým kartám chyběl. '\n...az tak?... ...takze tech xx rocniku predtim vyhralo dohromady jen 5 lidi? ...to se docela nabehali na tom hristi...\nJJ jenom pet lidi... a z toho ctyri byli Chuck Norris.\n...tak jestli mel ten jeden v tymu chucka, tak to se nedivimze vsech tech xx rocniku spolu vyhrali...\n...hral doufam chuck brankare, vobrance, zaloznika a levy kridlo zaroven?\nJJ a vsechny vyhral i prestoze 85 minut nehral kvuli cervene karte po ukopnuti hlavy souperovi kopem z otocky... souper stejne do konce zapasu nestihl vyrovnat. No co uz, zminenych 85 minut vyuzil k sexu s tymem roztleskavacek :o)


Poplach v Itálii. Atrapa pistole způsobila evakuaci nádraží | Týden.cz\nPoplach v Itálii. Atrapa pistole způsobila evakuaci nádraží\nKvůli hlášení o výskytu ozbrojeného muže večer italská policie evakuovala hlavní římské nádraží Termini. Stanice zůstala zhruba hodinu uzavřena pro veškerou železniční dopravu. Policisté muže nakonec zadrželi nedaleko metropole. Zbraň, kterou u sebe měl, byla ale pouze plastová atrapa.\nTermini je největší římské nádraží. Denně jím projde zhruba 400 tisíc lidí.


Nabídka prezentace v německých médiích pro české hotelové partnery na rok 2022\nled 14 2022 - úno 10 2022\nDomůČasově omezené výzvy ke spolupráci a k účasti na akcíchNabídka prezentace v německých médiích pro české hotelové partnery na rok 2022\nCzechTourism Německo v rámci svých PR a media aktivit předává aktuální poptávky německých médií, která pořádají soutěže pro své čtenáře. Média nabízí prominentní reklamní prostor výměnou za poskytnutí cen v podobě voucherů na ubytování dle detailů níže.\nAktuálně jsou poptávány následující spolupráce:\nNěmecko: Süddeutsche Zeitung (SZ)\nNáklad: 285 tisíc výtisků, čtenost 1,1 milionu. Jeden z nejvýznamnějších německých deníků, vychází v Mnichově a má celoněmecký zásah.\nSZ losuje na týdenní bázi ceny pro své abonenty.\nHodnota ceny: 3x pobytový balíček pro 2 osoby, minimálně 3 noci, ubytování vyšší kategorie\nRozsah textu: krátká anotace na cenu, print a digital\nUveřejnění textu: duben/květen (dle finální nabídky a redakčního plánu)\nBavorsko: Passauer Neue Presse (PNP)\nPoskytnutí ceny pro deník Passauer Neue Presse (3 po sobě jdoucí vydání)\nNáklad: 152 tisíc výtisků, zásah 418 tisíc čtenářů\nHodnota ceny: 3x 4 noci s polopenzí pro 2 osoby (různé hotelové subjekty)\nFinální text zahrnuje popis destinace a hotelu, 1 fotografii hotelu\nTermín uveřejnění: 30. 4., 14. 5., 4. 6. (sobotní vydání)\nSeverní Porýní a Vestfálsko: Reisemagazin WZ\nPoskytnutí ceny pro přílohu Reisemagazin deníku Westdeutsche Zeitung (WZ).\nNáklad: 90 000 výtisků, zásah 427 000 čtenářů, regionální mutace Düsseldorf, Mettmann, Solingen, Wuppertal, Remscheid, Krefeld, Mönchengladbach, Niederrhein. Vychází 1x týdně v sobotu\nFinální text obsahuje jak informace o destinaci, tak o hotelu, celková délka 3700 znaků, logo destinace ČR, fotografie destinace a hotelu.\nHodnota ceny: ca 1000 EUR, 4-5 nocí pro 2 osoby\nUveřejnění textu: 30. 4. 2022\nSeverní Porýní a Vestfálsko: mrw Reisemagazin Ruhr-Nachrichten\nPoskytnutí ceny pro přílohu Reisemagazin deníku Ruhr-Nachrichten\nNáklad: 200 tisíc, zásah 620 tisíc čtenářů\nFinální text obsahuje informaci o destinaci a hotelu, celková délka ca 3500 znaků, inzertní hodnota výsledného textu je 14 000 EUR (350 tisíc CZK).\nHodnota ceny: 4-5 nocí pro 2 osoby s polopenzí v hodnotě ca 800 EUR\nUveřejnění textu: 14. 5. 2022\nSeverní Porýní a Vestfálsko: Westdeutsche Allgemeine Zeitung\nNáklad: 500 tisíc výtisků, zásah 1,4 milionu čtenářů\nHodnota ceny: 5 nocí se snídaní pro 2 osoby\nRozsah textu: ¼ strany, zahrnuje popis destinace a hotelu, jednu fotografii\nUveřejnění textu: 23. 4. 2022\nVaše nabídky prosím pošlete do 10. 2. 2022 na: berlin@czechtourism.com\nZahraniční zastoupení je zprostředkuje médiím, které pak potvrdí konkrétního partnera pro hotelovou spolupráci. CzechTourism bude nadále k dispozici pro případné jazykové či stylistické korektury nebo další jednání s médii. Texty o destinaci a hotelu připravuje vždy redakce na základě podkladů, nejde o reklamní texty.\nJana Královcová, PR a Media Manager & Markéta Chaloupková, ředitelka


Den mazlíčků v naší škole - Aktuality - Základní škola a Mateřská škola Žimrovice\nDen mazlíčků v naší škole\nV úterý 11. dubna se naše škola proměnila v dokonalý zvěřinec. Běžný školní zvěřinec, který se skládá z žáků a krotitelů divé zvěře, byl posílen o domácí mazlíčky. Kluci a holky si přinesli své králíčky, rybičky, želvičky, křečky, morčata, korely, paní učitelka přivedla do školy psí slečnu Amálku. Děti si připravily o svých zvířátkách pěkné prezentace a o chovu mazlíčku jsme se tento den mnoho naučili. Více Vám poví záznamy dětí a fotografie v galerii.\nDen mazlíčků se mi moc líbí, protože si ukazujeme zvířátka a více o nich víme. Třeba víme více o rybách, želvách, králících nebo o křečcích. A víme, jak se o ně starat a jaké jídlo jim dávat. Hlavně ať je máme rádi!\nViki Řemelková, 4. ročník\nJsem moc ráda, že jsem poznala zvířátka spolužáků. Nejvíc se mi líbil králík od Sebastiána a korea od Adrianky. Nejlepší mazlíček ale byla fenka Amálka. Byl to super den!\nKristýnka Šustková, 3. ročník\nTento den mě hodně poučil. Už vím, že tlamovec oranžový (ryba) pochází z Afriky. Vím, kdo má jaká zvířátka. Jestli by to bylo možné, tak by jsem tento den chtěla zopakovat. Doufám,že mi tlama vydrží do příštího roku. Také vím, že králíci mohou být nebezpečné,když se naštvou.\nMeli Rábová, 3.ročník\nMoc se mi to líbilo. Když jsem želvičku pustila, tak se jí to líbilo, že vylézala co pět minut. Bylo tady spoustu zvířátek, např. králík, moje želva, křeček, korela a ještě Amálka. Dívali jsme se na videa o zvířátkách. Den zvířátek se podařil.\nAnetka Barešová, 4. ročník


Co je nového na Burčákových slavnostech v Hustopečích? | Město Hustopeče - oficiální web\nCo je nového na Burčákových slavnostech v Hustopečích?\n4. 10. 2017 · 1 minuta čtení · 1 fotografie\nBurčákové slavnosti Hustopeče ovládnou již potřiadvacáté a opět mají své „poprvé“.\nPoprvé bude velkoplošná obrazovka na Dukelském náměstí už od pátku a nikomu tak neunikne ohňová show či hvězdná kapela Monkey Business.\nPoprvé v sobotním historickém průvodu městem vykročí zástupci cechu zlatnického. Ten měl v českých zemích bohaté zastoupení a největšího rozmachu zaznamenal v patnáctém a šestnáctém století, kdy vznikaly tyto cechy nejprve v Kutné Hoře, Chebu, Brně a dalších městech.\nPoprvé bude pro návštěvníky slavností připraveno Hustopečské městské víno k ochutnání přímo ve stánku na náměstí. Tímto označením se každoročně pyšní jedno bílé a jedno červené odrůdové víno. Hrozny pro jeho výrobu vypěstovali vinaři ve vinicích ležících v katastru města Hustopeče případně v katastrech sousedních deseti obcí, jedná se o odrůdy typické pro hustopečský region a tato dvě vína vyhodnotila odborná komise jako nejlepší ze všech přihlášených vzorků.\nPoprvé děti usednou na dřevěné ruské kolo s ručním pohonem.\nA novinkou je i záchytné parkoviště za firmou Agrotec, protože zkušenosti z minulých let ukázaly, že kapacity ve městě nestačí.\nBurčákové slavnosti k Hustopečím již neodmyslitelně patří. Bohatý program čeká na návštěvníky všech věkových kategorií. Hlavní pódium přivítá takové hvězdy, jakými jsou kapely Monkey Business, Děda Mládek Illegal Band, Žlutý pes či Sestry Havelkovy a řadu dalších. Opět zasedne Burčáková unie, vládu nad městem převezme horenská rada v čele s perkmistrem a městem se vydá historický průvod. Náměstí se promění ve středověké tržiště a burčák poteče proudem v šestnácti otevřených mázhausech. Místní i návštěvníci zažijí v Hustopečích první říjnový víkend pohodu a nezaměnitelnou atmosféru s nádechem středověku a recese.


Open Water Diver - Kurzy potápění - Praha\nZákladní potápěčský kurz OWD (Open Water Diver) nebo také potápěč otevřených vod, je vaše vstupenka do podmořského světa. Díky tomuto kurzu se můžete potápět do hloubky 18 metrů.\nPokud jste se již rozhodli, že se začnete potápět, je tento kurz to tím nejlepším výcvikem. Během cca 10-12 hodin se v teoretické přípravě naučíte jak se správně a bezpečně potápět, dozvíte se důležité informace o potápěčské výstroji, jak funguje lidský organizmus pod vodní hladinou a hlavně jak dobře a bezpečně naplánovat váš ponor. Při praktickém výcviku na bazénu se seznámíte s kompletní potápěčskou výstrojí a naučíte se jí dokonale a bezpečně ovládat. Zároveň si osvojíte pobyt pod vodní hladinou a naučíte se základní cviky, které je nezbytně nutné umět, pro úspěšné zakončení kurzu. Po teoretické části a praxi na bazénu, Vás čekají min. 4 ponory na volné vodě, kde si vyzkoušíte vaše dosud získané vědomosti v reálných podmínkách a zároveň si zopakujete vše co jste se naučili při bazénové přípravě. Dokončení kurzu (4 ponory na volné vodě) lze absolvovat jak v našich vodách tak v zahraničí na některém námi pořádaných výletů.\nCena kurzu je: 8.500,-Kč\nV ceně je zahrnuto: Teoretická příprava (10-12 hodin), praxe na bazénu (5 hodin), 4 ponory na volné vodě, zapůjčení kompletní potápěčské výstroje, učební materiály, pronájem bazénu, plnění lahví vzduchem, mezinárodní certifikát\nV ceně kurzu není zapůjčení základní potápěčské výstroje - potápěčská maska a šnorchl. Pokud tuto základní výbavu nevlastníte, rádi vám s nákupem poradíme v naší prodejně DIVERS DIRECT, Československé Armády 13, Praha 6 160 00\nCena nezahrnuje náklady spojené s dopravou a pobytem na lokalitu, kde se budou konat 4 ponory pro úspěšné zakončení kurzu.\nVstupní požadavky: Věk min. 15 let, dobrý zdravotní stav, znalost plavání (uplavat min. 200 metrů), mít vlastní masku a šnorchl.


