Beatles komplet - Automobily\nChassis č. 6781, motor č. 6781\nNemůžeme začít jinak než zakladatelem kapely Johnem Winstonem Lennonem (*9. 10. 1940 †8. 12. 1980). V jedné ze svých nejslavnějších písní Imagine zpívá o tom, jak by se mu líbilo, kdyby na světě neexistoval majetek. Jak už to ale tak bývá, revoluční myšlenky se u jejich vlastních předkladatelů málokdy stávají realitou. Ani Lennon sám se nebránil radostem z majetku a luxusu.\nKdyž v únoru roku 1965 ‑ ve svých čtyřiadvaceti letech ‑ obdržel řidičský průkaz, okamžitě se na něj slétli prodejci známých luxusních automobilů. Lennon si na první pohled zamiloval modré Ferrari 330 GT 2+2 s částečně stahovací střechou a neváhal za něj utratit pěkných 6 500 tisíce liber (ekvivalent dnešních cca 3 500 000 Kč). Ostatně kdo by odolal skvělému Pininfarinovu designu se čtyřmi předními světlomety (Šasi č. 6781, motor č. 6781). Šlo koneckonců o vůbec první model Ferrari, který překročil v prodeji magickou hranici tisíce kusů. Peníze už Broukům nechyběly. Kromě velmi úspěšného singlu Ticket To Ride/Yes It Is, který shodou okolností vyšel ve stejnou dobu, kdy si nadšený Lennon zařadil řidičský průkaz mezi své doklady v náprsní kapse, začínalo zrovna natáčení ještě úspěšnějšího filmu Help!. Nic nenasvědčovalo tomu, že by snad měli Beatles upadnout do chudoby, a tak se jejich vozové parky pomalu ale jistě začaly rozrůstat.\nLennonův model měl instalován motor V12 o obsahu 3 967 cm3, který dokázal „třistatřicítce“ udělit rychlost 245 Km/h. Pod řadicí pákou se nacházela čtyřstupňová převodovka. Toto vybavení mělo ovšem jen prvních zhruba pět set kusů. V polovině roku 1965 se pod označením Serie II začala do vozu montovat převodovka pětistupňová a původní čtyři světlomety byly nahrazeny dvěma většími. Také přibyla elektricky stahovaná okna.\nV říjnu roku 1967, to měl vůz najeto něco přes 32 000 km, Lennon své ferrari prodal a novým majitelem se stal Walter Cryer z Leicesteru. Krátce na to ho do svého vlastnictví získala firma Danesford Engineering Co. Ltd. a v roce 1973 přešel do rukou Ryana Hodgese z Readingu. Kolem roku 1977 koupil modré ferrari automobilový závodník Nick Faure. Teprve koncem osmdesátých let se legendární vůz objevil u prodejce Modena Engineering Ferrari v Londýně. V roce 1989 ho získal neznámý kupec. Sice v dobrém stavu, ale přelakovaný na červeno. Nový majitelé ho naštěstí nechali zrestaurovat do původního stavu včetně původní Lennonovy registrační značky DUL 4C. V červenci roku 2013 byl aukční síní Bonhams prodán v aukci v přepočtu za 12 500 000 Kč.V únoru 2016 se na listině aukcí u Bonhams ocitlo Ferrari znovu a bylo úspěšně prodáno neznámému kupci.\n1965 Rolls Royce (Phantom V)\nSvůj druhý vůz si Lennon koupil 3. června 1965. Velký a luxusní automobil v černé barvě byl 5 791 cm dlouhý, vážil tři tuny a jezdil s poznávací značkou FJB111C.\nJohn Lennon, přestože byl poměrně špatný řidič, jak sám přiznával, rád občas sám zasednul za volant. Většinou ho ale vozil některý z jeho řidičů ‑ Bill Corbett nebo Les Anthony.\nLuxusní čtyřdveřová limuzína byla poháněna motorem V8 s obsahem 6 230 cm3, s dvěma karburátory a automatickou čtyřstupňovou převodovkou. Vůz krotily masivní bubnové brzdy. Mezi lety 1959 až 1968 bylo vyrobeno 516 kusů. Mezi další spokojené uživatele se řadili například britská královna, Mohammad Réza Páhlaví či norský král Olaf V. Lennona stála tahle hračka 6 000 liber.\nS Phantomem přijeli Beatles v červenci roku 1965 na premiéru svého filmu Help! a použili ho také, když si lehce zhulení přijeli 26. října do královského paláce pro Řád Britského impéria. Stejným vozem ostatně v roce 1969 svůj řád zase vracel.\nV roce 1966 nechal Lennon přeměnit zadní sedadla na dvoulůžko a také nechal zabudovat výkonný zvukový systém. Později ještě přidal televizor Sony, telefon (číslo weybridge 46676) a přenosnou ledničku. Také nechal namontovat tmavá skla, čímž se (alespoň dle legendy) stal prvním člověkem ve Velké Británii s podobnou úpravou. Svého Phantoma měl natolik v oblibě, že si ho nechal převézt i do španělské Almerie, kde natáčel film How I Won The War (Jak jsem vyhrál válku).\nZačátkem roku 1967 ‑ to už měl vůz najeto téměř 50 000 km ‑ zahlédli Lennon s Ringem při procházce na venkově bohatě pomalované maringotky místních kočovníků. Ringo byl dekoracemi tak nadšený, že Lennonovi navrhnul podobnou úpravu na karoserii Phantoma. Nápad se ujal, a tak Lennon v dubnu 1967 nechal u firmy J. P. Fallon Limited vůz přelakovat do slavné barevné podoby. V roce 1970 si Rollse s sebou odvezl do Spojených států, kde ho dokonce půjčoval jiným muzikantům, jako byli Rolling Stones nebo Bob Dylan.\nPozději, v prosinci 1977 věnoval svůj vůz muzeu Smithonianova institutu. Ne že by měl až tak dobré srdce, šlo o jistý druh výměny: vůz předá tímto způsobem veřejnosti a za to mu bude smazán dluh na daních ve výši 250 000 dolarů.\nV Institutu byl Rolls vystaven do 7. ledna 1979, ale potom musel být stažen do skladiště, protože muzeum nedokázalo splácet potřebnou částku na pojištění pro vystavovaná vozidla. 29. ledna 1985 nakonec muzeum vůz prodalo přes aukční síň Sotheby´s za rekordních 2 300 000 dolarů. Kupcem bylo muzeum Jima Pattisona z Ripley International v Jižní Carolině.\nRoku 1986 byl vůz zapůjčen na světovou výstavu ve Vancouveru a o rok později ho pan Ripley věnoval jako dar britské královně. Nejdříve byl ale Rolls vystaven v British Columbia Transportation Museum v Cloverdale nedaleko Vancouveru. Od roku 1993 je pomalovaný Rolls Royce uložen v královském muzeu v kanadské Victorii.\n1965 Mercedes-Benz 230SL (automat)\nLennon tohoto modrého krasavce s interiérem v šedivé kůži a s registrační značkou GGP 196C zakoupil v Londýně 2. Srpna 1965. Beatles byli na vrcholu slávy i pracovního nasazení. Měli za sebou premiéru svého druhého filmu Help!, vydání stejnojmenného alba a před sebou turné ve Spojených státech i převzetí Řádu Britského impéria z rukou královny.\nJednou z mála možností jak se dostat z domu a nebýt okamžitě obklopeni davy fanoušků, bylo právě vyrazit na čtyřech kolech. A když už si musíte koupit automobil a nemusíte přemýšlet nad stavem svých financí, proč si neudělat radost a nekoupit si nějaký opravdu pěkný kousek. Právě takovou radost si John za nějakých osm tisíc dolarů se svým novým mercedesem udělal.\nVůz byl představen už v roce 1963 na ženevském autosalonu a vyráběl se až do ledna roku 1967. Za tu dobu se vyrobilo téměř 50 000 kusů. Většinou se dodával s pětistupňovou převodovkou, ale tenhle kousek byl speciálně dodán na Lennonovo přání se čtyřstupňovým automatem a také s volantem na pravé straně. Pod kapotou se ukrýval 2,3litrový šestiválec (2 308 cm3) se silou 150 koní. Tohle stádečko držely na uzdě přední diskové a zadní bubnové brzdy. Bez nich se vůz dokázal dostat na rychlost 200 km/h. Šlo také o první sportovní vůz s bezpečnostními, deformačními zónami. Samotný interiér byl také zbaven všech ostrých rohů. Také to byl první vůz značky mercedes vybavený radiálními pneumatikami.\nPřesto, že ho Lennon příliš často neřídil, patřil k jeho nejoblíbenějším autům.\nAutomobil se nyní nachází v Sarasota Classic Car Museum v Californii a jeho odhadovaná hodnota činí minimálně půl milionu dolarů.\n18. října 1967 začal již tradiční autosalon – londýnský Earls Court, v jehož průběhu byl k vidění i zajímavý model Iso Rivolta Fidia (původní označení S4). Úplně poprvé byl vůz představen o měsíc dříve na Motor Show ve Frankfurtu. Pětimetrový a jeden a půl tuny vážící automobil byl propagován jako neodolatelná kombinace komfortu a sportovního ducha. Reklamní slogan „Čtyři nejrychlejší sedadla na světě“ lákal všechny majetné a sportovně laděné celebrity. Vůz skutečně rychle zaujal a ani Beatles neunikli jeho kouzlu.\nSvětem se zrovna šířilo jejich čerstvé album Sgt. Pepper´s Lonely Hearts Club Band (jedno z nejlepších alb novodobé hudební historie) a do kin se chystal další beatlesovský film plný výborné muziky Magical Mystery Tour, podpořený novým stejnojmenným albem. Právě během natáčení filmu se Lennon zakoukal do předchozího modelu Iso Rivolta Grifo, který řídil anglický závodník Mike Hailwood. Tento úspěšný motocyklový závodník se po přechodu do Formule 1 stal známý především tím, že v roce 1973 na okruhu Kyalami zachránil z plamenů havarovaného vozu svého slavnějšího kolegu Claye Regazzoniho.\nNa zmíněném autosalonu se z lehkého zakoukání vyklubalo pevné rozhodnutí automobil zakoupit a Lennon nakonec získal hned druhý v pořadí vyrobený kus (a vůbec první s řízením na pravé straně). Dodán mu byl hned začátkem roku 1968. Na fotografii je vidět, že se Lennonovi vůz opravdu líbí.\nDesign vozu je z pera Giorgetta Giugiara a od roku 1967 do roku 1975 se vyrobilo jen 192 kusů. V interiéru najdeme kvalitní leštěné dřevo i ručně šité kožené potahy. Do roku 1973 byly do tohoto vozu montovány motory V8 Chevrolet o obsahu 5 358 cm3 a pětistupňovou manuální převodovkou. Poté došlo k roztržce s dodavatelem a poslední dva roky před ukončením výroby se montovaly už jen motory V8 Ford o objemu 5 769 cm3 s automatickou převodovkou. Maximální rychlost, na kterou se vůz dokázal dostat, byla 197 km/h. Dle zlých jazyků to bylo asi o 170 km/h více, než bylo pro nepříliš dobrého řidiče Lennona bezpečné.\nV roce 1969 se Lennon začal odklánět od psychedelických barev a jiných aspektů životního stylu hippies a spolu s Yoko Ono najeli na bílou. Řeč není pouze o kokainu ‑ celý jejich dům včetně interiéru a nábytku se skvěl v různých odstínech bílé a stranou nemohl zůstat ani automobil. Beatles už byli v pokročilém stadiu rozkladu a Lennona kapela už moc nezajímala. Zcela pohlcen dominantní Yoko Ono se čím dál více věnoval experimentální tvorbě a čím dál častěji odsuzoval vše co s Brouky vytvořil.\nPomalovaný Rolls z roku 1965 příliš připomínal právě éru s Beatles a tak si Lennon pořídil nový, identický model, ovšem v čistě bílém provedení ‑ přesněji řečeno, podle různých svědectví byl původně barvy černé a Lennon ho nechal na bílou přelakovat z lásky k Yoko. Tentokrát šlo o vůz z druhé ruky, ale to Lennonovi nijak nepřekáželo.\nV roce 1977 prodal Lennon Rollse s poznávací značkou EUC 100C hudebnímu manažerovi Jody Kleinovi za 50 000 dolarů. U Kleina v garáži zůstal bílý klenot celou dobu až dodnes i když do roku 1980 byl občas ještě vídán v ulicích.\nV tomto případě sice nešlo přímo o vůz vlastněný Johnem Lennonem, ale přesto bych ho tu chtěl zmínit. Koncem června 1969 si Lennon, jeho syn z prvního manželství Julian, Johnova manželka Yoko Ono a její dcera Kyoko rovněž z prvního manželství, vyrazili na výlet do severního Skotska. Na výlet vyrazili v Austinu Cooper (o jeho nejasné historii si povíme později). Hned první den se ale ukázalo, že čtyři pasažéři s bagáží nebudou mít v tomto modelu mnoho pohodlí. Zastavili tedy v Liverpoolu a telefonicky požádali o pomoc svoji společnost Apple Records. Ta jim poslala automobil Austin Maxi, kam se všichni poskládali mnohem pohodlněji, a řidič Applu se s Cooperem vrátil do Londýna. Hned následující den ovšem na silnici číslo A838 za Edinburghem Lennon nezvládl řízení a poslal vůz do příkopu. Havárie vyústila v pětidenní pobyt Yoko Ono v nemocnici, kvůli naraženým zádům.\nPětidvéřový hatchback Austin Maxi se vyráběl od roku 1969 do roku 1981. Šestiválcový, 1,5litrový motor řídila pětistupňová manuální převodovka. Nicméně, spíše než pro kvality motoru byl tento model znám pro nepříliš vydařený interiér a vůbec poměrně nekvalitní provedení. A tak jedinou zajímavostí tohoto modelu byla možnost sklopení i zadních sedadel, takže se ve voze dalo v případě potřeby celkem pohodlně přespat.\nCo se týká Austinu Cooper, ve kterém na výlet původně vyrazili, jeho historie není úplně jasná. Podle všeho jej Lennon zakoupil v roce 1965 své tehdejší manželce Cynthii (registrace byla ovšem vypsána na jeho jméno). Po nějakém čase si ho prý ale opět přivlastnil a poté vůz koloval mezi přáteli a příbuznými. Nakonec snad skončil totálně zničený při silniční nehodě vzdáleného příbuzného.\nTuhle limuzínu si oblíbili nejen papežové a mnozí diktátoři včetně Pol‑Pota či Saddama Husseina, ale samozřejmě i řada hvězd uměleckého světa jako Jack Nicholson, Elizabeth Taylor nebo sám velký Elvis Presley. V roce 1970 jeho luxusu neodolal ani John Lennon a za přibližně 22 000 amerických dolarů (čtyřnásobek tehdejší průměrné roční mzdy v USA) si jeden kousek s interiérem v černém sametu pořídil. V roce 1965, kdy se začal prodávat šlo dokonce o nejdražší automobil světa. Vůz byl samozřejmě speciálně upraven pro Lennona a součástí výbavy byl i zabudovaný gramofon.\nBeatles už to měli prakticky za sebou a Lennon v té době nevyhazoval vydělané peníze jen za pěkná auta. Právě v roce 1970 započala jeho ‑ naštěstí krátká ‑ životní etapa, ve které bohatě podporoval různá komunistická a trockistická hnutí jak v Británii, tak ve Spojených státech a také teroristickou organizaci IRA. Naštěstí si brzy uvědomil, že tím nepodporuje žádné „světové dobro“ a že si navíc proti sobě může poštvat velkou část svých fanoušků. Nakonec dospěl k přesvědčení, že bude lepší jezdit svým luxusním Mercedesem na protikapitalistické demonstrace různých mírových hnutí.