Chata Karkonosza - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Sosnowka\nSosnowka a zdejší nabídka všech 12 ubytování.\nUl. Muflonowa 4, Sosnowka, Sosnowka, Polsko, 58-564 - Zobrazit na mapě\nChata Karkonosza – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Sosnowka je hotel Chata Karkonosza perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nChata Karkonosza rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Sosnowka. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako parkoviště, přeprava do hotelu / na letiště, grilovací zařízení, společenská místnost / TV salónek, společná kuchyň.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Chata Karkonosza je chytrou volbou pro cestovatele do města Sosnowka, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.\nSosnowka Ubytovacích zařízení


Diagnostika procesů utvářející vědomí člověka\nDiagnostika aktuálního stavu a dynamiky vývoje procesů utvářející vědomí člověka či sociálních skupin vycházející z intuice, zkušeností, pozorování, logických pouček, rozumových odpovědí a subjektivních interpretací, bez měření pomocí na člověku nezávislých veličin, nám pravděpodobně zprostředkovává obdobnou míru přesnosti a reálného poznání příčinných souvislostí chování diagnostikovaného systému, jako výzkum molekulárních dějů bez pomocí přesných měřících technik. "Pouhým okem."\nV diagnostice procesů utvářející komplexní systém vědomí člověka, je poznatkově vývojově nutné se od těchto přístupů postavených mnohdy na subjektivních úsudcích a pohledech částečně oprostit a nahradit je výrazně citlivějšími měřícími technikami. To však neznamená, že by v současnosti využívané postupy byly fundamentálně špatné či nefunkční. Spíše bychom měli být schopni začít zohledňovat skutečnost, kterou neustále potvrzují výzkumy neurobiologů. Na světě nenajdeme dva mozky, které by byly identické.\nZ jejich zjištění přímo vyplývá požadavek na vytvoření a aplikačního využívání takových diagnostických metod a nástrojů, které jsou v oblasti jedinečnosti člověka vysoce citlivě rozlišující a přitom jsou schopny akceptovatprincipiální prvky lidské podobnosti, která je sice na první pohled a zvnějšku hodně nápadně stejná (projevy slyšitelného a viditelného chování), ale uvnitř našich mozkových procesů neuvěřitelně rozdílná (pociťovaného prožívání). Dokud tato principiální zjištění neurobiologů při diagnostice vědomí člověka či sociálních skupin opomíjíme, existuje velká míra pravděpodobného rizika, že naše závěry a interpretace příčinných souvislostí lidského chování jsou výrazně zkreslená a tudíž zavádějící.\nTato stránka se bude snažit zachytit východiska diagnosticko intervenčního systému BSA (Barvově slovních asociací), který na základě nasnímaných asociačních procesů mozku „klíčuje“ procesy utvářející vědomí člověka a potenciál jejich vzájemných interakčních vazeb pomocí metody OKAV (Objektově komunikační analýzy vědomí). Následně vyhodnotí a graficky zprostředkuje vlivy interakčního působení životně časoprostorově ohraničených prostředí snímaného vědomí, pomocí techniky TDSP (Test diferenciální struktury postojů). Nejedná se o žádnou „spasitelskou“ diagnostiku, ale o propracovaný systém, který se snaží zachytit a vyhodnotit obrovskou variabilitu procesů utvářející vědomí člověka, kterou bylo možné přivést do vyhodnotitelné podoby až díky počítačové technice.\nVsuvka: Při utváření teoretického popisu této diagnostické metody měření lidského vědomí jsme se pokusili zohledňovat veškeré poznatky o časoprostorových principech interakčního chování přírodních systémů v prostředí a mechanismy evolučně vývojového algoritmu vědomí člověka, které na portálu kvantové psychologie popisujeme. Přesto je nutné některé z násleujících informací vnímat jako subjektivní logikou vykonstruovanou teorii, která se snaží najít možné zdůvodnění, proč je měření takovým přístupem relevantní a utváří tak funkční, v empirii aplikovatelný diagnosticko intervenční systém vědomí člověka.