Agresivita roste už i u předškolních dětí, na vině jsou i moderní pohádky plné násilí |\nHomeSpolečnostAgresivita roste už i u předškolních dětí, na vině jsou i moderní pohádky plné násilí\n30/01/2022 Společnost 0\nDnes začnu trochu atypicky, a hned na úvod přečtu pár řádků z blogu zkušeného psychiatra, který také pracuje jako soudní znalec především s mladými lidmi. Ten napsal: „Tři dotazy mladým lidem: Máte doma ve sjednocené Evropě možnost registrovaného partnerství, šanci volného cestování, neomezenou volbu zábavy, měkké tresty za delikty, přes sto televizních kanálů, perfektní antikoncepci, vysokoškolský titul za pár týdnů, eventuálně za pár babek, dostupnost sexuálního vyžití na každém kroku, střídavou péči po rozvodu, možnost likvidace těhotenství, fantastické deodoranty, stejné šance v podnikání, garantovaná lidská práva a nezcizitelné občanské svobody. Nic z toho vaši předci neměli, tak proč mi, prosím, plníte psychiatrickou ordinaci, utíkáte do drogového opojení a pácháte sebevraždy?“ Tyto otázky, takto jasně a pregnantně formulované, mě zaujaly už před pár lety, kdy se objevily na stránkách našeho hosta. Jaké na ně za ten čas dostal odpovědi, a proč nejsme šťastnější, když by se mohlo zdát, že k tomu máme všechny vnější předpoklady? I o tom si budeme povídat. A s kým? S psychiatrem, soudním znalcem v tomto oboru, řeckokatolickým knězem, pedagogem, esperantistou a držitelem největšího množství akademických titulů v naší zemi, s panem profesorem Maxmiliánem Kašparů.\nMartina: Maxmiliáne, tyto otázky jsi na svém blogu zveřejnil téměř před deseti lety, v březnu 2012. Už jsi na ně našel odpovědi?\nMax Kašparů: Odpovědi jsem dostal dvě, a obě byly velmi kritické. Někdo mi na mail napsal, že po přečtení tohoto textu pochopil, že nemám pracovat jako psychiatr, protože nerozumím mladým lidem. A druhý mi napsal, že se bude, pokud by musel vyhledat psychiatra, vyhýbat mé ordinaci, protože jsem nepochopil kvalitu, styl a smysl života současné mládeže. Pak mi píšou ještě něco, a nakonec z toho vyšlo, že jsou to oba šestnácti, sedmnáctiletí mladíci. Takže jsem si řekl, že toto je vidění z hlediska věku šestnácti a sedmnácti let, a moje vidění, které jsem popsal, bylo z pohledu čtyřiceti pěti let praxe s problémy mládeže – takže jsou to trochu dva rozdílné světy. Tito chlapci do toho také časem dorostou, a začnou si problém více uvědomovat, ale zatím to jako problém nevidí, což je otázka výchovy, informací a pohledu na svět.\nMartina: Ale určitě tě to muselo nějakým způsobem zasáhnout, protože toto ti vlastně napsali tví potenciální klienti, a my nemůžeme pracovat s tím, jaké děti jednou budou, ale s tím, jaké jsou teď. Oni samozřejmě neviděli problém ve své generaci, nebo na sobě, což už tak bývá, takže v šestnácti letech museli zkritizovat své okolí, v tomto případě tebe. Ale jak jsi to rozkryl, co jsi z toho mohl pro sebe vyvodit a co ses na tyto šestnáctileté mladíky dozvěděl?\nMax Kašparů: Dozvěděl jsem se, že tuto věc vidí příliš jednostranně, a já se jim nedivím, protože jim je šestnáct let. Za druhé jsem se dozvěděl, že většina lidí asi s tím, co jsem napsal, souhlasila, protože nenapsali kritiku, nebo jim to bylo zcela lhostejné. A také jsem si z toho vyvodil, že je potřeba, abychom se my, dospělí, nebo staří, dívali na svět očima mladých, protože oni neumí, a nemůžeme to po nich ani chtít, vidět životní otázky z pohledu našeho věku. Čili my se musíme v pohledu na tyto problémy nasměrovat na jejich přijímač, protože oni nejsou schopni se „naštelovat“ na náš vysílač. To znamená, že se musíme snažit jim rozumět. Já jsem oběma těmto chlapcům vděčný za to, že mi řekli: „Hele, až budeš příště něco psát, poraď se taky s mladými lidmi, ať ti řeknou, jak to vidí, protože toto je tvůj subjektivní názor.“ Takže já jsem z toho vytěžil tuto zkušenost, že dřív, než něco napíšu, tak mám tyto otázky položit mladým lidem s tím, co mi odpoví – a já jsem se jich neptal.\nMartina: Pročítala jsem body, které jsi tady uvedl, a vím, že některé jsou myšleny velmi vážně, a u některých jsi použil nadsázku. Velmi vážně jsi myslel možnost registrovaného partnerství, šanci volného cestování, možná i měkké tresty za delikty, a pak jako jakýsi bonus sto televizních kanálů a fantastické deodoranty. Ale myslím, že vše toto, ať už možnost registrovaného partnerství, cestování, garantovaná lidská práva, nebo prima voňavky, už stejně považuje současná generace za samozřejmost, takže skutečnost, že to má, ji vůbec nevybízí k tomu, aby z toho měli radost, a tím pádem třeba i pocit štěstí.\nMax Kašparů: Ano, stalo se to zaběhlou normou. Pokud dítě odmalička vyrůstá v takovémto světě, který jsem popsal v mých otázkách, tak nemůžeme očekávat, že bude mít zkušenost s něčím opačným, protože člověk je od narození postaven do určitého prostředí, které chápe jako normu. To máme i v jiné oblasti: pokud dělám soudně znalecký posudek, třeba na sexuální zneužívání dětí ze strany rodičů, učitelů, nebo někoho dospělého, tak tyto děti to berou tak, že to tak prostě je, protože nevědí, že to tak být nemá. Toto se dědí z generace na generaci, protože každá generace se narodí do nějakého prostoru a do prostředí určitých hodnot, ať už duchovních, duševních nebo materiálních, a neví, že by tyto věci mohly být jinak, nebo že nejsou dobré, i když jsou z hlediska práva a vyzrálé společnosti skutečně negativní. Ptal jsem se některých těchto děvčat, a ony říkaly: „Můj nevlastní, nebo i vlastní bratr, bohužel, mě sexuálně obtěžoval, ale já jsem si nestěžovala, a nikomu to neříkala, protože jsem si asi myslela, že na tom není nic špatného.“\nPokud děti, nebo mladí lidé, nedostanou pro své chování mantinely, tak začnou trpět pocity bezradnosti, sklíčenosti, úzkosti a deprese\nMartina: Když jsi provozoval svou praxi dětského psychiatra, teď se věnuješ především oboru soudního znalectví v této oblasti, tak ti muselo projít rukama množství osudů. U soudního znalce jsou to už asi vyhrocené a dramatické osudy, ale u psychiatra to asi mnohdy byly jen různé úzkosti, potíže v dospívání, potíže v rodině a podobně. Zjistil jsi, ty sám pro sebe, proč třeba současní mladí lidé nejsou šťastnější, než jsme třeba byli my? Nevím, jestli je to měřitelné, ale mnohokrát jsem na toto narazila, a i laickým pozorováním svého okolí se mi zdá, že by to tak vážně mohlo být, tedy že nejsou šťastnější.\nMax Kašparů: Oni si štěstí vytvoří. Nejsou šťastnější, a to proto, že nemají to, co jsem si vyzkoušel za léta praxe, a co mám načteno z opravdu dobrých psychologů, například od paní doktorky Prekopové, totiž, že pokud dítě, nebo mladý člověk, nedostane ve svém chování mantinely, tak začne trpět pocitem úzkosti a bezradnosti. A pocit úzkosti a bezradnosti vyvolává pocit sklíčenosti, někdy i deprese, a daný člověk není šťastný. Současná generace se brání jakémukoli postavení mantinelů, za které už nelze jít. Tím, že mají všechno, se mantinely zbortily, a najednou to má podobu rozvodněné řeky. Když má řeka břehy, tak slouží k dobrému, protože se tam dá plavat, vyrábět elektřina, chytat ryby, ale jakmile se břehy dají pryč, tak se to rozlije, a je z toho potopa.\nMartina: V okolí Nilu by s tebou nesouhlasili.\nMax Kašparů: Ano, ale budeme-li vycházet z naší situace, tak je to potopa, která je negativní. Čili my jsme se dostali do situace, že současná generace nechce břehy, chce žít bez břehů, a to naplno, být in a super. Uvědomil jsem si to, když jsem viděl jednu reklamu, a to mi běžel až mráz po zádech: „Když musíš, tak musíš.“ Dítě v reklamě ukradlo sušenku, na kterou byla tato reklama, no a – „Když musíš, tak musíš.“ Když to musíš mít, tak si to ukradni.\nMartina: Když to musíš udělat, tak to udělej.\nMax Kašparů: A to je právě ztráta břehů, mantinelů: Nepokradeš – musíš to získat jiným způsobem. A o to tady jde, že jsme nastavili buďto slabé mantinely, a mládež si je posunula, nebo je úplně zbourala, a teď je z toho potopa, smutek a pocit bezradnosti, a také pocit ztráty směřování. U spousty lidí, a hlavně mladých, mi to ukazuje, že nemají cíl, nemají smysl. Když se jich ptám, co chtějí dělat, co studovat, zda chtějí cestovat, tak jejich odpověď je: Nevím. Chceš podnikat? Nevím. Takže takovému člověku se těžko žije a je nešťastný, protože nežije, ale přežívá.\nMartina: Bezbřehost – to je asi poměrně trefné přirovnání. Řekl jsi, že si děti vytvořily bezbřehost. Ale ony si ji nevytvořily, my jsme jim to umožnili, takže asi budeme muset hledat, co v tomto případě selhává: Selhává rodina? Myslím tím úzkou, nebo i širší, i když v našem prostředí se o široké rodině až tak mluvit nedá. Selhává stát? Škola? Na koho bychom to tak svedli?\nMax Kašparů: Řekl bych to asi takhle: Nepouštějme děti do skauta proto, aby tam získaly odvahu. Nepouštějme děti na náboženství, aby získaly morální hodnoty. Nepouštějme je do sportovních klubů, kde se naučí kolektivní spolupráci s ostatními hráči. Nepouštějme je tam, dokud neuvidí odvahu, mravnost a spolupráci s druhými v rodině. Protože toto už se musí pít s mateřským mlékem, a instituce jako je skauting, škola a církev už mají jenom potvrzovat, upevňovat a posilovat to, co dítě pilo už s mateřským mlékem. Čili pokud není tatínek odvážný, a maminka neumí komunikovat se svým okolím, tak co potom můžeme na dětech chtít? Škola hází odpovědnost za výchovu na rodinu, a rodina to hází na školu. Moje představa je tato: Vytvářet v rodině to nejpozitivnější, a instituce ať to posiluje.\nAgrese už i u malých, předškolních dětí, stále roste. A jedním ze zdrojů jsou agresívní pohádky, ze kterých to dítě nasává\nMartina: To zní hezky. Ale nemyslíš, že se tímto vývojem a životním stylem a priori snižuje vliv rodiny? Tedy tím, že dítě tráví v rodině velmi málo času? A to nemluvím o covidu, protože covid ti splnil všechna přání, nikdo nikam nechodí, a všichni jsou zavřeni na hromádce.\nMax Kašparů: To by asi bylo na covidu něco pozitivního. Tato ponorka, která v rodině je, odhaluje charaktery, a někdy se ukáže, že něco negativního, co před covidem nebylo vidět, se najednou začne v rodinách praktikovat – napětí, stres, agrese. A to je to, co mě děsí, rok od roku stále více stoupající agrese, a to už u malých dětí. A za to bych ani tolik neobviňoval rodinu, školu nebo společnost, ale jedním ze zdrojů, které k agresivitě vedou už u dětí předškolního věku, a to nepřeháním, jsou pohádky. Zapomněli jsme na výchovnou roli pohádek.\nMartina: Dobro, zlo.\nMax Kašparů: Přesně. Dobro, zlo, skromnost, pýcha, lakomství, štědrost. Němcová s Erbenem a s Andersenem dokázali tyto hodnoty lidského života vypíchnout.\nMartina: Někdy velmi nelítostně.\nMax Kašparů: Někdy až velmi nelítostně. Takže dříve dítě vědělo, že toto je dobro, toto zlo, toto se má, toto nemá, toto se smí, a toto nesmí. Dnes vidím agresivní pohádky, kde se bijí mečy o to, kdo koho porazí, pouštějí do sebe blesky – to jsou hrozné věci, a dítě to nasává. Maminka ho posadí před televizi, protože má nějakou práci, nebo návštěvu, a je ráda, že kluk nezlobí, a on tam nasává tato strašná negativa. Toto jsou pohádky, které bych vůbec nedoporučoval ve veřejných sdělovacích prostředcích prezentovat. Někdy jsou také pohádky o ničem: Tunel šel na procházku k pěti trojúhelníkům a přejely ho povidla – tak to je téma pohádky, ze které si opravdu dítě něco vezme… Ale je to pořád lepší než ta, kde si dítě vezme něco agresivního.\nŘešil jsem případ, kdy jedno dítě rozbilo druhému dítěti nos o lavici. Jeden chlapce psal, a druhý přišel a udeřil ho do hlavy. A ten co psal, si rozbil nos o lavici. A druhý chlapec říkal: „Ale já jsem to tak viděl v pohádce. Oni to tam také tak dělali.“ Tak kdo za to může?\nDěti už nevědí, co je dobro a co zlo\nMartina: Dobře. Ty jsi několikrát veřejně řekl, že máš ze své bezmála padesátileté praxe v oblasti psychiatrie dětí a mládeže takový postřeh, že mnohé z toho, co dnešní děti dělají, už není normální zlobení, ale že je to opravdu těžce potlačovaná, nebo nepotlačovaná agrese, která bere dech. Každý takovýto trend má nějaké příčiny a kořeny, a mně se nechce věřit, že příčiny jsou jenom v pohádkách.\nMax Kašparů: Není to jenom v pohádkách, je to multidimenzionální, je to ve vícero rozměrech společnosti. Podívejme se na jednu věc: Agrese není jenom brachiální, ruční, ale také slovní. Například pozoruji, že se ve sdělovacích prostředcích z úst politiků dozvídám nejvulgárnější a nejsprostší slova, u kterých bych se styděl je jenom slyšet, natož tyto sprosté vulgarismy říkat. A to říkají ti, kteří stojí v našem čele, které jsme si zvolili – oni mají tak těžce vulgární slovník. A teď se ještě rozlišuje, že když řekne vulgarismus jeden starý pan politik, tak je to drobnost na kráse stárnoucího politika, ale když stejná slova použije jiný, tak je to vulgární a neslušný chlap. Čili někdo si vulgarismus dovolit může, a druhý nesmí, i když používají stejná slova. To je rozdělování společnosti, když je to tak, že já jsem chválen společností za to, že jsem vulgární, ale támhle toho za to kritizuji.\nA děti potom nevědí, co je dobro a co zlo, protože u někoho je to „ano“, a u někoho „ne“, a děti mají v tomto rozdělování zmatek. Vulgarismus, když někdo pošle někoho někam, nebo když někdo označí druhého člověka vulgárním výrazem, je také agrese. A pak se nemůžeme divit, že tento slovník děti používají mezi sebou, protože ho slyší ze sdělovacích prostředků.\nMartina: Maxmiliáne, když se podíváš na děti, které ti padesát let procházely ordinací, tak jsou dnes děti jiné? Je to pořád stejná bytost, stejný uzlíček mnohdy nervů a pocitů, nebo jsou to děti, jak se dnes říká, křišťálové generace, nebo indigové děti? Protože když bys někomu řekl, že ti vadí, na jaké se dívají pohádky, tak velmi častým argumentem by bylo, že už jsou jiné, že potřebují víc akce, víc hluku, rychlejší střihy, dynamičtější děj – takže je už nějakým krtečkem neuctíte. Je to tak? Jsou dnes děti jiné?\nMax Kašparů: Nejsou. Když dítě opustí matčiny porodní cesty, tak je stejné, jako bylo před sto, dvě stě, tři sta lety. Jde o to, do jakého prostoru se rodí, a tento prostor je formuje, a současně informuje, což je rozdíl dvou písmen – formace, informace. Okolí člověka informuje, a současně formuje k nějakému životnímu stylu, a tento životní styl se předává slovem, nebo vzorem. Japonské přísloví říká, že je lépe jednou vidět, než stokrát slyšet. A jestliže se výchova vede přes ucho, tak je to neúčinné, výchova se musí vést přes oko, dítě to musí vidět – a podstatné pro ně je, co vidí doma – a nikoli nějakou výchovnou teorii. Teď jsou ve školách různé rámcově vzdělávací programy, které se pořád mění, hledá se něco nového, kvalitnějšího, ale to přirozené dětské by mělo zůstat přirozeným dětským, a ne aby děti a mládež zažívaly to, co by měly poznávat až v dospělosti. Čili my tady máme poměrně mladé starce.\nZ dětí se stávají mladí starci, protože jsou otrávené životem, a mají pocit, že už všechno zažily\nMartina: Kdy se z takovéhoto dítěte stává mladý stařec? Je to v okamžiku, kdy do rukou dostane svou první počítačovou hru? Nebo když si může na svých sto kanálech v televizi navolit cokoliv chce? Když poprvé uvidí hádku rodičů? V čem se z dětí, které jsou, jak jsi říkal, napříč věky stejné, stávají jiné generace, tedy mladí starci?\nMax Kašparů: Mladí starci se z nich stávají ve chvíli, kdy jsou otráveni ze života, kdy utíkají z běžné reality – a to je otázka drog. Když dělám posudek na toxikomana, tak se ho ptám, co ho baví, a většinou mi řekne, že nic. Nebaví je hledat si děvče. Nebaví je hledat si práci, nebo nějaký smysl života. Oni se prostě nudí, protože už všechno zažili. Čili do svých pětadvaceti let zažili to, co se u dřívějších generací prožívalo ve čtyřiceti, nebo v padesáti letech. Už všechno poznali, už je nemá co oslovit. A ta chvíle, kdy je nemá co oslovit, je tím okamžikem, kdy se z dítěte stává mladý stařec.\nMartina: Řekl jsi, že to může třeba skončit drogami. Ale ono to končí různě, třeba také návštěvou psychiatra, protože už si se sebou neví rady. Končívá to také antidepresivy, protože jsou mladí lidé apatičtí, a věk lidí, kteří berou silná antidepresiva, se stále snižuje. Ale já pořád potřebuju přijít na kloub tomu – proč? Proč jsem já byla ve svých třiceti letech pro něco pořád nadšená, možná i ve čtyřiceti, a vlastně i teď, a proč patnáctileté děti už všude byly a všechno viděly, a už je nic moc nebaví a nemají, do čeho by se pouštěly? I když ne všechny, negeneralizujme, ale nadpoloviční většina to bude.\nMax Kašparů: Nadpoloviční většina to bude. Je to problematická generace. Tato generace je postižena bezobsažností života, a bude s tím mít problémy. A protože s tím má problémy – a člověk je stvořen pro radost, a jestliže radost u člověka není – tak si radost vytváří, což jsou drogy. A jestliže nechce jít přes drogy, ale jde přes psychiatrickou ordinaci, což považuji za velmi dobrý krok, když se člověk rozhodne: „Nechám si poradit, než abych žil stále v drogovém rauši,“ tak při návštěvě psychiatrické ordinace dochází ke zvláštní věci: oni očekávají instantní řešení, tedy že to bude hned. Tedy: „Já přijdu k psychiatrovi, ten pro mě vysype radu z rukávu, já se toho budu držet, a všechno bude takové, jaké by mělo být.“ Tak tomu ale není.\nPsychiatr nebo psycholog budou vyžadovat spolupráci daného člověka na přestavbě životní konstrukce tohoto člověka. U mladých lidí existují i kvalitní věci, ale jsou špatně poskládané. Čili když to chce psycholog, nebo psychiatr s dotyčným řešit, tak já mám zkušenost, že když ho pozvu na třetí, nebo čtvrtou návštěvu do ordinace, a už jsme nastartovali nějakým směrem, tak ho to přestane bavit, protože očekával, že to bude namíchané hned, nebo že se na to dá nějaký prášek. Ale toto jsou věci, které vyžadují spolupráci a sebezápor.\nA toto slovo „sebezápor,“ tedy oběť pro druhého, sebeovládání, je pro ně právě skoro neznámé, jako by bylo čínské, nebo maďarské. Vidím to u mobilů: jsou to mladí lidé, ale oni spolu nemluví, a místo toho mačkají mobily, mají omačkané palce, hrají hry – prostě bavit se, bavit se. Kdesi jsem napsal, že pokud český národ vyhyne, tak to bude tím, že se ubaví k smrti. Tyto generace se neustále snaží bavit, a jakmile se tito lidé nebaví, tak mají absťák po zábavě.\nU problémových dětí je často stanovena diagnóza ADHD, což je módní slovo, za které se schová všechno, a krycí formule pro nevychovanost\nMartina: Chceš mi říct, že když k tobě před třiceti lety přišlo vyhořelé dítě, ať už s tím, že jede v nějakém pití, nebo v drogách, tak nechtělo instantní řešení a hned? Že chtělo zodpovědně pracovat na své proměně?\nMax Kašparů: Tam jsem používal rodiče. Ale dnes k tomu rodiče použít nemohu, protože oni sami nevědí. Dnes nemůžu čekat spolupráci od rodiny, ale ona to rodina ani není, protože se tam stále střídají partneři, takže je to průtokáč. Když se dítě citově naváže na jednoho muže, když si matka po rozvodu najde partnera, a nic proti tomu, je to její právo, tak když je dítě navázáno na otce, který odejde, a přijde druhý, a pak třetí, a pátej a desátej, tak je dítě neustále citově zraňováno ztrátou někoho, koho chtělo, zvlášť když je to chlapec, který potřebuje mužský vzor. Nebo také tím, když ho vůbec nemá. A s takovouto maminkou se dá těžko spolupracovat, protože se dostala do situace, kdy ona sama dítěti pomoct nemůže.\nTakže před čtyřiceti, padesáti lety jsem spolupracoval s matkou, s otcem, kteří znali životní hodnoty, které měli okoukané od svých předků. A já jsem jim říkal: toto nelze, toto musíte, a dítě bylo bokem. Dneska musíte mít před sebou dané dítě, protože s rodinou se mi velmi špatně spolupracuje. Ne s každou, abych neříkal, že jsou všichni takoví.\nMám na to takzvanou bonbónovou metodu: Přicházely matky s dětmi, které byly problémové ve škole. Problémové dítě ve škole, tak to je ADHD, což je krycí diagnóza pro nevychovanost. Někdy je to opravdu ADHD, ale jinak je to módní slovo, za které se všechno schová. Hlavně špatná výchova nebo úplná nevychovanost. A měl jsem mističku plnou bonbónů, a když přišla maminka třeba s dvanáctiletým chlapcem, který byl problémový v chování, tak jsem mu podal mističku, a nabídl mu bonbón. A chlapec si ho vzal a nepoděkoval. Tak jsem mističku nabídl matce, která si také vzala, a také nepoděkovala. A už jsem měl polovinu diagnózy hotovou.\nSociální sítě jsou jako včely, které dávají med, ale mají na druhé straně žihadlo. A to bychom měli vědět.\nMartina: ADHD – pak by se ovšem nabízelo rozuzlení, že tuto generaci vychovávali stejně zmatení lidé, a proto vychovali ještě zmatenější mladé. Dobře, ale kdy tento proces započal? Když se podíváme na Česko, tak je to porevoluční záležitost? I když to právě není jenom v Česku, takže nemůžeme všechno svádět na porevoluční změny, otevření hranic, a naši bezbřehost v objevování.\nMax Kašparů: Problémy byly vždycky. Nebuďme staromilci a neříkejme: „Jó, tenkrát, v 18. a 19. století to bylo něco. Dneska už to tak bohužel není.“ Ale uvědomme si jednu věc, dnes se na dítě valí velké množství výchovných vlivů, dokonce kontrárních, protichůdných. Něco mu říká televize, něco škola, něco kamarádi, a něco rodina.\nMartina: Něco mu říkají youtubeři, něco reklama – těchto vlivů je hodně, a kdo by odolal?\nMax Kašparů: A o to tady jde. Vraťme se do 18. a 19. století, kde byly dva informační prameny: škola a kazatelna. Jiné sdělovací prostředky v té době nebyly, televize, rozhlas, noviny, časopisy, to neexistovalo. To znamená, že lidé, i děti, byli informováni a formováni pouze z těchto dvou pramenů, a tyto dva prameny spolupracovaly, a měly stejný hodnotový svět. Dnes je kazatelem každý, kdo se napojí na sociální síť, to znamená, že dnes máme kazatelů tisíce, což je takový zmatek, že děti, když to tohoto zapadnou, musí mít úzkost a depresi.\nMartina: A agresi.\nMax Kašparů: A agresi, samozřejmě, to s tím souvisí. My dnes nemáme takové prameny, ve kterých by převážilo dobro nad tím obyčejným, neobyčejným a negativním, a toho neobyčejného a negativního je bohužel na sociálních sítích více. Sociální sítě jsou chváleny a vychvalovány, a já jsem pro, také to používám. Ale musíme si uvědomit, že všechny tyto výdobytky jsou jako včela, která přináší med, ale na druhé straně má žihadlo. A jestliže budeme říkat jenom, že je to medové, a nebudeme vidět žihadla, která v tom jsou, tak obelháváme sami sebe.\nGlosa MM: Bohužel jsme v Česku …