\nPerfektní Německá kvalita se tu mísí s nevšedním výkonem a špičkovými technologiemi. Kvůli výkonu musel ale Mercedes pro model 600 speciálně vyvinout jeden ze svých vůbec nejlepších motorů ‑ 6,3litrový M100 V8. Ve výbavě byly dále čtyřrychlostní automatická převodovka, posilovač řízení, diskové brzdy, silný hydraulický systém pro nezávislé odpružení všech kol a ovládání oken, otevírání a zavírání zavazadlového prostoru či zamykání dveří. Nechyběla ani klimatizace a chlazený bar. Mercedes 600 se vyráběl dlouhých 18 let.\nJohn Lennon s ním jezdil jen tři roky a poté ho prodal kamarádovi Georgeovi Harrisonovi. Ten ho už po dalších dvou letech přeprodal zpěvačce z dívčí skupiny The Supremes Mary Wilson. V jejím vlastnictví ale začal Mercedes rychle chátrat a příští majitel, který ho v roce 1989 zakoupil, do něj musel investovat obrovskou sumu aby ho dal do původního stavu. V roce 2001 byl neúspěšně nabízen na aukci za 200 000 liber.\n1971 Austin Princess\nČerný Austin Princess měl ve skutečnosti uveden rok výroby 1956, ale Lennon si ho koupil až v roce 1971. Jeho historie je neznámá a i fotografií je poskrovnu. Nejlépe je vidět ve filmu Imagine z roku 1973, kde se v něm projíždějí po svém pozemku John Lennon a Yoko Ono. Interiér byl vybaven černou kůží a leštěným dřevem.\nBrzy po natáčení filmu se John s Yoko stěhují do Spojených států a stopa vozu se ztrácí. Ještě jednou se vynořil po dlouhých třiceti letech na podzim roku 2005, kdy byl 29. října v aukci v hotelu Aladdin v Las Vegas prodán za 200 000 dolarů.\nV roce 1972 se Lennon rozhodl pořídit si méně nápadné vozidlo, ve kterém by mohl s celou rodinou brázdit Spojené státy i rušné ulice New Yorku bez toho, aby byl hned poznán. Pravda je, že v tomto celkem obyčejném automobilu by celebritu nikdo nečekal.\nTento pět a půl metru dlouhý koráb silnic koupil Lennon přes beatlesovskou společnost Apple, od které ho vzápětí odkoupil. Prostorný interiér dovoloval Lennonovi i Yoko Ono pohodlně se uvelebit a třeba cestou poslouchat hudbu z reproduktorů, zabudovaných do opěradel předních sedadel. K pohodlí přispívala i skutečnost, že tento vůz rozhodně nepatřil k nějakým extrémním žihadlům. Motor ovládaný třístupňovou automatickou převodovkou se dokázal rozjet maximální rychlostí 177 km/h a z nuly na sto se dostal za necelých dvanáct vteřin. Spotřeba kolem dvaceti litrů na sto kilometrů asi také nikoho nepřekvapí. Chrysler se brzy stal jedním z jeho nejoblíbenějších vozů a průběžně ho používal až do osudného prosince roku 1980, kdy byl před svým domem v New Yorku zastřelen. Tedy John Lennon, nikoliv Chrysler. Ten se v poměrně dobrém stavu dožil dnešních dnů i přes změnu nekolika majitelů.\nDo roku 1996 pravda klidně spal v garáži newyorského domu Dakota, kde Lennonovi bydleli. V tomto roce byl ale prodán v aukci za 26 000 dolarů. Jeho nový majitel ho používal ke spiritistickým seancím, při kterých chtěl z mrtvého Lennona vymámit celé album nových písní. Bohužel, zesnulý hudebník evidentně neměl o novou nahrávací smlouvu zájem. Po dlouhém, ale neúspěšném přemlouvání ohledně nějakých nových skladeb se spiritista nakonec rozhodl vůz opět prodat, V roce 2011 ho v New Yorku na aukci koupil Hank Dolcetti za směšných 5 500 dolarů a kompletně ho zrekonstruoval.\nMercedes-Benz 300TD Diesel\nPoslední automobil, jaký si Lennon zakoupil. Jde o vůbec první exemplář tohoto modelu, který byl exportován do Severní Ameriky. Původní zelenou barvu nechal v New Yorku Lennon přelakovat na krémový odstín. Vůz se stal svědkem návratu Johna Lennona do nahrávacího studia po letech strávených jako muž v domácnosti. Kromě návratu k nahrávání a psaní melodických písniček se začal také vymaňovat z dlouholeté nadvlády Yoko Ono (přesto Mercedes 300TD vybrala právě Yoko). Podle některých svědectví dokonce uvažoval o rozvodu, což zase podnítilo různé konspirátory k tvrzení, že měla v jeho zavraždění prsty. Jeho vztah s Paulem McCartneym se rapidně zlepšoval a místo opovrhování všeho spojeného s Beatles dokonce hovořil o možnosti nějakých společných nahrávek.\nCena vozu se včetně různých vylepšení a převozu lodí do USA vyšplhala na 30 000 $ ‑ ekvivalent dnešních 100 000 $. Mezi vylepšení patřilo elektrické ovládání všeho možného a automatická klimatizace. Automobil byl vybaven třílitrovým naftovým turbo motorem o výkonu 123 koňských sil a spotřebou necelých 9 l/100 Km. Zlí jazykové sice tvrdili, že je pomalejší než stará želva v horkém letním odpoledni, ale pravdou je, že z nuly na sto se dostával za tehdy slušných 13 vteřin. Ovšem Lennonovi nepotřebovali závodní bourák, ale pohodlný a prostorný rodinný vůz.\nV roce 1986 Yoko Ono vůz prodala a poté několikrát změnil majitele. Objevil se v Muzeu legend v Nashville, kde byl vystaven do roku 1997, odkud byl poté převezen do muzea klasických automobilů v kanadském Torontu. Od roku 2005 byl vystaven v dalším muzeu klasických vozidel, tentokrát v Sarasotě na Floridě. Roku 2011 byl prodán v aukci neznámému majiteli.\n1965 ‑ Mini Cooper Radford S\nSvůj první automobil si Paul McCartney nekupoval. Dostal ho totiž darem od manažera skupiny Briana Epsteina v roce 1965, tedy v době vrcholící beatlemanie, filmu Help!, vzniku megahitu Yesterday a ve stejném roce, kdy od Jejího veličenstva převzali Brouci Řád britského impéria.\nHodnotu tomuto obyčejnému vozítku dodaly v šedesátých letech právě celebrity z řad herců a hudebníků a speciální úpravy, vytvořené pro tu kterou hvězdu. McCartneyho vozidlo s registrační značkou GGJ 382C bylo vyvedeno v zelené metalíze a sedadla byla potažena černou kůží. Vybaveno bylo vnitřním osvětlením, halogenovými světlomety a do přední mřížky zabudovanými mlhovkami.\nMini Cooper se vyráběl v tolika variacích a tolika výrobci, že je dnes prakticky nemožné zjistit technické specifikace Paulova modelu. V roce 1970 svůj vůz prodal a před první aukcí, kde byl nabízen k prodeji (Christie´s, 1999, USA) byl vícekrát restaurován, včetně některých částí vybavení. Zatím poslední aukce ve které se objevil, byla v aukční síni Bonham´s v roce 2002.\n1965 - Aston Martin DB6\nTento vůz koupil McCartney v roce 1966 za necelých 5 000 liber. Jako později v dalších svých vozech i tady měl v palubní desce zamontován magnetofon s možností nahrávání, na který nahrál během jedné cesty k Lennonovi základ písně Hey Jude. Právě v tomto voze se měl - podle známé legendy - v roce 1966 zabít. Poháněn byl motorem o obsahu 3 995 m3 s pětistupňovou manuální převodovkou. Maximální rychlost se pohybovala kolem 210 Km/h a z nuly na sto se dostal za necelých devět vteřin. Diskové brzdy a posilovač řízení byly také součástí výbavy. Paul ho používal na každodenní pojíždění po Londýně, na které měl po ukončení koncertní činnosti kapely spoustu času.\nMcCartney Astona s registrační značkou LLO 840D prodal v roce 1970. V roce 2001 byl při rekonstrukci vyňat magnetofon a místo něj byla zakomponována schránka na rukavice tak, jak bývala v běžných modelech bez speciálního vybavení. V listopadu roku 2012 byl v aukci prodán za neuvěřitelných 344 400 liber. Majitelem je přímo společnost Aston Martin, která vůz vystavuje ve svém vlastním muzeu včetně zvlášť uloženého původního magnetofonu.\n1967 ‑ Lamborgini 400 GT\nMezi nejkrásnější vozy, ve kterých se sir Paul vozil, jistě patří i Lamborghini 400 GT. Vůz si koupil v únoru 1967, ale celý rok trvalo, než se provedly potřebné úpravy a Paul mohl v únoru roku 1968 konečně získat svou registracční značku SLF 406F. Každopádně byl úplně prvním majitelem tohoto modelu.\nRok 1968 - Beatles právě vydali velmi netrpělivě očekávané dvojalbum The Beatles. Očekávané zvlášť proto, že celý svět byl zvědavý, dokáží-li nahrát ještě něco lepšího než geniální a dnes už legendární album sgt. Pepper´s Lonely Hearts Club Band (mimochodem, je to první album v historii, na jehož obalu byly vytištěné texty všech skladeb). A všichni byli nakonec spokojeni - nové dvojalbum nebylo lepší nebo horší, bylo prostě diametrálně odlišné. Místo kompaktního alba s plynulými přechody z jedné skladby do druhé to byla hromada písniček všech různých stylů a nálad. Místo pestrého, barevného obalu jen čistě bílá barva s malým názvem kapely pouze vytlačeném do přední strany. Kdo jiný si to v době psychedelických obalů mohl dovolit, než slavní Brouci?\nČtyřlitrový vidlicový dvanáctiválec s výkonem 324 koní hnal vůz maximální rychlostí 250 Km/h a z nuly na sto se dokázal dostat už za 7,5 vteřiny. Ovládán byl pětistupňovou manuální převodovkou.\nV roce 1979 automobil koupil sběratel, který ho sice o deset let později prodal, ale tak se mu po něm stýskalo, že ho v roce 1996 znovu na aukci zakoupil. Lamborghini zůstalo v originálním stavu bez zásadních rekonstrukcí, jediné co bylo změněno byla vínová barva, kterou získalo už v roce 1979. Automobil se nicméně ocitl v aukci znovu v červenci 2016, kdy se prodal za pěkných 122 500 liber, tedy v přepočtu asi 3 500 000 milionu korun.\n1972 ‑ Lamborgini Espada\nDo poloviny osmdesátých let to byl nejprodávanější model Lamborghini. V roce 1975 si ho pořídil i Paul McCartney, ovšem z druhé ruky. Hned po získání vozu Paul vyměnil původní registrační značku JLL 834K za novou - PAD 445. Patří k vozům s lehce tajemnou minulostí, protože se k němu váže jistá, nikdy nepotvrzená, legenda. Nedlouho po zakoupení ho Paulova manželka Linda zaparkovala na jejich pozemku, ale zapomněla zatáhnout ruční brzdu. Klidně odkráčela domů, zatímco se Lamborghini uctivě poroučelo do blízkého jezírka. Po třech dnech ho McCartney nechal vytáhnout už kvůli poměrně silné neekologičnosti ve světě pod hladinou.\nBrzy po této tragikomické události se McCartney rozhodl vůz zase prodat (po třech dnech pod hladinou se ani není co divit). Koncem sedmdesátých let se s původní registrační značkou Lamborghini objevilo nedaleko Londýna. Do dnešních dnů změnil vůz mnohokrát majitele a několikrát se objevil na aukcích, kde se ale nikdy neprodal, protože dosažená částka neodpovídala té požadované. Poslední majitelkou se stala Rakušanka Claudia Hrdlicka, která slavné Lamborghini koupila v roce 2012 přes eBay pro svoji firmu a její hudební projekt. V roce 2014 se pustila do rekonstrukce vozu, která trvala dva roky vzhledem k dosti dezolátnímu stavu a byla dokončena v roce 2016.\nModel Espada měl řízení vpravo, posilovač řízení a plnohodnotné zadní sedačky, vyvedené spolu s těmi předními v červené kůži. Vybaven byl vidlicovým dvanáctiválcem o výkonu 365 koní, což mu propůjčovalo rychlost až 250 km/h.\nNení známo, kdy přesně si McCartney pořídil tento model Land Roveru, ale dá se předpokládat, že to bylo někdy v roce 1972. Pořídil si ho z druhé ruky hlavně pro svoji skotskou farmu a natolik si ho oblíbil, že mu věnoval skladbu Helen´s Wheel. To byl vlastně odkaz na přezdívku, kterou dal Paul svému Land Roveru ‑ Hell on Wheels (peklo na kolech). Skladba vyšla na veleúspěšném albu Band On The Run, které v roce 1973 nahrál v Lagosu. Mimochodem ‑ patří do pětistovky nejlepších alb historie. Nahrál ho skoro celé sám, když se mu po prvních nahrávkách rozpadla jeho komerčně velmi úspěšná kapela Wings, když z ní odešli dva muzikanti ‑ basák a bubeník. Jako důvod uvedli, že už je nebaví fungovat jako Paulovi roboti, přesně hrající jen to, co si šéf přeje. Kupodivu, ze stejných důvodů několik let předtím střídavě opouštěli George Harrison a Ringo Starr legendární Beatles.\n1977 - Rolls-Royce Corniche\nBeatles už to měli sice dávno za sebou, ale celosvětově neutuchající zájem o Brouky přiživila newyorská rozhlasová stanice WNEW, když během víkendu 29. a 30. ledna 1977 nabídla svým posluchačům všechny vydané nahrávky Beatles pěkně podle abecedy. Začalo to v sobotu ráno skladbou Across The Universe a skončilo v neděli večer You Really Got A Hold On Me. Workoholik Paul nahrává jeden ze svých největších hitů Mull Of Kintyre a dostává ocenění Melody Makeru, kde byl zvolen pátým nejlepším basákem roku 1977.\nV této úspěchem a optimizmem naplněné době si tak Paul McCartney klidně mohl dovolit zakoupit dvoudvéřový Rolls se stahovací střechou. Šlo o model ve světě celebrit velmi oblíbený. Corniche se v různým menších obměnách vyráběl od roku 1971 do roku 1996. Design je z dílny Johna Blatchleye (1. 7. 1913–16. 2. 2004) a pod kapotou sídlil osmiválcový motor s obsahem 6 750 cm3. Ve vybavení nechyběla klimatizace (samozřejmě šetrná k životnímu prostředí), kotoučové brzdy a třístupňová automatická převodovka. Maximální dosažitelná rychlost se pohybovala kolem 190 Km/h.