\nNěkterá z níže uváděných sdělení vycházejí ze subjektivně interpretačního pohledu autorů a mohou se ať již v jednotlivostech či v širších kontextových vazbách odlišovat od interpretace čtenářů ostatních, včetně skutečnosti samotné. Příčina je logicky prostá. I když tato technika umožňuje měřit interakční potenciál procesů utvářející vědomí člověka s velkou přesností, neumožňuje s určitostí definovat proč. Proto se nezalekněte, když v textu natrefíte na „oslí můstky“. (Budeme se na ně snažit vždy upozornit) Jsou vyústěním toho, že jsme si zatím sami nebyli schopni najít určité smysluplně uspokojivé odůvodnění, proč tomu tak je (smysl). Možná se vám podaří najít vysvětlení těchto jevů, která budou výstižnější a reálné skutečnosti měřených asociačních procesů mozku bližší.\nJaké mechanismy nesmíme při měřeních opomíjet\nVědomí, je komplex neuronálních procesů, jejichž časoprostorová kontinuita je umožněna díky utváření a působení hodnotových systémů. Motivačně odměňovacím mechanismem organismu je zajištění hodnotových potřeb růstu, reprodukce a sebezáchovy, při co nejúspornějším vynaložení energie. Komunikační procesy vědomí jsou postaveny na interakcích subsystémů s rozdílnou rychlostí přenosu informací (viz Model vědomí). Díky tomu je umožněna plastičnost, kontinuita a komplexnost systému vědomí pro adaptační přizpůsobivost změnám okolního prostředí. Jakkoliv mohou předcházející věty znít po prvním přečtení „nesrozumitelně“, uceleně zachycují podstatu procesů utvářející vědomí člověka, tak jak se je snažíme prezentovat v pojetí portálu kvantové psychologie. Integrující atributy tvoří hodnotové prostředí, potenciál jeho vzájemných interakčních vazeb, změnová rychlost (čas), stereotypie (stejnosti), individualismy (jedinečnosti), a dynamika vývojových změn.\nZ toho vyplývá, že měření procesů utvářející vědomí člověka vyžaduje použití jednak určité variabilní veličiny (ohraničující různá prostředí a jejich časové změny), tak i konstantní veličiny (prostorově rychlostně pro všechny jedince stejné) na člověku nezávislé, umožňující měřit, vyhodnocovat a vzájemně porovnávat chování systému v různých časoprostorových souvztažnostech. Zdůvodnění proč na člověku nezávislých, když chceme měřit na něm „závislé“ vědomí je celkem nasnadě. Pokud jsou všichni lidé ve svém vědomí rozdílní, jakákoliv na člověku závislá veličina by byla individuálně subjektivní "normou". Pravděpodobně bychom reakce vědomí konkrétního jedince museli vybrat jako normu a s ním porovnávat ostatní. Neměli bychom opomíjet východiskovou premisu, že neexistují dva stejné mozky! Variabilní veličina znamená, že budeme schopni přesnou, pro všechny jedince identickou formou ohraničit určitá hodnotově časoprostorová prostředí. Takovou fyzicky hmotně časoprostorově nezávislou, hodnoty ohraničující „veličinu“, zprostředkovávají například čistě lidské konstrukty a sice slova či jejich spojení.\nNa tomto místě bychom se mohli uspokojit tím, že jsme si vytvořili různé vyšetřovací dotazníky, či postačí diagnostika vyplývající ze slovní komunikace. Jenže nastává trošičku problém s přesností. Každý člověk může určité časoprostorově hodnotové prostředí prožívat trochu a nebo zcela odlišně. V životní empirii to znamená, že jsou stimuly v neuronálních okruzích přenášeny neurotransmitery s odlišnou odměňovací silou (dost možná i rychlostí přenosu informací? - viz hodnoty). Dalším úskalím s kterým se budeme potýkat, že nezjistíme, jak kvalitně ("rychlostní ladění") a s jakou odměňovací silou jsou mezi sebou různá časoprostorová prostředí potenciálně provázány. Nehledě na to jaký utvářejí komplex, jež je odrazem celkového prožitkového vyladění vědomí člověka a nebo menších či větších sociálních skupin.\nTyto překážky by nám měla napomoci vyřešit určitá konstantní veličina (prostorově rychlostně probíhající u všech jedinců identicky). Neurobiologové se snaží k tomuto účelu využívat zobrazovací techniky zachycující fukční mozkové procesy. Některé přístupy psychologie při svých diagnostikách stopují reakční dobu vědomí pomocí měření lineárního času (viz odkaz vpravo). Ale!!! Co když pro procesy vědomí platí postulát speciální teorie pana Einsteina, že čas je relativní, jinak řečeno u každého člověka různý, spojitý se změnami prostředí?