Svačinový box Sistema - westík\nÚvod » Plemena psů » Plastové boxy se psy » Svačinový box Sistema - westík\nČíslo produktu: 60421\nPrůsvitný plastový svačinový box s potiskem West Highland White teriéra. Vhodný k uložení nejen běžné svačiny, ale i dalších potravin jako např. sušeného ovoce a oříšků, sušenek a jiných dobrot. Svou velikostí je velmi vhodný dětem do školních aktovek a batohů, do školy i na výlety.\nSvačinový box je vyroben z nezávadného plastu značky Sistema. Neobsahuje ftaláty, ani BPA. Víčko se sundavá celé, přichytne jej k dóze plastový barevný klip. Westík je natištěn na velmi kvalitní čiré samolepce s matnou laminací. Box nabízíme ve 4 barvách.\nWestík - plastový box\nMagnetka - westík\nPlastový box velký s westíkem\nPlechová dóza - westík\nWestík - bižuterní přívěsek\nWestík - plechová dóza s pamlsky pro psy\nWestík - svačinový box s pamlsky pro psy\nZipový sáček - westík


Kniha: Česká babička – Dietmar Grieser | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Česká babička – Dietmar Grieser\n> Česká babička\nKniha: Česká babička\nNakladatelská anotace. Rakouský spisovatel a novinář Dietmar Grieser se vydal na pouť Čechami a Moravou, aby zde pátral po kořenech význačných osobností rakouských dějin a hledal stopy někdejšího soužití obou národů v rámci habsburské ... (celý popis)\nNázev originálu: Böhmische Großmutter\nSpolupracovali: z němčiny přeložil Robert Novotný\nNakladatelská anotace. Rakouský spisovatel a novinář Dietmar Grieser se vydal na pouť Čechami a Moravou, aby zde pátral po kořenech význačných osobností rakouských dějin a hledal stopy někdejšího soužití obou národů v rámci habsburské monarchie.\nVydání knihy podpořilo Ministerstvo kultury Rakouska.\nkulturní vlivy (rakouské) – Česko\nKe knize "Česká babička" doporučujeme také:


Kurzy začínající dnes, zítra a pozítří | Liberec\nSlevy Kurzů > Kurzy Liberec > Kurzy začínající dnes, zítra a pozítří Liberec\nKurzy - začínající dnes, zítra a pozítří v Liberci\nNa některé kurzy začínající dnes, zítra a pozítří v Liberci nabízejí vzdělávací agentury, školicí střediska a soukromí lektoři slevu. K dispozici jsou výhodné ceny na poslední místa v kurzech nebo first minute slevy či slevy na místa v již zahájených kurzech. Mrkněte na recenze kurzů v Liberci, uvidíte, jaké má kurz v Liberci hodnocení od bývalých absolventů kurzů; recenze vám pomohou s výběrem vhodné školy.\nZlevněné kurzy všech druhů – Liberec – kurzy začínající dnes, zítra a pozítří jsou vyprodány.


