Španělsko do kapsy – 7. stránka – Pro všechny, kdo stejně jako já potřebují v Čechách malé Španělsko\nPublikováno 9. 3. 2019 20. 3. 2019\nAndaluská Córdoba a jeden recept\n(Článek, po jehož přečtení si už nikdy nespletete gazpacho a salmorejo)\nAch, Córdobo, voníš po cypřiších, pomerančích a rozmarýnových větvičkách, které ve stínu Mezquity rozdávají andaluské gitanas, cikánky, ve snaze vnutit kolemjdoucím věštbu z ruky, voníš po květinách zdobících dvorečky židovské čtvrti, po citronících rozpálených sluncem, horké dlažbě a červeném víně. Vítejte (opět) v jednom z nejpůvabnějších koutů světa, ve španělské Andalusii.\nCórdobská La Mezquita, mešita s více než tisíciletou tradicí\nCórdoba má dnes lehce přes 320 000 obyvatel a je hlavním městem stejnojmenné provincie v autonomním společenství Andalusie. Dnes se možná tváří jako nenápadné město střední velikosti, ale její historie je slavná a bohatá. Byla založena už v 1. století před naším letopočtem jako hlavní město římské provincie Bética. Po úpadku Římské říše a období nezávislosti přichází Arabové: Córdoba se stává hlavním městem muslimské říše na území Pyrenejského poloostrova zvané al-Andalús a evropským finačním, obchodním a kulturním centrem první kategorie. V době největšího rozkvětu, kolem roku 1000 n.l., měla asi 450 000 obyvatel, tehdy byla také dokončena Cordóbská mešita, kterou můžete navštívit i dnes. S křesťanskou reconquistou se význam Córdoby pochopitelně snižoval, protože muslimská říše zanikla, ale historické jádro Córdoby stále patří k nejrozsáhlejším a nejzachovalejším v celém Španělsku a roku 1984 bylo zapsáno na seznam Světového kulturního dědictví UNESCO.\nCórdoba nemá letiště, ale je skvěle propojená s ostatními velkými městy, ať cestujete autem nebo po železnici. Rychlovlakem AVE vám bude cesta trvat z Málagy 50 minut, ze Sevilly 40 minut a z Madridu 1 hodinu a 40 minut. Pokud se nacházíte v Andalusii, vyplatí se vám jet i na otočku na jeden den, jako jsem to udělala já. Córdoba za to stojí a seznam těch nejhezčích míst ve městě najdete na následujících řádcích. Kromě těch zde popsaných toho Córdoba nabízí ještě víc – věže, kostely, náměstí i taberny. Čekají, až je objevíte!\nCože? Mešito-katedrála? A to jako fakt? Inu ano, tohle misto se skutečně oficiálně jmenuje La Mezquita-Catedral. Muslimská mešita se začala stavět v osmém století, dokončena byla ve století desátém a uvnitř je to skutečný skvost muslimské architektury: červenobílé sloupy, nádherné zdobené brány a modlicí výklenky. Ve své době to bylo číslo 2 na muslimském poutním seznamu hned po arabské Mekce.\nLa Mezquita-Catedral. Nízké střechy patří mešitě, uprostřed stavby se zvedá katolický chrám. Vepředu vlevo Patio de los Naranjos.\nCórdobská La Mezquita uvnitř\nBěhem reconquisty dobili Španělé poloostrov zpět a s mešitou udělali krátký proces. Pokud tipujete, že byla zbořena, všechno špatně: v roce 1238 byla vysvěcena jako katolická katedrála. V roce 1523 udělil Vatikán povolení k výstavbě uprostřed mešity a směrem k nebi vystřelil pravověrný katolický chrám. Výsledné dílko je neuvěřitelně bizarní, a to jak zvenku, tak i zevnitř: mešita bez varování přechází do typické kostelní architektury, včetně prostoru pro oltář, kazatelnu nebo chór. Když to nadělení uviděl španělský král Carlos V., prohlásil prý: „Zničili jste světový unikát a doprostřed umístili to, co je k vidění všude.“\nInteriér: přechod mezi mešitou a katedrálou\n„Ujetost“ cordóbské mešito-katedrály je zároveň jejím největším lákadlem, a tak se připravte na značný turistický zájem. Koupit lístky předem přes Internet určitě nebude špatný nápad, a taky se vám vyplatí si přivstat: po ránu tu nebudou takové davy. Kromě interiéru mešity uvidíte také Patio de los Naranjos, Nádvoří pomerančovníků, a za pár eur navíc určitě přikupte i vstup na renesanční věž mešity, ze které je fantastický výhled na historické centrum Córdoby.\n… a dechberoucí výhled na Córdobu\nPřímo před mešitou se nachází Puente Romano, most zbudovaný Římany v 1. století před naším letopočtem přes řeku Guadalquivir. Až do poloviny 20. století to ostatně byl jediný most ve městě. Most má celkem 16 mostních oblouků a překlenuje vzdálenost cca 250 metrů.\nTvrz křesťanských králů, neboli pěkně španělsky Alcázar de los Reyes Cristianos: majestátní tvrz, která se stala na několik let sídlem křesťanských veličenstev, Fernanda Aragonského a Isabely Kastilské.\nProcházka po hradbách Alcázaru\nStavba má čtvercový půdorys a v rozích najdete hradební věže. Z nich je rozhled nejen do okolí alcázaru, ale také na přilehlé zahrady, kde hraje prim voda: nádrže, fontány a rybníčky střídají cypřiše, palmy a pomerančovníky.\nV zahradách Alcázaru\nVodní plochy v zahradách\nKousek od Mezquity začíná La Judería, labyrint úzkých uliček židovské čtvrti. Bělostné domky jsou zdobené kachlíky a pestrými květinami a skoro každý domeček skrývá rozkošné patio, pitoreskní vzorně udržovaný dvoreček, a to i když je jako kapesník, tak akorát na jeden citroník v květináči. Cordóbské patios patří k těm nejhezčím v celém Španělsku a každoročně se tu v květnu dokonce slaví Fiesta de los patios de Córdoba, kdy se soutěží o to nejkrásnější patio ve městě. Pokud přijedete jindy, nevadí: najdete-li dveře do dvora otevřené, nestyďte se a zajděte si ho prohlédnout. Místní obyvatelé jsou na své dvorečky právem hrdí.\nKrámek v židovské čtvrti\nUprostřed židovské čtvrti se nachází nejimpozantnější cordóbská ulice, Calleja de las Flores neboli ulička květin. Je uzoučká a pokud jí procházíte, v průhledu mezi domy se objeví věž katedrály.\nNa přelomu dubna a května se koná v Córdobě další slavnost, jmenuje se Cruces de mayo, tedy Májové kříže. Na náměstích, prostranstvích, ulicích i uvnitř patios se vztyčují velké kříže vytvořené z čerstvých květin. Svátek doprovází hudba, tanec, popíjení a jídlo v ulicích i dvorečcích, a vidět ho na vlastní oči je zážitek.\nReprezentantem nové části Córdoby je náměstí Plaza de las Tendillas, které se nicméně nachází tam, kde bylo za římských časů původní Foro Romano. Dnes je centrem obchodu, takže na náměstí a v přilehlých ulicích můžete vesele utrácet. Právě u Plaza de las Tendillas jsem vztekle zahodila sandály, které mi v horkém odpoledni rozedřely nožky do krve, a zakoupila jsem párek pohodlných žabek. V té souvislosti mi dovolte poznamenat, že Córdoba má horké vnitrozemské klima a průměrné denní teploty mezi červnem a zářím dosahují více než 32 stupňů Celsia. Pokud se nechcete upéct zaživa, vyražte sem raději na podzim nebo na jaře 🙂\nPokud byste měli v Córdobě ochutnat jen jedno jídlo, vsaďte na salmorejo cordobés, studenou zeleninovou polévku, které tu věnují při přípravě veškerou pozornost, kterou si zasluhuje. Z pouhých čtyř základních ingrediencí – rajčat, olivového oleje, česneku a místního bílého pečiva pan de telera – vzniká kompletní jídlo, které vás v horkých dnech osvěží a hydratuje. Hotový pokrm sází na dokonalou chuť vstupních surovin a doplňuje se obvykle vařeným vejcem a sušenou španělskou šunkou.\nSalmorejo, což se čte „salmorecho“, má spíše kašovitou konzistenci – díky přídavku bílého chleba je to polévka velmi hustá. Je také mnohem světlejší než v našich končinách známější gazpacho.\nGazpacho se připravuje z více druhů zeleniny (kromě rajčat do něj patří i okurky a papriky) a přidává se do něj voda, takže je tekutější. Ve španělských restauracích můžete nezřídka slyšet, že se hosté dožadují jednoho chupito de gazpacho, panáku gazpacha – a taky jo, servíruje se často v panákovkách a konzumuje na ex, v podstatě jako aperitiv 🙂\nJe mi jasné, že v nejednom z vás teď dřímá touha připravit si v horkých dnech přesně takové salmorejo. Je to jedno z těch španělských jídel, které stojí na plné chuti rajčat dozrálých a sklizených pod místním sluncem, a tak v našich podmínkách nikdy nebude chutnat úplně stejně. Pokud vás odvaha neopouští, zakupte kvalitní olivový olej virgen extra a na recept se podívejte sem. Jestli i tak nebude výsledek přesně podle vašich představ, víte, co zbývá – zahodit mixér a chytit první letadlo směr Andalusie…\nSalmorejo figuruje ve slovníku RAE, Španělské královské akademie, poprvé v roce 1737. Vcelku logicky mohlo v nynější podobě vzniknout až poté, co Kryštof Kolumbus přivezl rajčata z Ameriky. Ta se navíc ještě nějakou dobu pěstovala pouze jako okrasné rostliny.\nJeho předchůdcem byla už od římských dob mazamorra, směs rozdrceného chleba, olivového oleje, soli a česneku, která tvořila základní potravu jak římských vojsk, tak i pozdějších obyvatel říše al-Andalús.\nSalmorejo se bere v Andalusii docela vážně, a tak nad ním bdí uznávaná autorita La Cofradía Gastronómica del Salmorejo Cordobés, Gastronomické bratrstvo cordobského salmoreja. Jak už to tak bývá, ve Španělsku můžete ochutnat různé modality tohoto pokrmu, včetně výstředností jako je salmorejo z řepy, z avokáda a chřestu, nebo salmorejo s přídavkem jablka místo pečiva (pro celiaky). Recept, který si dnes představíme, je ale oficiálním receptem bratrstva – ten nejklasičtější z klasických.\nChuť salmoreja stojí a padá s kvalitními surovinami, a tak si dejte na jejich výběru záležet. První kámen úrazu budou rajčata, neboť na salmorejo byste měli použít rajčata odrůdy pera, jsou oválná, podlouhlá a jako zralá jsou velmi sladká. Právě tyto plody se používají pro přípravu konzervovaných krájených rajčat. Zlaté Babicovo pravidlo zní, když nemáte ementál, tak tam dejte eidam, takže se ho přidržíme i dnes a omezíme se na to, že vybereme co nejčervenější středně velká rajčata, dobře dozrálá, ideálně samozřejmě v sezóně.\n1 kg rajčat odrůdy pera\n200 g střídky z bílého pečiva (např. světlé bagetky)\n100 g olivového oleje virgen extra (asi 5 lžic)\nJako první oloupejte rajčata, na obou koncích slupku nařízněte do kříže, jedno po druhém je krátce spařte ve vodě, slupku pak snadno sloupnete. Rajčata pokrájejte, spolu s česnekem nakrájemným na drobné kousky, střídkou z pečiva, olejem a solí přesuňte do mixéru a rozmixujte najemno.\nMixujte, až bude konzistence krémová – pokud je salmorejo příliš řídké, přidejte ještě pečivo.\nHotové salmorejo nechte dobře vychladit v ledničce. Servírujte v misce nebo hlubokém talíři, ozdobené pokrájeným vařeným vejcem, kousky španělského jamónu a tenkým čůrkem olivového oleje.\nPublikováno 4. 3. 2019 4. 3. 2019\nVedle královských paláců, galerií, hradů, pobřežních promenád a jiných atrakcí mívají španělská města atraktivní zahrady. Madrid má bez okolních aglomerací cca 3 miliony obyvatel, a přesto je to velmi zelená metropole. Nejenže jsou jeho ulice s příjemnou pravidelností osázeny palmami, platany a keři – najdete v něm několik velkých parků, kam se můžete ztratit za sportem, na piknik, nebo jenom tak relaxovat. V dnešním článku najdete moje oblíbená zelená místa.\nŘíčka v parku Juan Carlos I.\nLos Jardines del Buen Retiro nebo prostě jednoduše El Retiro (česky něco jako “místo odpočinku”) je můj nejmilejší madridský park. V úplném centru města se na 125 hektarech rozkládá zelený prostor, kde najdete zábavu a oddech na celý půlden. Byl založen v 17. století a původně byl vyhrazen pouze královské rodině. O nějaké to století později, kdy měl za sebou kromě královských návštěv taky úlohu kasáren francouzských vojáků během Napoleonských válek, konkrétně v roce 1868, se stává obecním majetkem. Park tak definitivně otvírá své brány všem občanům a návštěvníkům Madridu. Připojte se k nim a objevujte Retiro pěšky nebo na kole (půjčtují se v parku). Až vás prohlídka unaví, dopřejte si piknik na některé loučce, nebo se zastavte na horchatu či zmrzlinu v jednom ze stánků rozmístěných po parku, najdete v nich i WC ?\nEl Retiro, pomník Alfonso XII. za soumraku\nKromě nejrůznějších zahrad, fontán, rybníčků, říček a stromů se v parku nachází i několik za zmínku stojících staveb. Každoročně se tu během května nebo června také koná Feria del Libro, knižní veletrh – už skoro 80 let!\nCentrální umělý rybníček El Estanque se nachází nedaleko hlavního vchodu do parku v blízkosti brány Puerta de Alcalá (viz mapa níže). Pomník králi Alfonsu XII. (sousoší v zadní části rybníčku) je nově během teplé části roku zpřístupněn veřejnosti formou komentovaných prohlídek, objednat se na ně případně můžete na www.reservaspatrimonio.es. Po rybníčku se můžete projet po loďce a obdivovat tak nejen sochy, ale i hejna dovádějících kachen.\nEl Estanque s lodičkami. Počasí na projížďku tu panuje i v březnu\nV roce 1887 v parku vyrostla konstrukce ze železa a skla, původně jako prostor pro výstavu květin z Filipín, něco jako gigantický skleník. V současné době je Palacio de Cristal, tj. Skleněný palác, čas od času využíván jako místo pro různé expozice muzea moderního umění Reina Sofía. Ať se zrovna něco vystavuje, nebo ho naleznete prázdný, vstup je volný.\nPalacio de Cristal na začátku jara\nZaručeně nejlépe si Palacio de Cristal užijete z louky, která se nachází naproti za rybníčkem. Na okraji rybníčku se na malém dřevěném mole vyhřívají želvičky a po trávníku se procházejí divoké kačeny a husy. Pikniková loučka naproti Palacio de Cristal je moje vůbec nejoblíbenější místo v Madridu, a pokud ráno sedám v Praze na letadlo, odpoledne mě najdete právě tam, sendvič a plechovku piva s sebou, a barometr štěstí na maximu.\nPikniková loučka naproti Palacio de Cristal\nVyhřívající se želvičky\nPalacio de Cristal uvnitř\nKonstrukce ze skla a kovu v záplavě lednového slunce\nŘíká se, že Madrid je jediné město na světě, kde se nachází pomník věnovaný ďáblu. Ve skutečnosti se jedná o fontánu padlého anděla, Fuente del Ángel Caído, která zachycuje padlého anděla ve chvíli, kdy byl vyhnán z ráje. Autorem sochy je Ricardo Bellver, celý pomník byl dokončen v roce 1885 a “ďábelskosti” díla nahrává i to, že se nachází v nadmořské výšce přesně 666 m.\nFuente de Ángel Caído na podzim\nPo už zmíněné válce s Napoleonem zůstal park poničen, a v rámci revitalizačních prací byl obohacen o několik exotických konstrukcí. Jednou z nich je i Casita del Pescador, Rybářův domeček, který najdete skrytý mezi stromy v severovýchodním cípu parku. Jeho autorem je Isidoro González Velásquez, který ho obklopil rybníčkem tak, aby král a ostatní členové královské rodiny mohli zahánět každodenní stres vládnoucí třídy rybařením. Vzhledem k hloubce nádrže netuším, jak moc úspěšně ?\nCasita del Pescador, rybníček je na fotce vypuštěný\nJak se tam dostanete: Trasa metra L2, stanice Retiro\nPlán parku El Retiro. Zdroj: es.wikiloc.com\nHlavní jezírko v parku Juan Carlos I.\nPark Juan Carlos I. je pojmenován po předposledním španělském králi. Se svými 160 hektary je ještě větší než El Retiro a nachází se na okraji Madridu ve čtvrti Barajas, v blízkosti letiště. Otevřen byl relativně nedávno, v roce 1992, a proto je parkem veskrze moderním: najdete tady dráhu na bruslení a běhání, jezero, cyklostezku a půjčovnu kol i říčku, kde lze rybařit. Park je členitý, s mnoha pahorky a terénními nerovnostmi. I tady si na místním jezírku můžete půjčit lodičku. Za zmínku stojí také olivový háj s více než 2 000 olivovníky, ale lépe než květnaté popisy poslouží fotky. Posuďte sami ? V parku najdete veřejná WC, zato restaurace nebo bistra jsem si nevšimla. Sendvič na piknik si raději přineste s sebou.\nBetonový „donut“ na jednom z kopečků\nKamenná ruka v parku\nJak se tam dostanete: Trasa metra L8, stanice Feria de Madrid. Vedle parku se nachází i velké parkoviště (zdarma).\nPlán parku Juan Carlos I. Zdroj: www.findeconpeques.es\nV těsné blízkosti parku Juan Carlos I. se na Alameda de Osuna nachází park El Capricho. Mezi lety 1787 a 1839 ho nechala zbudovat vévodkyně z Osuna. Oproti předchozím parkům je malý, zabírá jen 14 hektarů. Oč je menší rozlohou, o to vymazlenější je výbavou, ostatně slovo “capricho” znamená ve španělštině “rozmar”. Park je koncipován jako anglická zahrada, najdete tu tedy stromy, zahrady, jezírka a různé stavby. Obdivovat můžete jezírka s černými labutěmi, včelín o velikosti malého domku, labyrint z keřů, domeček jako od staré čarodějnice a další vychytávky.\nČerné labutě na jezírku\nCasino – lady se tančilo\nJezírko s kamenným divočákem\nPark má i jednu historickou zajímavost, a tou je bunkr ze španělské občanské války, který fungoval jako velitelství republikánských sil. Bunkr o velikosti 2000 metrů čtverečních byl zbudován v roce 1937, a své obyvatele ochránil proti pumám do velikosti 100 kg. Je dobře skryt okolními stromy, jeho přítomnost prozrazuje jen nenápadný cihlový komín. Během letních měsíců se dá bunkr navštívit, ale komentovanou prohlídku (zdarma) musíte předem rezervovat na www.reservaspatrimonio.es.\nPozor, park je otevřený pouze o víkendech a svátcích, a piknik tam neuspořádáte. Vstup je sice zdarma, nicméně hlídanou brankou a venku musíte nechat nejen piknikové košíky, ale také své domácí mazlíčky, míče, skejty a kola.\nJak se tam dostanete: Trasa metra L5, stanice El Capricho. Vchod je z ulice Paseo de la Alameda de Osuna\nPlánek parku El Capricho. Zdroj: www.edicioneslalibreria.es\nMadrid Río neboli Parque Lineal del Manzanares je zelený pás, který se táhne v délce cca sedmi kilometrů po obou stranách řeky Manzanares. Tip zejména pro ty z vás, kdo přijedete s dětmi: na každém kroku je most na druhou stranu a všude množství hřišť. Za zmínku stojí futuristický most Pasarela Perrault. Na jednom konci zeleného pásu (blízko stanice metra Legazpi na trase L3 a L6) najdete kulturní prostor Matadero Madrid – bývalá městská jatka byla přetvořena na místo, kde se konají výstavy, koncerty a performance.\nPasarela Perrault v Madrid Río\nPasarela Perrault uvnitř\nJak se tam dostanete: Trasa metra L6, stanice Príncipe Pío nebo Puerta del Ángel a L10, stanice Príncipe Pío\nAno, je toho víc, další madridské parky zatím čekají na mou návštěvu. V hledáčku mám momentálně Parque de las siete tetas (Park sedmi prsou), což je zelený prostor o sedmi kopečcích nacházející se uprostřed čtvrti Vallecas. Distrikt o 300 000 obyvatelích má za sebou minulost přistěhovaleckého slumu a dělnické čtvrti, ale Parque de las siete tetas je vyhledávaným vyhlídkovým místem na Madrid a “hraje” v mnoha španělských filmech.\nDále tady máme rozlehlý park Casa de Campo, vůbec největší veřejný park Madridu o rozloze 1 722 hektarů. S centrem ho spojuje visutá lanovka Teleférico Madrid a uvnitř najdete třeba ZOO. Ani Casa de Campo nemělo vždy bezproblémovou minulost, dříve to bývalo místo, kde kvetla prostituce a drogy.\nProzatím poslední kandidát na mém seznamu je Parque Felipe VI., pojmenovaný po aktuálním španělském králi. Leží v okrajové části Madridu a slibuje pěknou ukázku typicky suché středošpanělské flóry.\nVýše uvedené znamená jediné – tenhle článek se jednou dočká druhého dílu ?\nPublikováno 1. 3. 2019 1. 3. 2019\nKonverzační tabu ve Španělsku\nKulturní zvyklosti se, jak známo, mohou zemi od země poměrně značně lišit. Někde se nesmíte zmínit o smrti, jinde vtipkovat o králi a v Severní Koreji je lepší mlčet vůbec. Jak je na tom sladké Španělsko? Existuje vůbec nějaké téma, které byste v té krásné, slunečné, olivami a pomeranči oplývající zemi neměli v restauraci u talíře chipirones zmiňovat?\nPořádná porce chipirones, Toledo, Castilla La Mancha\nPřekvapivě se všechny možné učebnice španělštiny, které se věnují i kulturním aspektům jazyka, vcelku shodují, že ve Španělsku existují tři konverzační tabu: španělská občanská válka, sex a nemoci. Jak je tedy možné, že Španělé (jak se zdá) mluví o sexu snad od rána do večera, a že ten chlapík od vedlejšího stolu zrovna vtipkuje, že jsou jeho kotletky duras como los perdigones de la guerra civil (tvrdé jako broky z občanské války)?\nVe skutečnosti se ve Španělsku mluví o sexu skoro pořád. Kdo s kým, kde a za kolik, a vtípky, vtípky, vtípky. I kdyby na chleba nebylo.\n– Mami, jak to, že táta je černý, ty bílá a já jsem Číňan?\n– Vzhledem k tomu, co se stalo tu noc, synku, buď rád, že neštěkáš.\nZdroj obrázku: winkal.com\nOtevřenost končí tam, kde se začíná téma dotýkat vás samotných. Pokud má Španěl sexuální nebo vztahový problém, ví o tom v 99 % případů jen jeho partner/-ka. Nikdo víc. Ani rodiče, ani bratr nebo sestra, a ani nejlepší kamarádi. O tom, co se děje ve vaší ložnici doopravdy, prostě nikde nemluvíte. Vyprávět neslušné vtipy tedy můžete podle libosti, ale vlastní sexualitu na veřejnosti raději nezmiňujte, budete považováni přinejmenším za nevkusné. A zejména se nikoho aktivně nevyptávejte 🙂\n– Kdo mi to spotřeboval Viagru?\nZdroj obrázku: www.superbastardo.com\nAno, tohle není zrovna téma k odpolední kávě. Z hlediska historického a řekněme faktografického samozřejmě občanská válka žádné tabu není. K dispozici jsou televizní dokumenty, knihy, dobové prameny, fotografie… Pokud vás to téma zajímá, spoustu toho zjistíte. Není problém se zeptat na konkrétní údaj – například kde nebo kdy se v okolí bojovalo. Dejte si ale dobrý pozor na otázky, které by směřovaly k tomu, s jakou stranou by dotyčný sympatizoval, případně jak na tom byla jeho rodina. Na to se můžete bez skrupulí zeptat jen blízkého člověka.\nBěhem španělské občanské války fungovalo madridské metro jako protiletecký kryt\nProč tomu tak je? Když si to řekneme natvrdo a bez obalu, je to proto, že demarkační linie mezi tradičním katolickým (čti: frankistickým) Španělskem a novým liberálním přístupem, často se vymezujícím proti monarchii nebo státním symbolům, je dodnes velmi nepříjemně zřetelná. Všichni Španělé celý život, 24 hodin denně, skenují svoje spoluobčany, a neomylně je zařazují do jednoho nebo druhého tábora. Je to příšerně nakažlivé a za chvíli to děláte taky, a co hůř, ostatní vás zařazují také. Jen co dáte trochu najevo svůj náhled na svět, dostanete nálepku. Člověk středového nebo středolevicového zaměření, liberál, zastánce republikánského zřízení nebo ekolog bývá odpůrci posměšně označován jako sandía (meloun), neboť ten je verde por fuera y rojo por dentro (zvenku zelený a uvnitř rudý), zatímco horlivější katolíci, pravičáci, monarchisté, milovníci španělských vlajek (jako například já) nebo třeba odpůrci významné suverenity Katalánska dostávají hanlivou přezdívu facha (fašoun). O každém člověku, který se vyskytuje ve vašem okolí, jste schopni říct, do kterého tábora by v konečném důsledku patřil. Když to domyslíte, je to skutečně děsivé.\nLetecký nálet na Barcelonu v březnu 1938\nZdroj obrázku: LaVanguardia.com\nZmíněné nálepkování může a nemusí mít dopad na váš reálný život. Pokud budete příliš hlasitě vykřikovat svůj ateismus, může vám to vynést silně záporné body u pracovního pohovoru, na druhou stranu pro účely kamarádství nebo sexuálního partnerství nikdo vaše politické názory lustrovat nebude. Je dobré vědět, že pro účely nezávazné společenské konverzace pro občanskou válku platí jedno velké NE. Pokud si o dotyčném tématu později popovídáte někde, kde panuje důvěra, dozvíte se vždycky to samé: bratrovražedný boj je to nejhorší, co může národ potkat.\nMalý historický exkurs pro zájemce o podrobnější informaci o občanské válce: Španělská občanská válka se odehrála v letech 1936 – 1939. V době jejího vypuknutí bylo Španělsko republikou a bývalý král Alfonso XIII. (dnešní španělský král Felipe VI. je jeho pravnukem) pobýval v exilu. Pokud se uchýlíme k razantnímu zjednodušení historických faktů, můžeme konflikt popsat zhruba takto: společnost byla značně roztříštěná, nicméně se zformovala do dvou hlavních názorových proudů. Na jedné straně stáli tzv. nacionales (národní), příznivci monarchie, katolicismu a tradičních hodnot pod vedením generála Franca. Právě tento tábor v červenci 1936 zahájil vojenským povstáním občanskou válku. Pokus o rychlý vojenský puč nevyšel a na druhé straně konfliktu se na dlouhé tři roky ocitli republicanos (republikáni), mnohem méně jednotní, v jejichž řadách se nacházeli příznivci republiky, komunisté, socialisté, anarchisté a liberálové všeho druhu.\nRozdělení sil ve Španělsku v jednotlivých fázích občanské války. Shora zleva: červenec 1936 (nacionales zahajují povstání), březen 1937 (nacionales již ovládají značnou část jihu), březen – červen 1938 (Franco vráží klín do republikánského území), únor 1939 (válka končí a poslední významná města padla do rukou frankistů).\nZdroj obrázku: HistoriaEspana.es\nObě strany se na svém území dopustily děsivých zločinů a dodnes jsou ve Španělsku nacházeny masové hroby. Celkový počet obětí války se odhaduje na cca 500 000. Velká města (Madrid, Barcelona, Alicante, Valencia) byla v držení republikánů, ale frankisté ovládali prakticky celý zemědělský venkov, proto na rozdíl od republikánského tábora netrpěli hladem. Hladomor v Madridu (který byl obléhán a odříznut od okolí) byl děsivý a závěrečné čistky po frankistickém vítězství tak strašné, že lidé v Alicante se raději sami zabíjeli, než aby čekali, co s nimi provedou jejich katé. Republikáni (navzdory tomu, že byli vlastně „oficiálně“ u moci) se nedočkali žádné mezinárodní podpory, protože si připsali na konto masové vraždění duchovních (několik tisíc), vypalování kostelů a další roztomilé válečné zločiny. Politické čistky pokračovaly i po Francově vítězství až do jeho smrti v roce 1975, jejich rozsah i podobu si my, jakožto svědkové komunistické diktatury, dokážeme docela dobře představit. I ve druhé polovině 20. století se stávalo, že někdo prostě zmizel… Během svého života vládl ve Španělsku pevnou rukou generál Franco, po jeho smrti se měla obnovit monarchie. V roce 1975 se tak skutečně stalo, vlády se ujal Juan Carlos I., otec nynějšího španělského krále, a zahájil éru tzv. transición, přerodu Španělska do podoby dnešní demokratické monarchie.\nMasový hrob ze španělské občanské války objevený v roce 2014 v lokalitě Burgos. Celkem byly nalezeny čtyři hroby obětí z řad republikánů, z nichž některé měly prokazatelně ruce svázané za zády.\nZdroj obrázku: Flickr.com, foto účastníka vykopávek\nTady se v pravém slova smyslu o tabu rozhodně nejedná. Nemoci jednoduše nejsou oblíbeným tématem. Španělé jsou optimisté, každý z nich je jako malé slunce, které vám prozáří život. Španělé nefňukají. Je běžné, že pokud někdo z rodiny trpí závažnou nemocí, a poptáte se jak se má, dostanete obvyklou odpověď muy bien (velmi dobře), bez dalších podrobností a rozhodně bez lamentací. Nemoc je chápána jako nepříjemnost života, kterou je potřeba překonat, ale která rozhodně není důvodem k tomu, aby s ní dotyčný nebo jeho příbuzní vyplňovali konverzační mezery u oběda.\n– Vy přijdete na řadu až po tom pánovi.\nZdroj obrázku: Pinterest.es\nPublikováno 24. 2. 2019 25. 2. 2019\nPro prodloužený víkendový únik ze studené Prahy není snad lepšího místa než andaluská Málaga. Leží u moře, teploty dosahují i v zimě až ke dvaceti stupňům, z Prahy bývá dostatek přímých letů za rozumnou cenu a za 3 hodiny a 20 minut se tak můžete octnout úplně v jiném světě. Teplý přímořský vánek, andaluské dobroty, světlo a barvy budiž pochváleny!\nMuelle 3, přístavní promenáda v Málaze\nMálaga je velmi příjemné město. Je dostatečně kosmopolitní, takže si vystačíte i s angličtinou. Pro mě byla Málaga před třemi lety první návštěvou Andalusie a kulturní šok v pravém slova smyslu, neboť odlišnost andaluského dialektu od standardní španělštiny je značná a úvodní konverzační výměny v restauraci a na ulici jsem první den pobytu posléze v hotelovém pokoji obrečela 🙂 Naštěstí šlo jen o počáteční obtíže a jak andaluský dialekt, tak samotnou Andalusii jsem si následně ukrutně zamilovala. Takže, guapos y guapas, fešáci a krásky, co v Málaze vidět a neminout?\nMálaga je hlavním městem stejnojmenné provincie v autonomním společenství Andalusie\nNo, můžeme si nalhávat co chceme, ale první kroky suchozemce vždycky míří k moři, ať by bylo ve městě kolik chce muzeí a katedrál, že? Kromě pláží jako takových jsou v Málaze vyhlášené tzv. chiringuitos (čte se „čiringitos“), což jsou malé bary a hospůdky, které lemují pláž, a kde ochutnáte vynikající tapas. Nejznámější pláží je La Malagueta, najdete ji doslova pár kroků od centra, v těsné blízkosti přístavu a přístavních promenád.\nVcelku logicky je tady poměrně dost lidí, takže pokud máte chuť na něco komornějšího a skalnatějšího, posuňte se kus dál z centra směrem ke čtvrti Pedregalejo. Místní pláž Playa de Pedregalejo má hrubší písek a skvělá kamenná mola, tzv. espigones, po kterých si můžete vyšlápnout kus do moře a pořádně se rozhlédnout kolem. A že je na co se dívat.\nChiringuitos v Pedregalejo\nNa kamenném mole\nPodvečer na pláži Pedregalejo\nKdyž už mluvíme o plážích, nelze nezmínit espetones, což jsou malé rybičky typu sardinky, které se v Málaze připravují přímo na plážích v malých stáncích: nabodnou se na rožeň a opékají vcelku. Espetones jsou velká lahůdka, ale dejte si pozor na množství: jsou tučné a tak rožeň sdílejte s kamarády a zastavte zkonzumovaný počet rybiček cca na čtyřech kusech, nebo vám bude špatně 🙂 Pokud se ptáte, jak se taková rybka jí, tak jednoduše: chytíte ji obouruč a okoušete kolem dokola páteře, hlava a ocas se nejedí.\nStánek pro přípravu espetones\n… a výsledný produkt\nKatedrála v Málaze byla zkonstruována mezi lety 1528 a 1782, a jak zevnitř, tak zvenku se jedná o renesanční styl. Severní věž katedrály dosahuje výšky 84 metrů, a je proto druhou nejvyšší věží katolické katedrály v Andalusii, hned po sevillské Giraldě. Jak už to tak občas ve Španělsku bývá, v průběhu stavby nešlo vše podle plánu, nedostávalo se peněz, a tak nebyla druhá věž katedrály nikdy dostavěna. Díky tomu získala katedrála mezi místními láskyplnou přezdívku La Manquita, což znamená jednoruká, a jednoznačně potvrzuje, že případné vady na kráse mají obrovskou schopnost podtrhnout vaši originalitu!\nLa Manquita, vzadu vpravo je patrná nedostavěná jižní věž\nHistorické centrum Málagy je malé, a tak všechna důležitá místa najdete kousek od sebe. Přímo před katedrálou se nachází malebné náměstíčko Plaza del Obispo, kde si v jedné z mnoha kavárniček můžete dát tradiční jižanskou snídani a u kafe obdivovat Manquitu dlouhé minuty. To právě tady jsem se naučila snídat opečený chléb s olivovým olejem.\nLa manquita z Plaza del Obispo\nTradiční španělská snídaně\nPohled na nedostavěnou věž\nPár kroků od katedrály – ale už jsme si řekli, že v Málaze je všechno blízko – se nachází římský amfiteátr, zkonstruovaný v I. století před naším letopočtem v době, kdy bylo původně fénické město Malaka osidlováno Římany. Divadlo bylo objeveno teprve v roce 1951 úplnou náhodou při budování městského parku. V devadesátých letech byla zbořena budova, která ho zčásti blokovala, římský afiteátr byl odkryt v celé své nádheře a zpřístupněn veřejnosti. Nad ním se tyčí zbytky městské pevnosti La Alcazaba.\nTeatro Romano podruhé\nV podstatě hned za divadlem se nachází vstup do areálu La Alcazaba (alcazaba ve španělštině znamená pevnost). La Alcazaba je prototypem taifské vojenské architektury z 11. století, nachází se na úbočí kopce Gibralfaro, na vyvýšenině, přesto v těsném spojení s historickým centrem města. Jedná se o pozůstatky obranného systému města, takže nečekejte žádnou expozici, ale procházku mezi vonícími ibišky a troskami pevnosti si určitě nenechte ujít.\nLa Alcazaba – uvnitř pevnosti\nLa Alcazaba – hradby\nIbiškové keře na Cerro Gibralfaro\nNa vrcholku téhož kopce, Cerro Gibralfaro, se nachází hrad Castillo de Gibralfaro, který byl zbudován Jusúfem I. z Granady za účelem ubytování vojsk a pro ochranu Alcazaby, konkrétně to bylo ve 14. století. V průběhu 15. století pak byl obléhán a posléze dobyt Ferdinandem Aragonským, který si z něj udělal sídlo. Jeho lepší polovička, Isabela Kastilská, dávala prý přednost pobytu v centru města. Na Castillo de Gibralfaro jezdí městský autobus, případně na něj můžete dojít pěšky z areálu Alcazaby. Hrad jako takový je spíše vyhlídka než co jiného, ovšem luxusní: na přístav a přes úžinu Gibraltaru až do Afriky, na býčí arénu, a samozřejmě na historické centrum Málagy.\nMálaga z Castillo de Gibralfaro\nVýhled z Castillo de Gibralfaro\nPohled z Cerro Gibralfaro na býčí arénu\nMálaga má jeden unikát: na Plaza de la Merced se nachází rodný dům Pabla Picassa, přetvořený v roce 1988 na Museo Picasso. Říká se, že kdysi prosili z Málagy Picassa, aby jim daroval pár svých obrazů, protože litují, že v jeho rodném městě neexistuje žádná důstojná expozice. Picasso prý na tu žádost odpověděl tím, že jim poslal obrazů celý kamion, a tak je teď můžete v jeho rodném činžáku obdivovat. Mě fascinují zejména raná Picassova díla, neuvěřitelně realistická ztvárnění býčích zápasů z doby, kdy mu bylo šest let.\nKvetoucí stromy na Plaza de la Merced\nPro milovníky moderního umění je tu Centre Pompidou Málaga, situované na přístavní promenádě Muelle 1.\nPřístav v Málaze je veřejně přístupný, můžete se v něm procházet po přístavních promenádách Muelle 1, Muelle 2 a Muelle 3 (slovo „muelle“ znamená ve španělštině „přístavní molo“). Na promenádách se nacházejí obchody a restaurace, a je to ideální místo pro sledování přímořského cvrkotu a zresetování unavené mysli.\nMuelle 1, Málaga. V pozadí La Manquita.\nRuské kolo u přístavu\nKousek od přístavu začíná široký bulvár Calle Larios, ulice, která je nákupním eldorádem pro návštěvníky i obyvatele Málagy. V době, kdy se v Málaze koná tradiční dubnový filmový festival, ji pokrývá červený koberec. Dalším místem, kde můžete provětrat své peněženky, je Centro comercial Larios, které najdete poněkud stranou centra na Avenida de la Aurora, číslo 25.\nTapas bar, který musíte navštívit\nTapas bar El Pimpi se nachází na Calle Granada, hned za rohem u Picassova muzea. Zavírá až ve dvě ráno, a tak tam můžete zakončit náročný den, a to buď uvnitř na vysokých barových židlích, kde lze obdivovat fotky všech osobností, které kdy bar navštívily (a že jich není málo), případně venku na zahrádce. S velkou pravděpodobností vám tady i v lednu nebo v únoru bude stačit svetřík 🙂\nV El Pimpi dostanete ke skleničce malou tapu zdarma, podle nejlepší andaluské tradice\nGuadalmedina je jednou z těch španělských řek, kterým se musíte smát, to jest většinu času zcela bez vody 🙂 Nicméně párkrát za rok se stává, že do přímořských oblastí Španělska přijde tzv. gota fría (doslova studená kapka), což je označení pro meteorologický fenomén, při němž se ve vysoké výšce setkává studený polární vzduch s teplým vzduchem na pobřeží Středozemního moře (což se děje specificky ve Španělsku a na Baleárských ostrovech). Pak vznikají prudké bouřky a průtrže mračen. Právě na takové deště je určeno koryto řeky Gudalmedina, voda je tak rychle odváděna do moře. I tak ale na Internetu při bližším zkoumání najdete spoustu videí plovoucích aut a autobusů do poloviny zaplavených přímo v centru Málagy.\nKoryto řeky Guadalmedina při vyústění do moře\nLetiště je od centra města vzdáleno 12 minut jízdy příměstským vlakem linky cercanías C1 a jeho zastávku naleznete přímo před letištním terminálem. Kromě centra vás přepraví také na vlakové nádraží María Zambrano (8 minut jízdy z letiště), které leží na trase rychlovlaků AVE, což je vstupenka pro návštěvu dalších míst v Andalusii. Stejný příměstský vláček vás popoveze do přímořských letovisek jako je Benalmádena nebo Torremolinos, což se hodí v případě, že se jedete do Málagy hlavně koupat. Centrum Málagy pak obsluhují městské autobusy, v trafikách (označených slovem estanco) zakoupíte předplacenou kartu na autobus na určitý počet jízd.\nUbytování je pak vhodnější zvolit přímo v centru. Zóna kolem vlakového nádraží sice není úplně špatná a za čtvrt hodiny jste pěšky u katedrály, ale řekněme, že samostatně cestujícímu děvčeti se tudy v noci z tapas baru do hotelu nevrací úplně příjemně (založeno na osobních zkušenostech s přespříliš přátelskými Andalusany).\nPohled na moře z pláže La Malagueta\nVnitřní dvůr typického andaluského hotýlku\nKultura tapas ve Španělsku\nPokud existuje něco, co spolehlivě definuje španělskou kulturu napříč celým Pyrenejským poloostrovem, je to právě tradice tapas. Je natolik zakořeněná, a natolik silně vnímaná nejen místními, ale také všemi návštěvníky Španělska, že máme sklon si myslet, že tapas tady s námi byly odjakživa. Není divu, že se nám lidem tahle tradice tak zalíbila – vyrazit na tapas je příjemná, společenská událost, která spojuje skvělé jídlo, dobré pití a uvolněnou konverzaci. Navzdory tomuhle přesvědčení jsou ale tapas tradicí poměrně mladou – ve své etablované podobě jsou tu s námi jen něco přes 100 let. V roce 1936, kdy Španělská královská akademie poprvé ve svém slovníku definuje tapas jako „malou porci jídla, které se servíruje jako doprovod nápoje”, už však většina Španělů velmi dobře ví, jaká je jejich podstata.\nBaskické tapas, Bilbao\nSlovo „tapa“ znamená doslova poklička, a je odvozeno od slovesa “tapar” (přikrýt). To proto, že nejprve se malé porce jídla servírovaly přímo na skleničce nápoje. Ve Španělsku se pochopitelně můžete setkat i s dalšími modalitami, v Baskicku se tapas nazývají “pintxo” nebo “poteo”, v Aragónu a v autonomním společenství Navarra se setkáte s termínem “alifara” atd., ale můžete si být jisti, že pokud se kdekoliv ve Španělsku budete v baru dožadovat “tapas”, budete pochopeni, vyslyšeni, a zcela jistě uspokojeni ?\nSnažit se dobrat přesné historie této tradice je nemožné. Podle některých domněnek sahají její kořeny do roku 1916, kdy byl král Alfons XIII. na oficiální návštěvě Cádizu. Když v baru žádal skleničku sherry, zvedl se od moře vítr. Aby se do králova vína nedostal písek, přikryl číšník skleničku plátkem sušené šunky. Králi se to líbilo, a když skleničku vypil, žádal další, ovšem opět se stejnou « tapou ». Podle jiné verze stojí za touto tradicí naopak král Alfons X., který nařídil, aby se v kastillských lokálech víno servírovalo za doprovodu trochy jídla, to aby se obyvatelstvo tak snadno neopíjelo. Další, jednodušší vysvětlení říká, že se trocha slaného jídla (například španělského jamónu) začala servírovat proto, aby měli zákazníci žízeň a objednali si další nápoj. Tomuto vysvětlení by nahrávalo i to, že « tapa » je až do dnešních dnů vždy a zásadně slaná. Ještě další vysvětlení je, že úloha tapas byla zpočátku čistě praktická – přikrýt nápoj, aby do něj nevlétl hmyz. A ještě další… ne, už toho necháme. Jisté je, že nejprve a nejsilněji tahle skvělá tradice zakořenila v Andalusii, kde se dodnes na spoustě míst udržuje zvyk, že k objednané skleničce dostanete « tapu » zdarma. Existují bary, kde se s každou další rundou stupňuje množsví a rafinovanost servírovaných tapas, až nakonec odcházíte z baru zcela přejedeni a přemoženi.\nTapas bar v Cava Baja, Madrid\nVedle podstatného jména „tapa“ existuje i sloveso „tapear“ (vyrazit do baru na tapas) a slovo „tapeo“, které označuje sám akt obcházení barů. Ta nejobvyklejší varianta je, že menší skupinka přátel vyrazí na výpravu po tapas barech. V každém baru se objedná runda, v jejímž placení se účastníci střídají. Nejtypičtější nápoj pro tapeo je buď malé točené pivo zvané „caña“ nebo víno servírované v nízké obyčejné sklence bez stopky. Vypadá jako naše sklenice na vodu a nazývá se „chata“ (čte se čata). Tapas se konzumují zpravidla vestoje, buď u vysokých stolků nebo přímo u baru. Typické tapas bary jsou vybaveny dlouhým pultem, na němž jsou ve vitrínkách vystaveny jednotlivé pokrmy. Jak už bylo řečeno, v Andalusii můžete dostat nějakou tu tapu zdarma, ale ve většině Španělska si je k pití prostě objednáte a zaplatíte. Cena se může dost lišit, ale obvykle počítejte se dvěma až třemi eury za jednu jednohubku. Pokud mají tapas formu porcí šunky, ovčího sýra, kalamárů či ančoviček, je obvyklé objednat několik různých porcí a jídlo se pak sdílí. Porce kvalitní šunky z černých iberských prasátek vás může vyjít i na dvacet euro ? Tapas baru nebo trhu, kde můžete tapeo provozovat, se obvykle říká jednoduše „sitio“ (místo). Nejdůležitější fráze, kterou na tapeo potřebujete, je tedy „¿Hay un buen sitio de tapas por aquí?“ (Je tady někde dobré místo na tapas?)\nTapas bar ve čtvrti Cortes, Madrid\nTypické tapas pokrmy\nPaleta tapas je široká a barevná, mezi ty úplně nejtypičtější patří sušená šunka, ovčí sýr, nejrůznější jednohubky, tj. obložené kusy pečiva, olivy samotné nebo doprovázené sýrem a šunkou, tortilla de patatas (recept naleznete zde), kalamáry, patatas bravas (brambory přelité pikantní omáčkou), ančovičky servírované na pečivu, salátu nebo plátku rajčete, smažené pikantní papričky, krevety na česneku a samozřejmě croquetas. Španělské krokety nemají nic společného s bramborami – je to bešamelová omáčka smíchaná s různými přísadami (např. šunka, kuře, treska…), dobře vychlazená, zformovaná do podoby malých válečků, obalená ve strouhance a posléze osmažená v oleji.\nCroquetas se šunkou\nPokud máte větší hlad, nebo chcete tapeo pojmout jako večeři, nabízí se malé porce teplých jídel, na obrázcích zleva:\nTortilla de patatas (bramborová tortilla), salchicha a la sidra (klobásky na španělském cideru), huevos rotos con chorizo a guiso de arroz, carne y pasas (vejce se šunkou a chorizem a směs s rýží, masem a rozinkami).\nTapeo se provozuje v tapas barech nebo v „mercados“ (krytých trzích, kde kromě stánků s potravinami najdete i stánky s tapas). Neexistuje nic jako hodina vhodná nebo nevhodná pro tapas, i když nejrušnější jsou bary samozřejmě po osmé hodině večer a žijí ještě dlouho do noci. Z vlastní zkušenosti vám mohu doporučit následující místa, všechna jsou tak trochu to, čemu se říká „pijo“ (čte se „picho“), což znamená něco jako „posh“, tj. lepší místa, žádné pajzly ?\nCava Baja – ulice Cava Baja je snad nejznámější zónou tapas z celého Madridu. Nachází se blízko Plaza Mayor. Je to mnohem lepší varianta než zahrádky a bary přímo na Plaza Mayor, těm se raději vyhněte – jsou to prvoplánové turistické pasti. Metro: L5, stanice La Latina\nCalle Huertas – v Calle de las Huertas a na blízkém náměstíčku Plaza de Santa Ana najdete velkou spoustu tapas barů. Na jejich prozkoumání vám rozhodně jedna noc nestačí. Metro: L1, stanice Antón Martín\nMercado de San Miguel – krytý trh v samém centru Madridu, který okouzluje kovovou konstrukcí z roku 1916. Už ve středověku se tu nacházelo tržiště, tehdy samozřejmě otevřené ? Nachází se hned vedle Plaza Mayor. Nejbližší metro: L5, stanice Ópera\nTapas z oliv, Mercado de San Miguel, Madrid\nMercado de San Antón – další krytý trh, jeho budova není tak výstavní, ale tapas tu ochutnáte dobré. Najdete tu stánky s potravinami (ovoce, zelenina, mořské plody, šunka), malé tapas stánky a úplně nahoře restauraci. Nachází se v srdci bohémské čtvrti Chueca. Metro: L5, stanice Chueca\nTapas v Mercado de San Antón, Madrid\nPlatea Madrid – sem se rozhodně zajděte někdy podívat. Na místě bývalého divadla na náměstí Plaza de Colón vznikl svébytný prostor plný neonů, života a dobrého jídla. Na místě bývalého hlediště, lóží a balkónů najdete velkou spoustu originálních tapas barů. Metro: L4, stanice Colón\nBarcelona – přímo z Las Ramblas vybíhá do strany prostor, ve kterém se nachází Mercado de la Boquería, krytý trh s množstvím stánků s čerstvými mořskými plody. Metro: L3, stanice Liceu\nČerstvé ústřice v Mercado de la Boquería, Barcelona\nMálaga – nejvíc trendy místem je bar El Pimpi, který najdete v calle Granada, v blízkosti Picassova muzea. Další variantou jsou četné „chiringuitos“ (čte se „čiringitos“), malé bary, které lemují pobřežní promenádu.\nSalát z mořských plodů, Málaga\nBilbao – celé Baskicko je proslulé – oprávněně – svými „pintxos“. V Bilbau je můžete začít objevovat na Plaza Nueva, pěkně po obvodu kolem dokola, jeden bar za druhým. Metro: L1, stanice Zazpi Kaleak\nPintxos na Plaza Nueva, Bilbao\nKultura tapas v českých podmínkách nefunguje. Můžete nakoupit tu nejlepší Jamón de Bellota (šunku z iberských prasat krmených výhradně žaludy), dovézt výborný Queso Manchego (ovčí sýr z Kastílie La Mancha) a skvělé španělské víno. Vše zde zmíněné můžete ochutnat v dobré kvalitě například v Tapas bar Miró, Štefánikova 46, Praha 5, nebo v El Barrio de Ángel, Lidická 42, Praha 5. Nicméně, atmosféru hlučných a živých španělských barů, kde se všichni na stojáka překřikují, smějí se a společně si užívají společnost a dobré jídlo, do studených českých podmínek nepřenesete. Kdo chce zažít pravé tapeo, musí sednout na letadlo a zamířit až za Pyreneje.\nQuién no ha visto Sevilla, no ha visto maravilla.\n(Kdo neviděl Sevillu, neviděl nádheru. Španělské rčení)\nNábřeží řeky Guadalquivir poblíž Torre de Oro, Sevilla\nSevilla je hlavním městem nejen stejnojmenné provincie, ale celého autonomního společenství Andalusie. Má 700 000 obyvatel a je čtvrtým největším španělským městem. Zároveň můžu místopřísežně prohlásit, že jsem zatím ve Španělsku neviděla krásnější místo.\nSevilla není nijak extrémně velká a na prohlídku jejích památek vám budou stačit dva nebo tři dny. Navíc se po území historického centra můžete pohodlně pohybovat pěšky, nepotřebujete tedy žádnou speciální kartu na autobus. Co v Seville určitě vidět a nevynechat?\nRozsáhlá a impozantní gotická stavba v historickém centru. Její stavba započala v roce 1402 na místě původní muslimské mešity, prolínání arabské a křesťanské architektury a kultury je ostatně pro celou Andalusii typické. V hlavní chrámové lodi je pohřben Kryštof Kolumbus (obrázek jeho hrobky úplně vlevo nahoře).\nMinaret původní mešity se zachoval, je jím věž katedrály nazvaná Giralda (odvozeno od španělského girar = točit se. Vršek věže je totiž opatřen otočnou korouhvičkou). Na vrcholek Giraldy nevedou schody, ale cihlové rampy, i tak se ovšem při výstupu zapotíte. Věž totiž měří 104 metrů, ve své době (dokončena v roce 1198) byla nejvyšší stavbou světa. Odměnou vám bude výhled na katedrálu, na Patio de los Naranjos (nádvoří pomerančovníků) a samozřejmě na celé historické centrum Sevilly.\nVýhled z Giraldy na Patio de los Naranjos\nVýhled na katedrálu\nNa vrcholku Giraldy\nGiralda je cihlová a její jakoby krajková výzdoba je také sestavena z cihel. Má neuvěřitelnou schopnost přitahovat vás znovu a znovu, musíte ji obdivovat a hypnotizovat a připravte se na to, že nejmíň polovinu fotek, které přivezete zpátky domů, bude tvořit Giralda stokrát jinak.\nTorre del Oro, neboli Zlatá věž, je stará almohadská (tj. muslimská) říční hláska. Byla vztyčena v první třetině 13. století za časů Almohadského chalífátu a původně stály na místě dvě, na každém břehu řeky Guadalquivir jedna. Uvnitř se nachází malé námořní muzeum a můžete také vystoupit na vrcholek věže.\nVýhled na Torre del Oro ze čtvrti Triana. Vpravo Giralda\nVýhled z Torre del Oro na Sevillu\nAlcázar v Seville je maurský královský palác. Byl rovněž vystaven Almohady a ukrývá nádhernou islámskou architekturu, bohatou štukovou výzdobu, zahrady plné citroníků, pomerančovníků a fontán, a za zmínku stojí i dlažby. Spolu s katedrálou a Indickým archivem (který ale nutně vidět nemusíte – nic až tak speciálního v něm není, slouží k uschování listin, které se vztahují k zámořským územím Španělska) je od roku 1987 zařazen na seznam Světového kulturního dědictví UNESCO.\nŠpanělské náměstí v Seville je velmi netypické, půkruhové, velké, protkané kanály, na kterých se můžete projet na lodičkách, jedním slovem… úžasné. Největším lákadlem je fantastická dlaždičková výzdoba. Po obvodu náměstí jsou z kachlíků vystaveny velké lavičky, každá za jednu španělskou provincii.\nŠpanělské náměstí a nábřeží Guadalquiviru je propojeno velkým městským parkem Marie Luisy. Najdete v něm nejen zeleň a ochranu před ostrým andaluským sluncem, ale taky velké ptačí eldorádo – spoustu kachen nejrůznějších druhů, rybníčků, potůčků a krmítek.\nRincón de lectura, čtenářský koutek v parku Marie Luisy\nBýčí aréna La Maestranza s kapacitou 12 000 diváků byla dokončena v roce 1765. Vystoupit v Sevillské La Maestranza je pro každého matadora obrovská událost a pokud byste měli ve Španělsku zevnitř vidět jen jednu býčí arénu, vyberte si tuhle.\nZvenku vypadá La Maestranza možná spíš skromně\nNa býčích zápasech během Feria de Abril (Dubnová slavnost), největšího sevillského svátku\nBýčí zápasy v La Maestranza\nGigantický městský slunečník Metropol Parasol je Sevillany familiérně zván Houby, neboli Las setas de Sevilla. Vrškem hub vede vyhlídková trasa a za cenu vstupného v hodnotě tří eur obdržíte kromě procházky také drink v baru nahoře.\nŽidovská čtvrť Santa Cruz začíná hned vedle katedrály a nabízí pitoreskní zákoutí, uzoučké uličky a typické andaluské dvorečky. Rozhodně stojí za procházku. Spolu se čtvrtí Triana, která se ovšem nachází na druhém břehu řeky Guadalquivir (přibližně proti Torre del Oro) tvoří centrum sevillského flamenca. Do flamencových barů ale vyrážejte až po desáté hodině večerní, do té doby se obě čtvrti tváří poměrně ospale.\nSevilla má s Prahou pohodové letecké spojení, například linkou Brussels Airlines s přestupem v Bruselu. Letiště se nachází blízko centra města a spojuje ho s ním autobusová linka EA (Especial Aeropuerto), cesta vám bude trvat cca 35 minut. Pro výlety je vám k dispozici vlakové nádraží Santa Justa, odkud můžete vyrazit na výlety do Cádizu, Jerez de la Frontera nebo jiných míst v Andalusii i ve Španělsku, protože Sevilla leží na trase rychlovlaků AVE. Ve městě je k dispozici spousta ubytovacích kapacit, já jsem zvolila Apartamentos Sevilla v ulici Jesús del Gran Poder. Váš apartmán bude sice spíš jednodušší, ale naprosto dostačující, s přístupem na dvůr a vlastním klíčem. Můžu vám ho doporučit, do centra (ke katedrále) je to pěšky deset minut.\nJak se naučit lépe španělsky: četba\nAčkoliv je příspěvek věnován čtení ve španělštině, níže zmíněné rady se samozřejmě dají zobecnit na jakýkoliv cizí jazyk. Navíc uvedené knihy stojí za přečtení i v českém překladu, pokud se k němu dostanete.\nJak tedy začít číst?\nUpřímně řečeno, čtení v cizím jazyce je opruz. Není jednoduché začít, není jednoduché vydržet, a trvá strašně dlouho, než si to člověk začne užívat. Je lépe zapomenout na všechny “dvojjazyčné” knihy, které mají na jedné straně text v češtině a na druhé v cizím jazyce. Příliš připomínají učebnice, obvykle se pro ně vybírají autoři klasičtí (a tedy píšící složitým jazykem) a člověk má tendenci každé slovo porovnávat s překladem. Ne, ne, ne a ještě jednou ne. Poněkud lepší volba je zjednodušená četba, ostatně na nejnižších úrovních to ani jinak nejde. Pro první oťukání s četbou na úrovni A1 – B1 vůbec není špatná Pepča taxikářka, Španělka z Barcelony, která se při výkonu svého zaměstnání obvykle přimotá do nějaké detektivní záhady. Pepina nabízí jednoduchý (ale ne umělý!) text, který dýchá současnou španělštinou, slovníček s vysvětlením neobvyklých nebo slangových výrazů a také CD s nahrávkou textu. Jednotlivé knížky jsou k dostání v knihovnách nebo samozřejmě v e-shopech. Vydává nakladatelství Difusión.\nJakmile překonáte detektivní nesnáze s Pepinou a bezpečně zakotvíte v úrovni B1, je načase zahodit publikace zjednodušené četby a podívat se po nějakých opravdových knihách. Moje rada zní: začněte komiksem. Stejně, jako se generace českých dětí naučily spolehlivě číst s Barbánkem a Čtyřlístkem, tak i vás komiks provede otravným obdobím, kdy si chcete užít četbu, ale na něco složitějšího zatím nemáte slovní zásobu. Sázkou na jistotu je v takovém případě pikantní Milo Manara, italský kreslíř, který stvořil spoustu úžasných eroticky laděných komiksů 18+ , mezi nimiž (alespoň pro mne) spolehlivě vede série Borgia, jejíž scénář pro něj vytvořil Alejandro Jodorowsky. Historie krvelačného rodu Borgiů, plná násilí, sexu, nadsázky a černého humoru nemá chybu. Spolu s jeho dalšími díly ji najdete zde:\nStránka nabízí i komiksy jiných autorů, vlevo nahoře navíc můžete přepnout jazyk a tak se dostat ke komiksům i v angličtině, němčině, francouzštině a holandštině.\nPřečetli jste všechny komiksy a máte chuť na něco složitějšího? Výborně! Pak můžete pokročit směrem k povídkám, nebo eventuálně tenkým a jednoduchým knihám. Držte se zlaté zásady: Ve slovníku hledat jen ta neznámá slova, která se opakují vícekrát, nebo ta, bez nichž není jasné, co se v knize děje. Opravdu nemusíte rozumět úplně všemu, abyste si příběh užili. Pokud se vám zdá, že se v ději ztrácíte, zkuste si stránku přečíst ještě jednou. Zní to banálně, ale opakované přečtení leckdy udělá zázraky.\nZa sebe nabízím následující tipy:\nCómo ser mujer y no morir en el intento(autorka: Carmen Rico-Godoy, úroveň B2-C1, česky: Jak být ženou a nezbláznit se). Typicky holčičí knížka o novinářce Carmen, která s humorem balancuje mezi svým (trochu sobeckým) manželem, několika dětmi a snahou o kariéru. O takových knihách se ve španělštině říká, že jsou “tinto de verano” (ano, jako ten střik z červeného vína, který se tam v létě pije). Něco, co si s sebou vezmete v létě na deku k vodě a nezničí vás to ani složitou zápletkou, ani komplikovanou slovní zásobou. Celkem 160 snadno stravitelných stránek.\nRelatos españoles contemporáneos (kolektiv autorů, úroveň B2-C1). Útlá knížka pěti povídek, navíc určená studentům španělštiny, takže se slovníčkem a CD. Začínajícího čtenáře rozhodně neurazí, a na Amazonu ji zakoupíte za tři dolary.\nModelos de mujer (autorka: Almudena Grandes, úroveň C1, česky nevyšlo). Velmi čtivá kniha sedmi povídek o ženách, které v životě čelí různým prapodivným okolnostem. Povídky mají překvapivé závěry a dělí knihu na menší části, takže ani jejích 256 stran vás nevysílí. Jedna z povídek, El vocabulario de los balcones byla v roce 2000 zfilmována pod názvem Aunque tú no lo sepas, což také není špatný film a vcelku stojí za vidění.\nEstaciones de paso (autorka: Almudena Grandes, úroveň C1-C2, česky nevyšlo). Opět povídky, opět současné, tentokrát o dospívajících, kteří se díky nějaké neobvyklé události ve svém životě rázem ocitají ve světě dospělých. Celkem 288 stran a poněkud složitější jazyk než v předchozím případě.\nDoce cuentos peregrinos (autor: Gabriel García Márquez, úroveň C1-C2, česky: Dvanáct povídek o poutnících). Kolumbijský spisovatel kromě svých světoznámých děl jako Sto roků samoty a Láska za časů cholery (která jsou na čtení v originále poněkud složitá) psal i moc dobré povídky. Tato knížka obsahuje dvanáct povídek o lidech, kteří jsou nějakým způsobem na cestě. Čeká vás 232 stran a srozumitelná španělština s pár latinskoamerickými modalitami (které se však vesměs vyskytují ve slovníku a nezmatou vás). Typická kniha pro upršené nebo zasněžené odpoledne, kdy se schoulíte do křesla s konvicí čaje nebo kávy. Z povídky El rastro de tu sangre en la nieve (Stopa tvé krve ve sněhu) vás bude mrazit ještě dlouho.\nNemáte dost? Španělskou literaturu najdete v knihovně institutu Cervantes v Praze. Pokud si chcete nějaké dílko pořídit nastálo, zkuste španělské knihkupectví v Praze Deliberia (disponuje e-shopem) nebo jednoduše Amazon.