\nPři rychlostech v jakých se odehrávají interakční procesy neuronálních okruhů, by to pravděpodobně znamenalo, že rychlost (různé časy) časoprostorových změn utváří stěžejní „veličinu odlišností“ mezi vědomím různých lidí.Platí jak pro prožívání tak výstupy kognitivních procesů (postoje i naše logické myšlení). Co by to znamenalo? Pokud budeme chtít diagnostikovat interakční potenciál vědomí člověka a jeho hodnotovou strukturaci co možná nejpřesněji, bez fyzikálně konstantní veličiny rychlosti světla, se pravděpodobně nikdy obejít nemůžeme.\nSpeciální teorie relativity definovala jako jedinou konstantní fyzikální veličinu rychlost světla a zároveň postuluje platnost fyzikálních zákonů pro stejné inerciálně vztažné soustavy. Přeloženo do prostředí interakčních procesů utvářející vědomí člověka by to znamenalo. Lidská vědomí budou prožívat stejně, pokud v ohraničenémčasoprostoru (kontextových souvztažnostech) bude přenos informací zajištěn interakcí systémů se stejnou rychlostí jejich přenosu. Z toho vyplývá, pokud ve stejném hraničním časoprostoru budou interagovat komunikační subsystémy vědomí s rozdílnou rychlostí přenosu informací, budou se tyto systémy (vědomí různých lidí) projevovat odlišným prožíváním.\nJinak řečeno, bez rychlosti světla nebudeme pravděpodobně nikdy schopni s určitou vyšší přesností zachytit vývojové změny vědomí konkrétního člověka, příčinné souvislosti a vzájemné časoprostorové součinnostní vztahy ovlivňující jeho prožívání, chování. Stejně tak vzájemné porovnání různých vědomí či jejich skupinově kvalitativních projevů, zachycení vývojových a změnových vlivů, bez využívání konstantních veličin je s největší pravděpodobností limitně realitu zkreslující a nejednou tendenční. (Příklady závislých věd: Psychologie, Sociologie, Ekonomie, Marketing , Výukové procesy, Právní vědy)\nMalé shrnutí: Pokud bychom měli výše popisované předpoklady komplexně a jednoduše shrnout. Informace, které bude nutné měřením získávat jsou: (motivačně osměňovací hodnota prostředí, potenciál jejich vzájemných interakčních vazeb, změnová rychlost (čas), stereotypie (stejnosti), individualismy (jedinečnosti), a dynamika potenciálních vývojových změn. Jako měřící faktory budeme využívat součinnost (současné působení) veličinschopných stimulovat prostorové prostředí (slova), a čas (rychlost světla). V tabulce níže jsme se pokusily vztahy těchto jevů "určitým" způsobem "logicky" zpřehlednit.\nSlova jsou nejčastěji využíváným nástrojem současných diagnostických přístupů. Ať již ve formě přímého rozhovoru s psychologem, poradcem a nebo dotazníkovou formou v podobě psaného textu. Jejich užití je směřováno, jak pro stimulaci (většinou otázkou), tak pro příjem reakce vědomí (odpovědí). Obdobně při využívání funkčních zobrazovacích technik mozku slouží slova jako stimulační podněty, jako odpovědi jsou však snímány a vyhodnocovány změnové procesy probíhající v mozku. (EEG, PET, fMRI). Stejně tak, technika BSA jako jeden z podnětových stimulů pří snímání asociačních procesů mozku využívá slova a jejich spojení.\nČasoprostorová variabilita prostředí a komplexnost vědomí\nČasoprostorové ohraničení prostředí podílející se na utváření komplexní struktury vědomí člověka je při diagnostickém procesu stimulováno slovy či jejich spojeními. Jejich hledání a výběr byl výsledkem dvacetiletého testování, kdy docházelo k ověřování zda a jak významně různá prostředí „něco“ vývojově důležitého ve vědomí člověka klíčují. Na tomto místě uvádíme příklad se stimulačním rozsahem prostředí, která jsou využívána např. pomáhajícími profesemi při diagnostice a intervencích u dospělých lidí. Vzhledem k ontologickému procesu vývoje vědomí, se bohatost prostředí nutné testovat společně s věkem rozšiřuje. Kdy například u předškolních dětí jejich rozsah činí 48 a u dospělých 108 slov (viz. odkaz) Stejně tak, některá prostředí, po tom, co „splnily“ svoji vývojovou roli, již dále v dospělosti na vědomí člověka „nepůsobí“. Proto jsou ze standardního diagnostického snímání ve vyšším věku vynechány.