IGLAU.cz: Památka zesnulých Jihlava (IGLAU.cz) - Ladislav Vilímek: jihlavské letopisy\nUž tradičně počátkem listopadu ožívají hřbitovy nebývalým ruchem. Poněkud stranou toho všeho zůstávají židovské hřbitovy. Letošní rok byl ale vyjímkou. Krásný závěr léta a začátek podzimního času přál také zdejšímu hřbitovu. Všechny povalené pomníky byly znovu vztyčeny a travnaté plochy vysečeny. Krásný pohled, radost postát a rozhlédnout se.\nTrochu na kráse přidala zdejšímu hřbitovu také instalace pětadvaceti tabulek na hroby bez pomníků. Na hroby těch, na které bylo a nebo mělo být zapomenuto. Bíle dnes září uprostřed zeleně a mlčky oznamují jména těch, kteří před více jak půl stoletím žili mezi námi a chodili ulicemi tohoto města. A došlo i na hrob, který je tak trochu vyjímečný, na hrob sourozenců Friedricha a Arnolda Mahlerových. Zemřeli v útlém věku. Byli bratry Gustava Mahlera. Vyjímečného hudebního génia, jemuž město Jihlava věnuje velkou pozornost.\nHrob Mahlerových dvou dětí byl osazen malým pomníčkem. Byl vztyčen a jeho okolí upraveno ve čtvrtek 31.října tohoto roku. Na prosté šedivé desce jsou dva keramické štítky se jmény a daty. Zájemci už nemusejí tápat a marně hledat či chybně nacházet jejich hrob, který až doposud pokrývala jenom tráva. Při instalaci byl v zemi objeven prorezlý kus plechu. Dost možná byl hrob opatřen pouhým plechovým štítkem, kdo ví.\nProstá stéla je dílem autora tohoto článku a výtvarnice Vlaďky Procházkové. Na jejím usazení a úpravě okolí hrobu se významně podíleli Radim Gonda, Josef Poukar a Petr Dvořák. Kdokoliv dnes navštíví zdejší hřbitov, může u tohoto pomníčku nejen postát, ale také položit svůj kamínek.\nA nezůstalo jenom při této akci. Naše kroky vedly k opomíjenému památníku židovských obětí první světové války, který na zdejším hřbitově postavil spolek Pohřebního bratrstva, Chevra Kadiša, v r.1934. Tady se doposud nezastavila žádná oficiální delegace, jejich cesty vedou vždy jenom na ústřední hřbitov a vyjímečně k pomníku obětí holocaustu.\nNa pomníku jsou uvedena IM následující jména obětí :\nErnst Beran ing., zemřel 19.2.1918 v rodné Jihlavě na následky válečných zranění a je pohřben na zdejším židovském hřbitově.\nKarl Bohaty JUDr., rodák z Chrudimi, právník, zahynul 13.10.1914 na frontě v Bosně.\nOtto Bondy, rodák ze Žďáru nad Sázavou, z Jihlavy odešel na frontu, kde zahynul ( publikace Dotyky uvádí chybně příjmení Bondi ).\nOswald Bretschneider, rodák z Brtnice u Jihlavy, zahynul na frontě v Itálii a je pohřben na vojenském hřbitově v Mt.Badaleche.\nGustav Brod, rodák z Habrů, zahynul na neznámém místě a byl úředně prohlášen za mrtvého na den 11.9.1917.\nRudolf Eisler, rodák z Bezděkova, zemřel 18.5.1916 ve vojenské nemocnici ve Sternu, v některách pramenech uvedeno, že padl na frontě r.1917.\nSamuel Eisler, rodák z Bezděkova, obchodník v Jihlavě, padl na neznámém místě.\nViktor Fleischer, padl na neznámém bojišti.\nGerson Freundlich, zahynul 23.4.1916 na neznámém místě.\nOtto Glas, rodák z Hodonína, zahynul na frontě v Brzezanech, úředně dne 6.9.1916.\nPaul Hahn, rodák z Jihlavy, zahynul na ruské frontě 19.3.1917.\nOtto Heim, rodák z Jihlavy, úředník firmy Baťa Zlín, padl na frontě na neznámém místě.\nMoses Illek, zemřel 9.8.1918 někde na frontě (publikace Dotyky uvádí chybně jméno Theodor).\nErnst Illowy ing., rodák z Jihlavy, padl 31.8.1917 na frontě u Grosigna.\nSigmund Kaufmann, továrník v Jihlavě a ve Feldě, zahynul neznámo kde na frontě.\nTheodor Kollmann, rodina žila v Jihlavě, zemřel 23.4.1918 někde na frontě (v publiklaci Dotyky byl opomenut, na pomníku je uveden).\nJulius Kopfstein, rodák z Třeště, válečný invalida, zemřel 24.1.1924 v Kroměříži.\nErnst Kornfeld, rodák z Jihlavy, obchodník, padl na frontě 14.9.1915.\nRudolf Lustig, padl na neznámém bojišti.\nGustav Neumann, padl na neznámém bojišti, není zapsán v pohřební knize.\nRudolf Nussbaum, padl 8.1.1917 na neznámém místě.\nWilhelm Platschek (psal se rovněž Plaček), padl na frontě na neznámém místě (v publikaci Dotyky a na pomníku uveden chybně s příjmením Polaček).\nLeo Gustav Pollack, rodák z Brna, padl na neznámém bojišti.\nErnst Pollak, rodák z Jihlavy, účetní ve Vídni, zahynul r.1915-16 na ruské frontě.\nHugo Reiniger, rodák z Polné, obchodník ve Vídni, padl na frontě na neznámém místě (v publikaci Dotyky uveden s chybným příjmením Reininger a titulem ing.).\nAlfred Sander ing., zahynul na italské frontě, prohlášen za mrtvého na den 15.6.1918 (v publikaci Dotyky uveden s chybným příjmením Seidner a bez titulu).\nErnst Schindler a Paul Schindler, bratři, oba rodáci z Drážďan, otec podnikal v Jihlavě, padli na neznámých bojištích.\nViktor Schmolka, rodák z Heřmanova Městce, rodina podnikala v Jihlavě, padl někde na neznámém místě na frontě.\nLeopold Schulhof, rodák z Brtnice u Jihlavy, padl 6.10.1916 na frontě v Lysonii.\nMax Steiner ing., rodák z Kutné Hory, zemřel 8.9.1914 v nemocnici v Lembergu.\nRichard Steiner, rodák z Jihlavy, pekař, zemřel na následky válečných zranění 2.8.1921 v Jihlavě a byl pohřben na židovském hřbitově v Batelově.\nLudvík Zeisel, zahynul neznámo kdy někde na frontě.\nJosef Zimmer, rodák z Jihlavy, obchodník, zemřel 28.12.1914 ve vojenské nemocnici v Brodech v Rusku.\nTakřka všechny oběti byly zapsány v pohřební knize, která se jako zázrakem dochovala v nadačním domě v Benešově ulici. Celou dobu protektorátu přečkala na půdě za trámem, zabalená do černé plachtoviny. Bez její pomoci by nebylo možné udělat inventarizaci zdejšího židovského hřbitova. Díky jejímu pečlivému zpracování víme, kdo je pohřben na místě bez pomníku. V několika případech nám poskytla alespoň data a místa úmrtí ke shora uvedeným obětem, u těch zbývajících bude dohledání velmi obtížné.\nVšechny podzimní dny nebývají sychravé a zakaboněné. Zdejší židovský hřbitov stojí za návštěvu. Stačí projít hlavní cestou a dívat se kolem sebe. Odpočívá tady přes 1.300 našich bývalých spoluobčanů.


Dopis, psaný drápkem a srdcem kočičím... :: Chovná stanice peterbaldů Přeštické kočenky, CZ\nAhoj , jsem kočka. A Ty, dvounohé velké stvoření, které vypadá a voní jinak, než já, Ty jsi kdo?? Člověk? Aha...Ty jsi ten člověk, který se právě rozhoduje, že by mne chtěl pozvat do svého života? Prý tomu říkáte „pořídit si kočku“ nebo „koupit si kotě“. Hm... No dobře, člověče, sice ještě nevíš, že spíš si já, kočka, pořizuji Tebe, ale na to časem přijdeš. A možná přijdeš časem i na jiné věci, které o mně ještě nevíš ...a vědět bys měl, člověče. Než mne necháš, abych vstoupila do Tvého života a spokojeně se v něm uvelebila a začala blaženě vrnět, měl bys vědět, člověče, že:\nJsem kočka... nejsem plyšák, víš, člověče? Nebudu nehybně ležet na místě, kam mne položíš a nebudu trpně snášet Tvé mazlení, když TY budeš zrovna chtít se mazlit. Mazlit se budeme, když JÁ budu chtít... tak to prostě u nás, koček je, víš, člověče? A taky to tak u nás je, že na rozdíl od plyšáků chceme jíst a co sníme, to z nás vyjde ven... a aby to nebylo cítit, je třeba nám čistit pravidelně záchůdek...to se u plyšáků nemusí... víš to a počítáš s tím, člověče? A taky mám drápy i zuby, víš, to plyšák nemá! A těmi drápy mohu nechat svůj podpis na Tvé nové sedačce... nebo i na Tvé kůži, člověče, jsem šelma, víš? Naučíš se rozumět mé kočičí řeči a budeš umět respektovat,\nže jsem, jaká jsem – jsem kočka?\nJsem kočka – nejsem mimino, které třeba zatím nemáš a já bych Ti ho měla nahradit. Víš určitě,\nže mne nechceš jen jako náhražku, která Ti na chvíli vyplní touhu po dítěti? A co až potom někdy přijde Tvé lidské dítě? Víš určitě, že budeš dál mít v srdci dost lásky, citu a trpělivosti i pro mne? Nevyženeš mne, když už mne nebudeš potřebovat jako náhražku? Dokážeš nepodlehnout hlasům, které Tě budou v těhotenství přemlouvat, že mne musíš dát pryč ? Dokážeš mi věnovat svou pozornost a lásku i po narození dítěte? Neodstrčíš mne? Dokážeš zvládnout i to, že třeba budu\nna dítě ze začátku trochu žárlit, bude to pro mne úplně nová situace a já proti ní budu možná protestovat, po svém, po kočičím? Nezačneš uvažovat o tom, že mne dáš pryč , nezačneš dávat inzeráty, kde budeš psát, že mne chceš , třeba čtyřletou, na Tebe a domov upnutou, dát pryč kvůli alergii ? Já nevím, co to je, alergie, ale prý ji nejčastěji jako výmluvu používají ti, kteří chtějí dát pryč svou kočku...kočku, která s nimi roky žila a lne k nim svým srdcem kočičím...\nJsem kočka , člověče, ale nemám sedm životů, nemám jich ani devět, mám jen ten jeden, opravdu. A mohu o něj v bolestech přijít, když mne necháš běhat venku a srazí mne auto, nebo mne necháš na okně ve velké výšce... nevěř tomu, že nemohu spadnout, mohu, nevěř tomu, že neskočím, když kolem prolétne moucha nebo pták... skočím a dole o svůj jeden život ve velkých bolestech přijdu. Víš to a dokážeš udělat taková opatření, aby se to nestalo, člověče? A víš, že mohu navzdory Tvé péči onemocnět? Že budeš muset dát hodně své trpělivosti i peněz za léčení, než se uzdravím?\nJsem kočka, člověče, nejsem věc . I když prý podle vašich člověčích zákonů prý jsem , věc... tak podle zákonů kočičího srdce nejsem .Věc. Jsem živá, víš, člověče?? Nejsem věc, kterou, když Tě omrzí, můžeš bezstarostně odložit. Věci je jedno, když ji odložíš, vyhodíš.Mně to jedno není. Víš, my kočky uznáváme úplně jiné zákony než vy , lidé, my se těmi vašimi zákony neřídíme. A nechápeme je. Jsme moc chytré, my kočky, ale nikdy nepochopíme, proč nás někdo odloží, proč najednou místo člověčího pohlazení a bezpečí domova se ocitneme vyhozené na ulici, v zimě, hladové, bezradné ...nebo proč nás prodají někomu jinému. Věci je jedno, kde je a s kým, nám, kočkám, to jedno není. Rozumíš mi, člověče?\nJsem kočka, člověče, kočka, ne značkový důkaz Tvého přepychu nebo lék na Tvé sebevědomí.Můžeš se mou krásou pyšnit, člověče, to ano, ale co když nesplním tvá očekávání? Co když nevyhraji výstavu nebo soutěž kočičí krásy? Nezklame Tě to, neomrzím Tě, nezbavíš se mne, člověče? Mně je jedno, jak vypadám, mne neoslňují a nezajímají nějaké tituly šampionů, na kterých třeba Tobě záleží... Já Tebe, člověče, budu vnímat a mít ráda takového, jaký jsi.Dokážeš tak vnímat a přijmout i Ty mne, člověče?\nJsem kočka, kočka, člověče! Ne hračka pro tvá mláďata ! Ano, budu si s nimi hrát a budu je mít ráda, ale, naučíš je, aby ona měla ráda mně? Aby mi nechala volnost a třeba mi neublížila? Aby mne nechala spát , když chci spát, aby věděla, že nešetrné zmáčknutí mne bolí? A že neumím říci svůj nesouhlas jinak, než po kočičím, třeba i ostrými drápky?\nJsem kočka, jsem osobnost, člověče, umím být mazlivá i odtažitá, umím být přítulná i divoká, umím být hravá i lenošná, umím být všudypřítomná i neviditelná.....víš to, člověče? A vybíráš-li mne, vybíráš nejen očima? Vidíš ve mně víc než jen krásný kožíšek a vzhled? Víš, že pod tím kožíškem je má osobnost? Nehledíš jen na to, že jsem krásná a třeba teď módní plemeno? Umíš si vybrat tak, abys později nebyl zklamaný, že nejsem mazlivá, jak jsi chtěl? Umíš si vybrat tak,\naby Tě nezaskočilo, že jsem kočka neúnavně vytrvalá ? Nebudeš příliš lpět na svých představách, které sis o mně vysnil, dokážeš mi své představy nevnucovat a nechat mi svobodu, budeš mne mít rád takovou, jaká jsem ? Umíš se rozhodnout očima, srdcem i rozumem?\nA víš, člověče, že když si mne vybíráš, měl bys pečlivě volit, odkud si mne vybereš? Měl bys poznat místo, kde žiji a lidi, u kterých žiji , měl bys vědět, kdo jsou mí rodiče nebo odkud pocházím, když jsem třeba z útulku. Měl bys vědět vše o mém zdraví, o mém odčervení a očkování.\nMěl bys vědět, že k Tobě nemohu jít dřív než v 13 týdnech, protože do té doby musím být se svou maminkou a sourozenci, musím se naučit všechno, co má každá kočka umět, vědět a znát..Včetně toho, jak se chovat k Tobě, člověče, víš? A víš, že když se ocitnu poprvé u Tebe doma, mohu mít strach, mohu se před Tebou i schovávat... nebudu hned tím roztomilým přítulným tvorečkem, kterého sis vysnil, člověče? Dokážeš mi dát čas, porozumíš mému strachu, budeš se mnou mít trpělivost?\nJsem kočka , jsem živá a abych byla živá a zdravá dlouho, potřebuji dobré jídlo, kvalitní jídlo... a to stojí to, čemu vy, lidé, říkáte peníze. Víš to a počítáš s tím, že za mé jídlo a stelivo a také očkování budeš muset vydávat své peníze? Nezaskočí Tě to, nezačneš na mně šetřit? A počítáš také s tím, že se mohu dožít 15 a více let, že Tvé rozhodnutí pořídit si mne, kočku, je rozhodnutím na mnoho let dopředu? Že třeba, když budeš chtít jet na dovolenou, budeš muset vyřešit, jak se postarat o mne? Nemohu být dlouho sama, víš? Budeš mít někoho, kdo se o mne pečlivě postará nebo budeš ochoten jet tam, kam mohu jet s Tebou, člověče? Dokážeš ve chvíli, kdy se rozněžníš nad mým obrázkem, zvážit a vnímat i tohle všechno?\nJsem kočka .Ty jsi člověk. Nejsme jedné krve, Ty a já, ale přesto spolu můžeme žít a může nám být krásně. Možná i proto jsem ti chtěla o sobě mňouknout to, co jsi možná ještě nevěděl. Už to víš...\nPořád ještě mne chceš, člověče? Tak dobře... tak mi pootevři dveře do svého života... už jdu... uvelebím se a začnu blaženě vrnět....\nNe Tvoje, ale vždy svoje - kočka\nPublikováno s laskavým svolením autorky Lucie Burianové\nZůstaneme s vámi\nPublikované články ve spolupráci s mojí CHS\nFleur-bydlí u Pavlínky\nFantagiro-modrá bikolor s kresbou-je v rodině\nFay-zůstává doma jako chovná kočka\nUffo Bluetouch, cz alias Baldík\nKočka Junior Golyshock Sultan Chan, sk alias Šántí\nKočka Evita Přeštické kočenky, cz\nKanadský sphynx-Beni di Dato alias Adam\nDevon rex Claudius\nNalezenec z lesa-Čuk\nKočka Quarramba Sultan Chan, sk alias Lucinka\nKanadský sphynx Max\nChodová Planá 1. a 2.9.2012\nHCM-dědičné onemocnění srdce\nTromboembolismus u koček\nFeLV - kočičí leukémie\nKoloidní stříbro - podrobné informace\nHomeopatika a operace