Přidal nagasadowcz dne 22.08.2013 22:33\nVítej mezi námi, zapojíš-li se více, budeme určitě rádi. Jsem navíc potěšen, že i hezká baletka hraje Skyrim :)\nEDIT: Ta hláška v podpisu je dobrá, kradu :D\nPřidal Ligos dne 22.08.2013 22:58\nAle napravovat to nebudu, mám rád určitou anonymitu...:P\nPřidal Diego dne 22.08.2013 23:17\nNo, konečně další žena na fóru! Je jich tu totiž pomálu... *.*\nAle vítej a zapoj se do konverzace s ostatními, třeba v naší "nekonečné". ;)\nPřidal Lord Rade dne 22.08.2013 23:18\nTěší mě Princezno. (RPG1) Zajímavé, že se představíš skoro o rok později po založení účtu :D\nPřidal METTALIC dne 22.08.2013 23:26\nPřidal nagasadowcz dne 22.08.2013 23:29\nPřidal Tasemnice dne 22.08.2013 23:40\nAle, někdo, kdo tu zvedne female factor :)\nPřidal PrincessLeia dne 22.08.2013 23:49\nVšem upřímně děkuji za uviítání! ;)\nNaga - Podpis klidně ukradni, stejně jsem jej nevymyslela já :) Já budu jen ráda, čím víc lidí jej bude potřebovat! (PS: aféra Melkor?? Má to cokoliv společného s Tolkienovým Melkorem nebo...?)\nLigos - Lidi, co tě zde znají již dlouho jistě stačili vypozorovat co máš rád, čemu dáváš přednost a odhadli tvé jisté osobnostní rysy. Takže toho stejně o tobě nakonec ví více než o mě. O mě si mohli nyní přečíst pouze jistá mnou udaná fakta, ale jen ty méně podstatné věci :) U tebe na vše pouze museli přijít složitější cestou :) Jsem vděčná za tvou oblibu Isabell a pokračování se jistě ty i nyní dočkáš ;)\nLord Rade - Ano, odhadovala jsem, že to bude ten rok :D Ale lepší někdy než nikdy a lepší později, ale trvaleji ;)\nPřidal Lord Rade dne 22.08.2013 23:52\nNevím, ale ty aktivní napočítáš na jedný ruce :D\nPřidal Mike dne 23.08.2013 00:09\nTak, i já se připojím, ahoj, ahoj! :)\nJinak, určitě neudělám nic špatného, když vás odkáži na video, kde vystupuje (mj.) i Princess. :) Jedná se o úžasný taneční doprovod k úžasnému francouzskému baroknímu skladateli de Lullymu, resp. k třem jeho dílům. :)\nPřidal METTALIC dne 23.08.2013 00:16\nPřidal Readyxx dne 23.08.2013 00:21\nvelice pekne .. ;)\nPřidal nagasadowcz dne 23.08.2013 01:05\n@Leia: Tak Melkor, to byl jeden uživatel a dá se říct, že oblibou se rovnal Tolkienově Melkorovi. Už má trvalý ban :D\nTak AKTIVNÍ ženy jsem napočítal... 2 :D Mopi a Tasemnice. Už hodně dlouho tu nebyla Chell, která bývala aktivní. No a taková poloaktivní je ještě MortuusDominus a Pipi. Inu, moc jich není, takže za každou novou jsme rádi.\n@Mike: No, balet zrovna nemusím. Jako, když to dělá ženská, to pochopím, ale ti chlapi mě rozesmívají. Říkejte mi klidně barbar, ale není to můj pohárek krve. Každopádně hudba je tradičně výborná. Holt, Lully je Lully. (Šmarjá, to je taky jméno :D)\nPřidal Ligos dne 23.08.2013 01:10\nJo jo, Nago, názor na balet máme totožný! :D\nPřidal nagasadowcz dne 23.08.2013 01:16\nJá celkově nerad sleduju tanec, pakliže netančí nějaká pěkná dívka slušivě oděná :D Jediné, co mě baví, je step, poněvadž to je vedle tance vlastně svým způsobem taky tak trochu produkce hudby.\nPřidal Ligos dne 23.08.2013 01:18\nAle už dost OT, sorry...:)\nPřidal Mike dne 23.08.2013 01:25\nA Princess a její kolegyně/kolegové tancují skvěle. Toliko k tomu. :)\nPřidal METTALIC dne 23.08.2013 11:13\nNo, balet zrovna nemusím. Jako, když to dělá ženská, to pochopím, ale ti chlapi mě rozesmívají. Říkejte mi klidně barbar, ale není to můj pohárek krve. Každopádně hudba je tradičně výborná. Holt, Lully je Lully. (Šmarjá, to je taky jméno :D)\nS těma chlapama to taky nepochopim :D Já bych se nemohl takto dotýkat druhých chlapů :o\nPřidal PrincessLeia dne 23.08.2013 18:52\nAno, tak to tu těch žen moc není. Nevadí :) Ono se to u hry jako Skyrim dá očekávat (bohužel). Já byla odchovaná 3 bratry. Jaká já byla divoch jako malá :D Lítala jsem po lese s rozpuštěnýma vlasama, v maskáčích a buď nějakým mečem nebo plastovou pistolí :D To byly časy... Ráda na to vzpomínám. A i když jsem nyní přeci jen vyzrála, tyto základy mi zůstaly naštěstí a odráží se v těchto hrách a do značné míry i filmovém vkusu :) Mám třeba ráda (mimo mnohé) Bourna nebo Bratrstvo neohrožených. I když má samozřejmě vše své meze a můj vkus je velmi rozšířený i do jiných žánrových oblastí. Například zbožňuji Jane Austenovou...\nCo se týče baletu, já to moc rozorávat nechci (nejen díky OT). To by byla delší debata, ale přiznám se, že v mnoha věcech s vámi ne-nesouhlasím :) I přesto že balet mám velmi ráda. Ale jinak tohle není přímo balet. Toto představení je hlavně moderní tanec (krom první třetiny, která je věnována všemu druhu. Jsou to čísla historického tance, baletu a moderny. Tanec postupem času ;)) Neměl si to sem dávat Miku :D Ale když už, tak pokud máte zájem, tak já doporučuji naše tango s Ondrou na minutě 12:50 :) Jinak já mám na toto představení nádherné vzpomínky :)\nPS k mému představení: Zvykněte si na to, že píši kurzívou. Je tomu tak na všech forech, kde jsem kdy v posledních letech byla a měnit to nehodlám B)