Ve Freeportu se otevřely nové prodejny: Marc O’Polo a Tchibo Prozente - Fashion Retail\nCentrum Freeport Fashion Outlet v Hatích u Znojma pokračuje v uvádění nových obchodů světoznámých značek. Mezi nové prodejny se vedle značky Marc O’Polo zařadila i česká verze outletového konceptu Tchibo Prozente. Další chystanou novinkou je představení renomovaného výrobce obuvi a kožené galanterie John Garfield. Centrum zároveň provedlo modernizaci několika svých stávajících prodejen. V novém je Puma i Café Coffee.\n← Halloween ve Fashion Arena Prague Outlet láká děti i dospělé\nIkonické červené podrážky míří do Prahy →


Filmbox Family 7.6.2019 19:15\nNa tohle bych asi musela být jedna z vřeštících fanynek, abych mohla prohlásit, že jsem u dokumentu ani nedutala. Já dutala, protože jsem se mnohdy celkem dost nudila.(11.1.2014)\nSpousta zajímavých záběrů, rozhovor s prvním bubeníkem P.Bestem ale i stupidita,agresivita, novinářských dotazů a vstupů děvčat je utrpení...odvrácená stránka popularity..Celkově dobrý počin...(9.7.2017)\nTohle vlastně ani nebyl dokument. Jen sestřih starých rozhovorů s Brouky, vesměs z tiskovek. Navíc to díky tomu dabingu ztrácelo punc něčeho exkluzivního.(27.4.2015)\nSouhrn tiskových konferencí, televizních pořadů, záběrů z letišt atp. V první půlce (záběry do roku 1965) sledujeme většinou prostoduché otázky novinářů(čest výjimkám), na které Beatles tu vtipně, to rozpačitě odpovídají (ty nejvtipnější a nejznámější tu, zřejmě cíleně, nejsou). Film je samozřejmě primárně zajímavý pro fandy Beatles, přičemž ti ortoxní se dozví máloco nového (koho Beatles nezajímají, at na pořad rovnou zapomene). Přesto se najdou zajímavé momenty. Třeba americká soutěž Mám tajemství, ve kterém Pete Best tvrdí, že před dvěma lety opustil Beatles, protože si chtěl založit vlastní kapelu (živí se těmihle rozhovory dodnes, jen už přiznal, že mu dali Paul a John padáka, ostatně na konci filmu se mihne zmínka o tom,že se s Beatles soudí). Nebo sympatický přístup Brouků, kteří přiberou k rozhovorům Jimmyho Nicola, zaskakujícího na pár týdnů za nemocného Ringa, jako sobě rovného (srovnejme s Rolling Stones, kteří Darryla Jonese, hrajícího s nimi přes deset let nedají nikdy ani nezmíní). Rok 1965 už Beatles mění, v období ocenění Řádem Impéria už Beatles viditelně dospěli a Lennon převzal vedoucí mediální roli. Po jeho výroku, že jsou Beatles slavnější než Ježíš můžeme např. sledovat rozhovor se členem KKK (?), který se chlubí tím, že je terorista a že zastaví koncerty kapely, Beatles už nejsou tak vstřícní a Lennon je čím dál víc kousavější a ostřejší diskutér. Výborná je poslední tiskovka během amerického turné (1966), kdy jsou Beatles opravdu sebejistí a vtipní. Viděno na Filmboxu.(21.1.2013)\nPriemerný oddychový filmík so zákulisia koncertov nezabudnuteľnej kapely. Herci mimo Beatles celkom vydarení :) Spokojnosť také 3,5* Videl som 1x v anglickom znení s českými titulkami -------------- 65%(18.12.2014)\nNěkteří kluci chtějí být za každou cenu vtipní, až jsou někdy trapní. A některý holky jsou jak z jiný planety. Zvlášť když začnou vřískat.(8.4.2013)


Francouzské Švýcarsko + MONT BLANC (autobusem) | IC Tour\nFrancie | Eurovíkendy\n2 200 Kč Příplatek za jednolůžkový pokoj\n9 190 Kč dospělý\nautobusová doprava 2x ubytování v hotelu v pokojích s vlastním soc. zařízením 2x snídaně průvodce po celou dobu zájezdu (mimo volný program)\nvstupné na místě výběr sedadla v autobuse: 200 Kč/osoba Příplatek za jednolůžkový pokoj: 2 200 Kč\n1 Ve večerních hodinách odjezd autobusem z ČR dle nástupních míst přes Německo.\n2 Dnes nás čeká seznámení se dvěma typickými švýcarskými produkty – zastavíme se totiž v čokoládovně a tradiční sýrárně. V pozdním odpoledni si pak dopřejeme procházku po historickém centru města Lausanne. V ranních hodinách příjezd do Švýcarska. Naší první švýcarskou zastávkou bude místo, které nadchne všechny milovníky sladkých dobrot a seznámí nás s historií jednoho z nejdůležitějších švýcarských symbolů. Společně se totiž zastavíme na prohlídku a ochutnávku v čokoládovně Maison Cailler v městečku Broc. Zdejší multimediální expozice nás provede čokoládovou historií, od dob dávných Aztéků a Mayů až po revoluční švýcarské čokoládové vynálezy. Na závěr prohlídky pak bude následovat množstevně neomezená ochutnávka čokolády firmy Cailler, jednoho z největších výrobců proslulého sladkého pokušení v celé zemi. Po prohlídce čokoládovny vyrazíme autobusem do nedalekého městečka Gruyeres , které proslulo výrobou legendárního stejnojmenného sýra. Zde společně navštívíme ukázkovou sýrárnu , kde se poutavou formou dozvíme o historii a procesu výroby sýru gruyere, který se podle nezměněné receptury vyrábí již od počátku 12. století. Samozřejmě nebude chybět ani ochutnávka několika variant zralosti tohoto sýra a rovněž možnost nákupu sýrové pochoutky ve zdejším obchůdku. Po návštěvě sýrárny se autobusem vydáme opět na cestu a naší poslední dnešní zastávkou bude město Lausanne na severním okraji Ženevského jezera , které je pátým největším městem ve Švýcarsku. Zde se společně s průvodcem krátce projdeme po historickém centru a naší pozornosti neunikne především majestátní gotická katedrála Notre-Dame , jejíž stavba započala již v polovině 12. století. Katedrálu obklopují úzké středověké uličky, v nichž si budeme moci dopřát posezení v jedné z venkovních kavárniček nebo restaurací, třeba na ústředním náměstí Place de la Palud s dvoupodlažní renesanční radnicí. Následně společně odjedeme autobusem na ubytování v blízkosti Ženevy.\n3 Ráno si prohlédneme nejznámější památky Ženevy a odpoledne se vydáme na vyhlášenou Švýcarskou riviéru. Navštívíme opěvovaný středověký hrad Chillon a také letoviska Montreux a Vevey na břehu Ženevského jezera, spojená se jmény mnoha slavných umělců. Ráno po snídani nasedneme do autobusu a vydáme se vstříc poznání krás tzv. Švýcarské riviéry , oblasti rozkládající se na břehu Ženevského jezera, kterou si díky příjemnému podnebí, nádherné přírodě a mondénním městečkům v minulosti oblíbila evropská smetánka a mnozí umělci slavných jmen. Naší první zastávkou bude ikonický středověký hrad Chillon , vypínající se na skále přímo u jezera, který se právem řadí k nejznámějším památkám v zemi. Zájemci se budou moci vydat na krátkou hradní prohlídku, po níž se autobusem přesuneme do nedalekého letoviska Montreux , kterému se přezdívá perla Švýcarské riviéry. Symbolem tohoto městečka je především socha Freddieho Mercuryho – skupina Queen do této oblasti jezdila nahrávat své desky, a zvláště její frontman si městečko Montreux velmi zamiloval. Po procházce a volném čase bude následovat přesun autobusem do nedalekého Vevey , půvabného letoviska, v němž část svého života strávila ikona němého filmu, komik Charlie Chaplin . I zde se zastavíme u Chaplinovy sochy a projdeme se po promenádě kolem jezera. Odpoledne vyrazíme na společnou prohlídku jednoho z nejdůležitějších švýcarských měst, Ženevy. Autobusem dorazíme přímo ke kouzelnému Ženevskému jezeru , které je současně největším jezerem Švýcarska i Francie. Během naší společné procházky uvidíme nejprve ozdobnou budovu hotelu Beau Rivage , v jehož salónku podepsal v roce 1918 prezident Masaryk prohlášení o vzniku Československa. Kousek od hlavního vchodu do hotelu stojí také dojemná socha rakousko-uherské císařovny Sissi , na kterou byl právě zde spáchán atentát. Ve večerních hodinách naší pozornosti neunikne jeden ze symbolů města, tzv. Jet d’Eau , obrovská 140 metrů vysoká fontána tryskající přímo z jezera neuvěřitelnou silou až 200 km/h. Nedaleko tohoto gejzíru objevíme také známé květinové hodiny (Horloge Fleurie) , které u vchodu do Anglické zahrady vzdávají hold švýcarské hodinářské tradici a jsou tvořeny více než šesti tisíci květinami. Poté se již přesuneme do ženevského starého města ke katedrále sv. Petra a Pavla , dominantě historického centra Ženevy. Po společné procházce nás bude čekat individuální volno, které bude možné využít k nákupům, procházkám nebo příjemnému posezení. Ve večerních hodinách návrat autobusem na ubytování v blízkosti Ženevy.\n4 Dnes vyrazíme za hranice Švýcarska, do francouzského horského střediska Chamonix-Mont-Blanc, odkud se lanovkou vydáme na jeden z alpských vrcholů, abychom se pokochali panoramatem nejvyšší evropské hory Mont Blanc. Po snídani nás čeká odjezd autobusem k úpatí nejvyšší evropské hory Mont Blanc . Naší zastávkou bude renomované horské středisko Chamonix-Mont-Blanc ve francouzském Horním Savojsku. Jedná se o základnu vysokohorské turistiky, horolezectví i lyžování, a právě sem také míří turisté, kteří se chtějí pokochat nádherou hory Mont Blanc a vysokohorskými panoramaty. Nás bude čekat společná jízda lanovkou na vrchol Aiguille du Mid (3 842 metrů n. m.), z něhož se nám naskytne jeden z vůbec nejkrásnějších výhledů nejen na Mont Blanc, ale na celé francouzské, italské i švýcarské Alpy. Až se dostatečně pokocháme skvělým výhledem, vrátíme se opět dolů do Chamonix, kde nás bude čekat volný čas, ve kterém zájemci mohou navštívit například zajímavé muzeum Musée Alpin , které popisuje historii dobývání nejvyšší evropské hory. V odpoledních hodinách odjezd přes Švýcarsko a Německo zpět do ČR.\n5 V dopoledních hodinách návrat do ČR.\nTyp dopravy: autokarem\nPožadovaný termín Vyberte termín14.07.2021 - 14.07.2021\nPříplatek za jednolůžkový pokoj (2 200 Kč) Minus Plus\ndospělý (9 190 Kč) Minus Plus


tesař v Ďáblicích - Vyřešmito\nPoptávej tesaře v Ďáblicích\nPoptáváte pro tesaře v Ďáblicích a okolí? Nebo potřebujete cokoli dalšího? Hledáte někoho osvědčeného? Vyřešmito je tu právě pro vás. Zdarma zadejte zakázku a pak už si jen vyberete nejlepší z nabídek našich Šikulů v Ďáblicích a okolí . Vyřešmito ... levněji a bez firem :-)