\n1982 - Ford Anglia\nStejně jako předchozí Land Rover i další vůz, ve kterém se vozil Paul McCartney je poměrně slabě zdokumentován. Jde o model Fordu vyráběný v padesátých letech minulého století. Ve skutečnosti ho nezakoupil sám Paul, ale filmová společnost pro natáčení Paulova hudebního filmu Give My Regards To Broadstreet, který se začal natáčet v roce 1982. Když byl snímek v roce 1984 uveden do kin, objevil se Ford Anglia brzy po titulcích, včetně zajímavě vyvedeného interiéru.\nHned po skončení natáčení byl vůz předán výherci jakési soutěže a strávil asi tři roky v Jižní Africe. Tam ho v desolátním stavu zakoupil sběratel z New Yorku a zrenovovaný automobil dodnes zdobí jeho sbírku.\n2005 ‑ Chevrolet Corvette C5\nPokud se Paul McCartney pohybuje po Kalifornii, většinou je to za volantem Corvetty C5 se stahovatelnou střechou. Zakoupil ji v roce 2005 už jako starší model z roku 1998. Motor LS1 o výkonu 257 kW dokázal rozpohybovat tohle sportovní žihadlo na pěkných, ale málokdy použitelných, 280 Km/h. Na stovku se dostane za necelých pět vteřin. Původně byl model C5 kritizován pro použití levných materiálů. To se ovšem po letech obrátilo ve výhodu a dnes je oceňována hlavně nízká váha vozu, právě díky použití dílů z lehčích slitin.\nPaul ‑ jeden z nejbohatších hudebníků světa ‑ bývá vídán, jak vystupuje z tohoto drahého sportovního modelu v teplákové soupravě a v teniskách...\nTento automobil si nechal sir Paul McCartney vyrobit doslova na míru. I tady chtěl, aby nebyl použit žádný materiál živočišného původu. Vlastně byl vyroben jediný exemplář tohoto modelu právě pro paula a tuto skutečnost stvrzuje i plaketka uvnitř vozu. Vůz byl poháněn 3,6l motorem s pětistupňovou automatickou převodovkou. Nechyběl přehravač CD s možností umístit až šest disků nebo xenonová světla.\nHned na přelomu března a dubna následujícího roku dal McCartney vůz do charitativní aukce u Barrett‑Jackson v Palm Beach. Pro větší atraktivitu byl součástí aukce koncert pořádaný komikem a velkým sběratelem automobilů Jay Lenem, na kterém vystoupil Tonny Bennett a Paul McCartney. Všichni tři se posléze podepsali na sluneční clonu, čímž cenu vozu ještě zvýšili. Vůz je dnes ve sbírkách muzea Hollywood Star Cars.\n2008 - Lexus LS 600 h\nLuxusní Lexus si McCartney nemusel kupovat. Od výrobce ho dostal darem po divokém rozvodu se zlatokopkou Heather Mills v roce 2008. Na svou hybridní limuzínu byl k přírodě citlivý vegetarián Paul velmi hrdý, byť mu zelenou radost lehce zkazila informace, že byl vůz do Spojených států převezen z Japonska v letadle, které cestou tedy jistě natropilo mnoho ošklivého přírodě a ozonové vrstvě. Ve stejném voze přijel na svatební obřad se svojí třetí manželkou Nancy Shevell v říjnu roku 2011. Automobil je poháněn osmiválcovým motorem s obsahem 5 litrů. Více než pět metrů dlouhou limuzínu rozjede na rychlost 100 km/h za necelých šest vteřin.\nVe výbavě samozřejmě nechybí polohovatelná sedadla s vyhříváním a masážním systémem ani chladničkou na džus nebo šampaňské. Dodnes patří k jeho nejoblíbenějším a nejpoužívanějším strojům z bohatě vybavené garáže.\n1961 ‑ Ford Anglia 105EAčkoliv byl nejmladší z kapely, pořídil si auto jako první už v roce 1961, dokonce ještě před příchodem Ringa do kapely. Ostatně řidičský průkaz vlastnil od sedmnácti let. Jeho prvním vozem byl tmavomodrý Ford Anglia z roku 1955 s registrační značkou 935 MPF. Pozornost přitahoval hlavně netradičně řešeným zadním sklem, které mělo být tímto způsobem lépe chráněno před deštěm. Pod kapotou 3,9 metrů dlouhého vozu se skrýval čtyřválcový benzínový motor s obsahem 997 cm3, který dokázal hnát automobil rychlostí až kolem 120 km/h. Z nuly na sto se dostával poměrně laxně za nějakých 26 vteřin. Vybaven byl čtyřstupňovou manuální převodovkou, poháněnou zadní nápravou a bubnovými brzdami na všech kolech.\nDruhým automobilem v garáži George Harrisona byl jeden z nejkrásnějších modelů Jaguaru EType. Atraktivní aerodynamický vzhled z něj udělal hvězdu už na autosalonu v Ženevě roku 1961. George si ho pořídil v roce 1964 v době rodící se beatlemanie a skvěle se prodávajícího druhého alba A Hard Day´s Night. Za rok 1964 si ostatně Beatles odnesli cenu Grammy za nejlepší nové umělce a nejlepší desku. Příjemně se plnící bankovní konto tak dovolilo Harrisonovi popustit uzdu své motoristické vášni.\nModel Jaguaru z roku 1964 měl šestiválcový motor o objemu 4 235 cm3, manuální čtyřstupňovou převodovku a kotoučové brzdy na všech kolech. Na přístrojové desce bylo tehdy standardní startovací tlačítko. Harrisonův model byl ještě vylepšen přehrávačem malých gramofonových desek ‑ singlů ‑ Philips Auto Mignon, na kterém se dalo přecházet po jednotlivých skladbách stiskem tlačítka či hrbolem na silnici.\nNedlouho po zakoupení došlo k drobné havárii, kdy se Georgeův Jaguár lehce střetnul s vozem Harrisonova kamaráda, nicméně za tři dny byl vůz opraven a mohl být dále chloubou svého majitele.\n1965 ‑ Aston Martin Laguna DB5\nJeště ten samý rok si Harrison udělal radost koupí vozu Aston Martin Laguna DB5, který mu byl předán v lednu roku 1965. Tento model, který si zahrál i v několika bondovkách, byl poháněn šestiválcovým motorem o objemu 3 995 cm3 a měl pětistupňovou manuální převodovku. Nechyběla ani sklopná sedadla či elektricky ovládaná okna. Model DB5 se přestal vyrábět ještě v roce 1965, ale dodnes je ceněným kouskem pro sběratele. George se auta zbavil už v roce 1966. Vůz se v aukci prodal v roce 2011 za pěkných 350 000 liber tedy kolem 10 milionů korun.\nKolotoč kolem Beatles se rozjížděl čím dál šílenější rychlostí. V únoru začínali točit svůj druhý film, takže si George ježdění v Aston Martinu, alespoň zpočátku, moc neužil. Na druhou stranu se v té době k užívání amfetaminových tablet přidala i marihuana a LSD, takže se sice neustále usmívali, ale na bezpečnou jízdu za volantem nového vozu to moc nebylo.\n1965 - Austin Mini Cooper\nV roce 1965 dostal George Harrison nejen Řád Britského impéria (spolu s ostatními Brouky), ale od manažera Briana Epsteina dostal i Mini Coopera s registrační značkou LGF 695D. Vůz průběžně koloval i mezi ostatními Brouky a jejich přáteli, kteří si ho od George půjčovali, a tak existují fotografie stejného automobilu s různými členy kapely. Původně měl tento model černou barvu, ale v roce 1967 se George rozhodl přelakovat ho po vzoru Johna Lennona psychedelickými motivy z jedné tantrické knihy. Krátce nato se objevil v beatlesovském filmu Magical Mystery Tour. Po dokončení natáčení věnoval Coopera kamarádovi Ericu Claptonovi, který mu ho ale v roce 1970 zase vrátil. Bohužel, jinak tomu bylo s manželkou, kterou si Eric jednou od George půjčil a už mu ji nikdy nevrátil. Přesto zůstali velkými přáteli až do Harrisonovy smrti.\nV sedmdesátých letech byl vůz rekonstruován a během prací byl i kompletně obroušen lak i s kresbami. Bohužel nikoho nenapadlo vytvořit před tím fotodokumentaci, takže se tantrické kresby musely předělávat podle nepříliš dokonalých záběrů z filmu a několika fotografií. Výsledek se tedy od originálu v některých drobnostech liší.\nDo dnešních dnů je vůz v majetku rodiny George Harrisona a bývá vystavován na různých motoristických akcích po celém světě.\nModré Ferrari si George Harrison koupil v roce 1969 za 4 000 liber. Inspiroval tím svého kamaráda Erica Claptona, který natolik podlehl kouzlu značky Ferrari, že si sám časem vytvořil sbírku více než třiceti modelů legendární značky. Srdcem modelu, kterého se vyrobilo 150 kusů, je 4,4litrový, dvanáctiválcový motor.\nV polovině sedmdesátých let George Harrison své Ferrari prodal. To se objevilo až v srpnu 2011 v aukční síni Talacrest, kde bylo stávajícím majitelem nabízeno za 423 000 eur.\n1970 ‑ Mercedes‑Benz 300SEL\nTento vůz koupil george Harrison z druhé ruky. Svého času patřil k nejluxusnějším a nejoblíbenějším vozů. Byl poháněn 6,3litrovým V8 motorem a z nuly na sto dokázal zrychlit za šest vteřin. Po silnici se dokázal řítit rychlostí až 230 km/h. Vybaven byl čtyřstupňovou automatickou převodovkou.\n28. února 1972 George v mercedesu havaroval. Cestou do Londýna ‑ na mejdan pořádaný Ricky Nelsonem ‑ vrazil spěchající Harrison do sloupu osvětlení. Sám vyvázl s lehkým zraněním hlavy, ale jeho žena Pattie, sedící vedle něj, dopadla mnohem hůře a strávila v nemocnici několik týdnů.\n1972 - BMW 3.0 CSi Coupe\nGeorge si toto BMW pořídil 26. června 1972 a získal registrační značku LYR 111K. Nechal si hned namotovat speciální litinová kola Wolfrace a do interiéru nezbytný kazetový přehrávač s rádiem značky Sharp. Příliš často s tímto vozem ale nejezdil a tak ho nakonec po pěti letech ‑ v červenci 1977 ‑ prodal.\nPod kapotou se ukrýval třílitrový motor s dvěma karburátory a výkonem 150 kW a také automatickou převodovku. Dosahoval rychlosti 200 km/h a z nuly na sto se dokázal dostat za osm vteřin.\nTři měsíce po koupi BMW se na slavnosti u příležitosti otevření nového nahrávacího studia Apple v Saville Row, objevil jediný člen už bývalých Beatles ‑ právě George Harrison. Velmi smířlivě prohlásil, že by byl velmi rád, kdyby studio (mimochodem za půl milionu liber) používal i Paul McCartney, který k němu má kdykoliv přístup. Zároveň přiznal, že nepředpokládá, že by se všichni čtyři Brouci ještě kdy setkali u společného nahrávání. A také zadoufal, že snad zůstanou alespoň přáteli. Dost silná slova když pomyslíme, že ještě před pár měsíci propírali před soudem špinavé prádlo. George ale trápily i jiné starosti. V obchodech se objevilo pirátské album s nahrávkou koncertu pro Bangladéš. George tedy musel urychlit vydání svého koncertního trojalba a ještě spustil kampaň, kde s pomocí letáku nabádal „zachraňte dítě, nekupujte bootleg“.\nAutomobil se objevil v září roku 1998 v newyorské aukční síni Sotheby´s. Hned začátkem prosince se ale objevil znovu ‑ bohužel s poškozeným otevíráním oken ‑ na aukci v londýnské Olympii, kde se prodal za poměrně nízkou cenu 5 290 liber. Ovšem v roce 2014 se prodal na aukčním serveru eBay za už mnohem sympatičtějších 15 000 liber. Majitele změnil ještě jednou v roce 2015 na aukci v Essexu, za blíže nespecifikovanou cenu.\n1984 - Mercedes Benz 560 SEL AMG\nPředtím, než si George Harrison koupil model 560 od Mercedesu, dostal od svého kamaráda Jeffa Lynea z kapely Electric Light Orchestra model 230 E. S ním ale nebyl George příliš spokojen a tak si objednal verzi 560 SEL. Registrační značku měl A168 VGE a byl celý v černé barvě, včetně interiéru, který byl vyveden v černé kůži. Pro George se stal jedním z jeho nejoblíbenějších automobilů, se kterým jezdil dlouhých šestnáct let. Poté ho věnoval jednomu ze svých dobrých přátel.\nVůz byl vybaven čtyřrychlostní automatickou převodovkou, naprogramovanou tak, aby startovala na druhém stupni (tuto funkci šlo vypnout). S plynulostí i bezpečností jízdy pomáhal senzor naklonění a senzor polohy plynového pedálu. Další vychytávkou byl automatický, čtyřstupňový systém odpružení.\nVe stejném roce vyfoukl McCartneymu práva na písně Beatles Michael Jackson. Ten, poté co se mu Paul McCartney svěřil se záměrem je koupit, svému tehdejšímu kamarádovi za zády obchod přebral a za výše řečená práva zaplatil 48 000 000 dolarů. Práva vlastnil do roku 1995.\n1993 - BMW „Rocket“\nGeorge Harrison si pořídil také jeden závodní kousek - BMW „Rocket“ se kterým se zúčastnil i akce Goodwood Festival of Speed - „...kam si bohatí a slavní přivezou své staré či nové vozy, aby si s nimi na chvilku zazávodili“ - jak napsal Jeremy Clarkson.\nŠlo o ultralehký, otevřený závodní vůz designera Gordona Murraye, poháněný jednolitrovým motocyklovým motorem a vizáží závodních vozů z Velkých cen šedesátých let. Přestože byl používán převážně jako jednomístný stroj, bylo možné ho jednoduše upravit na dvojmístný, kdy druhý jezdec seděl v malém prostoru za řidičem. Přes poměrně subtilní vzezření a váhu 380 Kg, dosahoval Rocket rychlosti kolem 240 Km/h.\nRoku 1994 si George Harrison pořídil McLaren F1 (číslo šasi - 025) v modré barvě. Během montáže svého modelu trávil Harrison dlouhé hodiny v montážní hale studiem celé konstrukce i seznamováním s celým týmem pracovníků. Koupí tohoto automobilu završil mnohaleté nadšení pro rychlé vozy a závody Formule 1. McLaren je vidět i na záběrech z roku 1994. kdy se v domě George Harrisona sešli tři žijící Beatles (Paul McCartney, Ringo Starr a George Harrison) kvůli natáčení filmového a hudebního dokumentu.\nNavržen byl konstruktérem Gordonem Murrayem a dodnes patří k nejrychlejším sériově vyráběným silničním vpzům, jaké se kdy vyrobily. V monokoku z uhlíkových vláken bylo místo pro tři cestující. Řidič trůní uprostřed a za ním po stranách mají místa oba spolujezdci. Poháněn je šestilitrovým dvanáctiválcovým motorem BMW, který dokáže hnát celý vůz rychlostí až 390 Km/h. Průměrná spotřeba se pohybuje okolo 15 l/ 100 Km. Zpomalení zase zajišťují kotoučové kapalinové brzdy bez asistenčních systémů.\nPo Harrisonově smrti měl o vůz velký zájem jeho dávný přítel Eric Clapton, ale McLaren nakonec skončil v majetku Harrisonova syna Dhaniho.