Uvnitř je jako vždycky karta s přehledem výrobků, které ve svém boxu krásy můžete najít, včetně popisu, ceny a tipů k použití ;) Na jednotlivé produkty se postupně objeví recenze, chci je nejdříve pořádně vyzkoušet :)\nSérum s hedvábím pro obnovení a hydrataci vlasů. Vzorek Biosilku jsem měla asi před půl rokem a poslala jsem ho dál. Tenhle by měl být s vylepšeným složením a protože si nepamatuju, co bylo v tom původním, nezbývá, než ho vyzkoušet :) Sans Soucis - Moisture Aqua Benefits - vzorek 30 ml\nNa balzámy já jsem ujetá, takže mi udělal radost. Zatím jsou dojmy pozitivní, jen by mohl být trochu víc hydratační. Fleur de Santé Tekutá rtěnka s leskem - plné balení 3,5 ml\nJak se vám zamlouvá obsah únorového Ladyboxu? Já si nestěžuju, hodně věcí rozhodně využiju a spotřebuju, jen rtěnku asi nejspíš někomu daruju. Děkuji tvůrcům Ladyboxu za poskytnutí únorové edice za účelem zrecenzování :)\nCaterina11. března 2013 14:18Ta micelární voda je příšerná, už s ní Biodermu nikdy nepodvedu. OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:53Koukám, že s micelárkou Lirene je to podobně jako s Aussie :D Půl národa ji miluje a půl nenávidí :DVymazatOdpovědětDante Alighieri11. března 2013 14:23Vůbec si nestěžuju. Ten Sans soucis je bezvadnej a přítel mi ho zabavil. :D Přitom jsem mu ho jen půjčila! K balzámu nemám výhrady. Biosilk jsem ještě nezkusila, ale jsem ráda, že tu možnost mám stejně jako s micelárkou. Tenhle box se povedl. Teda až na ty prášky, ty bych tam nedávala, případně jen vitamíny na vlasy, pleť a tak. OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:58Souhlas ;)VymazatOdpovědětAnonymní11. března 2013 17:10Tenhle LB mám doma taky a zde jsou mé dojmy:- micelárka - podprůměr, oči pořádně neodlíčí- balzám na rty - průměr- pleťový krém - průměr, ale nejvíce mi vadí jeho parfemace, která je opravdu až otravná a protivná- čokoládový balzám jsem darovala- tabletky jsem ještě nezkoušela- tekutá rtěnka - ta je boží, boží, boží - velice příjemná na rtech, žádný lesk, ale opravdu rtěnka - mám odstín nude pink Takže tak :)OdpovědětVymazatAlliknowaboutcosmetics11. března 2013 17:22ja som snáď na žiaden výrobok nepočula toľko rozdielnych názorov ako na micelárku od Lirene...aj ja som ju skúšala a bola úžasná! avšak ako aj tu v komentoch sa nájde veľa žien, ktorým nevyhovuje vôbec...som z toho prekvapená, že sa tie názory môžu naozaj až tak veľmi líšiť:/OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:52Taky docela koukám, jak je to rozporuplný výrobek... Já jsem s ní právě taky spokojená moc :)VymazatOdpovědětcarameels11. března 2013 17:24Dneska jsem taky objednala! Už se těším, je tam všechno, co využiju :). Nejvíce se těším na Biosilk. OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:56Já bych chtěla časem vyzkoušet Biosilk šampon a kondiš... VymazatOdpovědětJanka11. března 2013 17:34Tak LB nemám , ale micelárku ano a jsem spokojená :) Chtěla bych tu čoko fantazii :))OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:55Trochu mě na tý Fantazii vadí, že zabarvuje. Ale zatím jsem jí jen vyzkoušela, uvidíme, jak moc to bude vadit při "plošném" použití :DVymazatOdpovědětRory11. března 2013 20:31Micelárku jsem si koupila a u mě tedy velké zklamání :(.OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:55To mě mrzí :/VymazatOdpovědětLada Váňová11. března 2013 20:58jestli chceš, tak tu rtěnku klidně vyměním, mám odstín Pearly Rose ;)OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:56Ladi, koukám na ten Pearly Rose a je to trochu retro... :)VymazatLada Váňová12. března 2013 11:49v pohodě, mně zase nesluší růžová, tak jsem to zkusila ;)VymazatOdpovědětNikol Káchová11. března 2013 21:15Super věcičky :))) Dáš mi pak nějak vědět jak fungoval ten biosilk? :)http://nikol-kach.blogspot.cz/OdpovědětVymazatOdpovědiLabradoora12. března 2013 8:51Určo, bude na něj samostatná recenze :)VymazatOdpovědětOkomentovatNačíst další...