V Brně platí nová psí vyhláška. Přibudou výběhy pro zvířata i místa, kam nesmí - Starostové a nezávislí\nHlavní stránka Regiony Jihomoravský kraj V Brně platí nová psí vyhláška. Přibudou výběhy pro zvířata i místa, kam nesmí\nV Brně platí nová psí vyhláška. Přibudou výběhy pro zvířata i místa, kam nesmí\nV nové brněnské vyhlášce o volném pohybu psů přibyla místa pro jejich venčení i lokality, kam zvířata na volno nesmí.\nMartin Maleček, starosta Brno-severu, náměstek hejtmana pro územní plánování.\nSe svým retrívrem ráda běhá a chodí na procházky Brňanka Dáša Beková. „Občas mám ale problém, když potkáme nějakého cyklistu, aby nenastala nějaká kolize, hlavně třeba poblíž cyklostezek,“ svěřila se.\nS tím už si teď ale na řadě míst v Brně nemusí lámat hlavu. Ve čtvrtek totiž začala platit nová městská vyhláška o volném pohybu psů. K ní patří i seznamy míst, kde se můžou lidé se svými mazlíčky volně pohybovat a kde je jim naopak vstup zakázán.\nTřeba v brněnském Králově Poli zůstaly oba seznamy těchto lokalit stejné, ale například v Žabovřeskách přibyl nový psí výběh při Stránského ulici. „Do budoucna plánujeme tento výběh oplotit a popřípadě doplnit o psí herní prvky. Každý rok také zvyšujeme počet odpadkových košů určených na psí exkrementy, které jsou vybaveny zásobníky na sáčky,“ uvedla starostka Lucie Pokorná.\nDo seznamu míst se zákazem pohybu psů naopak v Žabovřeskách navrhli lokalitu vnitrobloku při Korejské ulici, kde jsou dětská hřiště. Ze stejného důvodu navrhli zástupci radnice Brna-středu lokalitu Nové Sady a Křídlovická. „Vzniklo tam nové dětské hřiště, takže zákaz je zde potřebný. Nová místa, kde je povolený vstup psů, v naší městské části nepřibyla,“ upřesnila mluvčí Brna-středu Kateřina Dobešová.\nRadost pejskařům naopak udělali na Brně-severu. „Loni jsme vybudovali oplocený psí výběh nad konečnou tramvaje na Lesné a letos přibude další chráněný výběh na Provazníkově nad parkem Marie Restituty na pomezí Černých Polí a Husovic,“ vypočítal starosta Brna-severu Martin Maleček.\nVětšina oslovených brněnských starostů se shodla, že zákaz pohybu psů je žádoucí zejména u dětských hřišť, aby tam bylo čisto a nevznikly případné konflikty zvířat s dětmi.\nPřípadů útoků psů na lidi řeší brněnští strážníci jen několik do roka. „Podle vyhlášky, která je v Brně v tomto směru ojedinělá, musí mít majitel psa pod stálým dohledem. To se týká i zvířat uvázaných třeba před obchodem. Stejně tak musí člověk hlídat psa i ve výběhu, kde může dojít ke kontaktu s jinými zvířaty,“ dodal mluvčí strážníků Jakub Ghanem.


STREAMS OF BLOOD – Allgegenwärtig - FOBIAZINE metal/underground zine\nCD 2017, Folter Records / black metal / Německo\nNěmečtí STREAMS OF BLOOD vznikli na jaře roku 2009. Zakládajícími členy byli dva kytaristé Thymos a Tavor. Už během léta téhož roku natočili mini CD „Antilife“. Vzhledem k absenci bubeníka jim bicí nabouchal hostující Torturer. Ten se pár let předtím mihl i v kapele BELPHEGOR, jako koncertní bubeník. Následující rok odchází jeden ze zakládajících členů a přichází bubeník Simon Schiling, nebo-li Blood Hammer. Od této doby už nic nebrání tomu, aby se muzikanti plně věnovali skládání nového materiálu, a proto roku 2011 vychází první plnohodnotné album tohoto blackmetalového tělesa. Dodnes mají muzikanti na kontě pod hlavičkou STREAMS OF BLOOD tři nahrávky a jeden split, přičemž sestava se několikrát proměnila, jen kytarista Thymos setrval na svém místě. Poslední počin, o kterém dnes bude řeč, vyvrhli Folter Records do černočerné tmy ke konci února.\nFanoušci STREAMS OF BOOD budou jistě novinku srovnávat s předešlým počinem. Úplně stejně jsem to udělal i já. Ať chceme, nebo ne, tak vždycky tomu tak bude. Tedy u kapel, které se k našim uším již někdy dostaly, budeme porovnávat, zda kapela sama sebe překonala, nebo se jí to nepovedlo, či je její nové směřování v rozporu s naším hudebním vkusem.\nNicméně pokud dojde na ono srovnávání, tak první, čeho si vnímavý posluchač všimne, je ubrání na rychlosti. Nové skladby nemají rychlost uragánu, jak tomu bylo na minulé desce. Tímto se může zdát, že jsou krapet méně nabroušené. To, co hudba ztrácí na rychlosti, vyvažuje hlubší atmosférou. Tu však posluchač pochopí až po několika protočeních v přehrávači. Když jsem novinku poslouchal poprvé, tak jsem na ní neslyšel nic zásadního. Dokonce bych řekl, že mi připadala docela nudná. Proto jsem ji na hodně dlouhou dobu odložil na hromádku, o které s nadsázkou rád říkám „odpočívej v pokoji“.\nVzhledem k tomu, že kapel je na světě jako máku a názvy se mnohdy ve vzpomínkách slévají jeden přes druhý, vedu si v počítači takovou malou databázi. Do ní si píši jména kapel s názvy CD, která jsem několikrát slyšel. Každé jméno obsahuje i malý popisek, jak na mě nahrávka zapůsobila. To především proto, abych i po letech zhruba věděl, jak daná deska zněla. A právě v této mé třinácté komoře jsem objevil i předešlý počin STREAMS OF BLOOD. A protože jsem „Ultimate Destination“ slyšel několikrát, znamená to, že nebyl tak špatný. Tak novinkový zlatavý kotouč opět putoval do přehrávače. Chvíle soustředěného poslechu stačila na to, abych pochopil, jaká chyba byla nahrávku odložit stranou.\nZ počátku máte pocit, že se nic zásadního neděje, neb „Allgegenwärtig“ začíná stejně jako mnoho blackmetalových nahrávek. Jenže nic není tak, jak se na první poslech může zdát. Pod zdánlivě nepropustnou hlukovou slupkou se toho děje až běda. Především práce kytar je to, co jsem si na této desce velice oblíbil. Thymos kouzlí riffy, jež sekají hlavy na potkání. Ale síla není jen ve vypečených kytarových riffech. Moc se mi líbí i útočnost zvuku. Tento případ je patrný především ve skladbě „Corrosion“. Právě při tomto songu chtějí repráky vyskočit z beden. Pravým opakem této skladby je hned následující počin nazvaný „Detox“. Místy se jedná až o punkovou záležitost zabalenou do feelingu černého kovu. Další štych je klasickým vyhlazovákem, po kterém zůstane jen popel a prach. Tato skladba je asi nejtvrdším kouskem na celém albu a vzdává tak čest starým black partám ze severu. „Fusion“ opět přináší zklidnění v podobě progresivněji laděné kompozice, ve které se střídají tvrdší pasáže s těmi jemnějšími. Tento song je maximálně temný a výpravný. Ale ani přes tyto vlastnosti se nejedná o nejsilnější skladbu alba. Tou je bezesporu předposlední „Regeneration“. Rychlý song s kytarovou linkou, jež by rozplakala i mrtvolu v hrobě. Text skladby sice nemám k dispozici, ale dle hudby bych se odvážil tvrdit, že nepůjde o nic veselého. Tato skladba je asi nejrozmanitější ze všech. Najdeme v ní všechny hudební složky, co se postupně vyskytovaly v jednotlivých kompozicích. Jak ohlušující zvukovou bariéru ze začátku alba, tak střední tempa plné atmosféry, či nekompromisní úseky plivající síru na všechny strany. Poslední kousek nazvaný „Transformation“ je v podstatě takové hezké doplnění alba v podobě melodických linek na nekompromisní hudební platformě.\nZvukově je „Allgegenwärtig“ neveselou záležitostí. Především bicí mají občas takový zvláštní čvachtavý zvuk, ale možná právě díky tomuto faktu má nahrávka svou osobitou atmosféru. Krom kytar, o kterých již byla řeč výše, je nutné pochválit také zpěv. Ten je přesně takový, jaký by měl být. Ostrý, skřípavý a načichlý temnotou.\nSTREAMS OF BLOOD nejsou ničím zcela výjimečným na extrémním hudebním poli. Ale setrvávat v jejich přítomnosti je velmi příjemné. I přes všechny porodní bolesti při letmém seznámení na začátku je dnes „Allgegenwärtig“ mým častým společníkem.\nThymos – zpěv, kytara, baskytara\nTerrorin – bicí\nZveřejněno: 13. 07. 2017