\n1959 ‑ Standard Vanguard Phase\nPrvní auto si Ringo Starr koupil už v roce 1959, tedy v době, kdy ještě nebyl členem Beatles, ale bušil do bubnů u tehdy jedné z nejlepších liverpoolských kapel Rory Storm & The Hurricanes. Od kamaráda Johnnyho Hutche ho koupil za 75 liber. Výhodou bylo, že se do tohoto vozu vešla kromě kamarádů i celá jeho bicí souprava.\nRingo se ve stejné době vozil ještě jiným autem - Fordem Zephyr Zodiac. Ten ale právě patřil k vozidlům, které se u budoucího slavného bubeníka moc neohřály Navíc ho jednoho dne, když odvážel kamaráda George Harrisona, silně poškodil ve chvíli, kdy mu do cesty vběhl pes. Oprava ho stála pěkný balík - 67 liber.\n1964 ‑ Facel Vega „Facel II“\nV roce 1964 si už slušně vydělávající Beatle Ringo tenhle vůz vyhlédl na automobilovém veletrhu Earls Court Motor Show a rovnou si ho tam za 5 520 liber koupil. Teprve před dvěma lety přišel Ringo do skupiny a za koncert bral kolem patnácti liber. Po dvou letech třech albech a jednom filmu se už mohl sebevědomě projíždět po silnicích v drahých autech. Z dnešního pohledu se dva roky mohou zdát jako poměrně dlouhá doba, ale na začátku šedesátých let neexistoval internet, tedy ani Youtube, ani stahování empétrojek a videoklipy byly ještě v plenkách. Muzikanti museli v první řadě přesvědčit posluchače svojí hudbou na koncertech v různých klubech, ale i tělocvičnách středních škol. Pokud byli dobří a měli štěstí, nabídl jim někdo vydání singlu a pokud se singl prodával, mohli se dostat do rádií a teprve po té mohlo dojít na alba. A na výdělky. Z tohoto pohledu šlo o dost strmou kariéru... Kolikpak dnešních „megahvězd“ hudebního světa by dokázalo oslovit posluchače jen svojí hudební produkcí bez podpory videa a bez toho, aby většina lidí vůbec věděla jak vypadají a co (ne)mají na sobě?\nElegantní vůz francouzské provenience s řízením vpravo a manuální převodovkou si Ringo užíval celé čtyři roky. Poháněn byl ‑ jako jeden z pouhých dvou kusů tohoto modelu ‑ 6,7litrovým motorem Chrysler Typhoon V8, který ho mohl hnát rychlostí přesahující 240 Km/h. Ostatně, s řízením umístěným vpravo bylo vyrobeno pouhých 26 kusů. Během let změnil vůz několikrát majitele a v roce 2013 se objevil na aukci u Bonham´s, kde byl prodán za 407 000 eur.\nV první polovině šedesátých let si Ringo koupil i sportovní kabriolet Mercedes-Benz 190 SL. Vyráběl se pouze mezi lety 1955–1963. Ringův model byl vyroben v roce 1960 a slavný Brouk si ho koupil z druhé ruky. Vodou chlazený čtyřválec pod taktovkou čtyřstupňové manuální převodovky, dokázal automobil rozjet rychlostí 170 Km/h, při průměrné spotřebě 12 l/100 Km.\n1967 ‑ Mini Cooper\nSvého času velmi oblíbeného Mini Coopera vlastnil i Ringo Starr. V červnu 1967 ho koupil od manažera kapely Briana Epsteina. Ten ho pořídil v květnu předchozího roku s registrační značkou LL0 836D. Brianb byl podepsán na více kupních dokumentech Mini Cooperů a dalších vozů Beatles, protože měl obchodní dohodu s prodejcem automobilů Terry Doranem. Od něj získával auta za velmi výhodné ceny, protože tím Terrymu i samotným automobilkám přiváděl další slavné zákazníky, kteří chtěli mít stejná auta jako Beatles. Samotného Dorana zmínili Brouci i na albu Sgt. Pepper´s Lonely Hearts Club Band ve skladbě She´s Leaving Home ‑ „...the man from the motor trade...“.\nTřímetrové autíčko se začalo vyrábět v roce 1959 a šlo o jeden z prvních modelů s příčně uloženým motorem. Dohromady se ho vyrobilo více než pět milionů kusů. V letech 1984 až 1987 byl vystaven v liverpoolském muzeu Beatles a poté byl převezen do muzea v americkém Dallasu, kde byl vystaven do roku 1989. Následně byl prodán v aukci neznámému kupci.\nV roce 1967 se Ringo chvilku vozil i ve fordu Mustang. Pod kapotou se skrýval šestiválcový motor a k dispozici byla třístupňová manuální převodovka.\n1978 - Chevrolet Bel Air\nStarší, ale extrémně populární model si Ringo koupil a nechal upravit od populárního „upravovatele“ automobilů pro celebrity George Barrise v roce 1978. Ten v prvé řadě vůz přelakoval a přidal divoké plameny. Ve výbavě přibyl stereosystém s kazetovým magnetofonem a reprobedny s výkonem 72 W. Speciálně pro Ringa byl vůz vybaven osmiválcovým motorem, automatickou převodovkou a Barris také dodal úplně nové výfuky. Vytuněný Ringův model se poté stal hlavní hvězdou reklamní kampaně, propagující Chevrolety.\n7. února roku 2014 se po několika desetiletích objevil v téměř dokonalém stavu na aukci v Paříži, kde byl prodán za 48 870 eur.\nOblíbenou značkou Ringo Starra se v osmdesátých letech stal Mercedes a tak váhu slavného pozadí pocítilo mnoho modelů německé značky. Dalším z mercedesů byl Mercedes 250 SE, který si pořídil z druhé ruky koncem sedmdesátých let. Dlouho se z něj ovšem neradoval, neboť v květnu roku 1980 se svou tehdejší snoubenkou Barbarou Bach v tomto voze tvrdě havaroval. Přesto, ač se to podle stavu vozidla nezdá, vyvázli jen s několika škrábanci.\n1984 ‑ Mercedes 190E\nTento model s registrační značkou B13 LAA si Ringo koupil jako standadrní prodejní verzi. Poté nechal přidělat spoiler, sportovní volant i výfuky a přidal i čtyřválcový motor, který dokázal vyvinour rychlost přes 210 Km/h. Automatická převodovka a řízení vpravo bylo samozřejmostí.\nVůz po nějakém čas přepsal na svoji manželku Barbaru Bach a nakonec skončil v majetku jeho syna Zaka. Od toho ho zpět zakoupil původní prodejce automobilů. V roce 2005 byl nabízen v aukční síni Bonham´s za směšnou cenu 6 000 liber.\nDalší model Mercedesu, ve kterém se chvilku vozil Ringo Starr. Ve výbavě byl osmiválcový motor a pětistupňová převodovka. Maximální rychlost, kterou dokázal vůz vyvinout byla 250 Km/h.\nPůvodně ho krátce před svou smrtí zakoupil George Harrison, ale po jeho skonu ho od Harrisonovi rodiny odkoupil právě Ringo. V roce 2015 se ocitl v nabídce dlouhé řady věcí, které se rozhodli Ringo a jeho choť Barbara prodat. Vyvolávací cena se pohybovala kolem 70 000 dolarů.\nV posledních letech byl Ringo spatřen v několika dalších modelech mercedesů. Byly to například Mercedes CL600 nebo Mercedes CLS. Těžko ovšem říci, zda mu tyto modely skutečně patřily nebo se v nich prostě jen vezl, každopádně jeho láska k vozům se stříbrnou hvězdou evidentně nijak neklesá.\nPokud jde o automobily používané Beatles, nelze se nezmínit i o ikonickém voze Bentley, které sloužilo beatlesovské společnosti Apple. Tu v roce 1968 založili Beatles nejen proto, aby zastřešovala a nějakým rozumným způsobem kočírovala jejich společné i soukromé obchodní projekty, ale i proto, aby dala možnost se prosadit i novým (nejen hudebním) talentům. Druhá polovina šedesátých let byla ve znamení hippies, volné lásky, halucinogenů a samozřejmě i barev a psychedelie.Tomuto trendu se v hudební branži jen těžko mohl někdo vyhnout a Beatles se mu nejen nevyhnuli, ale stali se přímo jedněmi z jeho nejviditelnějších propagátorů. To se projevovalo nejen na střihu a barevnosti jejich oblečení, ale i ‑ jak jsme viděli v předchozích dílech ‑ na některých jejich autech. Kupodivu se tento trend, na rozdíl od mnoha jiných kapel, zcela vyhnul obalům jejich alb. Dokonce právě v roce 1968, tedy vrcholící psychedelie, si snad jen Beatles mohli dovolit vydat dvojalbum s čistě bílým obalem, bez názvu a se jménem kapely jen nenápadně vytlačeném. Na druhou stranu, takový obal v regálech obchodů s vinylovými deskami, v záplavě divokých a pestrých obalů výrazně vynikal.\nJedním z objevů společnosti Apple, byl i modní návrhář John Crittel. Beatles se s Johnem rychle spřátelili a tak společnost Apple zakoupila firmu Dandy Fashions, jejímž spolumajitelem byl právě Crittel a přejmenovala ji na Apple Tailoring. Součástí majetku zmíněné společnosti byl i vůz Bentley z roku 1956, jehož karoserie byla vyzdobena veselými psychedelickými vzory. Vůz tím pádem přešel do majetku Beatles a stal se oblíbeným dopravním prostředkem nejen samotných Brouků, ale i mnoha jejich přátel z hudební branže, jakými byli Jimi Hendrix, Roger Daltrey nebo Brian Jones. Beatles ještě nechali psychedelicky pomalovat budovu své nově založené společnosti Beatles boutique na slavné Baker street a dílo bylo dokonáno. Bohužel, management i zaměstnanci obchod tak rychle rozkradli, že už po osmi měsících musel zavřít bránu. Britský tradiční automobil a budova ve stejně tradičním hlavním městě britské monarchie, byly samozřejmě trnem v oku starší, konzervativní generaci. To ovšem spolu s účinky halucinogenů zvyšovalo radost a veselost u generace mladší a mnohem odvázanější.\nVraťme se ještě do úplných začátků Beatles, do roku 1962. Vzhledem ke stále rostoucímu počtu nasmlouvaných vystoupení a také ke vzdálenostem mezi koncertními místy byla kapela nucena si zajistit nějakou dodávku a také stálého řidiče. Tehdejší bubeník Pete Best doporučil svého kamaráda Neila Aspinalla, který se v té době snažil stát účetním. Neil dlouho neváhal a vyměnil nezáživné daňové formuláře za kariéru cestovního manažera a řidiče nejlepší kapely ve městě.\nV roce 1961 si Neil za 80 liber pořídil tmavou dodávku značky Commer a brzy se stal nenahraditelným asistentem a kamarádem Brouků.\nJednou z nepříjemností při hraní v liverpoolských klubech bylo to, že často docházelo v hledišti k násilnostem a rvačkám. Neil, který měl na starosti i zavážení aparatury z auta na pódium a poté zase zpět do auta, musel vždycky po vyndání nějakého nástroje nebo třeba zesilovače dodávku pečlivě zamknout, protože před vchodem často stávali místní drsní chlapíci, kteří by se nerozpakovali z otevřeného auta odnést všechno, co nebylo přivařené. Nebylo‑li zbytí, musela kapela čekat na chodníku u nástrojů, než je Neil postupně nanosil dovnitř, případně zevnitř vynosil ven.\nDruhým řidičem a zároveň tělesným strážcem Beatles se stal další jejich kamarád z Liverpoolu Mal Evans. Vysoký muž s dobráckým srdcem miloval svoji práci pro kapelu i všechen ten blázinec kolem Brouků a jejich koncertů. Stejně jako Neil Aspinal se postupně začal starat i o další věci ‑ nástroje, přípravu pódia, občerstvení a milion dalších potřeb. Kromě občerstvení ale svého času dodával muzikantům i marihuanové cigarety a alkohol v množství rozhodně větším, než malém. Sám ostatně lehkým drogám na čas propadl. Mal se mnohokrát účastnil i samotných nahrávání, kdy se chopil foukací harmoniky, trubky nebo kláves.\nDo tragického konce svého života byl věrným přítelem všech Brouků. Zahynul výstřelem z rukou policisty 5. ledna 1976 v Los Angels, když na ulici v opilosti na přítomné strážce zákona vytáhl vzduchovou pistoli. Policista bohužel neměl čas zjišťovat, zda jde o skutečnou zbraň nebo nějakou maketu či třeba právě vzduchovku.\nKapela si brzy pořídila další dodávku, tentokrát značky Ford Thames v bílé barvě. Bílá barva se nejvíce líbila fanynkám, které brzy celou dodávku pomocí rtěnek popsaly jmény svých idolů a různými vyznáními i vzkazy. Mal Evans to řešil tak, že jednou za čas vybral mezi fanoušky čekajícími před studiem na podpisy čtyři šťastlivce, kteří směli Beatles umýt auto. Nejenže se tak mohli dotýkat vozu své milované kapely, ale ještě za to dostali zaplaceno.\nBrian Epstein, manažer kapely, si po úspěších svých svěřenců chtěl samozřejmě také dopřát příjemné svezení. Vzhledem k tomu, že mu na účet přistávalo celých 25 % zisků Beatles, netrvalo dlouho a za pěkných 6 000 liber obohatil v roce 1964 svou garáž o vůz Bentley S3 Saloon černé barvy (v roce 2014 byl na aukci prodán za 31 860 liber). Čtyřdveřový automobil s motorem Bentley V8 6,2 l a čtyřrychlostní automatickou převodovkou byl jedním z nejluxusnějších vozítek, jaké bylo možné v té době ve Velké Británii pořídit.\nEpsteinovi přátelé a známí nicméně unisono tvrdili, že Brian patří s jedním z nejlepších vozů mezi vůbec nejhorší řidiče. Alistair Taylor, tiskový mluvčí skupiny, vyprávěl, že se snažil jízdy s Epsteinem omezit na minimum. „Nikdy jsem neviděl, že by měl nehodu, ale určitě jich spoustu způsobil.“ V zimě roku 1964 se Brian rozhodl, že vezme na cestu do Manchesteru svým malým sportovním MGB Alistaira s sebou. Cestou se zastavili v restauraci, která měla k dispozici obrovské parkoviště, kde by v klidu, jak vyprávěl Alistaire, zakotvil zaoceánský parník. Přesto to pro Epsteina byla solidní výzva. Poměrně rychle zacouval na jedno místo a couval, dokud neuslyšel hlasitý skřípavý zvuk. Brianovo řešení: zvýšil hlasitost na autorádiu. Poté vyrazil vpřed tak, že se zabořil do vozidla před sebou. Alister využil příležitosti a rychle z vozu vystoupil, přičemž si všimnul nedaleko stojícího policisty, který se vydal jejich směrem. V tom zahlédl v očích policisty slzy a prudké pohyby ramen mu prozradily, že se policista nekontrolovatelně směje a po několika krocích se zase otočil a odkráčel, zjevně neschopen vystavit Epsteinovi pokutu.\nI runcajs měl větší klobouk než ty bratře obezitou zatížený\n(John Lennon xxx, 21. 9. 2016 4:38)\nZa to v tomhle životě se jezdí .... xxx\nRe: I runcajs měl větší klobouk než ty bratře obezitou zatížený\n(Carlos, 21. 9. 2016 11:33)\nEhm... co tím chtěl básník říci? :-)\n(Martin, 6. 5. 2014 8:20)\nZajímavý, jak Epstein rozdával Mini Coopery...