MUDr. Zdeňka Adamcová názory - praktický lékař Otrokovice - ZnamyLekar.cz\nJelikož se pohybuji na počítači a vážně uvažuji o změně praktického lékaře tak jsem se podíval i na názory na jiné a ordinace doktorky se nachází ve stejné poliklinice tak ji nejspíš požádám o změnu k ní. Doufám,že nebude proti. Určitě tak v nejbližší době učiním.\nMUDr.Adamcovou jsem začala navštěvovat ihned poté, co jsem opustila dětskou lékařku,byla jsem v její péči hodně let a to i poté, co jsem opustila Otrokovice.Když odešla,hledala jsem nového lékaře,ale na takového,jako ona, jsem dosud nenarazila.\nK paní doktorce Adamcové jsem přestoupila přímo od dětského lékaře a tak mne provázela 15 let. Sice jsme se nevídaly nijak často :-), ale přístup paní doktorky byl vždy až překvapivě úžasný. Velmi pozorně vnímala pocity a potřeby pacientů a vedle její profesionální pomoci byla vždy přátelská až důvěrná rada. Pod její ochranná křídla patřila celá naše rodina. Je mi opravdu líto, že již opustila svou ordinaci. Přeji paní doktorce Adamcové mnoho štěstí a zaslouženého klidu po dlouhá důchodová léta. Ráda bych jí poděkovala za celou naši rodinu.\nChtěli by jsme touto cestou vyjádřit spokojenost s paní doktorkou a velice nás mrzí,že z Otrokovic odešla.Ale zároveň jí patří poděkování,že za sebe našla tu nejlepší náhradu,jakou mohla a to v paní doktorce Vavrušové.Oběma patří velký dík.\nVýborná lékařka,která dokáže vyslechnout pacienta a dokáže poradit a pomoct. Plně i doporučuji. Je radost chodit k takovému lékaři. Škoda,že odešla letos do důchodu.