Lumír Žemla: Fotograf, kterého nakopnul úspěch – DIGIarena.cz\nAndrea Karlíková 27. května 2012\nDva roky zpět jej focení začalo bavit a pak stačil jen krůček – vítězství ve fotografické soutěži. Lumír Žemla nečte příručky k fotoaparátům, nevyzná se v technice, přesto jeho tvorba boduje. „Hlavní je dostat do fotky pocit,“ říká. A jeho příznivci to cítí.\nDívka za zenitem, foto: Lumír Žemla\nPředstavte nám nějak svou tvorbu. Je to ještě fotografie?\nPrvotně tvořím v počítači. Hodně dávám na pocity. Až budu pracovat s barvou, vzniknou fotografie na plátně. Určitě už jste slyšela o tom, jak se kdysi pokoušeli malíři napodobit fotografii a fotografové plátna starých mistrů. Od věků vedou mezi sebou fotografové a malíři závod či jak to nazvat. Já bych je chtěl skamarádit. Takže, když to vezmu od podlahy, moje fotografie je pouhým začátkem do jiných světů a pocitů, které začínají teprve vznikat. Některá fotografie mi zabere i šedesát hodin práce.\nPodzim v loukách, foto: Lumír Žemla\nPůvodně jste se věnoval jenom malířství, jak jste se dostal k fotografování?\nTo bylo v únoru 2010. Přišel za mnou známý, který fotí a natáčí svatby. Zeptal se mně, zda bych s ním nechtěl jednu svatbu nafotit. No a já si na ten popud koupil zrcadlovku – tenkrát Sony Alfu A230 – a přislíbil jsem, že s ním tu svatbu fotit budu. Nakonec jsem ovšem den před tím onemocněl a svatbu jsem nefotil. Potom se mi ale focení zalíbilo. Zkusil jsem poslat jednu fotku do fotografické soutěže a hned jsem vyhrál první místo (soutěž s Photon Europe – Dramatický portrét) a to mně nakoplo do další tvorby. Po nějaké době jsem si začal s fotkami pohrávat a spojovat malířství s fotografií. Takže kamarádovi vlastně vděčím za to, že jsem fotit začal.\nOn po vás chtěl, abyste nafotil svatbu, ačkoliv jste se focením nezabýval?\nOn byl hlavní fotograf a po mně chtěl, abych fotil jen jako sekundant. Ano, chtěl abych fotil i když jsem to nikdy nedělal. Věděl, že mám výtvarný talent a na to nejspíš spoléhal. Navíc svatba měla být někdy až koncem dubna a předpokládal, že za tu dobu nějaké základy získám.\nJak jste se tedy ty dva měsíce připravoval?\nDlouho jsem se snažil fotoaparát vůbec nějakým způsobem nastavit. Nemám rád manuály, poučky, příručky apod. Rád na to přicházím sám. Takže první věci byly opravdu nepoužitelné. Nakonec se mi to začalo pomalu dařit, ale je třeba perličkou, že nějaké věci v nastavení, které jsem myslel, že tam nemám, se mi podařilo nalézt až po několika měsících. (smích) Nyní fotím s Pentaxem K-5 a stále si na něj zvykám. Je to oproti základní Sony jako nebe a dudy. Ale přijdu na to. A bez příruček. (smích)\nŘíká se, že fotoaparát, ať sebelepší, vám talent nedá. Něco na tom je. Pokud chcete fotit, ale nemáte talent, tak ať si koupíte sebelepší stroj, stále to budou jenom „výcvaky“.\nDneska fotí spousta fotografů a pokud se vám podaří dostat se z šedi a nějaká fotka má úspěch, máte o to větší radost a tento úspěch velice vnímáte.\nHrátky s čertem | Russia, foto: Lumír Žemla, 2×\nJá bych ještě na chvilku zůstala u svateb. Minulý týden jsem zrovna dělala rozhovor s fotografem, který se focením svateb živí a ten mi tvrdil, že technika je pro něj v jeho oboru to nejdůležitější. Vy jste od svateb úplně neupustil a fotíte je i dnes…\nAno, ale pokud svatby fotím, tak především svým známým. Fotit svatbu je jedna z nejtěžších disciplín, a to už proto, že přecházíte do různých prostředí a mnohdy není dostatek času na nastavování. Takže svatby nedělám běžně. Stává se mi ale celkem často, že mne kontaktují lidé na focení svatby. Mám svůj rukopis a ten, pokud fotím svatbu, vnáším i do ní.\nSvatebním fotografem se tedy asi nestanete, ale zajímalo by mě, jaké máte ve fotce ambice.\nAmbice? To víte, že je mám a možná nemalé. Například bych se velmi rád dostal se svou malovanou fotografií k ilustraci knih. Nebo bych chtěl aby má tvorba pomáhala jiným, peníze z prodejů apod. Jeden takový velký záměr už mám. Fotil se před půl rokem a nazval jsem ho Ostrava Urban Living. Je to o kontrastu uspěchané dospělosti a bezstarostného mládí. Rád bych s tímto projektem otevřel šňůru výstav po republice a cestou nabaloval další a další příběhy z ulice. Lidé by mohli přispět svými fotografiemi, čímž by se výstava stále zvětšovala. Výtěžek bych rád věnoval na maminky s dětmi.\nSoutěže a každý další úspěch vás nakopne a říká vám: „No chlapče, asi nejsi úplně k ničemu. Jdi dál a tvoř.“\nNovinářská, foto: Lumír Žemla\nPřejděme tedy k vaší tvorbě. Co se ve svých fotkách snažíte zachytit?\nTo je celkem těžká otázka, ač lehce položena. Pro mne je hlavní dostat do fotky pocit – ať už z výrazu nebo z prostředí. A pokud něco nemohu vyfotit, tak si to jednoduše nakreslím. Mám rád, když divák sám nachází cestu k mé fotce. Nachází dojmy a objevuje nové světy.\nVíte, když například vidím na své výstavě, jak nějaký návštěvník třeba deset i patnáct minut stojí u jediné fotky a snaží se nalézt cestu, nebo třeba odpočívá, zamyšlen v nových světech, je to prostě pro mne takové zadostiučinění, že jsem tomuto človíčkovi vstoupil, třeba i na těch pouhých 15 minut, do jeho života a on těch 15 minut svého bytí obětoval mé fotografii.\nMluvíte s lidmi na svých výstavách? Co vám říkají?\nMluvím a většinou si odnášejí pozitivní dojmy. Mnohdy chtějí dokonce koupit fotku a pověsit si ji doma. Mám z výstav velmi příjemný pocit. Je přeci jen lepší, když fotku vidíte na papíře ve velkém než na webu.\nJsem trošku ostýchavý, ale to jen na začátku. Jsem nervózní z toho, kolik lidí dorazí. Ale lidé chodí a to je fajn. Navíc potkávám na výstavě i cizí příznivce, ne jen přátele, jak je to na mnohých vernisážích běžné. Takže si říkám: „Kluku, už nejsi úplně neznámý.“ (úsměv)\nKdyž jsem potkal Yettiho, foto: Lumír Žemla\nV internetových galeriích neznámý nejste. Většina ohlasů jsou pozitivní, ale najdou se i kritici vašeho stylu. Jak s tím se vyrovnáváte?\nKritika? Moc se s ní nesetkávám, a když, tak pouze u fotografů, kteří dělají klasickou tvorbu a nedovolují tomuto umění vybočit. Nepustí do toho svou fantazii a technika je pro ně přednější než vlastní vyjádření. Takže kritiky se nebojím a dá se říci, že ji přijímám s hrdostí. Jsem o svém výtvoru přesvědčen. Ale nechám si i klidně poradit a zkusím cestu, kterou mi někdo navrhne.\nČasto fotíte děti, rád byste poskytl příspěvek na maminky s dětmi. Máte k dětem nějaký hlubší vztah?\nMám a to velký. Děti jsou krásné bytosti. Sám mám dva skvělé malé kluky a můžu říci, že vztah k dětem jsem si vybudoval až s nimi. Když vidím, jak jsou zranitelní, a jak někdo dokáže těmto stvořením ublížit, tak mě to naštve. Mnohdy mám slzy v očích, když vidím ve zprávách jakékoliv bezpráví na dětech. Jak někdo dokáže týrat dítě? Vždyť děti si mají hrát a smát se, užívat si ještě bezstarostný život. Takže ano, mám rád děti a rád s nimi tvořím.\nNa trumpetu hrál | Pod povrchem, foto: Lumír Žemla, 2×\nPopravdě z vašich fotografií kolikrát taky nemám pozitivní pocity.\nAno, takto se snažím vyjádřit zlo, které je bohužel kolem nás. Líbí se mi, když někdo napíše u fotky: Hrubé násilí. Ano, je to násilí, ale protože my takový jsme.\nZačal jsem vytvářet projekt s názvem Torture, který má znázornit domácí násilí, omezování apod. ale to jen proto, aby lidí z těch fotek něco pochopili. Dnes je hrozné vůbec pustit zprávy – jen samé násilí, týrání, vraždy. Musíme si uvědomit, že v tom rostou naše děti. Kdysi nás maminka vyhodila od televize a dnes už násilí je i v pohádkách. Co si neurveš, člověče, to nemáš a jdi přes mrtvoly. Tak proto opepřuji galerie fotkami Tortury. Nevím, zda se dokážu vyjádřit správně, snad ano. Mnohdy je zarážející, že se tyto fotky líbí. To by právě neměly…\nFotek Torture by mělo vzniknout celkem pětatřicet a následně bych z toho rád udělal výstavu nebo to vydal knižně a doplnil o soudobé texty\nVím, že tímto určitě svět nezměním, ale tak, jako kdysi byl hon na čarodějnice, tak já dnes dělám to samé. Akorát moderněji.\nDcera náčelníka při sběru dříví, foto: Lumír Žemla\nPíšete k fotografiím texty? Nejste zastáncem toho, že by měla fotka mluvit sama?\nPíšu texty, ale výjimečně. Spíše jsem poslední dobou začal dodávat k fotkám hudbu, která mi k nim sedí. Umocní to pocit. Někdy i vyzývám diváky, aby k fotografii sami vložily odkaz s hudbou, která se jim k ní líbí. Rád vnímám pocity ostatních a to i touto formou. Vypovídá to o tom, co ten divák cítí, zda vybere smutnou anebo naopak veselou skladbu. Ale texty vážně minimálně. Název ano, ten nese každá má fotka.\nMám rád, když se divák fotkou baví. Každá má fotografie má nějaký příběh a prostor nechám i divákovi. Nenavádím ho cestou, kam chci aby šel, ať si tu cestu najde sám. Dnes už mnoho lidí ale ani nechce nějak vnímat, spíše jim to musíte konzumně postavit pod nos. Proto je umění tam, kde momentálně je, či kam směřuje…\nTo mi vysvětlete. Kde podle vám současné umění je?\nPokud jde o místní tvorbu, tak mám dojem, že lidé na ni nemají čas a ani peníze. Umění jako takové je čím dál méně kreativní. Dneska si fotoaparát koupí kde kdo, ale už jen málokdo z něj dostane to pravé. Klasických fotografů už je jako šafránu a to mne staví na myšlenku: „Je vůbec možné se dnes označit za fotografa?“ Já říkám, že nejsem fotograf, ale umělec. Berte s nadsázkou. (úsměv)\nZkuste se zamyslet, kdy jste naposled slyšela v televizi: „Umělec, fotograf nebo výtvarník. Dnes zapnete televizi a slyšíte slova jako vrah, podvodník, zloděj. A dokud se tohle nezmění a lidé nebudou více vnímat umění – ať už fotografii, nebo výtvarné umění – tak budeme ztraceni. Dnes se mezi sebou navštěvují jen fotografové na serverech, aby si ukázali, co fotí, ale člověk, co se tomu nevěnuje, o vás neví. On ví, kolik bylo dneska bouraček, a že vykradli poštu, ale že ve městě, kde žije, je někdo, kdo takto tvoří a je úspěšný, o něm tento člověk neví. Takže média vládnou světem a my si budeme hrát na svém písečku a pouze mezi sebou.\nDneska máte možnost vyrazit do světa, jen pokud vyfotíte celebritu, a to jste možná ještě v pozadí za ní. Ale když se podíváte, co se zde prezentuje a kdo všechno bez trošky soudnosti díla vystaví, tak se možná ani není čemu divit. První věc o kterou se tady zajímá potenciální zákazník je cena a až potom umění. Proč si myslíte, že dnes jde člověk koupit rádoby umělecký plakát do IKEA? Protože neví, kam má jít. Neví, že je zde mnoho umělců, co svá díla nabízejí ve srovnatelné ceně jako ten plakát z IKEA. A navíc mohou mít za tu cenu originální tvorbu.\nKdyž ptáčka, foto: Lumír Žemla\nMám pocit, že pletete hrušky s jablky. Neočekávám, že se v Událostech na ČT1 budou řešit vernisáže a výstavy. Na to jsou kulturní pořady.\nAsi máte pravdu, jen mne vadí, že už se nesetkává člověk s těmito pojmy častěji.\nJá myslím, že ten, kdo se o umění zajímá, si k němu vždycky cestu najde. Je něco, co byste rád vzkázal příznivcům fotografie?\nHrozně mě mrzí, že je tady tolik dobrých tvůrců, o kterých možná veřejnost neví. Uměním žiji celý život, jak jsem psal, od mala kreslím, maluji a rád bych, aby se o lidech, kteří se věnují umění vědělo více.\nBody, foto: Lumír Žemla\nProsím, máte možnost je odhalit. Kdo jsou ti tvůrci?\nNapříklad u fotografů Radek Hill – jeden již z mála klasicky fotících tvůrců. Dále pak Matyáš Smýkal, Vladimír Souček, Andrej Čulák, Jiří Burdych, Petra Klačková a mnoho dalších.\nPoslední dotaz – chtěl byste se fotkou živit?\nUrčitě ano, pokud by byla příležitost, tak bych asi po ní skočil.\nMá svůj svět, foto: Lumír Žemla\nLumír Žemla se narodil v roce 1974 v Bílovci. Do svých 28 let bydlel ve Studénce, nyní žije i pracuje v Ostravě. Odmalička se věnuje kreslení a malování. Navštěvoval výtvarnou konzervatoř. V roce 2003 vyměnil štětec za barvy v PC a začal si pohrávat s počítačovou grafikou. Na jaře roku 2010 se náhodou dostal k fotografování. Jeho hlavní doménou je „malovaná fotografie“ a řadí se z větší části do fotografického směru s názvem fotografika. V současné době, bude probíhat jeho již třetí autorská výstava. Je ženatý a se svou ženou Annou má dva syny.\nVíce fotografií naleznete na stránkách www.zemla.cz\nDalší článek: Radek Burda bloguje: Julia Kozerski hubne, Photo Annual Awards nikoliv!