Domů › Čaj › Japonsko › Oolong\nOolong v Japonsku zpopularizovala v roce 1981 firma Ito En. Nabízela čaj v plechovkách a později v plastových lahvích. Japonský oolong je v Japonsku velmi populární čaj, avšak hlavně v podobě, v jaké začínal. Sypané oolongy se v Japonsku příliš neprodávají. Mnohem větší popularitu mezi sypanými čaji získal japonský oolong v zahraničí.\nJaponští producenti většinou vyrábějí více oxidované oolongy, které mají tmavší barvu nálevu, ovocně sladké až medové tělo, připomínající tchajwanskou Orientální krásku, případně tchajwanské černé resp. červené čaje.\nBIO Japonský oolong 60g\nTmavý oolong se vyrábí vyšší oxidaci čajových lístků, což má ve srovnání se zeleným čajem oolong tmavší, zlatohnědou barvu. S hlubokou, praženou vůní a chutí, která má základní sladkost, je tento japonský čaj oblíbeným nápojem, ať už teplým nebo studeným. S podobnými zdravotními výhodami jako zelený čaj je tmavý čaj oolong vítaným doplňkem každé kolekce čajů.\nNovinka Tip 2021 Kód: 567\nDegustační set Enshu Oolong


Aktuální nabídka pozemky Dolní Počernice, Praha 9 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pozemky Dolní Počernice, Praha 9 než Vás někdo předběhne.\nKategorie pozemky Dolní Počernice, Praha 9 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pozemky Dolní Počernice, Praha 9 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pozemky Dolní Počernice, Praha 9 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pozemky Dolní Počernice, Praha 9\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pozemky Dolní Počernice, Praha 9, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující pozemky Dolní Počernice, Praha 9, a to pozemky na prodej Dolní Počernice, Praha 9, pronájem pozemku Dolní Počernice, Praha 9, dražby pozemků Dolní Počernice, Praha 9.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pozemky Dolní Počernice, Praha 9 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Dolní Počernice, Praha 9, pozemky na prodej Dolní Počernice, Praha 9, pronájem pozemku Dolní Počernice, Praha 9, dražby pozemků Dolní Počernice, Praha 9.\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v pozemky Dolní Počernice, Praha 9, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro pozemky Dolní Počernice, Praha 9, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte pozemky Dolní Počernice, Praha 9 ?\nPokud jste v této kategorii pozemky Dolní Počernice, Praha 9 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pozemky Dolní Počernice, Praha 9\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pozemky Dolní Počernice, Praha 9, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pozemky Dolní Počernice, Praha 9. Určitě lépe naleznete pozemky Dolní Počernice, Praha 9, který hledáte.


Můžeme si vybrat dívka nebo chlapec? - Těhotenské rifle\nBy Jana in Zdraví, with Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Můžeme si vybrat dívka nebo chlapec?\nKdyž si naše babičky přáli, aby se jim narodil chlapec, požádali o radu svou sousedku nebo kamarádku. Ta to přece musela vědět nejlépe, vždyť porodila chlapce, přesně tak jak si přála. A tak vznikaly různé zázračné plány, co všechno má těhotná žena dělat, pokud si přeje, aby se jí narodil chlapeček.\nDostala množství rad, že si musí během těhotenství naplánovat následující stravu. Měla jíst brambory, čočku, sušené švestky, třešně nebo meruňky. Sousedce taková strava pomohla, narodil se jí přece chlapeček podle vlastních představ. A tak považovala svůj recept za stoprocentně spolehlivý.\nPokud si žena přála holčičku, zašla se poradit s jinou sousedkou, která už porodila dvě holčičky. Od ní se dozvěděla, že určitě porodí holčičku, pokud bude během těhotenství jíst rýži, mrkev, jablka, jahody, angrešt, švestky a maliny.\nDnes se na tyto diety díváme s úsměvem. Víme, že takové doporučení mají vždy 50% spolehlivost. Lékařská věda totiž už dávno zjistila, že o pohlaví děťátka se rozhoduje již při početí a odpovědnost za to nese mužská zárodečná buňka.\nTeprve v minulém století se podařilo objevit dvě spolehlivé metody pro stanovení plodu již v období před porodem.\nPrvní z nich je použitelná již od 9. týdne těhotenství. Odběrem plodové vody a její následujícím laboratorním vyšetřením se zjistí, zda se v děloze vyvíjí kluk nebo holčička. Odběr plodové vody je však složitý a nese s sebou určitá rizika. Proto se tato metoda využívá velmi zřídka, například u žen, které jsou přenašečkami nemoci zvané „vrozená krvácivost“.\nDruhá metoda je použitelná bez nebezpečí pro matku i plod. Jeho pohlaví se zjišťuje ultrazvukovým vyšetřením. Lékař někdy dokáže s jeho použitím rozpoznat pohlaví plodu – buď mužské pohlavní ústrojí u vyvíjejícího se chlapečka, nebo ženské pohlavní ústrojí u vyvíjejícího se holčičky. Na základě tohoto vyšetření je pohlaví lze rozeznat až v druhé polovině těhotenství.\nVědci se stále zabývají možnostmi regulace pohlaví, věda postupuje dopředu převratným způsobem. Po dlouhodobých výzkumech existuje pár metod, kterými by se dalo pohlaví děťátka ovlivnit, všechny tyto metody jsou však laboratorní. Například sedimentační metodou by bylo možné oddělit „ženské“ a „mužské“ spermie. Nicméně metoda není stoprocentní, spíše pouze prlibližná.\nVe většině buněk savců samičího pohlaví se nachází antigen HY, na mužském chromozomu Y se zjistily tělíska „F“ – což je regulační gen, určující zřejmě jaké pohlavní orgány se vyvinou.\nAmerický lékař Dr. Shettles se před padesáti lety vyjádřil, že pohlaví děťátka závisí na tom, zda se ženské vajíčko oplodní spermií s chromozomem X („ženská“), nebo Y („mužskou“). Z těchto dvou typů spermií, které se tvoří v mužských varlatech, jsou spermie X větší a pomaleji, ale zato funkčnější a spermie Y zas o něco drobnější ale zato rychleji, ale žijí kratší.\nPokud si tedy chcete zplodit chlapečka, měli byste mít pohlavní styk tehdy, když „mužská“ spermie Y nemá před sebou dlouhé čekání na vajíčko uvnitř vašeho těla, protože v těle ženy dokáže přežít maximálně 2 dny. Pohlavní styk je tedy potřebný v době ovulace a těsně po ní. Předtím byste měli na několik dní omezit své vášně, aby stihlo dozrát dostatečné množství spermií Y. Při „výrobě“ chlapečka byste měli zvolit polohu, při které se spermie dostanou co nejblíže ke děložním čípku – tedy odzadu.\nPro zplození děvčátka jsou důležité opačné pravidla: aby stihlo dozrát méně spermií Y, je třeba mít pohlavní styk co nejčastěji od skončení menstruace až do kritických dnů (2- 3 dny před ovulací). „Rychlé“ mužské spermie jsou odsouzeny k zániku, ale pomaleji spermie X mají větší šanci na přežití. V těle ženy dokážou přežít až 4 dny.\nAni jeden „recept“ nezaručuje stoprocentně, že pohlaví děťátka bude takové jak si přejete. Nejspolehlivější jsou lékařské metody ve vyšším stadiu těhotenství, ale ani ty nemusí být vždy přesné.\nNo a v konečném důsledku na pohlaví našeho budoucího potomka až tak moc nezáleží, nejdůležitější je, aby se děťátko narodilo zdravé a aby období těhotenství ve zdraví přežila i budoucí maminka.\nTěhotná po potratu


Studenta Media koupila 50% podíl v úložišti souborů Primát.cz — Médiář\nStudenta Media koupila 50% podíl v úložišti souborů Primát.cz\n17. 06. 2013 16:40\nStudenta Media, vydavatel tištěného a internetového magazínu Studenta, kupuje od akciové společnosti Krum - invest 50 % v portálu Primát.cz, zaměřeného na sdílení souborů. Částka nebyla zveřejněna. Druhá polovina zůstává Maximu Gorjainovovi , který zůstává ve vedení portálu. Web má měsíčně 250.000 návštěvníků (podle Google Analytics) a registruje 310.000 lidí.\nFirma Studenta Media Adama Kožely a Tomáše Rašnera (oba vlastní po 50 %) působí na českém mediálním trhu od roku 2006. Kromě zmíněných aktivit provozuje portály Jízdomat.cz, Unijobs.cz a soutěž Kolej roku. V březnu 2012 koupila konkurenční časopis Life on Campus.


Kúdela s národním týmem do Walesu neodcestuje. Už ho ale vyslechla UEFA\n25. března 2021 v 18:07\t, aktualizováno 25. března 2021 v 18:07\nSK Slavia Praha. Foto: Michal Sedláček, EuroZprávy.cz\nSlávistický fotbalový obránce Ondřej Kúdela nemá kvůli již týden staré osmifinálové odvetě Evropské ligy UEFA Glasgow Rangers vs. Slavia Praha stále klid. Kvůli rozjitřené atmosféře na Ostrovech po událostech kolem údajného rasismu ze strany Kúdely vůči Glennu Kamarovi se český reprezentant nepodívá s národním A-týmem během aktuální reprezentační přestávky do Walesu, kde budou Češi příští týden v úterý hrát další zápas kvalifikace na MS 2022. O hráčovu bezpečnost se totiž bojí Kúdelova domovská Slavia. Mezitím už českého fotbalistu vyslechla kvůli kauze údajného rasismu Evropská fotbalová unie UEFA.\nVedení vršovického klubu však odmítá tvrzení některých ostrovních médií a právního zátupce Glenna Kamary, že se Pražané bojí možného zatčení Ondřeje Kúdely po jeho příjezdu na Ostrovy.\nPřipomeňme, že během týden staré odvety osmifinále Evropské ligy měl Ondřej Kúdela údajně rasisticky urazit středopolaře Glasgow Rangers Glenna Kamaru, na hřišti se hned na to strhla potyčka mezi hráči. Tento příběh měl ještě dohru po utkání v útrobách stadionu Rangers, kde při setkání obou hráčů i hlavních trenérů, které zorganizoval delegát UEFA,mělo dojít k napadení českého obránce ze strany domácího hráče. Přihlížet k tomu měl právě i trenér Rangers Steven Gerrard, jenž poté měl beze slova spolu se svým svěřencem odejít.\nOd té doby se v ostrovních médiích stále řeší údajný rasismus ze strany Kúdely, přičemž se na povrch dostávají takové názory, že by měla UEFA Slavii kvůli tomu ze soutěže vyřadit, nebo aby hráči Arsenalu - příští soupeř Slavie ve čtvrtinále Evropské ligy - opustili hřiště a na protest proti rasismu se Slavií nehráli. A Ondřej Kúdela je tak pochopitelně na Ostrovech momentálně nejhledanějším "zločincem".\nProto se tedy není čemu divit, když Slavia raději nyní ponechá Kúdelu doma a tím pádem tak hráč neodcestuje na duel s Walesem. Podle informací Seznam Zpráv mělo navíc o tom jednat slávistické vedení klubu se samotným předsedou Fotbalové asociace ČR (FAČR) Martinem Malíkem. Panují oprávněněné obavy z toho, že by do dějiště utkání v Cardiffu přijet několik radikálních fanoušků.\nDodejme, že před středečním zápasem českého týmu s Estonskem se postavil za Ondřeje Kúdelu i sám trenér národního týmu Jaroslav Šilhavý.\nU výslechu ze strany UEFA Kúdela opět odmítl rasismus. Připomněl společně strávenou dovolenou s africkými spoluhráči\nBěhem čtvrtka došlo k očekávanému výslechu Ondřej Kúdely ze strany UEFA. „Dnešního dne vyšetřující inspektor UEFA vyslechl hráče Ondřeje Kúdelu k incidentům, které se odehrály během a po zápasu Slavie Praha a Rangers při osmifinále Evropské ligy. Klub i hráč nyní budou čekat na závěry inspektora a na případný další postup orgánů UEFA," stojí v prohlášení Slavie, které zaslala České tiskové kanceláři (ČTK).\n„S ohledem na běžící vyšetřování nebudeme poskytovat další informace. Ve vztahu k UEFA klub zastupuje advokát René Cienciala, expert na mezinárodní a sportovní právo z advokátní kanceláře Urban & Hejduk,“ pokrařuje se v něm.\nPodle zákulisních informací během výslechu, který byl veden v češtině, měl Kúdela popsat detailně celý průběh duelu v Glasgow včetně brutálního zákroku na jeo týmového kolegu a kamaráda gólmana Ondřeje Koláře, jenž musel zápas předčasně opustit kvůli obličejové zlomenině. Opět měl odmítnout rasismus na adresu Glena Kamary, přičemž však uznal, že ho sprostě urážel, za což se také následně omluvil za toto nesportovní chování. Kvůli vulgaritám tak může Kúdelovi hrozit na evropské scéně zákaz startu do následujících deseti zápasů. Mimochodem, měl také vyšetřovateli připomenout, že v minnulosti trávil se svými africkými spoluhráči z klubu společnou dovolenou.\n„Výslech byl tvrdý, ale korektní,“ uvedl podle Seznam Zpráv jeden z vysokých představitelů Slavie.\nDalší výslech možná bude čekat Kúdelu u skotské policie, které Slavie podala trestní oznámení kvůli napadení Glena Kamary po utkání. Ten se ale uskuteční pouze v tom případě, pokud po Velikonocích odcestuje Slavia i s Kúdelou na britské ostrovy, konkrétně do Londýna, kde se střetnou s Arsenalem.\nTémata: sk slavia praha , Fotbal , rasismus , EuroZprávy.cz , Evropská liga (fotbal)\nBarcelona, Real Madrid a Juventus stále v ohrožení. Superligu neopustily a hrozí jim tak vyřazení z Ligy mistrů\nProjekt fotbalové Superligy se možná zdá po odstoupení většiny klubů mrtvý, jenže tomu tak úplně není. Mezi těmi, kdo Superligu ještě neopustily, jsou tři velkokluby, jakými jsou Barcelona, Real Madrid a Juventus Turín. A právě těmto slavným fotbalovým značkám tak proto nyní reálně hrozí, že budou kvůli tomu ze strany Evropské fotbalové unie UEFA vyřazeny z Ligy mistrů. Alespoň tak o tom informuje agentura Reuters.\nBritská vláda jedná s UEFA o přesunu finále Ligy mistrů. Místo Turecka by se mohlo hrát v Anglii\nHned den poté, co se veřejnost dozvěděla finálové obsazení letošní ročníku Ligy mistrů 2020/21 se Anglie přihlásila k možnému pořádání tohoto finále. Konkrétně tak učinil anglický klub Aston Villa, podle něhož by se mohlo hrát na jeho stadionu v Birminghamu.