Mgr. Josef Fryščák :: O cenu Leoše Janáčka\nÚvod > Mgr. Josef Fryščák\nMgr. Josef Fryščák\nMgr. Josef Fryščák je externím pedagogem hudebního oddělení Lidové konzervatoře v oboru sólový zpěv od roku 1975 (v letech 1982–1990 zde pracoval s interním úvazkem).Vystudoval Vyšší hudebně-pedagogickou školu v Ostravě ve třídě profesora Rudolfa Vaška (absolutorium r. 1958) a Hochschule für Musik und darstellende Kunst ve Vídni pod vedením prof. Antona Dermoty (absolutorium r. 1972); účastnil se Musikseminar Weimar (v roce 1965 u prof. Lotte Schöne, v roce 1967 u prof. Willi Domgrafa–Fassbaendera, a v letech 1986–1988 u prof. Pavla Lisiciana).\nV letech 1974–1982 byl sólistou opery Slezského divadla v Opavě a v letech 1985–1986 a 1995–1997 hostoval v operním souboru Národního divadla moravskoslezského v Ostravě. V letech 1990–2003 působil jako odborný asistent na katedře hudební výchovy Pedagogické fakulty Ostravské univerzity.\nOd roku 1990 do roku 2011 úzce spolupracoval jako hlasový pedagog s Ostravským dětským sborem při ZUŠ E. Marhuly, Ostrava-Mariánské Hory (sbormistr Milan Chromík) a podílel se na dobré hlasové úrovni tělesa, která se stala základem úspěchů dosahovaných na celostátních i mezinárodních oborových soutěžích a koncertních vystoupeních.\nVytvořil řadu scénářů hudebních a hudebně-literárních pořadů, včetně scénářů výchovných koncertů, na jejichž realizaci se podílel mluveným slovem i jako zpěvák. Během působení na katedře hudební výchovy vydal skriptum Co je hlasová elementaristka (Ostravská univerzita, r. 1995) a skriptum s videosnímkem Hlasová výchova dítěte (Ostravská univerzita, r. 1998). Z němčiny přeložil odbornou publikaci Frederick Husler, Yvonne Rodd-Marling: Singen (Zpěv),vydanou v r. 1995.\nV roce 2006 obdržel od hejtmana Moravskoslezského kraje Ocenění za dlouhodobou tvůrčí pedagogickou činnost.\nRealizační tým 2018\nOdborná porota 2018\nPřihlášení účastníci 2018\nFestival se soutěží O cenu Leoše Janáčka\n596 136 805


6 nejhloupějších rad, které dokážou zničit vztah. Neposloucháte je taky? - Proženy\n6 nejhloupějších rad, které dokážou zničit vztah. Neposloucháte je taky?\nJakmile jde o ty druhé, každý je na vztahy odborník. A tak se nám občas stane, že někdo z našeho okolí nám udělí dobře mířenou radu, která ale ve výsledku může napáchat více škody než užitku. Než se jimi začnete řídit, raději si je pořádně promyslete.\nŠkoda rady, která padne vedle. A že jich člověk během života dostává! Zejména od těch zkušenějších, kteří začínají větu slovy „Ty jsi ještě mladý, tomu nemůžeš rozumět“... Životního moudra a rady by si člověk měl jistě vážit, ale zároveň by se měl zamyslet, do jaké míry je nutné se jimi řídit. Spousta rad zní úplně nevinně...\nBude-li šťastný v posteli, nebude to hledat jinde\nDržet se rady, že celý vztah je založený na tom, zda to v posteli klape, či nikoliv, může být dost svazující. Člověk si totiž může velice snadno vsugerovat myšlenku, že nebude-li partnerovi vždy po vůli, pak okamžitě uteče pryč za někým jiným. To je přece nesmysl. Ačkoliv je do jisté míry důležité, aby si partneři v posteli rozuměli, neznamená to, že když máte právě špatné období, kdy nemáte příliš náladu na milování, tak vás partner začne okamžitě podvádět.\nJsou situace, kdy je skutečně lepší ustoupit. Většinou jde ale o nedůležité roztržky, které jsou pouhou ztrátou času, jako jestli na svatbě budete mít quiche s pórkem, nebo jarní cibulkou. Pokud se však jeden z páru naučí ustupovat při všech sporech, může se brzy začít cítit bezmocný a podřadný a všechno to v sobě začne dusit. Neměli byste se bát jít do konfliktu a vyříkat si navzájem argumenty. Nakonec třeba přijdete na to, že ten druhý měl pravdu, a přistoupíte na jeho názor, anebo naopak. Hádky ke vztahu prostě patří.\nNemusíte pokaždé ustupovat, vždy záleží na konkrétní situaci\nNemějte před sebou tajemství\nTo přece nejde. Každý člověk si potřebuje zachovat alespoň malý kousíček svého. Jasně – tajit před partnerem dítě z předešlého vztahu nebo horentní dluhy, není to pravé ořechové. Ale uchovat si jen sami pro sebe, že jste se ve dvaceti opili a udělali ostudu po celém kempu, je normální. Stejně jako tajemství, odkud se vzaly ty drahé, ale tak krásné náušnice. Vztahu jedině prospěje, když v něm nebude pouze „my“, ale také „já“ a „ty“. O to více si pak toho „my“ budete vážit.\nNeříkejte nic, co by druhému ublížilo\nTo platí zejména o pomluvách a urážkách, ovšem ne o stavech reálných věcí. Neměli byste se vyhýbat diskuzi jen proto, že by to druhému mohlo být nepříjemné – stejně tak je to pravděpodobně nepříjemné pro vás, jestliže máte potřebu to řešit. Je tedy potřeba odložit falešné ohledy a jít s pravdou ven. Velice důležité pak je, jak to svému partnerovi podáte. Najděte vhodnou chvíli, kdy budete oba dva v dobrém rozpoložení, a řekněte, že potřebujete probrat něco, co není úplně příjemné (asi pro nikoho z vás) a pusťte se do toho.\nNikdy nechoďte spát rozčilení\nAno, když je člověk uprostřed hádky, nedobře se usíná. Tím spíše, pokud to obnáší stěhování peřiny jednoho z dvojice do obývacího pokoje na pohovku. Na druhou stranu, snažit se vyřešit všechny problémy večer, když jste unavení, pravděpodobně i rozzlobení a rozrušení, také není řešení. Ve fungujícím vztahu je důležité si říct, že řešení oné závažné situace necháte až na ráno. Oba dva se uklidníte, vyspíte se na to a uvidíte, že naopak pravidlo „ráno moudřejší večera“ bude fungovat. Dost možná se druhý den probudíte s tím, že včerejší problém byl vlastně dost malicherný.\nMějte rozdělené role\nJe fajn vědět, že jeden z dvojice platí za živitele rodiny a druhý je ten, který má na starosti spíše domácnost, vyzvedávání dětí ze školky a podobně. Jak si to ale nastavíte, je jen a pouze na vás. A nikde není psáno, že se tyto role nemůžou během různých období proměňovat, anebo že jsou striktně dané. Už dávno nemusí být pravda to, že živiteli jsou muži, zatímco v domácnosti naopak ženy. Nehleďte na to, co si myslí okolí, a svůj vlastní svět, který se odehrává právě za dveřmi vašeho domova, si nastavte, jak chcete. Jenom pozor na to, abyste oba dva neměli stejnou roli.\nA co vy, dostali jste někdy radu, která se nakonec ukázala jako lichá?


KRUH KLAVÍRNÍKŮ - Český dialog\nJakub Zahradník listopad 2019 Ostatní česky\njak jistě víte, od letošního září se vyučuje klavírnický obor na Konzervatoři a střední škole Jana Deyla v Praze. Podařilo se nám angažovat dva vynikající klavírníky - Michala Bartovského a Daniela Vavrlu, kteří se věnují prvním dvěma velmi slibným studentům tohoto oboru. Také se za pomoci vedení školy daří za běhu adaptovat a vybavit dílnu pro potřeby klavírníků. Včera jsem se tam byl podívat, mladíci již odstrojili a vyčistili první křídlo - vyndali rám, vytahali kolíky, oživili lak, vyzkoušeli si měření strun, kolíků, přetlaku, vyleštili štábky, připravili filce a křídlo potáhli strunami. Radost pohledět.\nChtěl bych Vám připomenout, že do 30. listopadu je možno podat přihlášku na obor klavírník nebo ladič a 15. 1. 2020 jsou potom přijímací zkoušky.\nRozešlete prosím tuto informaci dál. Třeba se někde nachází nadějný adept nebo adeptka tohoto krásného a vzácného oboru a nikdo to netuší, nebo rodiče o této možnosti nevědí. Škola je internátní, takže odkud uchazeč je, není rozhodující, může být i ze Slovenska.\nZde jsou podrobnosti https://www.kjd.cz/doc/1.-kolo-prijimaciho-rizeni-2020-21-v2.pdf\nSpojit se můžete přímo se školou , nebo se mnou na tel. 608964591\nKdo jiný než Vy ví o čem je řeč a může věc posunout správným směrem.\nJakub Zahradník, předseda Kruhu klavírníků a varhanářů


Automatizovaná obsluha CNC – dokonalá symbióza kobotu se sklíčidlem - Strojirenstvi.cz\nAutomatizovaná obsluha CNC – dokonalá symbióza kobotu se sklíčidlem\nFiremní aktuality vydáno dne 10. června 2020\nPřemýšleli jste někdy o tom, jaké by bylo mít CNC stroje, které jedou samy? Stroje, u kterých nemusí stát člověk, opakující stále dokola stejné činnosti? Stačí k tomu málo – moderní sklíčidlo a kolaborativní robot, který vše ovládá.\nRobot při rutinní práci nedělá chyby a snadno se adaptuje na nové úkoly. Díky jednoduché automatizaci tak získáte nonstop fungující, spolehlivý CNC stroj, zvýšíte produktivitu a přiblížíte se o krok blíž k principům Průmyslu 4.0.\nPracant, který zastane všechnu dřinu\nAby byl váš CNC stroj plně automatizovaný, postačí, když k němu namísto člověka postavíte kolaborativní robot AUBO. Mechanická paže těchto kobotů má šest kloubů, které zaručují dokonalou hbitost při ovládání CNC stroje. Naučit se nezbytné činnosti je pro AUBO hračkou. Buď jeho pohyby naprogramujete přes intuitivní rozhraní, nebo ho manuálně vedete po požadované trase. Oranžový kobot pak bez sebemenší chyby dokáže předepsané činnosti opakovat po libovolně dlouhou dobu.\nUnikátní sklíčidla pro CNC\nPro možnost automatizace práce CNC stroje je kromě instalace kolaborativního robotu nutné zajistit kvalitní upnutí obrobku uvnitř stroje. Skvělým nástrojem jsou v tomto ohledu sklíčidla Koran se samosvorným mechanismem – nepotřebují žádné tahové trubky nebo upínací válce a stisk jejich čelistí lze regulovat tlakem přiváděného vzduchu. Pevně drží i tenkostěnné obrobky, aniž by hrozila jejich deformace (upínací sílu lze regulovat už od 0,6 kN). Při použití těchto sklíčidel v obráběcích centrech se obejdete bez kleštin a sklíčidla mohou být umístěna i na pohyblivých osách stroje či obráběcího centra.\nSymbióza kobotu AUBO se sklíčidly Koran\nNa místě, kde obvykle stojí člověk s pneumatickou pistolí, se nyní nachází elegantní oranžový robot. Zabere méně místa a práce ho nikdy neomrzí. Elastický přívod vzduchu je ke kobotu připevněn tak, aby nijak zásadně nepřekážel jeho plynulým pohybům. S udivující přesností pak robotická paže vkládá obrobky do stroje a během chvilky je uchytí ve sklíčidle prostým chvilkovým přiložením přívodu vzduchu umístěného na hlavě kobotu.\nModerní automatizace je jednoduchá a rychlá\nPokud potřebujete co nejdříve automatizovat výrobu, pak je pro vás kombinace kolaborativního robotu a pneumatického sklíčidla ideální. Můžete tak snadno inovovat i staré CNC stroje, aniž byste museli kupovat nové.\nA kolaborativní robot? Pro něj práci najdete vždycky, i když zrovna vaše stroje stojí. Koboty AUBO totiž můžete kdykoli přeložit třeba k obsluze jiného stroje, svařování nebo na kontrolu kvality hotových výrobků.