Bez nekonečných porad jsou firmy úspěšnější, ukazují zkušenosti podniků. Omezit meetingy se snaží už i společnosti v Česku | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nFirmy se snaží bojovat proti zbytečným meetingům, které nemají výsledek. autor: Shutterstock\nporada schůze firma KPMG Raiffeisenbank\nSchůzky během dne patří mezi největší zabijáky produktivity. Po jakémkoliv vyrušení trvá průměrně 23 minut, než se člověk vrátí k původní práci. Množství zbytečných meetingů řeší už i firmy v Česku.\n"Na poradách se sice hodně diskutovalo, často jsme ale nedocházeli k rozhodnutí. Takovými schůzkami jsme ztráceli čas i motivaci," popisuje Soňa Schwarzová, členka představenstva NN pojišťovny a penzijní společnosti. Pozvánky na porady ve firmě lidé rozesílali bez uvedení předmětu, připojení podkladů nebo popisu cíle. Účastníci se pak scházeli nepřipravení, protože nevěděli, jaký je účel porady a k čemu by měla dojít.\nNa podzim bude ve správní radě VZP hodně rušno. Podle jejích členů se může rozhořet spor o to, jak použít finance, které zůstanou na provozním...


Tresty za vytunelování kampeličky stále nejsou jisté - Novinky.cz\nNovinky.czKrimiTresty za vytunelování kampeličky stále nejsou jisté\nIlustrační fotografie Foto: Profimedia.cz\nTresty za vytunelování kampeličky stále nejsou jisté\n25. 1. 2005, 15:42 – ČESKÉ BUDĚJOVICE\npok, Novinky, Právo\nKrajský soud v Českých Budějovicích udělil v úterý devítiletý trest bývalému prokuristovi Doudlebské družstevní záložny Miroslavu Mrkvanovi. Do vězení na pět let by za napomáhání mohl jít i jeho syn Miroslav. Kauzou se ale bude zabývat Vrchní soud v Praze, protože se oba odvolali.\nStátní zástupce otce se synem obžaloval z toho, že od roku 1996 do roku 2000, kdy kampelička zkrachovala, odčerpali neoprávněně 130 miliónů korun.\nV záložně si přitom uložilo dva a půl tisíce členů celkem 260 miliónů korun. Podle předsedy senátu Slavomíra Cirhana činí prokázaná škoda 94 miliónů. S dalšími požadavky odkázal kampeličku v konkursu na občansko-právní řízení.\nSoučástí trestu za zpronevěru a porušování povinností při správě cizího majetku pro Mrkvana staršího má být i finanční náhrada ve výši dvou miliónů korun. Jeho syn by měl zaplatit půl miliónu.\nPŘEHLEDNĚ: Jak se bude dál rozvolňovat\nVzhledem k nehoršící se epidemické situaci se vláda v pondělí rozhodla, že od začátku sprna ještě více rozvolní některá covidová...


Haló, nechcete vakcínu? Praktici začnou obvolávat neočkované pacienty - Seznam Zprávy\nZprávyKoronavirusHaló, nechcete vakcínu? Praktici začnou obvolávat neočkované pacienty\nHaló, nechcete vakcínu? Praktici začnou obvolávat neočkované pacienty\nV Česku zůstává významná skupina nejrizikovějších lidí bez vakcíny proti covidu. (Snímek je ilustrační.)\nV Česku stále nemá očkování více než 300 tisíc lidí nad 65 let. Praktici teď získají ucelená data, aby mohli snáz oslovit své pacienty.\nDosluhující vláda stále řeší klíčový epidemický problém. V nejzranitelnější skupině lidí nad 65 let figuruje 330 tisíc lidí bez očkování proti nemoci covid-19. Kabinet se chce na tuto skupinu zaměřit. „Domluvili jsme s náměstkem Všeobecné zdravotní pojišťovny (Davidem Šmehlíkem), že pojišťovna osloví přímo tyto klienty, kteří se neúčastní očkování,“ uvedl na vládní tiskové konferenci premiér Andrej Babiš (ANO).\nRealita je poněkud jiná. Jak pro Seznam Zprávy v úterý upřesnila mluvčí VZP Viktorie Plívová, největší zdravotní pojišťovna neosloví tyto klienty přímo, ale prostřednictvím praktických lékařů. Od příštího týdne jim chce dodávat ucelené informace o vakcinaci všech svých klientů. „Každý doktor dostane seznam pacientů, kteří ještě nebyli očkovaní,“ potvrdil ředitel Sdružení praktických lékařů Petr Šonka. Má to urychlit jejich oslovení.\nVirová nálož v posledních dnech významně zesílila. Jen za pondělí přibylo přes 4200 nakažených. Tři čtvrtiny z nich nejsou očkovaní. Politici a experti se obávají toho, aby se ve velké míře nerozšířila do této nejrizikovější skupiny takzvaně imunitně naivních lidí.\nTřeba brněnský imunolog Vojtěch Thon označil za katastrofu, že se doposud nepodařilo nejrizikovější skupinu naočkovat. „Zůstává u nás široké okno 300 až 400 tisíc nejnáchylnějších starších neočkovaných lidí. Vnímám to jako zásadní nezvládnutí situace. Měli jsme dostatek času, ale stát to nedokázal zajistit,“ řekl v rozhovoru pro Seznam Zprávy.\nS covidem se těžko bojuje. Vědec popsal, jak bude virus dál mutovat\n26. 10. 2021 15:46\nPraktici pacienty znají a často dokážou zahnat strach z vakcín pramenící z různých dezinformačních e-mailů nebo jiných lživých informací. „Tato spolupráce je v rámci proočkování co největší části populace stěžejní. V tuto chvíli probíhá zpracování dat a předpokládáme, že již v průběhu příštího týdne bychom měli začít s jejich rozesíláním,“ uvedla mluvčí Plívová.\nZároveň se potvrzuje, že ani půl roku poté, co praktici začali očkovat, doposud neměli přesná data ohledně stavu vakcinace svých pacientů. Velká část lidí totiž získala očkování ve speciálně zřízených centrech. Data se sice ukládají do virtuálního Informačního systému infekčních nemocí, k němuž mají lékaři přístup, pokud má však praktik třeba pět tisíc klientů, informace musí po jednom zdlouhavě v systému vyhledávat.\nLékaři už na jaře strávili hodiny času zjišťováním, zda jsou již proočkovaní jejich nejstarší pacienti. Pak ale čekali na vakcíny, zájemci často ztráceli trpělivost a vakcínu získali jinde. Díky aktuálním seznamům se má zacílení na neočkované zlepšit. „Pojišťovny velmi přesně vědí, kdo je registrovaným pacientem kterého lékaře. Je úplně něco jiného, když dostanete aktuální seznam stovky jmen a podle toho pacienty oslovíte. My se nyní můžeme do informačního systému podívat na jednotlivého pacienta, ale je to zdlouhavé, když máte tisíce pacientů,“ sdělil Šonka.\nS drtivou většinou svých pacientů starších 65 let jsem mluvil a často očkování odmítli, někteří dokonce opakovaně. Někdy věří poplašným zprávám, jindy ze strachu nevycházejí z domu. Můžete jim zavolat ve stylu podomního prodejce, někoho občas přesvědčíte, ale efektivita je poměrně malá.\nPetr Šonka, ředitel Sdružení praktických lékařů\nVšeobecná zdravotní pojišťovna eviduje přes 6 milionů klientů, víc než 60 procent všech pojištěnců.„Poskytneme ucelenou informaci o tom, kteří z jejich pacientů, klientů VZP, již byli očkováni, tak aby lékaři mohli aktivně oslovit ty, kteří možnost očkování do současné doby nevyužili,“ doplnila Plívová.\nZda dodají seznamy také další pojišťovny, zatím není jasné. „Tu informaci nemám, ale zvlášť starší pacienti jsou z velké části u VZP. To je zásadní část,“ potvrdil Šonka.\nPraktici od začátku září za každého naočkovaného člověka staršího 65 let dostávají bonus 380 korun. Částka jim má kompenzovat čas, který stráví telefonováním a přesvědčováním lidí. „Bonus je fajn, zohledňuje práci navíc. Je to pro doktora motivace, ale klíčový je názor pacienta. Ten musí chtít,“ zdůraznil Šonka.\nPrávě v těchto dnech do ordinací praktiků po měsících čekání zamíří také nejvyužívanější vakcíny od společností Pfizer/BioNTech. Distributorská společnost Avenier může díky nové smlouvě rozvážet praktikům i menší balení pod 30 dávkách. Látka v lednici vydrží měsíc. Jednotlivé krabičky čítají šest dávek, logistika je mnohem jednodušší. „S těmito seznamy přicházíme ve chvíli, kdy se začínají do ordinací praktických lékařů rozvážet očkovací látky Pfizer v menších baleních, která jsou pro tento účel vhodnější,“ uvedla Plívová.\nZájem o očkování je v posledních dnech velký. Podle Šonky si vakcínu od společnosti Pfizer za první tři dny objednala víc než tisícovka praktiků „Ještě tři týdny nazpět byl zájem téměř nulový. Nyní se hlásí mnoho zájemců o třetí dávku. Změna nastala poté, co se zkrátil interval od poslední dávky na šest měsíců. Když jde někdo na třetí dávku a jeho nenaočkovaný soused vidí, že mu to nic neudělalo, tak si třeba řekne, proč bych si to nenechal píchnout také,“ vysvětlil Šonka.\nŠonka je přesto skeptický, že by se seznamy očkovaných závratně prodlužovaly. „Imobilních pacientů, kteří neměli možnost se doteď očkovat, je malý zlomek několika tisíců. Za sebe můžu říct, že jsem s drtivou většinou svých pacientů starších 65 let mluvil a často očkování odmítli, někteří dokonce opakovaně. Někdy věří poplašným zprávám, jindy ze strachu nevycházejí z domu. Můžete jim zavolat ve stylu podomního prodejce, někoho občas přesvědčíte, ale efektivita je poměrně malá,“ doplnil Šonka. Mnohem úspěšnější jsou podle něj praktici, když mají pacienta naživo v ordinaci.\nPodle ministra zdravotnictví Adama Vojtěcha (za ANO) se současná epidemie covidu stává epidemií neočkovaných. Až čtyři z pěti hospitalizovaných pacientů s covidem-19 nedostali vakcínu. Úterní tisková konference resortu i zdravotnických expertů se proto nesla v duchu apelu na neočkované. „Pokud jste naočkovaní, je desetinásobně snížená možnost, že skončíte v těžkém stavu v nemocnici,“ uvedl například šéf Ústavu zdravotnických informací a statistik Ladislav Dušek.