Test tolerance glukózy - Anatomie January\nJednou ročně se všem lidem po 40 letech a ženám během těhotenství doporučuje provést krevní testy na cukr se zátěží za účelem zjištění metabolických poruch a přítomnosti diabetu. Hladiny glukózy v krvi obsahují obecné zdravotní informace. Diagnóza se provádí nalačno a 3 hodiny. Test glukózy-tolerantní (GTT) trvá spoustu času a úsilí, ale s jeho pomocí můžete zabránit rozvoji komplexních onemocnění.\nGlukózový test: kdo by to měl dělat a proč?\nPro normální provoz potřebuje tělo energii, jejíž zdrojem je glukóza. Hodnoty látky jsou normálně od 3,5 do 5,5 mmol / l. Pokud je hladina cukru zvýšena, znamená to stav před diabetem. Při překročení kritické úrovně je pacient ohrožen a musí podstoupit další vyšetření k další léčbě. Faktory, které mohou ovlivnit změnu v kvantitativním složení cukru v krvi:\nnezdravá strava, včetně zneužívání cukrovinek;\nPříznaky, které potvrzují metabolickou poruchu:\nCharakteristickým znakem poruch metabolických procesů je zápach acetonu z úst.\nTaková diagnostická studie nemůže být provedena v přítomnosti příznaků akutních respiračních infekcí, včetně studené.\nVzhledem k tomu, že na pozadí hormonálních změn může být narušen správný metabolismus, provádění testu tolerance glukózy u těhotných žen je jediným způsobem, jak diagnostikovat diabetes mellitus v raném stadiu. U pacientů se srdečními poruchami se místo glukózy dává přednost jednoduchým sacharidům (20 g). Existují pravidla, která neumožňují výzkum během těhotenství po 32. týdnu a bezprostředně po porodu, stejně jako u osob, které pozorovaly:\nchronická a infekční onemocnění: astma, pankreatitida, ARVI;\nTest na glukózovou toleranci prochází odlišně. Stává se to každou hodinu, dvouhodinový test a tři hodiny. Na tom záleží na čase, který musíte strávit v nemocnici pro testy. Pro GTT je nutné předem se poradit s ošetřujícím lékařem. Příprava by měla:\nNa 3 dny dodržujte speciální dietu.\nNakupujte čistou pitnou vodu a prášek nazvaný „Glukóza pro těsto tolerantní k glukóze“. Pro hodinovou analýzu - 50 gramů, 2 hodiny - 75 gramů a 3 hodiny - 100 gramů. Pokyny k léku připojené. Doma je nezbytné, aby se bezvodá glukóza míchala ve studené převařené vodě (lékař bude vyzván k objemu). Případně můžete zředit několik roztoků citronové šťávy v roztoku, aby bylo jednodušší pít sladký nápoj na prázdný žaludek.\nPřed PGTT (ústní těsto) byste neměli jíst po dobu 8 hodin a vyhnout se podchlazení.\nRáno byla v laboratoři odebrána první zkouška krevního cukru s tlakem prstu na prázdný žaludek. Po zákroku musíte připravený sirup rychle vypít. Pak se to provede za hodinu a v případě potřeby o další hodinu. Je třeba složit ústní zkoušku v klidném stavu. Můžete pít pouze nesycenou vodu. První test testu tolerance ukazuje počáteční množství cukru v těle. Po dodání druhé části se stanoví, jak buňky reagují na glukózu. Normálně, hodnota klesá, ale s diabetem, čísla se nemění.\nV průběhu studia je zakázáno občerstvení, jít na přestávku na kouř a aktivně se pohybovat.\nCo může ovlivnit analýzy?\nTest zátěže je důležitý pro správné provedení. Protože zvýšený cukr může být ovlivněn užíváním léků (glukagon, fenytoin atd.) A dokonce i kofeinu. Před testem glukózové tolerance o užívání jakýchkoli léků by měl ošetřující lékař varovat. Orální a externí léčba může být zrušena a musí být nahrazena dnem dodání. Potřebujete-li provést analýzu, potřebujete mír. Vzhledem k tomu, že stresové situace mají také negativní vliv na výsledky. Nadměrná fyzická námaha může také ovlivnit hladiny glukózy.\nZátěžový test glukózy se stanovením glukózy a inzulínu by měl být nižší než 140 mg / dL po dvojitém testu a ne více než 200 mg / dL po hodinovém testu. Pokud je špatná a / nebo snížená tolerance glukózy, index není vyšší než 126 mg / dl a při opakování je 140 až 199 mg / dl. Je třeba mít na paměti, že ukazatele se mohou lišit v závislosti na okolnostech, proto je lepší zkontrolovat výsledky u odborníka.\nHodnotit ve studii\nOrální glukózový toleranční test je komplexní diagnostická technika. Pokud nejsou v těle žádné abnormality, pak je rychlost glukózy pozorována bezprostředně po užití sirupu. Po hodině projít další vzorek a indikátor by se měl snížit. Na konci OGTT data jsou vrácena na původní čísla. Standardní hyper koeficient v normě není větší než 1,7, koeficient hypo není vyšší než 1,3. Laboratorní specialisté nedoporučují a nediagnostikují, takže výsledky jsou předány ošetřujícímu lékaři, aby je shrnuli.\nPokud výsledky analýzy po zatížení glukózou nespadají do normálního rozmezí, pak je v těle patologie. Příčinou těchto odchylek je zhoršená výměna uhlíku. Přebytek glukózy indikuje stav prediabetes. Někdy, na sporné hodnotě, opakovaný postup je jmenován po roce. Také ve studii TSH může detekovat další onemocnění:\nTest na glukózu se zátěží je předepsán všem těhotným ženám. Nejlepší čas pro diagnostiku je 24. týden. V závislosti na jednotlivých vlastnostech můžete test provést dříve nebo později. Příprava na zákrok je stejná jako ostatní, pouze obvyklé jídlo. Sirup se připraví ze 75 g bezvodého glukózového prášku zředěného ve 200 ml vody. Výsledky jsou zasílány gynekologovi a endokrinologovi.\nTěhotenství často vyvolává rozvoj diabetu.\nTest na glukózu u dítěte\nDěti mohou tento postup podstoupit až po 14 letech. Všechny požadavky a příprava na analýzu, stejně jako u dospělých. Orální dávka je 1,75 g na 1 kg, celkem by neměla být větší než 75 gramů. Pro děti je to stále test, takže je lepší šetřit „hematogenem“ a používat jej na konci procesu.\nZkouška tolerance glukózy je speciální studie, která vám umožní otestovat výkon pankreatu. Její podstata se zredukuje na skutečnost, že se do těla vstřikuje určitá dávka glukózy a po 2 hodinách se odebírá krev pro analýzu. Takový test může být také označován jako test zatížení glukózou, zatížení cukrem, GTT a také GNT.\nVe slinivce člověka dochází k produkci speciálního hormonu inzulínu, který je schopen kvalitativně sledovat hladinu cukru v krvi a snižovat ho. Pokud má člověk cukrovku, bude postiženo 80 nebo dokonce 90 procent všech beta buněk.\nTest tolerance glukózy je orální a intravenózní a druhý typ je velmi vzácný.\nKdo ukazuje glukózový test?\nTest tolerance glukózy na rezistenci na cukr musí být prováděn při normálních a hraničních hladinách glukózy. Je důležitý pro diferenciaci diabetes mellitus a detekci stupně tolerance glukózy. Tento stav může být stále nazýván prediabetes.\nKromě toho může být glukózový toleranční test předepsán těm, kteří měli alespoň jednou hyperglykémii během stresových situací, například infarktu myokardu, mrtvice, pneumonie. GTT se bude provádět pouze po normalizaci stavu nemocného.\nKdyž už mluvíme o normách, dobrý ukazatel na prázdný žaludek bude od 3,3 do 5,5 milimolu na litr lidské krve, včetně. Pokud je výsledkem testu hodnota vyšší než 5,6 milimolů, pak v takových situacích budeme hovořit o porušení glykémie nalačno as výsledkem 6,1 se vyvine diabetes.\nCo věnovat zvláštní pozornost?\nStojí za zmínku, že obvyklé výsledky použití glukometrů nebudou odhalit. Mohou poskytnout poměrně průměrné výsledky a jsou doporučeny pouze během léčby diabetes mellitus, aby se kontrolovala hladina glukózy v krvi pacienta.\nNesmíme zapomenout, že krev je odebírána současně z kubické žíly a prstů a na prázdný žaludek. Po jídle je cukr dokonale strávitelný, což vede ke snížení jeho hladiny až na 2 milimoly.\nZkouška je poměrně závažný zátěžový test, a proto se nedoporučuje vyrábět bez zvláštních potřeb.\nMezi hlavní kontraindikace glukózového tolerančního testu patří:\nexacerbace hemoragické mrtvice, edému mozku a srdečního infarktu;\nnedostatečné použití hořčíku a draslíku;\nJak připravit tělo na kvalitní glukózový toleranční test?\nAby výsledky testu na odolnost těla vůči glukóze byly správné, je nutné předem, totiž několik dní před ním, jíst pouze ty potraviny, které jsou charakterizovány normálními nebo zvýšenými hladinami sacharidů.\nJedná se o potraviny, jejichž obsah je od 150 gramů a více. Pokud budete dodržovat low-carb dietní test, bude to vážná chyba, protože výsledek bude příliš nízká hladina cukru v krvi pacienta.\nNavíc přibližně 3 dny před zamýšlenou studií se nedoporučuje užívání těchto léčiv: perorální antikoncepce, thiazidová diuretika a glukokortikosteroidy. Nejméně 15 hodin před GTT nemůžete pít alkohol a jíst jídlo.\nTest tolerance glukózy na hladinu cukru se provádí ráno nalačno. Také není možné kouřit cigarety před koncem testu.\nNejdříve produkujte krev z kubitální žíly na prázdný žaludek. Poté by měl pacient vypít 75 g glukózy, předem rozpuštěné ve 300 ml čisté vody bez plynu. Veškerá tekutina by měla být spotřebována během 5 minut.\nPokud hovoříme o zkoumaném dítěti, pak se v tomto případě glukóza ředí rychlostí 1,75 gramu na kilogram tělesné hmotnosti dítěte a je nutné vědět, jaká je hladina cukru v krvi u dětí. Pokud je jeho hmotnost vyšší než 43 kg, pak je pro dospělého vyžadováno standardní dávkování.\nHladina glukózy bude muset být měřena každou půl hodinu, aby se zabránilo vynechání vrcholů cukru v krvi. Jeho úroveň by v žádném případě neměla překročit 10 milimolů.\nStojí za zmínku, že během glukózového testu je ukázána jakákoliv fyzická aktivita, a to nejen ležet nebo sedět na jednom místě.\nProč lze získat nesprávné výsledky testu?\nporušení absorpce glukózy do krve;\nabsolutní omezení self v uhlohydrátech v předvečer testu;\ndlouhodobého půstu vyšetřeného pacienta;\nz důvodu dodržování pastelního režimu.\nPodle údajů Světové zdravotnické organizace z roku 1999 budou výsledky testu tolerance glukózy provedené na základě celé kapilární krve následující:\nNa lačný žaludek:\nrychlost bude: méně než 5,6 mmol / l (méně než 100 mg / dl);\ns poruchou glukózy nalačno: od 5,6 do 6,0 milimolu (od 100 do méně než 110 mg / dl);\n2 hodiny po pití glukózy:\nsnížená tolerance: od 7,8 do 10,9 milimolu (v rozmezí od 140 do 199 mg / dl);\ndiabetes: více než 11 milimolů (vyšší než nebo rovno 200 mg / dl).\nPři stanovení hladiny cukru z krve odebrané z kubitální žíly, na prázdném žaludku, budou údaje stejné a po 2 hodinách bude toto číslo 6,7-9,9 milimolů na litr.\nPopsaný glukózově tolerantní test bude nesprávně zaměněn s testem prováděným u těhotných žen v období od 24 do 28 týdnů tohoto období. Je jmenován gynekologem, aby identifikoval rizikové faktory latentního diabetu u těhotných žen. Navíc může být taková diagnóza doporučena endokrinologem.\nV lékařské praxi existují různé testovací možnosti: hodinová, dvouhodinová a jedna, která je určena na 3 hodiny. Pokud hovoříme o ukazatelích, které by měly být stanoveny při odběru vzorků nalačno, pak tyto hodnoty nebudou nižší než 5,0.\nPokud je žena diabetická, pak o něm budou hovořit následující ukazatele:\npo 1 hodině - více nebo rovno 10,5 milimolů;\npo 3 hodinách - více nebo rovna 8.\nBěhem těhotenství je nesmírně důležité neustále sledovat hladinu cukru v krvi, protože v této poloze je dítě v děloze vystaveno dvojnásobnému zatížení, a zejména jeho slinivce břišní. A navíc, každý si klade otázku, zda je diabetes dědičný.\nOsoba, u které existuje podezření na poruchu glukózové tolerance, by měla vědět, že výsledky „cukrové křivky“ mohou ovlivnit mnohé faktory, i když ve skutečnosti diabetes ještě neohrožuje\nVýsledky testu gastrointestinální tolerance mohou být významně ovlivněny gastrointestinálními problémy (motilitou a / nebo absorpcí).\nVíce než polovina výživy většiny lidí se skládá ze sacharidů, jsou vstřebávány v gastrointestinálním traktu a uvolňovány jako glukóza do krve. Test glukózové tolerance nám poskytuje informace o tom, do jaké míry a jak rychle je naše tělo schopno zpracovat tuto glukózu, a použít ji jako energii pro svalový systém.\nTermín "tolerance" v tomto případě znamená, jak účinně jsou buňky našeho těla schopny přijímat glukózu. Včasné testování může zabránit diabetu a řadě nemocí způsobených metabolickými poruchami. Studie je jednoduchá, ale informativní a má minimální kontraindikace.\nJe povoleno všem starším než 14 let a během těhotenství je obecně povinné a provádí se nejméně jednou během nošení dítěte.\nMetody pro test tolerance glukózy\nPodstatou testu glukózové tolerance (GTT) je opakované měření glukózy v krvi: poprvé s nedostatkem cukrů - na prázdný žaludek, pak - po určité době poté, co glukóza vstoupila do krve. Tímto způsobem můžete vidět, zda to buňky těla vnímají a jak dlouho to trvá. Pokud jsou měření častá, je dokonce možné vytvořit křivku cukru, která vizuálně odráží všechna možná porušení.\nNejčastěji se u GTT užívá glukóza orálně, to znamená, že jednoduše pijí její roztok. Tato cesta je nejpřirozenější a plně odráží přeměnu cukrů v těle pacienta po, například, bohatý dezert. Glukózu můžete zadat přímo do žíly injekcí. Intravenózní podání se používá v případech, kdy nelze provést orální glukózový toleranční test - s otravou a průvodním zvracením, během toxikózy během těhotenství, stejně jako s onemocněním žaludku a střev, které narušují proces vstřebávání do krve.\nKdy je potřeba GTT?\nHlavním účelem testu je prevence metabolických poruch a prevence vzniku diabetu. Proto je nezbytné, aby všichni lidé z rizikových skupin užívali glukózově tolerantní test, stejně jako pacientům s onemocněním, která mohou být dlouhodobě způsobena, ale mírně zvýšeným cukrem:\ntrvalá hypertenze, při které je tlak většinu dne vyšší než 140/90;\nonemocnění kloubů způsobená metabolickými poruchami, jako je dna;\ndiagnostikovaná vazokonstrikce způsobená tvorbou plaku a plaků na jejich vnitřních stěnách;\nu žen - polycystických vaječníků, po případech potratu, malformací, narození příliš velkých dětí, gestačního diabetes mellitus;\ndříve zjištěnou glukózovou toleranci pro stanovení dynamiky onemocnění;\nčasté zánětlivé procesy v ústní dutině a na povrchu kůže;\npoškození nervů, jejichž příčina není jasná;\nužívání diuretik, estrogenů, glukokortikoidů trvajících déle než rok;\ndiabetes nebo metabolický syndrom v bezprostřední rodině - rodiče a sourozenci;\nhyperglykémie, jednorázově registrovaná během stresu nebo akutního onemocnění.\nLékař, rodinný lékař, endokrinolog a dokonce i neurolog s dermatologem mohou vydat pokyny pro test tolerance glukózy - záleží na tom, který specialista má podezření na metabolickou poruchu glukózy u pacienta.\nPokud je GTT zakázáno\nTest se zastaví, pokud hladina glukózy v něm (GLU) přesáhne na prázdném žaludku prahovou hodnotu 11,1 mmol / l. Doplnění sladké v tomto stavu je nebezpečné, způsobuje poruchu vědomí a může vést k hyperglykemické kómě.\nKontraindikace pro glukózový toleranční test:\nV posledním trimeru těhotenství, zejména po 32 týdnech.\nV období exacerbace chronické pankreatitidy.\nV přítomnosti endokrinních onemocnění, která způsobují zvýšení hladiny glukózy v krvi: Cushingova choroba, zvýšená aktivita štítné žlázy, akromegálie, feochromocytom.\nPři užívání léků, které mohou zkreslit výsledky testovaných steroidních hormonů, COC, diuretik ze skupiny hydrochlorothiazidů, diakarbu a některých antiepileptik.\nV lékárnách a zdravotnických zařízeních můžete zakoupit glukózový roztok, levné glukometry a dokonce přenosné biochemické analyzátory, které určují 5-6 krevních obrazů. Navzdory tomu je domácí test glukózové tolerance bez lékařského dohledu zakázán. Za prvé, taková nezávislost může vést k prudkému zhoršení stavu až po volání sanitky.\nZa druhé, přesnost všech přenosných zařízení je pro tuto analýzu nedostatečná, proto se ukazatele získané v laboratoři mohou značně lišit. Tato zařízení je možno použít pro stanovení cukru nalačno a po přirozené zátěži glukózou - obvyklé jídlo. S jejich pomocí je vhodné identifikovat produkty, které mají maximální účinek na hladinu cukru v krvi, a vytvořit osobní stravu pro prevenci diabetu nebo jeho kompenzace.\nJe také nežádoucí podávat časté testy jak perorální, tak intravenózní glukózové tolerance, protože je to vážná zátěž pro slinivku břišní a pokud je pravidelně prováděna, může vést k jejímu vyčerpání.\nPři absolvování testu se provede první měření množství glukózy na prázdném žaludku. Tento výsledek je považován za úroveň, se kterou budou porovnána další měření. Druhý a následující ukazatel závisí na správném podání glukózy a přesnosti použitého zařízení. Nemůžeme je ovlivnit. Samotní pacienti jsou však plně zodpovědní za spolehlivost prvního měření. Výsledky mohou narušit řadu důvodů, a proto by měla být věnována zvláštní pozornost přípravě na provádění GTT.\nNepřesnost získaných údajů může být způsobena:\nPrůjem, intenzivní horečka nebo nedostatečný příjem vody, které vedly k dehydrataci.\nObtížná fyzická práce nebo intenzivní trénink po dobu 3 dnů před testem.\nDrastické změny ve stravě, zejména spojené s omezením sacharidů, půstu.\nNachlazení, včetně plic.\nProcesy regenerace v organismu v pooperačním období.\nZbytek lůžka nebo prudký pokles normální fyzické aktivity.\nPo obdržení doporučení k analýze musí být ošetřující lékař informován o všech užívaných drogách, včetně vitamínů a antikoncepce. Vybere, který z nich bude muset být zrušen 3 dny před GTT. Obvykle se jedná o léky, které snižují cukr, antikoncepci a další hormonální léky.\nNavzdory skutečnosti, že test glukózové tolerance je velmi jednoduchý, musí laboratoř strávit asi 2 hodiny, během nichž bude analyzována změna hladiny cukru. Jít na procházku v této době nebude fungovat, jako nezbytná kontrola personálu. Obvykle jsou pacienti požádáni, aby počkali na lavičce v laboratorní chodbě. Hraní vzrušujících her na telefonu také nestojí za to - emoční změny mohou ovlivnit absorpci glukózy. Nejlepší volbou je kognitivní kniha.\nFáze detekce tolerance glukózy:\nPrvní darování krve se provádí nutně ráno, na prázdný žaludek. Doba od posledního jídla je přísně regulována. Neměla by být kratší než 8 hodin, než se spotřebované uhlovodíky zlikvidují, a ne více než 14, takže tělo nezačne hladovět a absorbovat glukózu v nestandardních množstvích.\nZátěž glukózy je sklenka sladké vody, kterou musíte vypít během 5 minut. Množství glukózy v ní je stanoveno striktně individuálně. Obvykle se 85 g monohydrátu glukózy rozpustí ve vodě, což odpovídá čistému 75 gramům. U osob ve věku od 14 do 18 let se požadované zatížení vypočítá podle jejich hmotnosti - 1,75 g čisté glukózy na kilogram hmotnosti. Při hmotnosti nad 43 kg je povolena obvyklá dávka pro dospělé. U obézních lidí je zátěž zvýšena na 100 g. Při intravenózním podání je dávka glukózy značně snížena, což umožňuje zohlednit její ztrátu během trávení.\nOpakovaně darujte krev 4krát - každých půl hodiny po cvičení. Podle dynamiky snižování cukru je možné posuzovat porušení jeho metabolismu. Některé laboratoře provádějí odběr vzorků krve dvakrát - na prázdný žaludek a po 2 hodinách. Výsledek této analýzy může být nespolehlivý. Pokud vrchol hladiny glukózy v krvi klesne dříve, zůstane neregistrovaný.\nZajímavým detailem je to, že kyselina citrónová je přidávána do sladkého sirupu nebo je podáván plátek citronu. Proč citron a jak ovlivňuje měření tolerance glukózy? Nemá žádný vliv na hladinu cukru, ale umožňuje odstranit nevolnost po jednom příjmu velkého množství sacharidů.\nLaboratorní glukózový test\nV současné době, krev z prstu téměř nebere. V moderních laboratořích je standardem práce s žilní krví. Při jeho analýze jsou výsledky přesnější, protože se nemíchají s extracelulární tekutinou a lymfou, jako je kapilární krev z prstu. V dnešní době se plot ze žíly neztrácí a v morbiditě procedury - jehly ostré na laserovém paprsku dělají punkci téměř bezbolestnou.\nKdyž se odebírá krev pro test tolerance glukózy, umístí se do speciálních zkumavek ošetřených konzervačními látkami. Nejlepší možností je použití vakuových systémů, krev, ve které proudí rovnoměrně kvůli rozdílu v tlaku. Tím se zabrání zničení červených krvinek a vzniku sraženin, které mohou zkreslit výsledky testu nebo dokonce znemožnit jeho provádění.\nÚkolem technika v této fázi je zabránit znehodnocování krve - oxidaci, glykolýze a srážení. Aby se zabránilo oxidaci glukózy, je ve zkumavkách fluorid sodný. Ionty fluoru zabraňují rozpadu molekuly glukózy. Změny glykovaného hemoglobinu jsou vyloučeny použitím chladných zkumavek a pak umístěním vzorků do chladu. Jako antikoagulancia se používá EDTA nebo citrát sodný.\nPoté se zkumavka umístí do odstředivky, rozdělí krev na plazmatické a tvarované prvky. Plazma se přenese do nové zkumavky a tam se stanoví hladina glukózy. Pro tento účel bylo vyvinuto mnoho metod, ale nyní jsou dvě z nich používány v laboratořích: oxidáza glukózy a hexokináza. Obě metody jsou enzymatické, jejich působení je založeno na chemických reakcích enzymů s glukózou. Látky získané v důsledku těchto reakcí se zkoumají pomocí biochemického fotometru nebo na automatických analyzátorech. Takový zavedený a dobře vyvinutý proces krevních testů umožňuje získat spolehlivé údaje o jeho složení a porovnat výsledky z různých laboratoří s použitím jednotných standardů glukózy.\nNormální výkon GTT\nNormy glukózy pro první odběr krve v GTT\nPrevence mrtvice. Hemoragická a ischemická cévní mozková příhoda. Co dělat po mrtvici.\nKalcifikace stěn břišní aorty, co to je\nFarmakologická skupina - Nootropics\nTrombolýza: podstata, oblasti použití, léky, indikace, komplikace