Marek Latzmann | CZECH DECO TEAM\nJsem sochař a malíř narozený v roce 1960 v Brně a žijící v Quebecu. Moje tvorba je figurativní. Moji inspirací je Příroda a človek. Stále znovu prověřuji promítání přírodního tvarosloví do estetického projevu lidske tvorby, prostřednictvím dřevořezby a kresby.\nPo maturite na SUPŠ jsem sve vzdelani na 30 let přerušil. Nyní dokončuji bakalářské studium na Bishop’s University v Lennoxville v Quebecu.\nVýtvarnou prací se zde od počátku živím, mám 27 letou zkušenost na Americkém trhu. Pracuji jako svobodný živnostník. Vytvoril jsem řadu monumentalních děl v soukromem sektoru a desetitisíce děl drobné a strední velikosti.\nPestrá klientela způsobila, že jsem během let musel ovládnout různé techniky, jako fresku, laminování cementu, konstrukci modelu pro ztracený vosk, vrstveni barveného polymeru, monotyp. Některé techniky jsem pro potřeby projektu zdokonalil a dále je takto pouzivam.


Sexuální deviace jako transformace specifické energie lásky\nV každém normálním člověku je ukrytý malý, nevinný a neškodný kousek všech existujících sexuálních deviací. Tedy všechny sexuální deviace jsou obsaženy v každém z nás, ale u normálního člověka jen v tak malé míře, že se to v jeho životě nijak výrazněji neprojeví. Sexuální deviace jsou tedy v malé míře přirozeností a teprve až ve větší míře skutečnou poruchou. Ale i takováto porucha je přirozenou lidskou vlastností, vezmeme-li v úvahu všechny příčiny, které ji způsobují.\nPodívejme se tedy nyní na takovou lidskou lásku, která se projevuje různými sexuálními výstřednostmi a úchylkami. Nezapomínejme, že láska má mnoho tváří a sexuální deviace se vyskytují u znatelné části populace. Mnoho oficiálních “odborníků” se snažilo odhalit příčinu jejich tak vysokého výskytu u lidí jakož i podstatu jejich vzniku, ale víceméně bezúspěšně.\nJe zcela samozřejmé, že se na formaci sexuálních deviací podílejí astrologické vlivy v době narození dotyčné osoby společně s eventuální vadou jejího těla, která se může projevit nežádoucí změnou činnosti mozku a hlavních řídících žláz lidského organizmu, majících vliv na sexuální orientaci a tak dále. Rozhodujícím faktorem je ale Karma duše, která přímo souvisí s konkrétními sexuálními úchylkami dotyčné osoby.\nDo těla, které má poškozený mužský nebo ženský princip nepříznivými konstelacemi planet v době narození a které má poškozené “sexuální geny”, se zcela samozřejmě inkarnuje taková duše, s jejíž Karmou je příslušná fyzická predispozice dané sexuální orientace v souladu.\nKdo žil jako homosexuál nebo bisexuál ve svých minulých životech a má tak žít dál, narodí se kupříkladu s poškozenou Venuší (ženským principem) v Beranu a dalšími konstelacemi, které způsobují poruchu sexuální orientace a kterých je celá řada, a dále fyzicky zdědí příslušné bi- nebo homosexuální sklony třeba po svém pradědečkovi. Tedy Karma jeho duše byla skutečnou příčinou jejího vstupu do takto poškozeného, nebo chcete-li, sexuálně orientovaného těla.\nVyjmenujme si nyní základní sexuální deviace a podívejme se na ně jako na transformaci specifické energie lásky:\nBisexualita, tedy sexuální náklonnost k oběma pohlavím. Člověk, který má sexuální styk s oběma pohlavími, je energetickou jednotkou, ve které se spojuje naplněná touha po mužskosti i ženskosti a energie obou pohlaví zároveň. Duše těchto lidí bývají právě díky své bisexualitě prostředníky při hromadných mystických svatbách, neboť umožňují spojení jednotlivých oboupohlavních duší.\nExhibicionizmus, tedy ukojování pohlavního pudu obnažováním se před jinými lidmi. Tato deviace transformuje sexuální energii povrchového šokového spojení s jinými lidmi. Dotyčný člověk se obnaží a ostatní lidé jsou tímto pohledem rozrušeni, ať již v pozitivním či negativním smyslu. Exhibicionista ukazuje jiným lidem své pohlaví a oni se na něj dívají a nevědomě si s ním vyměňují určitou povrchovou sexuální energii.\nFetišizmus, tedy erotické vzrušování se předmětem. U vyššího stupně fetišizmu však fetišistu vzrušuje jen fetiš, tedy například věc, kterou nějaká osoba používala, a ta osoba již nikoli. Jde o pouto k předmětu s přetrženým přímým poutem k osobě, která předmět používala.\nDotyčná osoba zanechala v předmětu své vibrace a tzv. “energetický otisk” a fetišista se napojuje na něj i na vibrace toho předmětu. Spojování lásky k lidem s láskou k předmětům je také transformací energie lásky, která má pro duchovní svět svůj význam, stejně jako všechno ostatní. V tomto případě se jedná o udržování duševní příbuznosti “živých” částí Centrální Kosmické Duše s jejími “neživými částmi”, tedy příbuznosti lidských duší s duchy neživé hmoty.\nGerontofilie, tedy erotické vzrušování starými lidmi až koitus s nimi. Ve starých lidech již uhasl sexuální náboj, ale je v nich uchována sexuální energie, kterou za mlada načerpali, avšak již nejsou schopni ji aktivně prožít. Gerontofilie patří mezi věkové sexuální deviace, kterých je několik - počínaje touhou po styku s ještě nenarozenými dětmi, kdy se dotyčný deviant chce vědomě a násilně spojit s ještě nenarozeným dítětem, ale nevědomě se skrze něj spojuje i s duchovním světem, se kterým je duše embrya propojena a svým způsobem se spojuje i s duší jeho matky. Dále je to pedofilie (touha spojit se s dětmi) a touha po spojení (transformaci sexuální energie lásky) se starými lidmi.\nV každém věku prožívá člověk jinou část své duše a transformace sexuální energie lásky (nebo setkání se s pozitivní či negativní sexuální zkušeností) v příslušném věku je v přímé spojitosti s transformací energie té části duše, která, zjednodušeně řečeno, danému věku vládne. Vše musí být spojeno se vším - mládí i stáří, zkaženost i nevinnost. A extrémy ve věkovém sexuálním zaměření pomáhají tuto soudržnost udržet.\nHomosexualita, tedy sexuální náklonnost ke stejnému pohlaví. Homosexuální sklony u mužů pramení buď z toho, že se do jejich těla inkarnovala ženská duše, nebo že jejich duše prožila homosexuální lásku ve svých minulých životech a z toho důvodu se v ní tyto homosexuální sklony uchovaly. Totéž platí i v případě lesbické lásky u žen, kdy se do těla ženy vtělí mužská duše, nebo pokud je její duše ženská, ve svých minulých životech prožila sexuální lásku k ženě a tento sklon se v ní uchoval.\nPro spojování dvou opačných pohlavních principů při hromadných mystických svatbách jsou důležité čtyři druhy transformace energie lásky: Dvou opačných pohlaví (heterosexuální); jedinců, kteří mají styk s oběma pohlavími (bisexuálové); a lesbická láska mezi ženami a homosexuální láska mezi muži. Přirozený pohlavní styk mezi opačnými pohlavími jako hlavní výměna energie lásky musí převažovat u většiny lidí, ale tato energie musí být doplňována energií lásky bisexuální, lesbické a homosexuální.\nPři hromadných mystických svatbách spolu bude splývat bezpočet duší. Nejprve splynou duše mužské s dušemi ženskými v bezpohlavní duše a ty pak také splynou s ostatními bezpohlavními dušemi. Tedy i mužský princip v nich splyne s mužským principem, který je částečně obsažen v ostatních bezpohlavních duších, stejně jako ženský princip v nich splyne s ženským principem, který je také částečně obsažen v ostatních bezpohlavních duších. A z toho důvodu existují bisexuálové, lesbičky a homosexuálové, kteří v sobě transformují různé variabilní odstíny sexuální energie lásky mezi oběma pohlavními principy, aby jejich duše umožnily hromadné mystické svatby.\nIncest, tedy pohlavní styk s fyzicky příbuznými lidmi. Příbuzné duše se někdy mohou narodit do stejné nebo blízce příbuzné rodiny, aby spolu prožily výměnu energie sexuální lásky. Tato transformace se opírá nejen o duševní příbuznost, ale i o příbuznost fyzickou. Příbuzná hmota i příbuzné duše se spojí pro zvláštní formu prožití energie lásky.\nKandaulizmus, tedy když někdo dosáhne vzrušení, ukáže-li svého nahého partnera jiným lidem. Taková osoba dává kus svého partnera i kus sebe sama, prostřednictvím svého nahého partnera, duším jiných lidí. Dělí se o něj s nimi. Pohled na jejího nahého partnera ostatní lidi vzruší a vyvolá u nich emoční vlnu energie, kterou si s nimi kandaulista vymění, respektive nasaje ji do sebe. I tento extrém pomáhá udržovat duševní příbuznost některých duší.\nMasochizmus, tedy dosáhnutí sexuálního vzrušení trýzněním jinou osobou nebo sebetrýzněním (automasochizmus). Myslím si, že u mužů je čistý masochizmus vzácností, protože mužské pohlaví je ve své podstatě agresivní a proto se spíše jedná o potlačené sadistické sklony (dočasně přeměněné v masochizmus), které sadista nemůže realizovat, jestliže nemá masochistickou partnerku.\nJedním z důvodů pro masochizmus je ten, že pokud duše žila více svých životů ve starších dobách například jako otrok, nebo byla bolestivě mučena a trestána, do jisté míry si na takový způsob života navykla a časem jí začal chybět (duše si “zvykla” na prožívání pocitů intenzivní bolesti a ponížení, způsobovaných jinými lidmi). Proto “vyžaduje” jejich občasné opětovné znovuprožití, i když většinou jen v malé míře: ve větší míře by to pro ní bylo příliš bolestivé, zatímco v menší míře to kompenzuje způsob transformace energie, na který byla zvyklá a navíc jí to přináší i rozkoš, protože v průběhu lehkého dobrovolného mučení, které může být kdykoli přerušeno, vítězí nad svojí minulostí – nad mučením, které bylo neúnosně intenzivní a které dotyčná duše musela prožívat až do konce. Takoví lidé tuto svoji potřebu realizují třeba návštěvou erotického salónu, kde si svoji roli otroka mohou sehrát, nebo si najdou dominantního partnera.\nPři milování jsou k sobě lidé většinou něžní a vzájemným mazlením si způsobují rozkoš na různých místech těla, kterou chtějí mít. Jejich protikladem jsou lidé, kteří si vzájemným ubližováním způsobují na různých místech těla bolest, kterou mít nechtějí. A masochizmus zahrnuje jednu polovinu z každého z těchto dvou stavů: je mu způsobována bolest, kterou mít chce.\nMasochizmus je spolu se sadizmem transformací té energie lásky, která spojuje rozkoš s bolestí, tedy dva hlavní emocionální protiklady, ve stejné chvíli oba najednou.\nMyzofilie, tedy erotické vzrušení odpornými věcmi, například výkaly a močí. Tato sexuální deviace se opírá o to, že výkaly jsou symbolem toho nejošklivějšího, co z lidí vychází. Jsou také symbolem našich největších slabin a skrytých nedostatků i chyb. Člověk, postižený touto sexuální deviací, touží po tom nejošklivějším, co je v nás.\nMy všichni jsme hodni lásky. Vše, co je v nás, lze pochopit i milovat. I to, co před ostatními lidmi s obavami skrýváme. Kdo dokáže milovat tak do hloubky, že miluje i to nejošklivější a kdo je přitahován tím, čeho se my všichni sami na sobě štítíme? Právě ten, kdo prožívá myzofilii.