Modely Ford Escort Rally\nEscort byl velmi úspěšným modelem z hlediska motoristického sportu. Zejména soutěžní modely označené jako Cosworth se staly na dlouhou dobu téměř jakýmsi synonymem závodůrally a po dlouhé roky zde pravidelně sbíraly vavříny.\nTento závodní typ vznikl na základě třetí generace a měl závodit ve skupině B. Měl být nástupcem typu RS 1800. Vývojem byl jako vždy pověřen Ford M-Sport. Vůz byl vyvíjen od roku 1980 a měl se účastnit Mistrovství světa v rallye 1983. Projekt byl nakonec ukončen, když konstruktéři viděli, že vozy se zadním náhonem nejsou schopny konkurovat automobilům Audi Quattro, a tým nadále vyvíjel speciál Ford RS200. Celkem bylo vyrobeno 18 prototypů.\nK pohonu vozu sloužil šestnáctivetilový řadový čtyřválec Cosworth DOHC o objemu 1778 cm3 který dosahoval výkonu 350 koní.\nVerze RS Turbo\nByl představen v roce 1984 na pařížském autosalonu jako nástupce RS 1600i. Měl přeplňovaný zážehový Motor. V exterieru byly použity přední a zadní spojlery, rozšířené blatníky a prahy. Kola byla opatřena sportovnímy disky z lehké slitiny. Na karoserii byly potisky barevných pruhů. Vůz byl homologován ve skupině sportovních cestovních vozů. Jeho účelem bylo konkurovat vozům VW Golf GTI a Opel Kadett GSi. Motor měl výkon 97 kW a rozvod OHC. Převodovka byla použita pětistupňová. Kola byla zavěšena nezávisle na vzpěrách Mc Pherson. Pérování vinutými pružinami s teleskopickými tlumiči. Maximální rychlost 200 km/h, průměrná spotřeba 11 litrů na 100 km.\nByl připraven ve spolupráci s firmou Cosworth, se kterou Ford spolupracoval ve Formuli 1. V letech1992 až 1996 bylo vyrobeno 7 145 vozů. Byl to nástupce modelu Ford Sierra RS Cosworth 4x4 a v podstatě přebral veškeré mechanické části.[zdroj?] Sierra byla v oblasti rallye málo úspěšná a tak se Ford rozhodl celý podvozek i agregáty Sierry vestavět do lehčí karoserie Escortu která měla také kratší rozvor náprav.[zdroj?] Motor byl přeplňovaný turbodmychadlem Garrett a měl výkon 227 koní (167 kW). Byly rozlišovány 3 verze podle barvy hlavy válců. Červená byla pro vysokooktanový benzín, zelená pro bezolovnatý a modrá pro bezolovnatý s katalyzátorem. Jako jediný Escort měl motor uložený podélně z důvodu vestavby agregátů Sierry.[zdroj?] Montování karoserie převzala firma Karmann, která upravila karoserii pro objemější motory a díly pohonu všech kol.[zdroj?] Charakteristickým prvkem je dvoupatrové přítlačné křídlo, rozšířené blatníky a chladicí otvory na kapotě. V interieru jsou anatomická sedadla Recaro.\nVýkon: 227 PS při 6250 ot/min\nJednalo se o kompletně přestavěný model Escort RS Cosworth. Verzi WRC poháněl zážehový čtyřválec Cosworth o objemu 1993 cm³ o výkonu 300 k přeplňovaný turbodmychadlem. Převodovka je šestistupňová sekvenční. Poprvé byl homologován 1. ledna 1997 a už ve stejném roce se zúčastníl Rallye Monte Carlo 1997 jako jeden z prvních vozů v nové kategorii. Většinu úprav vozu měla na svědomí firma Moutone. Vzhledově měl vůz jiný přední nárazník a menší přítlačné křídlo.\nDélka - 4211 mm\nRozvor - 2550 mm\nRozchod předních kol - 1530 mm\nRozchod zadních kol - 1530 mm\nHmotnost - 1230 kg (nejnižší povolená)


1366x768 Tapety na plochu kočky. 1366x768 - zdarma tapety pro 7363532\n1366x768 Tapety na plochu kočky, 1366x768 - krásné snímky tapetu. 7363532\nKrásné obrázky a tapety - 1366*768 Tapety na plochu zdarma. Snít o kompetence, 1366 * 768 krásná tapeta pro desktop stažení. 1366 - 768 Krásná tapeta zdarma, 1366/768 Zdarma tapeta zvířata. Kotě tapety obrazovky.\nKoťata jsou zábavné, zábavné, veselý a hravý domácí zvířata. Kočky musí být učiněn v rejstříku léčivých přípravků. Zvířata doprovázet člověka v průběhu mnoha tisíciletí. Tapeta na plochu 7363532: Koťata jsou povznášející, překvapení a uklidnění. Fauna bohyně lesů a polí. Lékařské schopnosti nádherných koček jsou dobře známé od starověku. AmbientCat. Domácí zvířata zachránit nás před depresí. Zvířata žijí na Zemi stovky milionů let. Jeden z nejoblíbenějších plemen koček. Planeta zvířat - Zázemím zvířata. Kotě pozadí.\n1366x768 - Tapety na pozadí. Dívat na nádherný svět. Zdarma tapeta pro váš desktop, Hd tapety na plochu, Zdarma obrázky tapety - Síla motivace. Zdarma zázemím fotografie, Zdarma tapeta obrazy - Snít o prozíravost. Tapety na obrazy, Desktop fotky - Snít o pohled. Zdarma tapeta obrazy, Dívat na nádherný svět. Tapety ke stažení zdarma - Snít o Úspěch. Free foto pozadí - Síla Vášeň. Tapety na plochu kočky, Kotě pozadí · Zdarma zázemím fotografie


Fotografování Prahy je stále složitější. Může za to turistika i teroristické hrozby, říká fotograf - Aktuálně.cz\n24. 8. 2017 9:30\nJak se fotografům plní sny a co vše je potřeba k jejich uskutečnění? Není to jen o štěstí, ale hlavně je potřeba tvrdá práce a velká trpělivost, říká Jiří Šebek, výherce Grantu Prahy na prestižní soutěži Czech Press Photo 2016. V rozhovoru také vysvětluje, jak je stále těžší fotit ve městech - kvůli masivnímu turistickému ruchu i kvůli sílícím obavám z terorismu.\nS projektem Chrámy nové doby jste na soutěži Czech Press Photo vyhrál Grant Prahy. Co to vlastně znamená?\nPředevším to pro mě znamená velké ocenění mé práce. Fotografii jsem nikdy nestudoval, vždy jsem si šel svou cestou. Díky této ceně mám potvrzení, že ty mé fotografie nebudou asi tak špatné.\nPřineslo vám to nějaké pracovní nabídky?\nDíky grantu mám plán práce na celý rok 2017. Mohu se nyní intenzivně věnovat jednomu tématu, na což jsem prozatím neměl moc čas. Do konce roku musím odevzdat 30 fotografií na mnou zvolené téma.\nNěkdy v roce 2016 jsem si vymyslel fotografický projekt, který jsem později nazval "Chrámy nové doby". Cílem tohoto projektu je zachytit nové komerční stavby, které v Praze rostou. Dříve v Praze rostly samé kostely, věže, věžičky atd. Dnes se staví hlavně různé kancelářské komplexy. To jsou tedy dle mě chrámy této doby.\nProjekt jsem měl tedy vymyšlený a začal jsem ho realizovat. Zprvu pouze sám pro sebe. Bylo zrovna léto 2016 a já si říkal, že bych tyto fotky mohl přihlásit do Czech Press Photo. Tajně jsem doufal, že by to snad mohlo vyjít. Byl jsem velice napjatý a čekal, co bude. Pak to opravdu vyšlo a sen se stal skutečností.\nCo byste mohl poradit ostatním fotografům?\nObčas si někdo myslí, že je to jen o štěstí. Ano, štěstí je potřeba, ale hlavně je potřeba tvrdá práce a velká trpělivost. Své fotografie jsem do soutěží posílal i dříve. Skoro nikdy z toho ale nic nebylo. Mé fotky tehdy prostě nebyly dobré a bylo potřeba si to přiznat. Musel jsem tak na sobě neustále pracovat, zjišťovat, co dělám špatně, vzdělávat se, číst knihy atd. Chce to velkou trpělivost a nakonec se vaše úsilí vyplatí.\nVaše fotografie jsou většinou černobílé. Proč?\nMám rád minimalismus a snažím se, aby tak vypadaly i mé fotky. Vždy se pokouším z fotky odebrat co nejvíce prvků. Proto jsem odebral i barvu. Barva na sebe často poutá moc velkou pozornost. V černobílé fotografii daleko více vynikne samotný motiv a struktura jednotlivých prvků.\nVěnujete se především fotografování architektury. Čím vás zaujal právě tento žánr?\nKdyž jsem začínal v roce 2004 fotit, tak jsem zkoušel úplně všechno. Fotil jsem zvířata, krajinky, makro, lidi atd. Postupně jsem ale právě našel zalíbení ve fotografování architektury. Částečně to bylo dáno tím, že jsem bydlel v Praze, kde je přece jen více architektury než přírody.\nTaké jsem ale postupně zjistil, že jsem pes na kompozici. Své fotografie musím mít nakomponované na milimetr přesně. Linie musí jít často přesně do středu apod. Toho mohu právě krásně dosáhnout při focení architektury. Klidně můžu stát 2 hodiny před barákem, nebo se tam klidně desetkrát vrátit, než chytím ideální podmínky. Podobný pozvolný přístup u jiného typu moc nejde.\nArchitektura jde také ruku v ruce s minimalismem, který mám rád, jak už jsem zmiňoval. Mám rád ostré hrany a opakující se linie. Takový lanový most je pro mě naprosto ideální motiv a jsem schopen u něj vydržet několik hodin.\nJaká úskalí čekají na fotografa při focení moderních staveb v Praze?\nSkoro vždy fotím ze stativu. Bohužel, na spoustě míst už dnes není takové focení možné. Největší komplikací jsou různé zákazy. Zvláště patrné je to u komerčních a kancelářských komplexů. Ostraha mě z těchto míst vykazuje bohužel čím dál častěji. Rozhodně tomu nepomáhá ani terorismus a s tím spojené kontroly a různé zákazy.\nDalší komplikací je turismus. Pokud chci vyfotit místo bez lidí, tak dnes už v podstatě jedinou šancí je hodně si přivstat.\nRok 2016 byl pro vás velmi úspěšný. Byl jste také vybrán mezi 18 top fotografů nadačního fondu Elutherie, zaměřujícího se na umění v Česku, Itálii a Francii.\nZa toto ocenění jsem velmi rád. Na poslední chvíli, těsně před uzávěrkou, jsem se o této akci dozvěděl. Základem výběru byla soutěž, z které odborná porota vybrala 18 fotografů. Poslal jsem tam své fotografie a ono to vyšlo.\nByl jsem moc rád, že jsem byl vybrán do tak skvělé společnosti. Na výstavě k této akci byly mé fotografie vedle fotografií Martina Stranky, což mi udělalo největší radost. Jeho fotografie jsou pro mě skvělé.\nVyužíváte při fotografování architektury dlouhých expozic? Pokud ano, tak proč?\nDlouhých expozic někdy využívám. Fotografie pak mají většinou takovou zvláštní atmosféru, především když se převedou do černobílé podoby. Obzvlášť se mi líbí nebe s mázlými mraky.\nVýhodou také je, že při dlouhých expozicích se často podaří ze snímku vymazat lidi. Například má série Chrámy nové doby pro Grant Prahy bude celá nafocena pomocí dlouhých expozic. Jinak ale focení na dlouhý čas použiji tak u jedné fotky z dvaceti.\nPři fotografování budov jsou častým problémem tzv. kácející se linie… Jak tento problém řešíte?\nHodně záleží, za jakým účelem fotografii pořizuji. Pokud se jedná o komerční focení pro architekty a spol., tak tam rozhodně kácející se linie nesmí být. Z tohoto důvodu používám tilt-shift objektivy, díky kterým je docela snadné se tomuto problému vyhnout.\nV mé umělecké tvorbě ale naopak tohoto často využívám. Někdy potřebuji, aby se mi linie sbíhaly a snímek měl dynamičtější podobu.\nPoužíváte ke své práci i nějaké speciální atypické vybavení?\nSpeciální jsou asi hlavně mé dva tilt-shift objektivy, o kterých už jsme hovořili. S nimi pořídím zhruba devadesát procent širokoúhlých fotek. Kromě toho mám převodovou stativovou hlavu Manfrotto 405. Ta hlava je hrozně velká a těžká. Na chození tedy rozhodně nic moc. Jen díky ní jsem ale schopen komponovat na milimetr přesně. Má totiž mikroposun pomocí převodů. Bez ní bych si nedovedl své focení představit.\nObčas se dostanu k focení s jinou hlavou a je to pro mě peklo. Typicky když člověk komponuje třeba s kulovou hlavou, tak si připraví záběr a ono si to pak třeba o 1-2 milimetry sedne dolů. To mě hrozně vytáčí, já to prostě potřebuji mít přesně.\nPoslední zajímavost, kterou jsem si nedávno pořídil, je osm metrů vysoký stativ Manfrotto. Ten používám hlavně na focení komerčních zakázek. Mám ho jako takovou náhradu za dron, jelikož focení ve městě a mezi lidmi je velmi komplikované. Na všech místech to není vždy možné.\nV soutěži Praha fotografická jste za sérii Pražské parky vyhrál Cenu Svazu českých fotografů. Co vás vedlo k účasti právě s takovou tématikou?\nJá už fotím starou Prahu hrozně dlouho (od roku 2005). Po čase jsem ale začal hledat i jiné motivy než jen Karlův most či Malou Stranu.\nPostupně jsem tak objevil kouzlo pražských parků. Nejradši mám samozřejmě různé stavby v parcích jako třeba letohrádek Hvězda. Jak jsem tak po těch parcích chodil, tak jsem postupně zjistil, že hodně obyvatel Prahy tyto parky vlastně vůbec nezná a přitom bydlí hned vedle nich.\nCílem této série je tedy ukázat, jaké další krásy v Praze máme a přitom o tom ani nevíme. Samotného mě například velice překvapilo, že na Petříně stojí dřevěný pravoslavný kostel.\nZároveň mě ale také zarmoutilo, že spousta různých památek je v žalostném stavu. Velice se mi například líbí park Cibulka, obzvláště čínský pavilon. Stav parku je bohužel otřesný a u hodně staveb zde hrozí zřícení.\nMůžeme vaše fotografie někde vidět?\nAktuálně můžete mé fotky vidět bohužel jen na mých internetových stránkách www.jirisebek.cz.\nUrčitě bych vás chtěl ale rád pozvat na výstavu, která proběhne na jaře 2018 v pražském Czech Photo Center. Bude se jednat o celou sérii Chrámy nové doby. Tato výstava bude vyvrcholením má práce v rámci Grantu Prahy.\nFotonews Magazín.Aktuálně.cz Obrazem Bydlení & reality architektura Praha fotografie Czech Press Photo