Krajský soud v Brně je samý komunista, tak co se divíte?\nKomunistická pakáž se drží i po dvaceti letech. Dokud nebudou viset, nebude pokoj!\nPan Šinágl je nemocný člověk\nNemá to chudák v hlavě v pořádku, tak jej nechte na pokoji. Petra Cibulky už si také nikdo nevšímá.\nRe: Pan Šinágl je nemocný člověk\nHlavně on by měl nechat své okolí na pokoji, potom ho nebudou ani soudit a ani organizovat nějaké sbírky..\nnemocny. To ano, ale komunisti nejsou nemocni ti jsou totalne vygumovani :) Staci si poslechnout napr. Jakesuv projev , abyhom poznali inteligenci komunistu. A Grebenicek, tomu by nejvice sluselo, kdyby se pohupoval na kandelabru.\nOn ten Šinágl mi vždy připadal takový podivný patron,\nkterý se chce za každou cenu zviditelnit přitom má máslo na hlavě.\nRe: On ten Šinágl mi vždy připadal takový podivný patron,\nJen malé doplnění: "NA" i "V"


Řemesla pro domov s.r.o. – Výroba a montáže nábytku na míru\nTel.: +420 602 259 220\nJsme přímí výrobci nábytku na míru – vestavěné skříně, kuchyně, šatny, dětské pokoje apod.\nPotřebujete poradit s výběrem nábytku? Informace o zakázkové výrobě? Zavolejte nám.\nVýběr kuchyně není snadnou volbou a proto je dobré obrátit se na\nodborníky. Protože nápad je to, co odlišuje. Se stavbou kuchyní máme mnohaleté\nzkušenosti. Pokud si nejste jistí s řešením přípravy elektroinstalace,\nvodoinstalace, dispozicí kuchyně, jsme tu pro Vás.\nPřejete si kuchyňskou linku na míru?\nZaměření sestavy a pracovní desky je v případě montáže od nás zcela zdarma.\nNabídka prací spojená s montáží\nzměna umístění instalací pro kuchyň (elektro, voda a odpady)\nmontáž a výměna světel, zásuvek a vypínačů\nzapojení pračky, myčky, trouby, varné desky nebo digestoře výměny zářivek, žárovek a LED osvětlení\nKaždý z nás občas v životě stojíme před rozhodnutím výměny kuchyňské linky, nebo nábytku, který dosloužil. Nemějte obavy nás kontaktovat. Nezávazně Vás navštíví náš technik, který prostor zaměří a vypracuje cenovou nabídku. Nechte nám prosím na Vás kontakt a o zbytek se postaráme my.\nJenom dobře navržená vestavěná skříň ušetří prostor.\nVestavěné skříně se vyznačují svou praktičností, variabilitou provedení a moderním vzhledem.\nJsou velmi oblíbené díky své funkčnosti a možnosti zakomponovat tyto skříně\ndo jakéhokoliv prostoru. Vestavěné skříně na míru vyrobíme vždy podle přání našeho zákazníka. Prodáváme pouze vestavěné skříně na míru, takže vy sami si můžete říci, jaké přesně rozměry a jaké barevné provedení požadujete.\nVestavěné skříně dodáváme po Praze i do dalších míst po celé ČR.\nMají tradiční nebo posuvné dveře, leckdy doplněné i zrcadlem. Dveřní křídla skříní jsou okovány do speciálních ocelových, nebo hliníkových rámů dle vlastního výběru. Nabízíme rámy na posuvné dveře špičkové kvality. Kvalitní rámy jsou jedním\nz nejdůležitějších kritérií při pořízení skříně a posuvným dveří.\nÚložné prostory na míru při vstupu do sklepa\nRealizované kuchyně na míru\nŘemesla pro domov s.r.o. Bryksova 763/46, Praha Černý Most, 198 00 IČ: 05840228 DIČ: CZ05840228\nC 271776 vedená u Městského soudu v Praze


D1RABBIT --- 14:30:54 30.3.2015\nD1RABBIT: a taky jsem nezmínil řadu dalších věcí,jako třeba schopnosti vůdce té armády. Někdo z shockem 6 ti nadělá i z početnější armády sekanou, pokud máš ty sám třeba marného vůdce armády. Taky musíš věnovat pozornost s kým přesně bojuješ, co má za národní bonusy, ideologie atd.\nAby ses tu hru naučil plně chápat, buď musíš desítky hodin trpět a učit se z nezdarů, nebo pochytit něco i zrůzných guidů. A to to máš o to lehčí, že znáš evidentně CK2, což je stejnej engine atd.\nD1RABBIT --- 14:25:00 30.3.2015\nLET_ME_BE: Počty jednotek nejsou všechno. Jde taky samozřejmě o technologickou vyspělost armády a v neposlední řadě i o attrition. Pánové Napoleon a Hitler by mohli vyprávět, jak se nechat vodit po zmrzlém Rusku :)\nNejlepší je pohybovat se po menších stacích a umě manévrovat a před samotným velkým střetnutím si ty stacky spojit.\nJULIAN --- 13:56:05 30.3.2015\nLET_ME_BE: tezko rict, na diplomacii jsem v CK2 nikdy moc nehral :)\nAle imho je to jednoduche v obou pripadech, kdyz lidem lezes do prdele, maji te radi. Kdyz ses agresivni ci mas neco, co nekdo jinej chce, nemaji te radi.