Čáslav zahájila pekelně, přebila nadupanou Karvinou - Kutnohorský deník\nČáslav zahájila pekelně, přebila nadupanou Karvinou\nKarviná – Fotbalistům Karviné nevyšla domácí premiéra v novém ročníku druhé ligy. Na vlastním hřišti padli s Čáslaví a přiřadili se tak po bok dalších favorizovaných celků, které v úvodu soutěže nečekaně prohrávaly. Naopak Čáslav slaví úžasný vstup do sezony.\nRadost Vladana Milosavljeva v utkání Karviné s Čáslaví byla pro domácí jedinou. | Foto: Ivo Dudek\nÚvod utkání zastihl oba celky při chuti. Hosté vůbec nepůsobili dojmem, že si přijeli do Karviné pro remízový bod. Hráli odhodlaně a otevřeně. Karviná zase doma chtěla tlačit, a tak se hrál v první půli atraktivní fotbal.\nČáslav zahrozila jako první, když hlavičku Šislera vytahoval reflexivně gólman Kafka mimo své tyče. Na opačné straně hřiště našel krásnou přihrávkou Bartošák Milosavljeva, jeho lob z nadějné pozice si ale gólman Ducheček pohlídal.\nPo tomto svižném vstupu se pokračovalo ve velkém nasazení na obou stranách, velké šance ale nepřicházely.\nSkórovat se povedlo domácím až v 17. minutě, kdy předvedli rychlou akci, kterou započal Ficek, prodloužil Látal a zakončil Milosavljev. Srbský záložník se trefil nekompromisně. „Zdeněk mi poslal přihrávku, ale byla docela těžká, takže jsem si ji nezpracoval ideálně a balon mi odskočil. Naštěstí ne tak moc, takže jsem ho doběhl a volejem napálil do sítě. Vyšlo to,“ mohl se radovat alespoň z částečného úspěchu Vladan Milosavljev. „Tušil jsem, že to bude gól, pravačka je mou silnou zbraní,“ vtipkoval levonohý fotbalista.\nJinak mu ale po utkání nebylo příliš do řeči. „Prohráli jsme, třebaže jsme se hodně snažili. To nás hodně mrzí. Musíme věřit, že ten nezdar odčiníme hned v dalším utkání,“ poznamenal Milosavljev.\nKarviná prohrála proto, že nedokázala vedení 1:0 uhájit déle než devět minut. Hosté z Čáslavi postupovali obranou domácích až příliš snadno.\nNejprve se kolem obránců prošel Voltr jako by se nechumelilo a srovnal, pak zase obrana domácích dopřála dorážejícímu Džafičovi dostatek času pro to, aby si míč úspěšně dorazil do sítě, když předtím úspěšně zasáhl gólman Kafka.\nVstup do druhé části náležel Karviné. Bartošákova nevydařená střela se málem doplazila do sítě, na Motyčkovu hlavičku zase těsně nedosáhl Presl dva metry před bránou.\nKarviná tlačila, ale nebylo jí přáno. Hrtánek a po něm i Presl trefili jen tyč. „Musím sportovně uznat, že po přestávce jsme se ocitli pod domácím tlakem. Za odhodlanost a větší vůli jsme si ale nějaký bod zasloužili a byli o chlup lepší,“ poznamenal po utkání trenér Čáslavi Oldřich Abrhám.\nJeho tým chtěl domácím dokázat, že nehraje defenzivně. „Předzápasové prognózy nás zdravě naštvaly. Každý viděl, že jsme sehráli jasnou otevřenou partii. Potěšil mě i výkon mladých hráčů jako jsou Voltr nebo Džafič,“ pokyvoval spokojeně hlavou trenér Zenitu.\nJeho svěřenci zkoušeli ve druhé části hru na brejky a málem svůj náskok pojistili. Džafič nejdříve nedotáhl svůj slibný únik, pak se zase po standardce objevil na zadní tyči Šisler a těsně minul.\n„Hosté hráli opravdu velmi dobře. Daleko srdnatěji než naši hráči. Z psychické výhody, do které jsme se dostali prvním gólem, jsme se rázem ocitli v nevýhodě a někteří hráči ten psychický tlak neunesli,“ postřehl po obratu z 1:0 na 1:2 trenér MFK OKD Karel Kula.\nJeho tým musí okamžitě vytěsnit myšlenky z tohoto špatného výsledku z hlavy. „Možná je dobře, že hrajeme už ve středu pohár. Musíme si vyzkoušet nové věci, změny v sestavě, abychom se o nápravu mohli pokusit na Bohemce,“ završil Kula.\nKarviná - Čáslav 1:2 (1:2). Branky: 17. Milosavljev – 26. Voltr, 33. Džafič. Rozhodčí: Nenadál – Kocián, Paták, žluté karty: Bolf, Ficek – Kunášek, Fikejz, Rakovan, diváci: 1655.\nKarviná: Kafka – Jursa, Motyčka, Bolf, Knötig – Hrtánek, Ficek (83. Cverna), Bartošák, Milosavljev – Látal (59. Presl), Chovanec (46. Mišinský). Trenér: Karel Kula.\nČáslav: Ducheček – Hečko (78. Timm), Němeček, Šisler, Kunášek – Voltr, Špidlen, Jukl (61. Prášil), Rakovan – Džafič, Fikejz (88. Hejný). Trenér: Oldřich Abrhám.