\nKdyž se spolu lidské duše spojují v lidskou část Centrální Duše Kosmické, jejich energetický potenciál splyne a to včetně negativních “odpadových” energií. A jejich asimilaci zprostředkovávají právě ty duše, které prožívaly myzofilii.\nNarcizmus, tedy erotická sebeláska. Odvozena od Narcise, který se prý zamiloval do svého obrazu ve vodě a láskou se utrápil. K tomu, aby se do sebe mohl zamilovat, musel se na sebe podívat očima své druhé poloviny - své sesterské duše, tedy očima opačného pohlaví, nebo se musel zamilovat do kousku své sesterské duše v sobě. Oddělit se od ostatních a stát se samostatnou jednotkou zevnitř i dovnitř proudící energie lásky - absolutní erotické sebelásky. Upevnit v sobě svůj potenciál lásky a znásobit ho, aniž by ho ztrácel a aniž by si ho vyměňoval s ostatními lidmi. Takovéto výjimečné duše kompenzují v lidské části Centrální Kosmické Duše nízkou erotickou přitažlivost, kterou k sobě mají jiné duše.\nNekrofilie, tedy erotické vzrušování se mrtvolami až pohlavní styk s nimi. Bezprostředně po smrti duše tělo opouští, ale v průběhu styku se na mrtvolu i na nekrofila může napojit nějaký duch. Nekrofilie tak vlastně může být jedním ze způsobů transformace sexuální energie s nečistým duchem, který je na nekrofila a popřípadě i na mrtvolu napojen, v kombinaci s napojením nekrofila na energetický otisk zemřelého v mrtvole a touhou mít nad ním absolutní sexuální převahu.\nObcování s duchy, tedy pohlavní styk s démony, duchy nebo démonickými humanoidními dušemi.\nJsou duchové, kteří se zhmotňují a sexuálně obtěžují lidi. Transformace sexuální energie mezi člověkem a duchem však není plnohodnotná. Duch prožívá pohlavní styk na nízké úrovni, kdežto člověk na úrovni vysoké. Duch saje prostřednictvím pohlavního styku energii z dotyčného člověka, ale sám mu ji předává jen velmi málo a ještě k tomu spíše negativní.\nMezi onanií a pohlavním stykem s duchy je velký rozdíl. Při normální onanii sní člověk o styku s jiným člověkem, na kterého myslí, ale při pohlavním styku s duchem člověk vydává sexuální energii směrem k duchovi, se kterým má pohlavní styk.\nDuchové musí někdy přenést lidskou sexuální energii do světa mrtvých a lidé někdy musí přenést sexuální energii ze světa mrtvých do světa lidí, aby se udržela příbuznost těchto dvou světů. A proto existuje obcování s duchy.\nPedofilie, tedy erotický vztah k dětem, někdy i pohlavní styk s nimi.\nV dětech není probuzena pohlavní síla a jsou tedy v tomto směru nevinné. Pohlaví, ať mužské či ženské, zpravidla znamená jednostrannost. Vyzařuje i přijímá svoji specifickou pohlavní energii, kdežto děti tuto pohlavní energii nijak výrazně nevyzařují ani nepřijímají, neboť v nich ještě není probuzená.\nJe známé, že děti mají určitý cit, který se v dospělosti do značné míry vytrácí, protože v dětech je oproti dospělým lidem větší množství energie z duchovního světa, obzvláště jsou-li velmi malé. Pedofil podvědomě touží získat od duše jiného člověka to, co je v něm, jako v malém dítěti, čisté a neporušené. Napojit se skrze dítě na lásku duchovního světa, na lásku, která je bez sexuálního náboje, bez sexuální smyslnosti a zkaženosti dospělých lidí a nasát do sebe nesexualitu a nevinnost dítěte, a jemu naopak předčasně předat smyslnost a zkaženost.\nAle ještě je zde jeden důvod. Jsou duše, které umírají v dětském věku, aniž by v sobě ve svých hmotných životech probudily pohlavní sílu. A musí být jiné duše, které se s nimi snaží transformovat sexuální energii. Při hromadných mystických svatbách budou duše, které žily jako pedofilové, spojovacím článkem mezi dušemi, které umíraly jako děti a těmi ostatními.\nPotamofilie, tedy sexuální vzrušení jiným objektem než člověkem. Například orgasmus ženy při dotyku vodní hladiny řeky (láska k řece) a podobně.\nJe známé, že vše souvisí se vším a vše ke všemu patří. Vše je se vším příbuzné a jednotlivé části Centrální Kosmické Duše, v daném případě duchové vodních živlů a vodních bytostí, jsou také vzdáleně příbuzní s lidmi a také s nimi musí mít určité, byť jen minimální množství společné sexuální energie. A tohle pravidlo platí i pro příbuznost se všemi ostatními částmi Centrální Kosmické Duše. Proto se stává, že někoho sexuálně přitahuje a vzrušuje to, co zdánlivě nesouvisí s lidmi - rostliny, kameny, hvězdy a tak dále.\nDuše lidí, kteří prožívají tuto “nelidskou” sexuální energii, budou při hromadných mystických svatbách sloužit jako energetické spojky při splývání různých, odlišných částí Centrální Kosmické Duše.\nSadizmus, tedy dosáhnutí sexuálního vzrušení trýzněním někoho jiného. V extrémních případech se jedná o umučení a zabití oběti. Většinou tomu bývá tak, že sadista prožívá rozkoš s vědomím, že jeho oběť prožívá bolest, a jeho oběť prožívá bolest s vědomím, že sadista prožívá rozkoš.\nZa normálních okolností je sexuální rozkoš spojena s láskou k druhému a snahou, aby tuto rozkoš a lásku prožíval také. Sadizmus je naopak protikladem tohoto principu. Avšak i tento protiklad musí v jisté minimální míře existovat, aby umožnil existenci svého vlastního protikladu – oboustranně pozitivní transformace sexuální energie.\nSadomasochizmus, tedy sexuální vzrušení jak zakoušením bolesti, tak jejím působením někomu jinému. Sadomasochizmus se prý vyskytuje častěji, než čistý sadizmus nebo čistý masochizmus.\nSadomasochistické sklony vypovídají o zvláštním stavu duše. O podivné disharmonii v osobnosti takového člověka a o jeho proměnlivých a rozporuplných vnitřních postojích k dobru a zlu. V některých případech může být tento stav příčinou získání zvláštního citu - chápání protikladů.\nPři sadomasochistických prožitcích lze spojit a prožít protikladné energie a dostat se do neutrálního i všeobsahujícího pocitu mezi nimi. Na radosti a zklamání, štěstí a neštěstí, na rozkoši i bolesti, je založen celý náš život. Sadomasochizmus v sobě spojuje tyto protiklady ve stejnou chvíli do intenzivní transformace energie lásky, avšak zároveň i energie utrpení. Sadomasochista je ve stejnou chvíli šťastný i nešťastný, prožívá rozkoš i bolest.\nSadomasochizmus, je-li prožíván v rozumné míře, může mít pozitivní vliv na lidskou lásku. Mezi lidmi je mírnou a rozšířenou formou sadomasochizmu tzv. spanking*. Je známé, že se na hýždích nacházejí erotogenní zóny. Švihání rákoskou či metlou, pochopitelně jen lehké, spojené se vzájemným mazlením milenců, může tyto erotogenní zóny stimulovat a docílit tak vyššího sexuálního vzrušení a následné intenzivnější rozkoše ze soulože. Zajímavé je, že se ve středověku, mnohdy i úspěšně, používalo mrskání přes zadek i k léčbě neplodnosti žen.\nFaktem je, že jistá malá míra násilí k sexu patří, jak můžeme vidět i v říši zvířat. Například při páření lvů kouše lev lvici do krku a to mnohdy i bolestivě. Kdyby byl sex prožíván jen něžně a bez jisté minimální míry násilí, které mužskému pohlaví umožní projevit jeho fyzickou nadřazenost a ženskému jeho fyzickou submisivnost, asi by nedal některým lidem to, co od něj podvědomě očekávají.\nI masochisté, sadisté a sadomasochisté musejí existovat, aby umožnili hromadné mystické svatby, kde spolu splývají různé protikladné energie, v daném případě sexuální rozkoš spojená se sexuální bolestí.\n* [Jedna zajímavá úvaha o spankingu žen a ženských zadcích:\nJak říká toto přísloví: „Každá hezká žena potřebuje spanking ke stimulaci jejích erotogenních zón, k probuzení hlubších pocitů, ke zlepšení její plodnosti, k tomu aby přestala být chladná a více cítila, aby hlouběji milovala...“ Jiné přísloví říká, že: „Ženy si příliš neuvědomují svůj zadek, až dokud přes něj nejsou švihány.“\nKdysi jsem mluvil s jedním moudrým mužem o tom, jak ženy cítí a vnímají svůj zadek, a on náhle o jedné z nich řekl: „Ona neví, že ho má.“ Hovořil o vlivu doteků a slov muže na ženu a vysvětlil, že on je příčinou vzestupu jejích pocitů vůči jejímu zadku, když se ho dotýká, hovoří o něm atd. Ale samotná žena na svůj zadek příliš mnoho nemyslí, až dokud nezapůsobí vliv muže.\nNa každý pád však doporučuji všem dvojicím, které chtějí provozovat ženský spanking, aby navštívily právníka a udělaly tam dohodu, aby byl právně zajištěn muž, kdyby ho jeho přítelkyně či žena později žalovala, že jí způsobil bolest šviháním jejího zadku. Některé dívky a ženy mívají provokativní řeči o spankingu, ale když dostanou pár ostřejších švihanců metlou nebo rákoskou, snadno mohou začít křičet a brečet a pak se pokusit dostat muže, který je sešvihal, do vězení, přestože ho o to prosily nebo se alespoň tvářily, že to tolerují. Proto před spankingem prosím zajděte, muži, k právníkovi, a nechte jí podepsat dokument, kde bude napsáno, že to bude bolet, a ona si to tak přeje a souhlasí s tím.]\nTransvestizmus, tedy erotické vzrušení z ustrojení se do šatů osoby opačného pohlaví, též touha převzít a prožít roli opačného pohlaví, tedy touha transformovat opačný sexuální náboj než ten, který je fyzicky daný.\nFyzické tělo prožívá jedno pohlaví, avšak vědomí člověka prožívá pohlaví druhé. Tedy fyzické vibrace těla jsou například mužské, ale transvestita prožívá ženskost. Opačně laděná mysl, než jaké je fyzické pohlaví, transformuje zvláštní formu spojování i odpuzování energie dvou pohlavních principů v jedné duši. I toho je zapotřebí pro mystické svatby.\nVoyeurství, tedy ukájení se pohledem na koitus a situace, kdy chtějí být lidé sami a nikým neviděni. Voyeurista poznává lidi v jejich soukromí, kdy jednají bez přetvářky. Jde svými pocity do těch lidí a oni se mu otevírají, bez přetvářek a kamufláží. Tato úchylka transformuje nasávání malého množství odhalené a nechráněné povrchové intimní či sexuální energie z jiných lidí a uchovávání této energie ve voyeuristovi. I tohle slouží mystickým svatbám.\nZoofilie, tedy pohlavní a erotická náklonnost ke zvířatům. Je tomu podobně jako u potamofilie. Také se jedná o transformaci sexuální energie s dušemi z odlišných částí Centrální Duše Kosmické, než je část lidská, tedy v daném případě získávání společné sexuální energie lásky a udržování příbuznosti mezi dušemi lidskými a dušemi zvířecími.\nZávěrem vyplývá, že všechny sexuální deviace slouží k transformaci specifické energie lásky a k uchování duševní příbuznosti různých duší a rozdílných částí Centrální Duše Kosmické.\nZ výše uvedených důvodů proto chápejme lidi s odlišným sexuálním zaměřením, než jaké máme my. Za své sexuální zaměření ve své podstatě tito lidé nemohou a třeba jim umožňuje prožít to, co my, ostatní lidé, prožít nemůžeme. A navíc, tito lidé jednou umožní “splynutí všeho se vším” - nádherné mystické svatby.\nVšechny sexuální deviace ve skutečnosti transformují specifickou energii lásky, kterou potřebuje celý VšeOrganizmus. Z našeho lidského pohledu jsou tedy sexuální deviace skutečnými deviacemi, ale z pohledu duchovního se jedná o naprosto přirozenou a dokonce i nutnou věc.