\tRECEPT NA KOKTEJL EGG NOG - > KOKTEJL A DALŠÍ RECEPTY\nEgg Nog je klasický sváteční nápoj a je to jednodušší, než si myslíte, míchat dohromady. Vyzkoušejte tento recept na vaši příští večírek nebo slavnostní drink doma.\nVaječný koňak, krémový klasický koktejl, je nezbytnou součástí zimní dovolené. Recept se může lišit v závislosti na tom, kdo ho vyrábí, ale základní vzorec se skládá z vajec, cukru, mléka a smetany a alkoholu. Ve druhém případě se většina lidí obrací na bourbon, rum nebo brandy a někteří se dokonce rozhodnou spojit pár duchů za oomph. Bez ohledu na to, kterou cestu si vyberete, účinnost tohoto nápoje vám na vašich prázdninách trochu rozveselí.\nVaječný koňak má bohatou historii s mnoha konkurenčními tvrzeními o původu nápoje, z nichž mnohé se ztratí v etymologické debatě. Je možné, že toto slovo pochází ze staroanglického výrazu pro silné pivo. Nebo to možná pochází z nogginu, zastaralého slova používaného k popisu malého šálku. Nebo se název možná shoduje s grogs, což je termín daný různým alkoholickým nápojům.\nTo znamená, že se věří, že první známé použití slova Eggnog se datuje kolem roku 1775, ale je pravděpodobné, že samotný nápoj - nebo jeho verze - předcházel tomuto výrazu o několik set let. A zdá se, že panuje shoda, že Eggnog, jak ho dnes známe, je kulinářským potomkem mohl , teplý punč s vejci, který konzumovali evropští mniši již ve 13. století.\nV Evropě bylo pivo nakonec nahrazeno sherry. Než se nápoj dostal k americkým břehům, kolonisté nahradili sherry tím, co měli po ruce: rumem, žitnou whisky a brandy. Tyto rané iterace koktejlu zůstaly zachovány a dnes je Eggnog stále široce konzumován v celých USA a dokonce i v Kanadě. Je obzvláště populární během prázdnin a lze jej konzumovat teplý nebo studený, podle preferencí pijáka - a možná v závislosti na tom, jaké je venku venkovní počasí.\nBez ohledu na původ koktejlu nebo to, který destilát se ke krémové směsi nejlépe hodí, se na tom může shodnout každý: Eggnog je univerzálně lahodný nápoj se schopností vylepšit jakékoli sváteční setkání. A protože je vhodným kandidátem na velké dávky, budete mít spoustu, aby byli všichni šťastní.\n5 tipů pro vytvoření nejlepšího vaječného koňakuSOUVISEJÍCÍ ČLÁNEK Doporučené video\n2 vejce, oddělené\n1/4 šálku cukru, rozděleno\n1/2 šálku rumu, bourbonu nebo brandy\nVe velké misce rozšlehejte žloutky se 3 lžícemi cukru do nadýchaného stavu.\nVmíchejte mléko, silnou smetanu a svého oblíbeného ducha.\nV samostatné misce vyšlehejte bílky se zbývající 1 lžící cukru, dokud nevzniknou měkké vrcholy.\nSložte bílky do žloutkové směsi.\nRozdělte mezi čtyři skleničky nebo šálky s punčem nebo čajem.\nKaždý ozdobíme čerstvě nastrouhaným muškátovým oříškem.\nJohnny Walker černý na skalách\nsny o černých panterech\nzapijte grapefruitovým džusem a vodkou\nkterá přísada mění černého ruského na bílého ruského


Nejbláznivější diety světa: Toto nezkoušejte! - MimiFórum.cz\nNejbláznivější diety světa: Toto nezkoušejte!\nKategorie: Dieta, Připojené tagy: žvýkání tasemnice zdraví hubnutí dieta\nPokud vám některé diety, které omezují určité druhy potravin, připadají jako šílené, tak to jste ještě neslyšela o těch nejbláznivějších. Ty se totiž nevyplatí zkoušet vůbec, jinak si můžete vážně poškodit zdraví.\nDiskutujte: S jakou nejbláznivější dietou jste se setkala vy?\nPokud toužíte zhubnout a udělala byste pro to vše, přečtěte si o nejšílenějších dietách. Vybrali jsme pro vás pět takových, které se zkoušet rozhodně nevyplatí. Mohou totiž vážně poškodit vaše zdraví.\nLákavý název pro všechny, kdo se marně snaží zhubnout. Jenže samotná dieta nejen, že už tak lákavá není, ale může být i životu nebezpečná. Poslední šancí rozhodně je, ale na odrovnání zdraví. Jejím základem totiž je nejíst vlastně vůbec nic. Jenže od obyčejné hladovky se přece jen liší – několikrát denně si dopřejete trochu speciálního nápoje. Nazývá se Prolinn, přišel s ním jistý doktor Robert Linn v 70. letech a dodá tělu denně méně než 400 kalorií. Co v něm je, to raději nechtějte vědět, jinak by vás přešla chuť. Pro silné žaludky to ale prozradíme – jde o směs rozemletých zvířecích rohů, kopyt, kůží, šlach a dalších odpadů, které zůstávají na jatkách. A podle doktora Linna jde o výborný proteinový nápoj!\nDalší nechutný způsob, jak zhubnout – a zadělat si na vážné zdravotní problémy. Jednoduše řečeno – spolknete vajíčko a do těla si dobrovolně nasadíte tasemnici. Ta samozřejmě začne v trávicím traktu rychle působit, takže sice opravdu hubnete, ale zároveň se zbavíte důležitých živin a vitaminů z potravy. Navíc tento způsob hubnutí vás může stát život. Tasemnice může vyvolat vážné zdravotní problémy, které mohou skončit smrtí. Mimochodem – tato dieta není neznámá ani mezi celebritami. Takto zhubla například slavná pěvkyně Maria Callasová, která však tasemnici pravděpodobně nesnědla schválně, ale v krvavém steaku.\nDieta Šípková Růženka\nKdo by neznal pohádku o princezně, která se píchne do prstu, usne a probudí se až za dlouhá léta po té, co ji políbí krásný princ. Něco podobného se dá zažít i s touto dietou, jen s tím rozdílem, že se nemusíte probudit vůbec. Jejím základem je, co nejvíce spát. Funguje totiž na jednoduchém principu – když nejste vzhůru, nic nesníte. A tak si stačí vzít sedativa, prospat pár dní a budete štíhlá jako laňka. Tato šílená dieta údajně vznikla v 70. letech pro Elvise Presleyho, když začal mít potíže s váhou. Vy ji ale rozhodně nezkoušejte.\nJe sice šílená, ale velmi populární. Fletcherova dieta pochází z přelomu 19. a 20. století a je postavena na tom, že do každého sousta je třeba kousnout 32×, protože máme 32 zubů. A ještě k tomu s hlavou v předklonu. Poté je třeba hlavu zaklonit a nechat sousto spadnout do krku. Pokud to nejde, je pro jídlo nevhodné, a je třeba ho vyplivnout. Během let se však objevila ještě radikálnější forma – jídlo požvýkat a vyplivnout hned. Její zastánci byli přesvědčeni, že všechny důležité látky se při kousání už uvolnily, tak na co ještě potravou zatěžovat trávení.\nPivní a zmrzlinová dieta\nOriginální dieta, inspirovaná Homerem Simpsonem, přichází s radikální výzvou. Žádné omezování, zhubnete, když budete jíst co nejvíc zmrzliny a pít hodně piva. To ale musí být ledově vychlazené, po teplém pivu nezhubnete, hlásá. Vše je postaveno na tom, že čím ledovější potraviny sníme, či vypijeme, tím více kalorií (a rychleji) spálíme. Logiku to sice má, ale pokud se budete ládovat ledovým, zaděláte si minimálně na pořádné zažívací potíže.