Be Barcelona Eixample Universidad - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Barcelona\nDifferent Locations, Eixample, Barcelona, Španělsko, 08011 - Velmi dobré umístění – zobrazit na mapě\nBe Barcelona Eixample Universidad – podrobnější informace\nUmístěný v krásné oblasti Eixample hotel Be Barcelona Eixample Universidad je známý svou pohostiností v restaurace, památky, nákupy centru města Barcelona. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nBe Barcelona Eixample Universidad rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Barcelona. Hotel poskytuje přeprava do hotelu / na letiště, hlídání dětí, rodinný pokoj, pronájem auta, okružní jízdy s cílem zajistit našim hostům co největší komfort.\nVychutnejte si vysoce kvalitní vybavení pokojů, v některých pokojích včetně topení, balkon/terasa, telefon, ventilátor, televize, které vám pomohou dobít energii po dlouhém dnu. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Be Barcelona Eixample Universidad je chytrou volbou pro cestovatele do města Barcelona, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.\nMístní daňové identifikační číslo: HUTB-005660\nInformujte prosím Be Barcelona Eixample Universidad o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. V den příjezdu se vyžaduje složení zálohy ve výši 200 EUR za případné způsobené škody. Záloha Vám bude v plné výši vrácena, pokud nebudou při kontrole ubytování zjištěny žádné škody. Číslo licence: HUTB-005660


Bio Vita placky italské 100g Lifefood\nKód zboží : 8594071481414\nPlacky jsou ideální a velmi chutnou alternativou pečiva. Neobsahují lepek, škroby, mouku ani žádná pojiva či kypřící látky. Jsou sušené na 40 C, aby nedocházelo ke znehodnocení živin. Jsou zcela bez soli a hlavně jsou RAW!\nSložení: Lněné semínko zlaté, Para ořechy, Pohanka loupaní máčená, Mrkev, Sušená rajčata (s mořskou solí) (15 %), Cibule, Cibule, Česnek, Nerafinovaná mořská sůl,Italské koření (0,5 %), Sušená bazalka (0,2 %) - všechny ingredience jsou BIO!


Znojmo získalo titul Historické město roku 2010 | E15.cz\nZnojmo získalo titul Historické město roku 2010\nZ trojice měst Polička, Prachatice, Znojmo získalo titul Historické město roku 2010 Znojmo. Na území druhého největšího města Jihomoravského kraje se nachází celkem 167 nemovitých kulturních památek, včetně národní kulturní památky – rotundy sv. Kateřiny. Pomyslné žezlo v soutěži vyhlašované od roku 1993 ministerstvem kultury převzal starosta Znojma Zbyšek Kaššai, který nám poskytl rozhovor.\nJak pečuje město o památky?\nPečujeme nejen o nemovité kulturní památky, ale intenzivně revitalizujeme také veřejná prostranství městské památkové rezervace (MPR) a jejího ochranného pásma včetně veřejné zeleně. V loňském roce byly zrekonstruovány a zpřístupněny přízemní prostory Golčova paláce. V současné době probíhá rekonstrukce střešní konstrukce Deblínského zámku, v období prázdnin bude dokončena revitalizace hradebního pásu v Dolním parku. Dále probíhá v Karolíniných sadech výsadba městské vinice. V loňském roce byla opravena lokalita Jáma, v roce 2009 proběhla regenerace veřejných prostranství, a to na Horním i Václavském náměstí, v ulici Přemyslovců a ulici Vlkova…\nA jaké úkoly jsou před vámi, pokud jde o další rozvoj městské památkové rezervace?\nNyní se město intenzivně zabývá otázkou budoucnosti bývalého pivovaru, jehož areál v loňském roce odkoupilo od společnosti Heineken. V současné době se zpracovává studie pro možnosti využití jednotlivých budov. Větší část budov areálu byla na sklonku roku 2010 prohlášena za kulturní památku a nyní probíhají práce na přípravě studie za účasti pracovníků Národního památkového ústavu v Brně. Revitalizace městských parků, které jsou podle aktuálního dendrologického posudku v havarijním stavu, je nezbytná. Počítáme, že stavební práce proběhnou v letech 2012 až 2017, také však záleží na finančních možnostech městské pokladny.\nZískali jste na akce peníze z Evropské unie? Na co konkrétně jste je využili?\nMěsto využívá na obnovu památek finance z rozpočtu města, v loňském roce finanční příspěvky na obnovu památek činily čtyři procenta z celkového rozpočtu města, ale také z rozpočtu ministerstva kultury v rámci Programu regenerace MPR a MPZ, který v roce 2010 přispěl na obnovu tří měšťanských domů. Z rozpočtu Jihomoravského kraje byla minulý rok též dotovaná oprava krovu hradu. Nejvyšší finanční částku jsme dostali z regionálního operačního programu Jihovýchod. Činila 45,4 milionu korun a byla použita na revitalizaci historického jádra města Znojma.\nPřed dvěma lety se nevydražil znojemský klášter, tak připadl městu. Jak probíhá jeho rekonstrukce?\nKomplex premonstrátského kláštera v Louce se nachází v jižní části města a je pravda, že po několika neúspěšných pokusech státu ve snaze tento areál prodat, byl nakonec klášter bezúplatně převeden do vlastnictví města. Součástí převodu je i několik omezení, s nimiž musíme do budoucna počítat. Nyní hledáme vhodné využití tohoto velkého areálu, aby bylo v souladu s památkovou ochranou.\nJaké jsou vize pro vaše funkční období?\nNa prvním místě je to ozdravění finanční situace města, škrty ve výdajích, zastavení neefektivních výdajů města a jím zřízených příspěvkových organizací. Rád bych prosadil transparentní řízení města a zahájil proces modernizace městského úřadu. Další k řešení je bytová politika, privatizace městských bytů, rozvoj infrastruktury města a územní plán města. Budeme pokračovat v prezentaci města Znojma na území celé České republiky a v příhraničních oblastech Rakouska a Slovenska.