Karel Havlíček Borovský (1931) – Filmový přehled\nVlastenecký časopis Slovan, vydávaný v Kutné Hoře Karlem Havlíčkem, je trnem v oku stále silnějšímu rakouskému bachovskému režimu. Jeho vydávání je zakázáno a Havlíček je postaven před soud. U soudu se však skvěle obhájí a lidé ho oslavují. Aby bylo zabráněno šíření jeho myšlenek, je na příkaz ministra Bacha poslán do vyhnanství do tyrolského Brixenu. Svou izolaci od rodiny a přátel snáší Havlíček těžce, přestože pobývá v překrásné horské krajině. Později za ním může přijet manželka Julie s dcerkou. Julie však záhy onemocní a odjede i s dítětem zpět do Prahy. V roce 1855 smí opustit místo vyhnanství i Havlíček. Vrací se s podlomeným zdravím do Prahy, kde mezitím Julie zemřela. Nešťastný Havlíček nenachází útěchu ani ve vlastenecké činnosti. Je dále sledován a přátelé se mu vyhýbají z obavy před pronásledováním. Jeho nemoc se zhoršuje. Před smrtí ho navštíví jediná neohrožená žena, spisovatelka Božena Němcová.\nTento námět byl již v českém filmu zpracován pod stejným názvem (r. Karel Lamač a Theodor Pištěk, 1925).\nHavlíčkova žena Julie\nHavlíčkův bratr František\nHavlíčkův švagr Jaroš\nHavlíčkův přítel Žák\nherec Tylovy družiny\nvládní zmocněnec u ministra Bacha\nčetník v Brixenu\nsekretář u ministra Bacha\nsluha u ministra Bacha\nslužka u Jarošů\ndivačka v soudní síni\ndivačka v soudní síni/cestující v dostavníku\nV. A. Vlasák\nJosef Neuberg, František Tichý\nPořád nám dávali (na nápěv Ach není, tu není), Ještě v Čechách svítí slunce zář, Nešťastný farářův dvoreček, Červená bílá fiala, Pásli ovce Valaši, Jede, jede poštovský panáček, Spi, Havlíčku, v svém hrobečku, Moje barva červená a bílá\nFrantišek Hais (Spi, Havlíčku, v svém hrobečku), Erno Košťál (Moje barva červená a bílá)\nFrantišek Hais (Spi, Havlíčku, v svém hrobečku), J. Kytka (Moje barva červená a bílá)\nmužský sbor (Pořád nám dávali (na nápěv Ach není, tu není)), František Smolík (Ještě v Čechách svítí slunce zář), sbor (Nešťastný farářův dvoreček), mužský sbor (Červená bílá fiala), mužský sbor (Pásli ovce Valaši), mužský sbor (Spi, Havlíčku, v svém hrobečku), František Smolík (Moje barva červená a bílá)\nAB, Julius Schmitt\nModrá stuha za nejlepší český film v roce 1931\nudělila redakce Českého filmového zpravodaje k 1. 1. 1932 výrobci


V roce 1940 u Bořitova vykopali archeologické nálezy - Blanenský deník\nV roce 1940 u Bořitova vykopali archeologické nálezy\nBořitov - Organizované odkrývání archeologických vykopávek v Bořitově probíhalo již od devatenáctého století. K poznání historie obce přispěla i stavba německé dálnice.\nARCHEOLOGICKÉ VYKOPÁVKY NA DÁLNICI. Dělník odkrývající vypalovací pec z pozdní doby kamenné. | Foto: archiv AÚ MZM Brno\nRoku 1940 stavělo v tomto úseku dálnici sdružení firem Hubený - Hrabě a Lozovský. Na kilometru 483 (staničení, tj. kilometráž začínalo od Breslau a pokračovalo do Vídně) byly odkryty pravěké nálezy z neolitu - mladší doby kamenné.\nTehdejší katastr Bořitova sahal na západě až k údolí Žerůtského potoka. Dálniční kilometr 483 začíná u křížení dálnice s Žerůtským potokem a pokračuje na jih k přírodní památce Čtvrtky za Bořím. Dnes náleží Čtvrtky za Bořím do území Býkovic, tehdy Bořitovu, a místní trať se jmenovala Býkovky.\nZáchranný archeologický průzkum probíhal od dubna do července 1940 a hradila jej hlavní správa dálnice, stavební vedení v Moravské Třebové. K výzkumu byli najati odborní pracovníci z Říšského župního muzea v Opavě, tehdy Reichsgaumuseum Troppau, dnes Slezské muzeum v Opavě. Záchranný archeologický průzkum vedl německý geolog a archeolog Ing. Dr. Hans Freising. Po Ing. Freisingovi převzal řízení výzkumu jeho spolupracovník, archeolog Gustav König.\nV době neolitické se tu nacházelo prehistorické sídliště. Našly se vykopávky po obyvatelích kultury lineární keramiky a Lengyelské kultury. Kultura s lineární keramikou, též pásková keramika, spadá do šestého století před Kristem a je charakteristická výzdobou nádob rovnými či zavinutými čarami. Lengyelská kultura je mladší, pochází z doby eneolitu – doby měděné, poslední fáze doby kamenné, a mísí se v ní vlivy předcházejících kultur.\nCo se tedy v sídlištní ploše našlo? Množství odpadních jam různých půdorysů a velikostí. V nich, v jílových půdách žernovy – mlýnské kameny z prehistorické doby, vypalovací pece na keramiku vysoké až jeden metr, široké 0,85 metru, úlomky kostí, kamenné nástroje – sekery, motyky, kladiva, pazourky, kopytovité klíny a jejich části, šperky, rohovcové a pazourkové čepele, jílové destičky, arkózy – usazené horniny. Nalezen byl také kostrový hrob z období lineární keramiky.\nJak to probíhalo? Dobře nám poslouží archeologické záznamy. „6. 6. 1940 – Vypalovací pec 2 sídliště je vykopávána. Dělník ležící na břiše odebírá černou zeminu z topného prostoru, který je 0,15 m vysoký a 0,85 m široký. Hans Freising. Úterý 23. 7. 1940 – Obchůzka dálnice od Chornice do Bořitova a zpět. Odnos mateřské půdy bude přibližně za měsíc, až přijdou angličtí zajatci. Odkrývání zbývajících jam (5 dělníků). Gustaw König.“ Pracovali tu také zajatci, ale většinou byli zaměstnáni dělníci z místních zdrojů. Po válce byly nálezy převezeny z Opavy do Moravského zemského muzea v Brně. To nám říká archiv Archeologického ústavu Moravského zemského muzea v Brně. Vykopávky se našly také u Lysic, Borotína a dalších obcí. Stavba dálnice také pozměnila vrch Velký Chlum. Jak? To se dozvíte v následujícím díle.


16. 6. 2020 Janinna\nKdyž Spojené státy zaútočí na Krym ze vzduchu, Rusko zničí americké strategické letectví a zasáhne Ameriku – řekl generál Bižev\nGenerálporučík Bižev, zástupce velitele ruských vzdušných sil v otázkách integrovaného systému protivzdušné obrany, hovořil o reakci Ruska v případě amerického leteckého útoku na Krym.\nJak říká generálporučík, při takovém útoku vojenské systémy Ruské federace zničí strategické letectví Američanů, a poté bude následovat odvetný úder proti samotným Spojeným státům.\nAmerické strategické letectví nepřestává provádět provokace proti Rusku. Zvláštní aktivita „partnerů“ je pozorována v oblasti Černého moře. Prioritní předmět jejich leteckého útoku je zřejmý – ruský Krym.\nNejnovějším známým případem jsou tzv. „Elektronické starty rakety“ (napodobení raketového útoku) na ruská vojenská zařízení na Krymu raketovými bombardéry „Lancer“ s dlouhým doletem.\nSoučasně americká média i jejich domácí protějšky z liberálních a „vlasteneckých“ zdrojů píšou o vysoké pravděpodobnosti úplného zničení ruských vojenských zařízení [během amerického leteckého útoku na Krym], slibují Rusku „raketovou sprchu“. „Náhodně pozapomněli a nepřemýšlí“ o reakci Ruské federace.\nPřipomněl to poručík generál Ajteč Bižev.\nJak Rusko odpoví\nOsoba odpovědná za ruské systémy protivzdušné obrany popsala, jak to v Ruské federaci funguje.\nSystém protivzdušné obrany Ruska je do hloubky promyšlený, jeho různé části jsou autonomní\n(na sobě nezávislé) a Krym sám je vojenským předmostím Ruska.\nAmerická letadla se dostávají pod přísnou kontrolou, když se blíží k hranicím nejméně 100 km.\nProvádíme také jejich podmíněné ničení (bez přímého odpálení raket).\nLetecká obrana má navíc své vlastní prioritní úkoly. V případě takového útoku bude raketová hrozba v první řadě eliminována – systémy protiraketové obrany na Krymu to dokážou.\nDalší fází je zničení objektu hrozby, tj. samotné americké strategické letectví. Podle Biževa bude „rozmělněna“ už ve vzdálených přístupech.\nNakonec bychom neměli zapomenout na vojenskou koncepci Ruska – v případě takového útoku bude Ruská federace reagovat nejen odstraněním místní hrozby, ihned bude následovat útok na území samotného agresora\n– v tomto případě to jsou USA.\nZávěrem moudrost od Stalinisty:\nJestli by Washington věřil v úspěch (jak píší média), letecký útok na Krym\n(a nejenom na Krym) by se uskutečnil už dávno (a nejenom jeden).