Výměna těsnění kolem okna zadních dveří - Fabia I - Fórum - Škoda klub\nVýměna těsnění kolem okna zadních dveří\nFórum Fabia I Výměna těsnění kolem okna zadních dveří\nVýkon motoru 55 kW (75 PS) . Palivo benzín. 5-rychlostní Manuální převodovka. Motor Řadový, 1,4 16V.\nZdravím. Už se tady psalo o zatékání do Fabky. Mamině začlo zatékat ,zřejmě kolem okna zadních dveří za spolujezdcem. Ve spodní části dveří je úplně promočený tapícirung . Potřeboval bych poradit, jak se to těsnění dá vymontovat aniž bych něco poškodil. Fabku má 2 týdny a zatím ještě nepršelo,tak se to projevilo teď. Předem děkuji za radu. Hezký den.\nNa dveřích je těsnění již zřejně uhnité a nové není. demontuj tapec a mezi krycí plech a dveře dej silikon, neutrální pro trval styk s vodou, nejlépe černy klempířsky, neboli střešní. Před demontáží tapecu jsi sežen čudlíky na kterych drží, protože jich tak polovina praskneš, jeden stojí 10,- Kč a je jich ve dveřích 14\nDíky za radu. Zatím jsem jsem to zatěsnil černým silikonem z venku- dneska. a uvidím. Jinak to pořeším, jak jsi mi poradil.\nJak z venku ? jsetli nedáš silkon mezi kricí plech pod tapecem a dveře tak ti nic nepomůže. Při dešti totiž přes těsnění v okně do každého auta zatéká do dveří a voda následně odteče přes odvodňovací kanálky ven. U fabie je toto těsnění již vadné a voda po tomto plechu ztéka do vozidla. Jestli bydlíš v rodinném domku tak jednoduše namiř hadici na spodní těsnění okna dveří přes které zatéká a po chvilce uvidíš výsledek své práce a to loužičku v autě nebo tam bude sucho.\nDík za reakci a radu s fotem.S tou vodou jsem to zkoušel . Voda se mi objevila na spodní části tapecu zadních dveří. Venkovní těsnění okna se v rozích na obou dveřích odchlípavalo,tak jsem na něj ,mezi okno a krycí plastovou lištu těsnění, nanesl vrstvu silikonu. Zahladil jsem to a nechal zatuhnout. Dnes pršelo a v autě se voda neobjevila. Sklo okna jsem namazal olejíčkem,aby se mi silikon na něj nepřilepil. Auto je mé ženy ,musím říct,že tak- s prominutím debilně řešené těsnění jsem ještě neviděl. Pokud to nebude fungovat,budu muset sundat ten tapec a zatěsnit to pod tím krycím plechem. Myslím si,ale ,že voda ve dveřích nemá co dělat. Měl jsem už několik aut a toto se mi ještě nestalo.\nNo jo i tak se dá, ale je to jen dočasně, než několikrát otevřeš okno. Voda teče do dveří do všech aut, jenom o tom nevíš protože zase otvorem ve dveřích vyteče. Ten otvor má určitě každé auto protože není v technických možnostech udělat na posuvném okně 100 procentní vodotěsné těsnění s výdrží několik let. I na bytě mají plastová okna odtékací kanálek směrem ven k parapetu a to se okno po těsnění neposouvá. Zatékání vody do auta jsi určitě o hodně snížil ale ne zamezil. Jediné řešení je výměna těsnění uvnitř dveří pod tapecem, věř mi.\nTo, že ti do vozidla nepatrně zatéká poznáš až se trošku oteplí při parkování venku. Jednoznační důkaz je to, že se ti ráno budou skla ve vozidle mlžit i uvnitř auta, což je jen kvůli velké vlhkosti z nasátého hlavního koberečku (těch origo pevně na podlaze auta). Tím mlžením myslím prázdné auto, ráno po celonočním parkováví venku.\nZdarec. Přečetl jsem si už hodně příspěvků,ohledně toho zatékání . Je mi z toho celkem šoufl. Ona snad neexistuje Fába ,kde by s tím někdo nebojoval. Říkal jsem si, doporučím mamině Škodověnku ať nemá starosti. Škody jsou přeci dobrá auta,ale ono to asi zase nebude tak skvělé jak jsem si myslel. Kdysi jsem měl starého Escorta, sice hnil odspodu, ale v životě se mi v něm neobjevila voda. A to jsem na něm měl nalítáno 250000 km. Soudruzi v Kvasinách,nebo kde se Škody vyvíjejí asi zrovna neměli svůj den, když došlo na Fabku . Auto vypadá bytelně udělané,celkem dobře jezdí,brzdí taky obstojně,ale taková minela s tou vodou-------to by se nemělo dít. Asi budu muset zrušit všechnu svou volnočasovou činnost a veškerý čas zase budu trávit opravami kravin na manželčině miláčkovi,jako kdysi na Formanovi . Takže jedu koupit tuby tmelu, kýbl tablet na nervy a jdu do garáže řešit vodu v autě. Dodo-- dodělat doma. No nic , kde je voda ,tam je život Přeji Všem hodně zdaru a co nejmíň takových hovadin na autech. Auta maj sloužit nám a né my jim.\npalo.789: Zdravím lidi dnes jsem narazil na stejný problém .... jo těsnění je v háji a dám nový to neni problém spíš se trochu bojím ucpanýma odtokama ve spodu dveří .. jo šroubovákem to jde vyždy prošťouchnout ale raději bych se dostal dovnitř abych se mrknul jestli tam neni moc bordelu. Jenže v zadu mám manuální stahování oken a dem,notovat ten plech je větší problém než jsem čekal je tam jaký si rozpěrný kolík a mám do něj prej našroubovat nějakej šroub a vytáhnout ale zkoušel jsem dva ..jeden moc malej jeden moc velkej v rozmezí 1 mm a pochybuju už že seženu o 0,5 mm menší resp větší. Dokáže někdo poradit jak ten plech šetrně sundat ?\nNo hlavně to není problém těsnění okna, ale těsnění přímo ve dveřích, mezi tím plechem pod tapecem a dveřmi. Výměna těsnění okna nic nevyřeší, vyhozené peníze. Musíš sundat tapec a pak nanést nejlépe černý střešní silikon mezi dveře a ten plech. Plech je bud přinýtovaný nebo přišroubovaný, záleží na roku výroby. Těsnění žádné neexistuje, ve fabrice se přímo vlkanizuje na ten plech pak to robot ploží na dveře a přinýtuje.\ntatik09: Taky mám ten problém u Fabie.Veškerá voda která stéká po skle musí protéci vnitřkem dveří.Stačí se podívat jak je řešené "těsnění" pod sklem,to je neskutečná deb....A všiml jsem si,že stejně to mají řešené i nové Škodovky.Já tu spáru v "těsnění" zasilikonuju.\np.epik: Co je debilita? Kam chceš ten silikon cpát? Fabia má pod tapecem plech na kterém je stahovačka. Má na sobě po obvodu těsnění které se ti odlepilo a netěsní. Okno dveří u žádného auta není vodotěsné a je přirozené že voda dveřma protéká. Utěsni ten plech po obvodu, pročisti odtoky dveří a je po problému. Žádná záhada, poměrně častá závada.\ndrak: Tím silikonem utěsním tu nesmyslnou spáru v těsnění pod sklem.Normální auta mají těsnící gumu nepřerušenou a šikmou směrem dolů od skla, aby voda mohla mohla stékat vně dveří a ne vnitřkem.\np.epik: Treba počítať s tým že kým to nespravíš ako radí kolega lepšie to nebude. Nakoľko sklo po tej gume "chodí"\np.epik: To co ti radím je příčina zatékání. Pokud chceš zasilikonovat to co píšeš, zajímalo by mne co tím získáš? Na druhou stranu, na svém voze můžeš nacpat silikon kam chceš. dělej jak myslíš.\ndrak: Díky,já vím že máš pravdu,ale štve mě to.Byly slejváky tak jsem chtěl udělat nějaké rychlé opatření.A ve Fabii vody jak ve staré 120,Škodovka zřejmě dodržuje tradici.\np.epik: Je to jenom stroj který může mít závadu. Že by byla na stejné technické úrovni jako 120-ítka je . Na druhou stranu je pravda že to těsnění není nejlepší a uznávám že tahle závada je poměrně častá. Když to ale utěsníš a necháš vyschnout (jinak to zplesniví a bude smrad)budeš mít pokoj. Zas tak těžká oprava to není.\nTiež som to riešil na zadných dverách na oboch fábiach, plech so sťahovačkou dole, vyčistiť vnútro dverí, prepchať otvory výtokov vody, tesnenie na plechu v spodnej úrovni von, nahradiť silikónom. Všetky diery v dolnej úrovni som poprelepoval a silikón som dal aj na spodný cuplík úchytu člúnenia, má síce gumové tesnenie ale pre istotu. A je pokoj, voda tečie von, steká z otvorov vo dverách po prahu.\nNo asi v rámci šetření nákladů, nebo nevím proč tam není tesnění které je možno vyměnit, ale jen pěna kterou umí nanést robot a než se pěna vytvrdí tak se plech přidělá ke dveřím a zanítuje. No a tato pěna časem uhnije a to už po 6 - 8 letech bez ohledu na nájezd kilometrů anebo se jednoduše od dveří odlepí jako důsledek otřesů a teplotních změn při provozu.\npalo.789: V podstatě máš pravdu. VW jsou na tom stejně. Mě vadí už jen to řešení stahovačky a toho plechu, u novějších dokonce nýty. No, je pro ně důležitá rychlost montáže na lince.\nTak se podělím jak jsem to vyřešil.Ten "geniální" konstruktér použil jako těsnění, pěnovou gumu která i po delší době od deště byla napitá vodou.A zrovna dole plechy neseděly,byla mezi nimi větší mezera.Tak jsem dole navrtal dvě díry, vytrhal těsnění, podsilikonoval a stáhl mezeru dvěma samořeznými šrouby.Nanýtovaný plech nebylo třeba demontovat.


Břetislav Košťál o své zkušenosti s duševní nemocí: Vrací se mi zážitky z psychóz i hospitalizací | Radio Wave\n„Člověka v psychóze lehce okradou, k něčemu zneužijí nebo ho prostě někde někdo zmlátí.“ Pusťte si rozhovor s Břetislavem Košťálem o jeho duševní nemoci\nNedobrovolná hospitalizace na psychiatrii je něco, čeho se spousta lidí bojí a co je spojeno s řadou předsudků, mýtů, ale i vyprávěných děsivých zážitků a zkušeností. O své cestě na psychiatrii i o prvních dnech strávených právě na uzavřeném, takzvaném neklidovém oddělení vyprávěl v Diagnóze F Břetislav Košťál, manažer Studia 27 – Zaostřeno na duši a člověk s osobní zkušeností s duševní nemocí.\n„U mě to začalo před 22 lety. Po významném a zlomovém spirituálním zážitku se mi rozjela psychotická ataka, manická epizoda, takže mám nálepku schizoafektivní poruchy,“ popisuje začátek svého života s duševní nemocí Břetislav Košťál. Jeho diagnózu jsme v rozhovoru označili slovem nálepka právě proto, že v důsledku vlastně není až tak důležitá. „Je důležité rozumět tomu, co se s vámi děje, ale v léčbě to nálepkování vlastně není tolik podstatné. Je potřeba si najít nějakou podporu, nějaké podpůrné vztahy a ty v tom uzdravování fungují nejvíc,“ říká Košťál.\nBěhem své první ataky se dostal na akutní příjem do psychiatrické nemocnice. „Sanitku zavolali rodiče, ale utekl jsem. Pak jsem se potýkal s paranoiou, že na střechách jsou odstřelovači, kteří mě chtějí dostat, a také jsem měl pocit, že když bouchnu do nějakého auta, že zmizí,“ vypráví zážitky z posledních hodin před hospitalizací Břetislav. Na psychiatrii ho nakonec odvezla policie.\n„V tom stresu a stavu, ve kterém jsem byl, se nešlo úplně zastavit, zamyslet se nad tím, otevřeně si popovídat,“ vzpomíná Břetislav Košťál na to, když mu byla po příjmu aplikována zklidňující medikace. „Člověk potom vypadá jako živá mrtvola a i ty myšlenky se najednou násilně zastaví. V tom stavu nedokážete ani přemýšlet, je to totální otupělost, jako když vám v hlavě tvrdne beton.“\nNa neklidovém oddělení se Břetislav kromě otupělosti potýkal také s obrovským strachem. „Bál jsem se, že mě tady uklidili, že už mě nikdo nenajde, že se po mě slehne zem,“ vypráví a připouští, že by mu asi pomohlo, kdyby s ním někdo v tu chvíli víc mluvil a situaci mu lépe vysvětlil. V příběhu dál zaznívají slova jako beznaděj a křivda.\nBřetislav se po čase ocitl i na druhé straně příběhu – v psychiatrické nemocnici absolvoval v roli sanitáře civilní službu. Co z jeho zážitků ovlivnilo další jeho práci? V jakých situacích se mu vrací nepříjemné zážitky z psychóz a hospitalizací? A co může traumata z hospitalizací ještě zhoršit? Poslechněte si celý rozhovor s Břetislavem Košťálem v Diagnóze F.\nMezinárodní fotbalový turnaj EASI CUP 2019


Prezident Dufek: Na moji manželku čeká překvapení - Boleslavský deník\nPrezident Dufek: Na moji manželku čeká překvapení\nMladá Boleslav/ Šéf fotbalového klubu v Mladé Boleslavi se z pořadatele sportovních zápasů na okamžik proměnil v kulturního manažera.\nMiroslav Donutil přebírá dres FK Mladá Boleslav od prezidenta Josefa Dufka.Foto: Deník/Pavel Svačina\nŠéf fotbalového klubu v Mladé Boleslavi se z pořadatele sportovních zápasů na okamžik proměnil v kulturního manažera, když společně se svým kolegou Petrem Svěceným přivezli do Mladé Boleslavi baviče a herce Miroslava Donutila. Jeho představení v sobotu večer přilákalo tolik lidí, že zaplnili celý sál Škoda Auto Muzea. Proč vlastně fotbalisté na Vánoce přivezli právě Miroslava Donutila, odpovídá prezident FK Mladá Boleslav Josef Dufek.\nJak vás napadlo, přivést do Mladé Boleslavi baviče a herce Miroslava Donutila?\nChtěli jsme odlehčit našim fanouškům, boleslavskému obecenstvu i sponzorům předvánoční honičku plnou stresů. Myslím, že ideálním představitelem tohoto odlehčení od stresů formou humoru je pan Miroslav Donutil. Myslím, že to tady plně dokázal.\nVy jste panu Donutilovi dali dres boleslavských fotbalistů i se jménem. Má to nějakou symboliku?\nNe, ale řekl jsem mu, že podobně to děláme při velkých transferech (směje se). Pozvali jsme jej na naše zápasy v jarní části. Může přijít na kterýkoliv zápas. Vím, že je velkým fanouškem fotbalu, často navštěvuje zápasy národního týmu a věřím, že zavítá na fotbal i do Mladé Boleslavi. Myslím, že jméno Miroslav Donutil se na dresu pěkně vyjímá.\nTeď během ligové přestávky, opadla z fotbalového prezidenta typická ligová honička, stres a nervy?\nMoc klidu tedy nebylo, protože během celého prosince dolaďujeme různé záležitosti z hlediska přípravy na soustředění a přípravné zápasy. Od 1. ledna začíná přestupné transferové období a tedy i případné přestupy. Dá se říci, že pro funkcionáře sezona nikdy nekončí, ale už jsem si trochu psychicky odpočinul a zase začínáme pracovat na sto procent.\nUrčitě si oddychnete aspoň na Vánoce. Jak je strávíte?\nKlasicky s rodinou. Vždy se na to velmi těším.\nMáte už ale dárky?\nDárky mám. Přiznám se, že jsem je zařídil až v sobotu. Nejraději je sháním na poslední chvíli, protože už chodím takzvaně po ranách jistoty, kdy přesně vím, co si manželka, dcery i všichni moji nejbližší přejí a co mají rádi. Docela jsme to zvládli velmi rychle, pomohla mi mladší dcera.\nProzraďte, co najde pod stromečkem manželka prezidenta fotbalového klubu.\nDostane naprostou klasiku. Nemůžu být ale konkrétní, protože bych prozradil překvapení. Mohu ale říci, že po stromečkem bude pár drobných překvapení, které nečeká.\nJak Miroslav Donutil Bavil Mladou Boleslav? Čtěte ZDE!\nNa Miroslava Donutila přišel i hokejista Radim Vrbata. Jak se mu líbil a jak oslaví Vánoce? Čtěte ZDE!\nMIROSLAV DONUTIL V MLADÉ BOLESLAVI\nBoleslavský hokejista Vrbata: Český humor mám rád\nFOTO: Miroslav Donutil bavil Mladou Boleslav


Mary J Blige bude hrát Ninu Simone - musicserver.cz\nMary J Blige bude hrát Ninu Simone\nVydáno: 21.12.2005 16:29 v sekci Novinky - Karel Veselý | foto: facebook interpreta\nR'n'b zpěvačka Mary J Blige si v připravovaném filmu zahraje jazzovou legendu Ninu Simone. Blige doufá, že svým výkonem napodobí Jamie Foxxe, který za ztvárnění Raye Charlese ve filmu "Ray" dostal Oskara. Ačkoliv, jak přiznává, vůbec nevypadá jako Simone.\nSvůj filmový debut si Mary J Blige odbude ve filmu, který bude zachycovat jazzovou zpěvačku v době, kdy se stává slavnou a prožívá vztah se svým manažerem Cliftonem Hendersonem. Zatímco Jamie Foxx byl od samotného počátku zainteresován v projektu životopisného filmu o Charlesovi, Blige museli producenti a scénáristka Cynthia Mort přemlouvat. Kývla až po přečtení její životopisné knihy. Projekt je v této chvíli ve stádiu příprav a hledá se režisér.\nAktuální album Mary J. Blige "The Breakthrough" vychází tento týden a obsahuje i duet s Bonem z U2.


Ubongo - honba za diamanty hra, Grzegorz Rejchtman | Knihkupec.com\nUBONGO - HONBA ZA DIAMANTY HRA\nUbongo je originální hra, která v sobě snoubí skládání hlavolamů a soutěžení. Ubongo potrápí vaše mozkové závity, můžeme ho jen doporučit.\nUbongo je určené všem, kteří neradi tráví čas studiem dlouhých pravidel. Jde o rodinou hru s vyváženým poměrem rychlosti a strategie, hru ve svižném tempu a napětí. Stanete se objeviteli a přenesete se do světa šamanů, džungle a tajemných pokladů. Rychlé vyřešení záhadných hlavolamů vede k nalezení cesty k ukrytým diamantům. Ubongo je hra pro všechny nadšence skládaček a hlavolamů. Hra má velmi pěkné grafické ztvárnění a její princip je velmi jednoduchý. Hráči se snaží sestavit skládačku z barevných dílků, posunout svou figurku na hrací desce a vzít si drahokamy. To vše musí stihnout dříve, než se přesypou hodiny. Vítězí hráč s největším počtem kamenů jedné barvy.\nHračky, hry > stolní hry > stolní hry dětské\nPodnázev: Honba za diamanty\nRozměry (mm): 297 × 295 × 73\n629,- Kč 560,- Kč\nV kostce! Města - hra\nMuckinos - hra pro 2-4 hráče od 5 let\nSčítání a odčítání společenská hra na baterie v krabici\nV kostce! Vesmír - hra\n849,- Kč 756,- Kč\nTime´s Up!: Junior\n649,- Kč 546,- Kč