Systém vložek, BRANDplates® | VWR\nSystém vložek, BRANDplates®\n732-1675EA 23040 CZK\nSystém vložek* BRANDplates® zahrnuje dvě různé destičky pro kultivaci buněk (standardní 24-jamkové destičky a speciální 6-jamkový model) a dva druhy vložek pro kultivaci buněk (vložky s nebo bez vstupního otevíracího systému), které lze nakombinovat.\ndestičky mají inovační, speciálně navržené jamky s bočními plnícími porty\nvložky s "track-etched" PC nebo PET membránami\nvýběr ze 4 velikostí pórů\nbezpečné umístění vložek v destičkách díky vodícím drážkám\nTyto systémy mohou být používány v široké škále aplikací. Standardní model lze použít v aplikacích jako je ko-kultivace, sekreční studie a testy chemotaktické a speciální model nachází uplatnění v automatizované in vitro přípravě lidských kultur (3D tkáňové kultury).\nmikrodestičky BRANDplates®: 24-jamková standardní destička obsahuje 24 jednotlivě plněných jamek, které mohou být vybaveny stripy se čtyřmi vložkami a/nebo jednotlivými vložkami. 6-jamkový speciální model obsahuje čtyři jamky, které jsou všechny spojené v jednu velkou prodlouženou jamku. Tato jamka může být vybavena stripem se 4 vložkami, tudíž všechny čtyři vložky ve stripu mohou být již dodávány s médiem.\nvložky stripů BRANDplates® a jednotlivé vložky: Vložky stripů buněčných kutur a jednotlivé vložky jsou k dispozici buď s hladkou stěnou nebo s vnitřními kanály (vstupní otevírací systém). Vložky s hladkými stěnami jsou navrženy pro standardní aplikace jako sekreční studie, ko-kultivace, migrační studie, testy chemotaktické, atd. Vložky buněčných kultur se speciálními vnitřními kanály jsou pro automatizovanou přípravu lidských tkání in vitro. Vstupní otevírací systém umožňuje rychlé, konzistentní výměny média, od submerzních kultur po vířivou kulturu. Speciální vnitřní kanály umožňují nastaveníí hladiny média bez rizika poničení vířivých kultur.\nSystém vložek BRANDplates®: Vložky stripů a destiček jsou k dispozici jako kompletní systém (6-jamková destička plněná 6 vložkami stripů).\n*spoluvyvíjen s Fraunhofer Society\nCertifikace: Vyroben dle požadavků norem ANSI/SLAS 1 a 4. Sterilní dle ISO 11 137 a AAMI Guidelines SAL 10-6. Netoxický dle ISO 10 993-5, bez obsahu endotoxinů (< 0,01 EU/ml), bez obsahu DNA, DNazy, and RNazy.


Lampa do projektoru BENQ CP510\nLampa do BENQ CP510\nLampy do projektoru BENQ CP510 Produktové číslo lampy: 5J.01201.001\nHledáte lampu pro projektor BENQ CP510? Nabízíme lampy s modulem i samotné výbojky od originálních i neoriginálních výrobců.\nLampy s modulem do projektoru BENQ CP510\nOriginální lampa s modulem do BENQ CP510 je lampa od originálního výrobce a je dodána včetně plastového montážního modulu lampy. Doporučujeme pro maximální spolehlivost a snadnou výměnu lampového modulu.\n5 012 Kč bez DPH 6 064,52 Kč s DPH\nGenerická lampa s modulem do BENQ CP510 je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR) usazená v modulu od alternativního výrobce. Jedná se o velmi spolehlivé řešení, které je levnější než originální varianta. Doporučujeme pro spolehlivost a výhodnou cenu.\nKompatibilní lampa s modulem do BENQ CP510 je lampa včetně montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Jde o levnější řešení, které doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.\nLampy bez modulu do projektoru BENQ CP510\nOriginální lampa bez modulu do BENQ CP510 je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), určená pro výměnu lampy ve vašem stávajícím lampovém modulu. Toto řešení je levnější než lampa s modulem, ale vyžaduje manuální zručnost a zkušenosti. Doporučujeme zákazníkům, kteří již mají s výměnou holé lampy zkušenosti.\nKompatibilní lampa bez modulu do BENQ CP510 je holá lampa bez montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Výměna lampy v modulu vyžaduje manuální zručnost a nářadí. Jde o nejlevnější variantu, kterou doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.


Aquila 1500 - vchodová stříška. Elegantní přístřešek nad vchodové dveře. Praktická a elegantní vchodová stříška s velmi snadnou instalací. Silná a odolná konstrukce od předního sv ... (Podrobný popis)\nAquila 1500 - vchodová stříška.\nElegantní přístřešek nad vchodové dveře. Praktická a elegantní vchodová stříška s velmi snadnou instalací. Silná a odolná konstrukce od předního světového výrobce zaručuje dlouhou životnost. Vysoce odolný panel z čirého polykarbonátu se 100% UV ochranou a tloušťkou 4 mm.\nOdolné korozivzdorné hliníkové profily. Práškově lakované a pozinkované podpěry z oceli. Tvar předního profilu i zadní skryté těsnění odvádí při dešti vodu do boků. Velmi jednoduchá instalace, spojovací materiál pro instalaci součástí dodávky. Díky spojovacímu článku lze napojit libovolné množství stříšek vedle sebe (příslušenství). Stříška nevyžaduje údržbu.\nvchodová stříška LANITPLAST OTIS 120/85 stříbrná\nHliníková vchodová stříška stříbrná, š 1200 x h 850 x v 320 mm, čiré plexisklo 4 mm.Šířk ...\nHliníková vchodová stříška hnědá, š 1600 x h 900 x v 380 mm, bronz. komůrkový polykarbon ...\nHliníková vchodová stříška bílá, š 1600 x h 900 x v 380 mm, čirý komůrkový polykarbonát ...\nUniverzální boční stěna vhodná ke všem typům stříšek.Díky šikmé horní straně je kompatibil ...\nUniverzální boční stěna vhodná ke všem typům stříšek. Díky šikmé horní straně je kompatibi ...\nAhoj, přeposílám zboží z webu Svarecky-obchod.cz. Jedná se o: Palram Aquila 1500 vchodová stříška cena 4 999 Kč odkaz: https://www.svarecky-obchod.cz/zahradni-technika/zahradni-domky/vchodove-strisky/41174-palram-aquila-1500-vchodova-striska.htm Doporučuji se na něj podívat!\nProsím o zaslání informací ohledně dostupnosti produktu: Palram Aquila 1500 vchodová stříška cena 4 999 Kč odkaz: https://www.svarecky-obchod.cz/zahradni-technika/zahradni-domky/vchodove-strisky/41174-palram-aquila-1500-vchodova-striska.htm


Dráhy před prázdninami posílí počet spojů - Deník.cz\nDráhy před prázdninami posílí počet spojů\nPraha - České dráhy (ČD) na začátku prázdnin mimořádně posílí vybrané vlakové spoje o čtyři tisíce míst. Železničáři kromě toho nasadí i veškeré dostupné vozy pro přepravu jízdních kol. Deníku to ve středu potvrdila ředitelka odboru osobní dopravy ČD Luďka Hnulíková.\nV pátek a v sobotu budou posíleny desítky dálkových spojů například na trasách Praha – Košice, Praha – Ostrava, Praha – Brno, Brno – České Budějovice, Praha – České Budějovice nebo Brno – Bohumín.\n„Také kvůli zvýšenému počtu cestujících s jízdními koly vypravíme v sobotu 28. června zvláštní rychlík z Brna do Českých Budějovic, který odjede z brněnského hlavního nádraží v 7:16. Vlak pojede přes Havlíčkův Brod a z Jihlavy zastaví ve všech stanicích a zastávkách jako pravidelné rychlíky. Do Českých Budějovic dorazí ve 12:52,“upřesnila Hnulíková.\nOde čtvrtka 26. června až do konce srpna bude navíc každý čtvrtek a pátek jezdit z Prahy do Košic a zpět posilový noční rychlík Vihorlat. Odjezd z Prahy hl.n. je ve 21:44. Vzhledem k většímu zájmu o cestování vlaky v období prázdnin doporučují České dráhy všem cestujícím včasné zajištění rezervace míst a nákup jízdenek v předprodeji. Vyplatí se také předem nakupovat jízdenky do vlaků SC Pendolino, které jsou s povinnou rezervací a zvláště páteční odpolední spoje bývají dopředu vyprodány. „Jednoznačně doporučujeme nakupovat jízdenky na vlaky kategorie SuperCity, EuroCity, InterCity, Expres nebo rychlík přes internet, na adrese www.eshop.cd.cz,“ dodává Luďka Hnulíková. „Místenku máte v takovém případě zdarma, doma si lístek vytisknete a vůbec nemusíte před odjezdem k pokladně.“\nObjednat si lze i kola v 11 půjčovnách Českých drah. Stačí si na www.cd.cz v záložce „volný čas/půjčovny kol“ najít kontakt a předem zavolat. Když není ve vybrané půjčovně dostatek kol, přivezeme je podle objednávky z jiné stanice. Tradičně nejvytíženější jsou půjčovny v jižních Čechách a na jižní Moravě.


Zloděje v obchodě chytila ostraha - Liberecký deník\nZloděje v obchodě chytila ostraha\nLiberec - Z trestného činu krádeže se bude zpovídat dvaatřicetiletý muž z Jablonce nad Nisou. Ten při návštěvě obchodního centra Kaufland v liberecké čtvrti Rochlice odcizil zboží za 1 200 korun.\nZ prodejny si chtěl bez zaplacení odnést Bratislavskou klobásu, Paprikáš a Poličan. K tomu si ještě přibral litrovku Staré Myslivecké a půllitrovku Jägermaistra. „Muž však zřejmě myslel i na následnou očistu, neboť dalším zbožím, které si chtěl přivlastnit bez zaplacení, byly tři zubní kartáčky,“ vysvětlila tisková mluvčí liberecké policie Vlasta Suchánková.\nMuž však nic ze salámů a alkoholu neochutnal, a ani nestihl použít zubní kartáčky. S nezaplaceným zbožím ho za pokladnami zadrželi pracovníci ostrahy a vyrozuměli policisty.\nTi následně zjistili, že muž byl již v minulosti za majetkovou trestnou činnost, konkréně za krádeže, potrestán Okresním soudem v Jablonci nad Nisou. „Na základě těchto skutečností, že se podobné trestné činnosti nedopustil poprvé, mu policisté ve zkráceném trestním řízení sdělili podezření z trestného činu krádeže,“ dodala Vlasta Suchánková.


Penzion HANA, Žamberk\nJiráskovo náměstí 277, 56401\nNabízíme ubytování v penzionu s kapacitou 29 lůžek s možností přistýlek. Každý apartmán má sociální zařízení, sprchový kout, lednici, TV a satelit. K dispozici je také kuchyňský kout s vařičem, nádobí, lednička i mikrovlnná trouba. V areálu je parkoviště.\nJe k dispozici sedm apartmánů.\nCelková kapacita 29 lůžek s možností přistýlek.\n420Kč cena na jednu noc , 2 a více nocí 390Kč/noc . Děti do 10let 200/noc\nrestaurace jsou v dosahu cca 5min. pěšky\n300m pěší chůze podél řeky Divoké Orlice se nachází koupaliště s tobogány a bazénem pro malé děti.\nVedle koupaliště jsou tenisové kurty, minigolf, bowling, restaurace s nabídkou dobrých jídel a hudebním klubem v suterénu.\nNavštívit můžete Tyršovu rozhlednu, kino i muzeum. Možnost vyhlídkových letů a projížděk na koních.\n3km vzdálená sjezdovka poskytuje bohaté vyžití pro děti i dospělé. Malý vlek pro děti předškolního věku a začínajících školáků, velký pro zkušené lyžaře. Večerní lyžování s umělým osvětlením, zasněžování umělým sněhem.\nPro běžkaře jsou ideálním místem pro výlety hřebeny Orlických hor, kde jsou běžecké trasy pravidelně upravovány.Pro tenisty možnost hraní v kryté tenisové hale, navštívení sportovního centra, squash, kluziště.\n+420 465 614 941


Partneři podcastu - Brocast\nNěkdo za nás ty účty za elektriku platit musí\nAROHA je naše značka přírodních vitamínů, minerálů a doplňků stravy. Vznikla, protože jsme se snažili optimalizovat vlastní zdraví a zlepší stav členů naší rodiny. V ČR ale nebyly k dostání kvalitní doplňky stravy a tak jsme je objednávali v zahraničí, zkoušeli a rozdávali po kamarádech. Teď je konečně můžete koupit i vy.\nKesh je fintech startup, který mění poskytování půjček a hypoték. Kesh již českým bankám doručil žádosti o financování v hodnotě více než 13 miliard korun. Tým Kesh pracuje na tom, aby českým a slovenským zákazníkům zjednodušil a zlevnil využívání finančních produktů, a tím umožnil lidem dělat lepší finační rozhodnutí.\nCukrfree životní styl, kterým autorka Janina D. Černá pomáhá lidem zbavit se závislosti na cukru. Není to však jen o jídle. Cukrfree je jedna z nejvlivnějších značek spojená se zdravím a jídlem. Ale také oblíbený blog, 9týdenní online program a kniha, kuchařky a eshop se zdravými potravinami, doplňky stravy a vybavením kuchyně.\nVia Caroli je marketingová a business development agentura, která se specializuje na vývoj a propagaci nových inovativních projektů zejména z oblastí finančních služeb, fintechu, kryptoměn a sportovního sázení. Mezi klienty agentury patří např. Česká spořitelna, Buřinka, ING Bank, Zonky, Sodexo, 02, Betfair, Matchbook a celá řada dalších.\nXTB je naše nejoblíbenejší investiční platforma. Účet u nich máme už řadu let a aktivně přes ně investujeme do akcií, krypta a indexových fondů. Rozhodli jsme se, že s nimi nespojíme jen naše finance, ale i naše jméno, a stali jsme se Ambasadory XTB. V našich epizodách, na webu, YouTube i Instagramu najdete spoustu informací jak investovat.\nRozhovory najdete na všech hlavních platformách.\nPodcasty natáčíme i na video a najdete je na YouTube.\n© 2022 Brocast


Při rekonstrukce spojnice Nuslí a Pankráce se počítá s vytvořením přestupního uzlu MHD - Pražský patriot\nPři rekonstrukce spojnice Nuslí a Pankráce se počítá s vytvořením přestupního uzlu MHD\n28. února 2017 12:58\nPraha 4 souhlasí s návrhem Koncepční studie ulic Táborská, Na Pankráci, Na Veselí a Soudní, který dnes schválili pražští radní jako závazný podklad pro navazující projektovou přípravu, která bude řešit rekonstrukci ulic v této lokalitě. Studie navrhuje budoucí podobu celého uličního prostoru a vhodné prostorové a technické uspořádání odpovídající současným potřebám města.\n„Klíčovým zlepšením pro obyvatele Prahy 4 bude sjednocení stanic a zastávek metra C Pražského povstání, tramvaje číslo 18 a autobusů na linkách 193 a 134 do jednoho přestupního uzlu,“ uvedl starosta Petr Štěpánek (Trojkoalice/Zelení). „Lidé tak budou moci během méně než jedné minuty přestoupit mezi metrem, tramvají a autobusem,“ dodal.\nKoncepční studie byla projednána ve dvou fázích s veřejností. V první v říjnu 2015 zjišťovali odborníci z IPR Praha aktuální potřeby uživatelů Táborské ulice. Uskutečnila se komunitní vycházka a série sousedských setkání nad mapou. V druhé fázi, po vytvoření konceptu návrhu, dostali občané možnost jej zkonzultovat a okomentovat.\nNejdůležitějšími tématy byla na setkáních s veřejností automobilová doprava, parkování, podmínky pro cyklisty a pro pěší. Připomínky občanů a institucí byly vypořádány a některé zapracovány do finálního návrhu studie.