Praha ožije, oslava 115. výročí Harley-Davidson se blíží\nÚterý, 26 Červen 2018 10:00\nTaké patříte mezi fanoušky spanilých vozů? Je jedno, jestli je pouze ze srdce obdivujete nebo jste vlastníkem některého modelu, pokud chcete vzdát hold této legendární značce, přijďte ve dnech 5. - 8. července na oslavu 115. výročí. Nezapomenutelná párty plná motocyklů, hudby, zábavy a skvělých lidí ze všech koutů světa se uskuteční na Výstavišti Praha v Holešovicích.\nFanoušci Star Wars se sejdou v říjnu v pražské O2 areně\nSobota, 23 Červen 2018 10:00\nV pražské O2 areně se 15. října uskuteční promítání filmu Star Wars: Epizoda IV - Nová naděje. Ikonickou hudbu tohoto filmu složenou Johnem Williamsem, zahraje živě The City of Prague Philharmonic Orchestra - Filharmonici města Prahy. Film bude promítán na obří velkoplošné plátno o rozměrech 20 na 10 metrů. Jedná se o první promítání s živým orchestrem této ikony science fiction v České republice. Vstupenky jsou k dostání v síti Ticketportal.\nZa tajemným vesmírem na výstavu Cosmos Discovery\nPondělí, 07 Květen 2018 10:00\nZažijte dobrodružnou cestu do hlubin vesmíru. Od 1. 5. 2018 se otevřou brány pavilonu C na výstavišti BVV Brno. Na několika tisících metrech čtverečních návštěvníci poznají úplné počátky vývoje raket a kosmických lodí nebo první cesty do vesmíru.\nstránka 4 z 529


Všechny školyPraha; ZŠ Praha 10, Kutnohorská 36Přestavlky, okres Sedlec-Prčice; ZŠ speciální a Dětský domov, Sedlec - Prčice, Přestavlky 1Pardubice; MŠ Pardubice, Benešovo nám. 2115Praha ; ZŠ a MŠ Praha 8, Za Invalidovnou 3Praha; ZŠ Praha 10, Kutnohorská 36Pohořelice; ZŠ a MŠ Pohořelice, Dlouhá 35Přerov; ZŠ Přerov, Za Mlýnem 1Praha ; ZŠ při psychiatrické nemocnici Bohnice, Praha 8Praha ; ZŠ a MŠ Barrandov, Praha 5Pardubice; ZŠ praktická a MŠ speciální PardubicePraha ; MŠ SmíškovPraha ; ZŠ a MŠ logopedická Praha ; ZŠ a MŠ K Dolům, Praha 12Plzeň; Vanda MarešováPardubice; MŠ Kamínek, PardubicePlzeň; 16. ZŠ a MŠ PlzeňPlzeň; 7. ZŠ a MŠ Brněnská 26, 323 00 PlzeňPardubice; ZŠ praktická a MŠ speciální, A. Krause 2344-5Pardubice; ZŠ Benešovo nám. 590, PardubicePraha ; ZŠ Poláčkova 1067, Praha 4 - KrčPraha; ZŠ praktická a ZŠ speciální LužinyPraha; ZŠ Sázavská, Praha (zaslala MK Praha)Praha; ZŠ Vojtěšská, Praha (zaslala MK Praha)Praha; Mateřská škola Kindergarten, Praha 4 - Budějovická (zaslala MK Praha)Praha; ZŠ Resslova, Praha (zaslala MK Praha)Praha; ZŠ Nepomucká, Praha (zaslala MK Praha)Praha; ZŠ Resslova 10, Praha 2 (zaslala MK Praha)Praha; Městská knihovna v Praze, pobočka DittrichovaPardubice; MŠ 530 02 Pardubice, Na Třísle 70Praha; ZŠ a MŠ Gen Janouška, Praha 9 (zaslala MK Praha)Praha; ZŠ Bělohorská 76, Praha 6 (zaslala MK Praha)Praha; FZŠ O. Chlupa, Fingerova, Praha 5Praha; MŠ Zahrádka, Praha 4Pečky; ZŠ PečkyPraha; Dětský domov Horní PočernicePísek; ZŠ a MŠ Josefa Kajetána Tyla, PísekPraha; ZŠ Brána jazyků, Uhelný trh, Praha 1Příbram; ZŠ PříbramPardubice; MŠ Korálek, PardubicePraha; ZŠ Praha 9 - D. PočernicePraha; MŠ Peroutkova 1004/24, Praha 5 KošířePeruc; ZŠ Peruc Praha; ZŠ Praha 9Praha ; MŠ Bambíno s.r.o.Písek; ZŠ TGM a MŠ PísekPraha ; ZŠ SlovenskáPaříž; Česká škola bez hranic PařížPraha ; ZŠ Spektrum s. r. o. Praha 9Praha; ZŠ a MŠ Červený vrch Praha 6


Tipy a triky jak na spotřebitelský úvěr – FinExpert.cz\nTipy a triky jak na spotřebitelský úvěr\nNež se rozhodnete podepsat úvěrovou smlouvu, přečtěte si dobře několik rad, tipů a triků.\nCo je to spotřebitelský úvěr a kdo ho může poskytovat\nSpotřebitelský úvěr mohou poskytovat banky, ale také nebankovní instituce. Banky jej poskytují účelově (pouze na uvedený účel) i neúčelově. U bank bývá levnější účelový úvěr, tzn. na nákup konkrétního zboží nebo služby. V případě splátkových společností je možné si zpravidla odnést zboží ihned, ale náklady takového úvěru bývají mnohdy vyšší.\nJaké jsou výhody a nevýhody úvěrů\nVýhodou úvěru je, že dokáže poměrně rychle uspokojit vaše současné potřeby a tolik nezatíží momentální rozpočet, protože rozděluje jednorázovou platbu na několik menších. Nevýhodou všech úvěrů je, že zaplatíte více, než si půjčíte. Čím déle splácíte, tím vyšší částku budete muset zaplatit navíc.\nCo nesmí chybět ve smlouvě a co je RPSN\nVe smlouvě, která musí být písemná, by rozhodně neměla chybět tzv. RPSN – roční procentní sazba nákladů, která obsahuje nejen platby splátek, ale všechny další platby nákladů na spotřebitelský úvěr a to se děje procentním vyjádřením těchto nákladů za jeden rok. Je tedy dobré si uvědomit, že každý rok úvěru je zatížen touto sazbou, že RPSN nevyjadřuje jen úrok z celé úvěrové částky. Pokud nejde RPSN stanovit, musí věřitel uvést maximální výši úvěru, výši plateb, které souvisí s úvěrem a podmínky, za kterých je možné tyto platby měnit. Podmínky úpravy RPSN v průběhu splácení musí stanovit smlouva a nesmí být závislé na vůli věřitele. Výpočet RPSN je možné si zkontrolovat na stránkách České obchodní inspekce, která dozoruje dodržování podmínek dle zákona o spotřebitelském úvěru.\nVe smlouvě musí být rovněž stanovena maximální výše úvěru (to ale není celková výše veškerých nákladů na úvěr, tzn. co celkem nakonec spotřebitel zaplatí), stanovení výše jednotlivých splátek, jejich počtu a přesného časového rozložení, dále stanovení jednotlivých plateb včetně plateb, které nejsou spotřebitelským úvěrem, ale souvisí s ním (různé poplatky, pokuty, pojištění atd.) a budou se spotřebitelským úvěrem placeny. Pokud tyto platby nejsou přesně určeny, musí být stanoven způsob jejich výpočtu.\nVěřitel je povinen informovat spotřebitele v průběhu plnění smlouvy o všech změnách RPSN. Dále musí smlouva obsahovat ustanovení o právu na předčasné splacení spotřebitelského úvěru včetně podmínek, za kterých lze předčasně ukončit smluvní vztah. Pokud tyto výše uvedené podmínky obsahu smlouvy nejsou transparentní nebo nejsou dokonce splněny, má spotřebitel právo na sankční postup proti věřiteli (poskytovateli úvěru) v podobě úročení celého úvěru ve výši diskontní sazby ČNB platné v době uzavření smlouvy. Ostatní platby pak v takovém případě se stávají neplatnými a to ode dne, kdy spotřebitel tuto skutečnost uplatní u věřitele.\nSmlouva musí být vždy písemná, přičemž jedno vyhotovení musí dostat spotřebitel.\nNa předčasné splacení úvěru má spotřebitel právo, a tak je důležité se na tuto možnost před podpisem smlouvy zeptat. V případě předčasného splacení máte právo na snížení plateb se spotřebitelským úvěrem souvisejících o takovou částku, aby žádný z účastníků smlouvy nezískal nepřiměřený prospěch na úkor ostatních účastníků. S tímto předčasným splacením nesmí být spojeny jakékoli sankce za předčasné ukončení, jelikož je to spotřebitelovo právo, nikoli porušení smluvních podmínek.\nJak je to s úvěry na zboží nabízené na zájezdech nebo prezentačních akcích\nOd smlouvy uzavřené na zájezdu či prezentační akci, tedy mimo prostory podnikání, můžete odstoupit do 14 dnů od uzavření. Na toto právo musíte být písemně upozorněni nejpozději při uzavření smlouvy; písemné upozornění musí obsahovat i označení osoby, u níž je třeba toto právo uplatnit, včetně adresy. Pokud vás prodávající neupozorní na možnost odstoupení, prodlužuje se lhůta na odstoupení až na jeden rok. Tyto lhůty však neplatí, pokud si spotřebitel sjednal návštěvu dodavatele za účelem objednávky.\nFinanční leasing je založen na dlouhodobém pronájmu věci s následným převodem vlastnictví na nájemce. Nebezpečí škody i náklady spojené s provozem, údržbou a opravami přecházejí na nájemce již v okamžiku prvního předání dané věci. Vlastníkem do zaplacení zůstává leasingová společnost (věc může být z mnoha důvodů nájemci odňata).\nV případě, že se smlouva řídí zákonem o spotřebitelském úvěru, měla by obsahovat všechny jeho náležitosti. Každá leasingová smlouva by měla upravovat nakládání s předmětem leasingovou firmou včetně zástavy a prodeje. Záruční a servisní podmínky i vyřizování škod jsou předmětem smluvního vztahu.\nLeasing se řadí mezi spotřebitelské úvěry.\nDruhy úvěrů a proč se zadlužovat\nSpotřebitelský úvěr slouží především k nákupu spotřebního zboží, k financování různých služeb (školné, dovolená apod.), ale může sloužit také k financování nákupu či rekonstrukci nebo výstavbě nemovitosti. Týká se spotřebitele, nikoli podnikatele.\nHypoteční úvěr je vhodný zejména na investici do nemovitosti, ať už na její nákup, výstavbu nebo rekonstrukci. Americká hypotéka umožňuje financovat jakékoliv potřeby klienta. Věřitel se jistí zástavním právem.\nKam se obrátit, když nastane problém mezi spotřebitelem a bankou\nPokud nastane problém mezi klientem a bankou, je možné se obrátit na Českou obchodní inspekci nebo na finančního arbitra, který řeší spory mezi klientem a bankou u tuzemských plateb (např. pozdní nebo neúspěšné převody, ale také spory v oblasti používání platebních karet a přímého bankovnictví, tedy telefon a internet). Samozřejmě první krok by měl spočívat v jednání s bankou o vzniklém problému.\nNa co si dát pozor při koupi vozu na leasing\nRizikem pro spotřebitele může být skutečnost, že předmět leasingu zůstává až do zaplacení v majetku leasingové společnosti. Proto je nezbytné smluvně zajistit omezení dispozice předmětu leasingu leasingovou společností (zamezit zřízení zástavního práva i zakázat společnosti prodej věci třetí osobě). Více zde.\nJak reklamovat věc zakoupenou na leasing\nNejlepší možností je, podmínky reklamace zanést do smlouvy již při uzavírání, aby se spotřebitel vyhnul případným problémům. Spotřebitel reklamuje u prodejce, ale musí o tom vyrozumět leasingovou společnost, protože ona je majitelem předmětu leasingu.\nDejte si čas na důkladné přečtení smlouvy. Věnujte se všem pasážím, především těm, které jsou psané drobným písmem.\nZajímejte se o podmínky předčasného splacení úvěru.\nDobře si promyslete, zda je opravdu nutné brát si úvěr, největším rizikem domácího rozpočtu je velké zadlužení.\nVěnujte čas porovnání více nabídek úvěrů u různých bank nebo splátkových společností.\nZajímejte se o všechny poplatky spojené s úvěrem.\nVyberte si banku, která dodržuje Etický kodex a službu, u které víte, kam se obrátit v případě dotazu či problému.


toys for kids, dřevěné hračky, udržitelné hračky, montessori hračky, designové polštářky, dětské batůžky, penály, prostírání, bambusové nádobí, láhve, termosky, pokojíček, hry, stavebnice, puzzle, cool papírnictví\nNYNÍ PŘI NÁKUPU NAD 500 KČ DOPRAVA ZDARMA . Platí pro dopravu přes Zásilkovnu.\n+420 603 511 271obchod@toysforkids.cz\nInspirace podle kolekce\nPop - Pap\nDomů / Doplňky / Dětské batohy / Trixie / Aktovka Trixie - Mr. Polar Bear\nAktovka Trixie - Mr. Polar Bear\nHledáte pro Vaše děti krásnou, ale funkční aktovku? Právě jste ji našli! S toutou zábavnou aktovkou lední medvěd bude vaše dítě chodit do školky nebo školy s radostí. Uvnitř má 1 velkou přihrádku se jmenovkou, z venku je praktická přední kapsa na zip. Záda jsou vystužená, takže se dětem dobře nosí. Nastavitelné ramenní popruhy lze pohodlně zapnout zaklapnutím na přední straně, takže batoh neklouže z ramen dolů. Aktovka je prostorná a hlavně bytelná.\nMateriál venku: 100% bavlna s vodoodpudivým akrylovým povlakem\nMateriál uvnitř: podšívka: 90% polyester + 10% bavlna\nBarva: světle zelený (mint) lední medvěd\nVelikost: 29 cm x 25 cm x 10 cm (školka, předškolák, 1. třída)\nTrixie je belgická značka, pro kterou je hlavním zdrojem inspirace nekonečná představivost našich dětí. Od novorozence až po teenagery mají děti obrovskou fantazii, kterou používají k objevování světa kolem sebe. To vše se promítá do návrhů hraček, doplňků do pokojíčku, do koupelny, při stolování nebo potřeb do školky. V Trixie také myslí na budoucnost našich dětí, a proto jsou všechny výrobky vyrobeny z organické bavlny.\nAktovka Trixie - Mr. Hippo\nAktovka Trixie - Mr. Lion\nDětský batoh Trixie MINI - Mr. Fox\nAktovka Trixie - Mrs. Rabbit\nDětský batoh Trixie - Mr. Crocodile\n100% organic cotton plush toy large- Mrs. Elephant 960 Kč\nHoupací hračka Mini Wobbly Trixie - Mr. Lion 490 Kč\nChrastítko a kousátko Trixie - Mr. Fox 380 Kč\nVytvořil Shoptet © 2021 Toys For Kids. Všechna práva vyhrazena.


Divoké dny v Basileji • RESPEKT\nObyvatelé švýcarské metropole mají každý rok příležitost tři dny a noci hýřit a vypouštět páru nahromaděnou během všedních dní. Podobně to během karnevalu dělají obyvatelé Ria de Janeiro, Benátek nebo španělského Cádizu. V Česku je skupina lidí, která si myslí, že právě basilejská Fasnacht je dobrou inspirací také pro ulice našich měst.\nNad dlážděnými uličkami středověkého města září hvězdy a v řece Rýn se zrcadlí měsíc. Hodiny na katedrále ve švýcarské Basileji právě odbily tři ráno, a starobylé město by tedy mělo spát, jeho obyvatelé ale mají na dnešní noc zjevně jiné plány. V chladném nočním vzduchu se co chvíli někde otevírají dveře, vyloupne se z nich jedna či více postav a přidávají se k houstnoucímu davu. Zástup ví, kam jít, všichni míří do středu města, k náměstí s gotickou katedrálou a jejím časostrojem, jehož ručička se pomalu, minutu za minutou, posouvá ke čtyřce.


Po třech erzetách Rally Příbram je v čele průběžného pořadí Štajf s vozem VW Polo -\n27. října 2020 - 18:24\nPo třech erzetách Rally Příbram je v čele průběžného pořadí Štajf s vozem VW Polo\n25. července 2020 - 11:30 25. července 2020 - 17:45\nSEDLČANSKO – Ostrým startem do úvodní etapy začala soutěžní část 40. ročníku Bohemia Drive Rally Příbram. První rychlostní zkouška na trati Sestrouň – Křečovice měřila 10,43 kilometry a nejrychleji (v čase 00:05:46.1) ji projel vůz Škoda Fabia R5 v němž seděla dvojice Petr Semerád a Jiří Hovorka. Druhé místo v RZ1 obsadila dvojice Štajf / Rajnoha s vozem VW Polo Gti R5. Třetí příčka v RZ1 patřila dvojici Odložilík / Tureček (VW Polo Gti R5).\nV prvních kilometrech RZ1 urazil kolo příbramský Peták a v soutěži skončil. Ve druhé rychlostní zkoušce Křečovice – Minartice dlouhé přes devět kilometrů skončila s časem 00:04:52.1 na prvním místě dvojice Štajf / Rajnoha, druhý dojel erzetu Odložilík / Tureček, třetí příčka patřila dvojici Martin / Jugasová s vozem Hyundai i20 R5. Vítěz první erzety Semerád dojel druhou erzetu na pátém místě se ztrátou téměř šesti sekund na vítěznou dvojici.\nTřetí rychlostní zkouška Nalžovice – Líchovy měřila 8,74 kilometry a nejrychleji ji projel vůz VW Polo Gti R5 pilotovaný Štajfem se spolujezdcem Rajnohou. Druhé místo si v RZ3 vybojovala dvojice Vlček / Jugasová, třetí skončila dvojice Semerád / Hovorka. V celkovém pořadí po úvodních třech etapách je průběžně na čele dvojice Štajf / Rajnoha, druzí Vlček / Jugasová ztrácí čtyři sekundy, třetí Semerád / Hovorka mají ztrátu na vedoucí dvojici šest sekund.\nSupermarkety zůstanou 28. října zavřené, potraviny lze nakoupit v menších obchodech