Zázrak jménem Chia | Beauty Buzz\n#hydratace #jaknato #léto #recept #tipytriky #trendy\nS recepty s Chia semínky se v poslední době roztrhl pytel. K čemu jsou ale tato miniaturní zrníčka dobrá a proč jsou momentálně tak populární?\nCo je to Chia?\nChia jsou drobná semínka šalvěje hispánské (Salvia hispanica). Cíleně pěstovala a sbírala již zhruba 3500 let před naším letopočtem, kdy byla významnou složkou stravy Aztéků a Mayů. Chia je v překladu z mayštiny síla. Vzhledem k náboženskému rozměru této potraviny se ale při kolonizaci Jižní Ameriky rozhodli Španělé Chiu nahradit jinými obilninami a zeleninou. Až v devadesátých letech 20. století byla Chia znovu objevena a začala se ve velkém pěstovat v oblastech Argentiny, Mexika, Peru a Bolívie.\nChia semínka obsahují vysoký podíl vlákniny, bílkovin a nenasycených mastných kyselin omega 3, které si tělo nedokáže samo vytvořit. Kromě toho mají rovněž nezanedbatelný obsah vápníku, manganu, železa, fosforu a zinku. Chia semínka mají blahodárný vliv na koncentraci, na imunitu a nervový systém, dodávají tělu dostatečné množství energie a jsou rovněž vhodným doplňkem stravy v případě redukčních diet.\nChia semínka na sebe dokážou skvěle vázat vodu. Osobně je doporučuji zalít vodou nebo mlékem (můžete použít kravské, sojové, kokosové nebo třeba mandlové) a nechat přes noc odstát. Semínka totiž v tekutině nabobtnají a vytvoří hmotu podobnou pudingu. Ten chutná skvěle s malinami, jahodami nebo borůvkami. Na internetu ale zcela jistě narazíte na spousty dalších receptů, které stojí za vyzkoušení!


Ještěd přivítal druhou zastávku Just Ride! Winter 2018 tour\nSki areál Ještěd si v sobotu 3.2.2018 střihl premiéru, když přivítal v pořadí druhou zastávku letošní Just Ride! Winter 2018 tour. Ano, na Ještěd jsme se v rámci Just Ride! tour podívali historicky poprvé a už teď víme, že snad ne naposledy. Celý den provázela dobrá nálada, jak na kopci, tak ve stanovém městečku a i přesto, že areál nemá ještě snowpark pevně ukotvený, snowboardingu si mohli užít všichni dosyta. Pojďme se v reportu a skrz fotky a video podívat, jak to na Ještědu v sobotu vypadalo…\nZačátek akce proběhl podle plánu krátce po 9 hodině ráno, kdy už naše stanové městečko stálo a vítalo první ridery a testery. Každý, kdo dorazil si v centrálním Freeride.cz stánku mohl vyzvednout zdarma demo pass. Jednodušší to měli klasicky ti, kdo se předregistrovali online. Registrovat se ale bylo možné i na místě a naše FRgirls tak odbavili každého, kdo měl chuť otestovat nová prkna či vázání a zapojit se do celodenního programu.\n(VIDEO Z AKCE NA KONCI REPORTU)\nNejdůležitějším bodem celého dne bylo opět test centrum, ve kterém mohli všichni s demo passem testovat po celý den snowboardový hardware od předních snowboardových firem, ale i například outerwear od české snowboardové firmy Horsefeathers. k vyzkoušení byl na Ještědu snowboardový hardware Ride Snowboards, Bataleon Snowboards, Lobster Snowboards, Switchback bindings, Nitro Snowboards, Burton Snowboards, Gravity Snowboards, Arbor Snowboards, Capita Snowboards, Union Bindings, Lib Technologies, Gnu, Bent Metal, K2 Snowboards a na Templestore.cz stánku jste mohli otestovat helmy a brýle Smith.\nZ tohoto seznamu je jasné, že rozhodně bylo z čeho vybírat. Testování probíhalo klasicky tak jako na každé zastávce – prkno / vázko jste si mohli zapůjčit výměnou za demo pass, který zůstal na stánku. Po vrácení jste získali demo pass zpět a to rovnou se samolepkou značky z daného stánku, čímž jste se automaticky zapojili do závěrečného demo pass contestu.\nSoučástí celodenního programu bylo také follow cam natáčení od našeho nového hlavního partnera YI Technology. Během celého dne jste se mohli zastavit na stánku YI a domluvit si jízdu s follow cam kameramanem, kterým byl tentokrát člen Freeride.cz crew Milis. Stejně tak jste si akční kameru mohli půjčit na selfie tyčce a natočit si jízdu s kamarády, nebo sami. Na stánku jste si pak také mohli domluvit převzetí záběrů a nasbírat tak první videa letošní sezóny do vašeho editu.\nPo vjezdu Mercedes-Benz bránou do stanového městečka u spodní stanice lanovky, jste se mohli zastavit právě v Mercedes-Benz zóně, kde pro vás byl připravený herní simulátor, na kterém jste se mohli projet a zažít tak autentický pocit ze závodní jízdy. Omrknout jste mohli multifunkční káru ze zcela nové třídy X, nebo si prolézt skvělé cestovní Vito Marco Polo, které disponuje ložnicí i kuchyní (!!!).\nPro ty, kdo na první letošní zastávku Just Ride přijeli kromě testování i za zábavou a za učením se nových triků, mohli využít coachingu zdarma od party z Templestore.cz, která snowboardingu rozumí – a to na všech úrovních. Důkazem budiž fakt, že už 19 let provozují snowboardovou školu a školící středisko pro instruktory. Na své si tak přišli jak začátečníci a mírně pokročilí, tak ostřílenější freestyle riders.\nTi, kdo se chtěli během dne pobavit, zasoutěžit si a i se něco nového dozvědět, mohli po celý den navštěvovat Samosebou.cz stánek. Samosebou.cz je projekt firmy Eko-kom, která v České republice zajišťuje systém sběru a recyklace odpadu. Tento projekt se věnuje osvětě týkající se třídění odpadu, což se mu skvěle daří, protože Česká republika se v rámci Evropy pohybuje ve statistikách třídění odpadu na vysokých příčkách. Během dne jste si tak mohli na stánku Samosebou.cz zasoutěžit o stylové a vychytané produkty souvisejícími s tříděním odpadu, nebo si dát zkrátka chill v naší super chillovací gaučo-popelnici.\nVšichni přítomní se mohli kdykoliv během dne občerstvit, dát si takzvaný štrůdl (Jack Daniel’s s horkým jablečným džusem) na Jack Daniel’s stánku, nebo lahodné pivko Excelent. S postupem dne se pro mnoho návštěvníků právě tyhle dva stánky staly centrálním místem a atmosféra tak byla čím dál tím uvolněnější…\nVe 13:00 přišel čas na Horsefeathers Kids contest v rámci Horsefeathers Kids Snowboard Tour 2018. Do závodu se děti od rána registrovali na Horsefeathers stánku a i tentokrát jich dorazilo za doprovodu rodičů plno. Contest byl i tentokrát rozdělen do několika kategorií podle věku a to tak, aby byl závod co nejvíce vyrovnaný. Níže vám přinášíme výsledky:\n1. Olivie Pouchová (7 let)\n1. Matyáš Krejčí (5 let)\n2. Oliver Šoffer (7 let)\n3. Jan Merenus (5 let)\n1.Sára Zvadová (9 let)\n2. Viktorie Zvadová (9 let)\n3. Anna Tomanová (8 let)\n1. Oliver Šťastný (9 let)\n2. Matyáš Martinez (10 let)\n1.Lála Záveská (11 let)\n1. Martin Józsa (12 let)\nKrátce po skončení Horsefeathers Kids Contestu jsme pokračovali Horsefeathers Jib Contestem, který se jel ve stejné části snowparku. Speaker sobotního dne Honza Bašný svolal všechny přítomné ridery a rozhodčí Martina Večerku a Honzu Lohynského a závod mohl začít.\nJelo se formou jam session, ve kterém přihlášení rideři a riderky měli něco málo přes půl hodiny na to, aby na spodním railu a bedně předvedli svůj trikový repertoár okořeněný o maximum kreativity.\nSvými triky opět všechny pobavil Shymonkey, který jezdil one footy a další různé kreace. Třetí místo nakonec obsadil Štěpán Rokos, který odjel triky jako Cab 1 to tailpress, nebo Cab 270 to FS Boardslide. Druhé místo patřilo Darku Bergmannovi za triky jako Cab 270 to FS Boardslide, nebo BS 270 to BS Boardslide. První flek si vyjel Lukáš Bendák, který během jamu odjel nejvíce různých triků jako Cab 180in BS 180 out, FS Tailslide 270 out, FS Bluntslide 270 out a zaslouženě se tak stal vítězem contestu.\nV dámské kategorii se svedl souboj mezi Terezií Dvořáčkovou a Karolínou Józsovou. Vítězně z něj nakonec vyšla Terezie, která odjela více různých triků a po první zastávce v Deštném, kde skončila druhá jí tak na Ještědu patřilo první místo. Best trick patřil Darkovi Bergmannovi, který vystřihl velký a stylový Cab 270 to frontside boardslide.\nHned po Horsefeathers Jib Contestu jsme si střihli ještě Templestore.cz Ollie Contest a to opět přímo dole ve stanovém městečku. Do Ollie Contestu přes speciálně upravenou Templestore.cz dřevěnou konstrukci se zapojilo spoustu riderů, kteří byli díky nabité atmosféře maximálně nahecovaní.\nPrvní příčky zdolali všichni jako nic a nebylo tak nač čekat – začalo se zvyšovat. Jak se zvyšovala laťka, snižoval se počet riderů, kteří postupně vypadávali. Na úplném konci už jich zůstalo jen pár, kteří se se svými ollies dostali tak vysoko, že tomu asi sami ani nevěřili a jak říkáme… opět padaly světové rekordy;)\nPo skončení celého programu přišel čas na vyhlášení výsledků. Vyhlášení Horsefeathers Kids Contestu proběhlo před Just Ride fotostěnou hned po skončení závodu a nám tak zbývalo vyhlásit vítěze Horsefeathers Jib Contestu, které jsme uvedli výše a vítěze demo pass contestu, kteří sesbírali všechny samolepky, takže otestovali hardware na všech stáncích a zapojili se i do dalších aktivit\nVítězi se stali Denis Burian, Ondřej Šašek, Jakub Brož, Josef Patrný a Zdenka Šunková. Vítězové všech contestů obdrželi věcné ceny od našich partnerů – a že jich ani tentokrát rozhodně nebylo málo!\nPo vyhlášení už byli všichni naladěni na mejdan, na který se všichni přesunuli do libereckého Výzkumáku, ve kterém mimo jiné nedávno proběhla jedna z premiér Never Too Late Movie a který je perfektní nejen na mejdan, ale i na skateboarding. Jack Daniel’s Fire Afterparty jsme odstartovali ve 21:00 a k mejdanu a tanci zahráli DJs Hlava a Buldog! Tančilo se a pilo klasicky až do ranních hodin. Party to byla velká – svědčí o tom i část fotogalerie od Michala „Prouziče“ Prouzy a video od kluků z Make It Real Production.\nNa závěr bychom rádi poděkovali vám všem, kdo jste na druhou zastávku Freeride.cz Just Ride Winter tour 2018 dorazili a doufáme, že se vidíme už tuhle sobotu na další zatávce na Bukové hoře. Více informací o akci se dozvíte v události na Facebooku. Děkujeme také všem partnerům akce, Skiareálu Ještěd a všem, kdo se na realizaci druhé zastávky podíleli. Vidíme se na další zastávce & na horách!