Romové jsou Romové, a ne Cikáni - iDNES.cz\nRomové jsou Romové, a ne Cikáni\n25. dubna 2007 1:00, aktualizováno 1:00\nNemám doma romskou bibli a romsky umím nanejvýš pozdravit. Zato už třicet let usilovně sbírám romské kamarády. I díky tomu, na rozdíl od Libora Gottfrieda (Romský národ, o kterém Romové nevědí, MFD 20. 4.), vím, jak moc hanlivě zní mnohým z nich slovo "Cikán".\nNesmyslným oddělováním národnosti a státního občanství "vynikaly" sociologické dotazníky v dobách komunismu. Ilustrační foto | foto: iDNES.cz\nA také chápu, proč se mnozí Romové v Česku nedokázali při sčítání lidu přihlásit ke své skutečné národnosti, což pana Gottfrieda udivilo.\nSkutečně to znamená, že se snad kvůli tomu nepovažují za Romy? Cožpak například mnozí Židé, jejichž kořeny v českých zemích jsou rovněž staleté, se zároveň nemohou nazývat Čechy, když žijí v Česku? Anebo nejsou potomci tureckých imigrantů v Německu stejně tak Turky jako Němci?\nNesmyslným oddělováním národnosti a státního občanství "vynikaly" sociologické dotazníky v dobách komunismu. Pan Gottfried evidentně zaspal dobu, a navíc si nepřipouští fakt, že přiznat se k romské národnosti v Česku znamená nebezpečí vystavit se ponížení a problémům.\nPři čtení jeho dalších řádků o tom, že slovo "Cikán" přece nezní hanlivě, když se jím někteří Romové sami označují, se mi vybavily slzy.\nTekly po snědých tvářích mladého vzdělaného muže. Byla deštivá noc a já se s ním vracela z reportáže z Plzně do Prahy. Ten muž plakal, protože tu noc pochopil, že ať dělá co dělá, pro bílé Čechy nikdy nebude "Rom", ale pouhý "Cikán".\nZa jeho ponížení jsem mohla já, protože jsem jeho a jeho kamarádku přiměla, aby podstoupil test MF DNES mapující diskriminaci Romů v Česku. Tehdy jsme do stejných situací vyslali dva stejné páry vysokoškoláků, které se lišily jen barvou kůže.\nA zatímco naši dva bílí figuranti obstáli při žádosti o podřadnou práci a uspěli i ve chvíli, kdy se večer chtěli pobavit na plzeňské diskotéce, stejně vzdělaný a stejně oblečený romský pár pohořel: podřadnou práci nezískal a nakonec ho bílá ochranka diskotéky nepustila dovnitř.\nPomoci našim Romům tehdy odmítli i přivolaní policisté. "Jsem student Univerzity Karlovy a chci jen jít na diskotéku," mával policistům před očima marně svou vysokoškolskou průkazkou Rom David Tišer.\n"Co po nás chceš, když jsi Cikán?" četla jsem i já – bílá – otázku v jejich odmítavých tvářích. O pár minut později se mi David v autě rozplakal.\nJeho kamarádka – jinak také studentka medicíny a vrchní sestra oddělení ARO – byla o poznání tvrdší. "Tohle jste chtěla? Vidět, jak nás poníží?" zlobila se na mě.\nPrávem. Můj pokus byl krutý. Dvěma vzdělaným Romům, kteří jsou hrdí na svůj národ (a umějí stejně perfektně česky i romsky, pane Gottfriede), připomněl realitu. Ať dělají co chtějí, pro většinu bílé české společnosti zůstanou jen "Cikány".\nTvrzení, že slovo "Cikán" v češtině nezní negativně, je absurdní. Většinový bílý český národ totiž, bohužel, mnohem raději hovoří o "Cikánech" (namísto o "zlodějích"), kteří cosi vykradli, než o krásných "Cikánkách" (namísto Romkách), které vynikají nádhernýma očima či tancem.\nVe slušné společnosti přitom platí jedno pravidlo: to, že nějaký člověk řekne něco hanlivého sám o sobě, ještě neznamená, že to o něm mohou říkat jiní.\nŽe se někteří Romové sami označují za Cikány, jak upozorňuje pan Gottfried, je tedy celkem lhostejné.\nDavid Tišer je Rom. Je na svůj národ hrdý. Nevím, co o sobě vyplnil do dotazníku při sčítání lidu, ale označení "Cikán" ho uráží. A dokud bude v naší zemi žít byť jediný takový člověk, je povinností všech slušných lidí se tohoto slova vyvarovat.\nTémata: Německo, sčítání lidu, Bible, Komentáře, glosy, názory, Komunismus, Mladá fronta DNES, Plzeň, Univerzita Karlova


Žádné zboží není problém přepravit | Batkat\nŽádné zboží není problém přepravit\n13. 2. 2019|\nDopravci zboží mají dnes díky propracovanému systému přepravních pomůcek skutečně široké možnosti, které umožňují nejen snadnou manipulaci s nákladem, ale také mohou významným způsobem uspořit i náklady. Pokud není možné využít klasické neboli standardní palety či normované euro palety, pak se nabízejí například Gitterboxy, které přinášejí řadu výhod. Jednou z nejvýznamnějších je i možnost zabezpečení zboží nejen proti poškození, ale je i proti krádeži.\nGitterbox je speciální typ přepravní palety, která je vyrobena převážně z kovového materiálu.\nJe to klec, jejíž výplň je tvořena pletivem.\nTím pádem umožňuje i stálou kontrolu nad obsahem.\nI tyto masivní přepravky lze jednoduchým způsobem stohovat za pomoci vysokozdvižného vozíku. Půdorysný rozměr odpovídá rozměru klasické palety. Problém tedy není ani ve využití nákladového prostoru dopravních prostředků. Tyto kovové klece lze vyrobit i jako atypické podle přání zákazníka. Stačí zadat žádané rozměry a počet kusů.\nAtypické přepravky pro problematické materiály\nTakzvané atypické palety (neboli nestandardní) svými rozměry neodpovídají výrobnímu standardu a jsou většinou konstruované přesně na zakázku pro konkrétního zadavatele.\nJe tedy zapotřebí se předem domluvit s výkupnou, jestli je možná výměna nebo odkoupení.\nJako atypické se vyrábějí i dřevěné bedny nebo podlážky. Postup při zadání požadavků na výrobu atypické palety je jednoduchý.\nPo zadání rozměrů a dalších informací se vyrobí jeden vzorový kus, který zákazník vyzkouší v praxi.\nPokud vyhovuje ve všech směrech, vyrobí se požadovaný počet kusů.\nNa klasické palety, které svou výškou nedostačují, se mohou vyrobit paletové ohrádky k upevnění přepravovaného materiálu nebo zboží a umožnit tím stohovatelnost, která by v případě nepevných materiálů byla nemožná nebo přinejmenším problematická.\n« Koníček, který baví\nBez psaníčka v ruce ani ránu! »


BMW i3: první z rodiny „i“ podrobně – AutoRevue.cz\n10. 7. 2013 | Lukáš Dittrich\nNebude to dlouho trvat a automobilka BMW představí svůj tak trochu přelomový model. První sériově prodávaný exemplář spadající do nové rodiny i se jmenuje i3. Půjde o malý hatchback s pohonem zadní nápravy, takže potud je vlastně všechno v pořádku. Jak už ale určitě víte, o pohon se nebude starat spalovací motor, ale elektromotor.\nTen v sériové verzi nabídne parametry 170 k a 250 Nm, maximální otáčky činí 11400 ot./min. Protože vůz z velké části používá materiál zvaný CFRP (Carbon Fibre Reinforced Plastic), je velmi pevný a především je výrazně lehčí, než by byl obdobný vůz vyrobený z klasických materiálů. Automobilka uvádí rozdíl třiceti procent. Zrychlení z nuly na stovku zvládne nový elektromobil za 7,2 s, maximální rychlost je omezena na 150 km/h. Zároveň bychom se měli dočkat velice zajímavého pružného zrychlení. Z 80-120 km/h to i3 vytáhne za méně než pět sekund.\nBMW i3 dostane ideální rozložení hmotnosti v poměru 50/50 a standardně devatenáctipalcová litá kola obuta do trochu zvláštních pneumatik s rozměrem 155/70 R19. Akumulátor nabídne kapacitu 22 kWh. BMW garantuje životnost na 100 000 km nebo osm let. Na jedno nabití by měl vůz zvládnout přes 200 km. Za příplatek si zájemci budou moci pořídit ještě malý spalovací motor sloužící jako generátor. Ten může prodloužit dojezd o dalších 300 km.\nKolik nakonec bude hybridní novinka stát, to je zatím otázkou. Spekulace hovoří o částce kolem 25 000 euro. Další podrobnosti, stejně jako oficiální fotografie sériové verze, budou následovat velmi brzy.\nTémata článku: Elektromobily, BMW, Rod, Vůz vyrobený, Ideální rozložení, CFRP, Přelomový model\n12. 7. 2013 17:15 Zelí S ohledem na boom levné energie z břidlicových...\n11. 7. 2013 13:06 25000€ zabudnite,vw e-up 27000€\n10. 7. 2013 17:01 Ondra Já bych si tipnul alespoň tu stovku ale jinak máš...\n10. 7. 2013 16:23 Vana666 Tipnul bych si že při té maximální 150 kmh to...\n10. 7. 2013 16:14 Fantomas Jak vidím, pohonná soustava vypadá velice...


Nádor v mozku může ženám pomoci odhalit nepravidelná menstruace | Zdraví | Lidovky.cz\n28. května 2010 14:31 Lidovky.cz > Relax > Zdraví\nžena-ilustrační foto | foto: Shutterstock\nPRAHA Nepravidelná menstruace může pomoci k odhalení nádoru na podvěsku mozkovém. Tento nádor totiž způsobuje vyšší hladinu hormonu prolaktinu v krvi.\nHormon řídí tvorbu mléka v době kojení, jeho nadbytek mimo dobu kojení zastaví u žen menstruaci a způsobí neplodnost. U mužů vede ke růstu prsou a omezuje sexuální uspokojení i plodnost. Obtíž postihuje stejnou měrou ženy i muže.\nHladina prolaktinu v krvi přirozeně stoupá ve spánku, v těhotenství, v době kojení a při orgasmu. Chorobné zvýšení hladiny souvisí nejčastěji s nádorem hypofýzy. Obtíž postihuje čtyři lidi z tisíce. U žen s výpadky menstruace stoupá riziko až na 20 procent.\nNádor může způsobit poruchy vidění, bolesti hlavy a řídnutí kostí. Vzácně může vzniknout i u chlapců v pubertě, projeví se zastavením vývoje. U děvčat se zástavou menstruace tak vzácný není.\nNádor hypofýzy, prolaktinom, je nejčastějším nádorem podvěsku mozkového. U žen se daří odhalit ho obvykle velmi brzo, kdy ještě není ani jeden centimetr velký. Ženy varuje zástava menstruace a vyhledají lékaře. U mužů se prolaktinom odhalí většinou až v době, kdy přesáhne jeden centimetr.\nNádory pod jeden centimetr jsou tak u žen mezi 21. až 30. rokem odhaleny dvacetkrát častěji než u mužů. Výskyt se vyrovnává mezi 40. až 50. rokem života, v pozdějším věku pak těmito nádory více trpí muži.\nRiziko vyšší tvorby prolaktinu závisí na věku pacienta i pohlaví. Obecně platí, že nejrizikovější jsou mladé ženy a starší muži. Ženy po menopauze se podle serveru už tolik bát nemusejí.


Kniha Opuštěná společnost - Česká cesta od Masaryka po Babiše - Erik Tabery | Dobré Knihy.cz\nOpuštěná společnost - Česká cesta od…\nOpuštěná společnost - Česká cesta od Masaryka po Babiše 208 CZK Nové Skladem 5.00 1\nTabery umí psát a umí vypíchnout podstatné. Zachovává objektivitu, uvádí i opačné názory. Skvělá novinářská práce.\nTěžký boty to vyřešej hned! - Skinheds v Praze na konci 80. a začátku 90. let Zagorka Hana Zagorová\nJan Werich za oponou Jiný TGM\nRůženky Strom života naší rodiny - Kniha pro zaznamenávání rodokmenu a rodinné historie\nŽlutý baron - Skutečný plán Andreje Babiše: Zřídit stát jako firmu Časosběrná kronika naší rodiny


PopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba Nike Sunray Protect Poslat příteliTiskArtiklové číslo344992-612KategorieSandáleUrčeníVolný časVýrobce Nike Dětské pantofle z kolekce Nike Sportswear v růžovém provedení na běžné nošení. Růžové dětské pantofle Nike Sunray Protect jsou navrženy na léto do města nebo na pláž. Pantofle jsou velmi lehké a mají měkký došlap. Díky propracovanému tvaru vám dopřejí pohodlí bez otlaku při každém kroku. Kolekce Sportswear je především o designu, to potvrzují i tyto pantofle. Růžová barva v kombinaci s modrou působí stylově a šik. Pantofle jsou určeny pro děti na běžné a volnočasové nošení.