\nKrátká vsuvka: Zařazení sémantického objektu v konkrétním sloupcizobrazuje reálné prožívání konkrétního prostředí jedincem (Jeho motivačně odměňovací hodnotu). Barevné odlišení slov pak zachycuje, jak daný objekt prožívá populační průměr. Blíže se hodnotami, jejich odměňovací silou zabývají také stránky i v jiných oblastech tohoto portálu (Hodnoty, Hodnotové struktury a procesy vědomí). Pokud si čtenář na tomto místě klade otázku, jakým způsobem se informace o hodnotě určitého prostředí pro vědomí daného člověka měří, na odpověď si musíme ještě pár řádků počkat, něž přikročíme k ozřejmění role druhé veličiny využívané pro diagnostiku technikou BSA. (Na tomto místě jsme jen ve zkratce naznačili, proč jsou v grafu různá prostředí (slova) označena barevně)\nPři výběru vhodných slov záleží na účelu testování. V současné době se využívají testovací sady prostředí pro psychodiagnostiku, personální profily, školní zralost, evaluace školských zařízení, psychosomatiku, marketingové výzkumy konkrétních trhů, skupinové a psychopatologické jevy. Výběr sémantických výrazů a jejich spojení umožňuje vysokou míru variability, při testování vztahu vědomí člověka či sociálních skupin k definovaným prostředím. Lidově řečeno, jak tato prostředí ovlivňují vědomí člověka a jak ono ovlivňujě tato prostředí.\nPokud si čtenář pozorně všímal, tak mohl zjistit, že slovní objekty zachycují časoprostorové hranice nejenvnějšího, ale i vnitřního prostředí člověka. Pro lepší představivost si zkusme uvědomit interakci vědomí a uváděných prostředí na časoprostorovém „snímku“ běžného dne. Zjistíme, že s působením většiny z nich se interakčně potkává většina lidí české populace dennodenně. Ať již se jedná o přímý fyzicky hmotný kontakt a nebo jejich aktivování ve fyzicky nehmotné paměti. Jednotlivá prostředí nepůsobí ve vědomí samostatně, ale utváří ucelenou, vzájemně souvztažně „provázanou“ strukturu. Z neurobiologického pohledu, se jedná o interakční potenciál neuronálních okruhů mozku.\nJako názorný příklad může posloužit faktor „Centrální objekty vědomí“ jež jsou utvářeny časoprostorově ohraničujícími sémantickými objekty (Já, Moje Psychika, Moje Tělo, Energie, Čas, Skutečnost, Riziko, Změna). Tato prostředí jsou ve vědomí současně aktivovány každou vteřinu našeho biopsychosociálního bytí. Jinak řečeno, jejich souvztažné působení ovlivňuje rozhodovací procesy jedince neustále Pod většinou slovních objektů (ohraničující určité prostředí) by si pravděpodobně i laický čtenář dokázal představit roli jejich působení. Ale co mohou znamenat prostředí jako (Čas, Skutečnost, Energie)? Pod slovem Skutečnost si můžeme představit kontextový rámec prostředí, tedy vše co se zrovna kolem nás a v nás odehrává, Čas je rychlost s jakou informace o prostředí zjišťujeme a Energie představuje úsilí které „vnímání skutečné reality prostředí kolem nás“ věnujeme (viz měření v české populaci). Pokud si tyto tři pojmy představíme jako současně působící, tak člověku hlídají jeho vnímání reality, tak aby si mozek neutvářel jednu logickou fikci za druhou (virtuální představy o prostředí).\nPři bdělém stavu jsou to kauzálně logické konstrukty utváření našich představ o budoucnosti či minulosti určitého prostředí a ve spánku zase naše sny. Jejich mechanismy jsme se podrobněji snažili popsat na jiných stránkách tohoto portálu a v odkazech na studie z měření.\nLidově řečeno, centrální objekty jsou momentálně aktivovány a ovlivňují vědomí každého z nás. Naproti tomu například faktor „Osoby a skupiny“, jež jsou utvářeny časoprostorově ohraničujícími sémantickými objekty (Moje rodina, Děti, Sourozenci, Táta, Máma, Partner, Lidé, Psycholog) s největší pravděpodobností nebyly při čtení těchto řádků stimulačně v mozku aktivovány u nikoho z nás (do tohoto místa, než byly v textu zmíněny). Přesto nesmíme opomíjet, že se formativně podílely a podílejí na utváření celistvé hodnotové struktury našeho vědomí, tedy i samotných centrálních objektů.\nPokud bychom se chtěli pokusit o velmi zjednodušují shrnutí. Tak jednotlivá prostředí utvářejí v mozku vzájemně propojený komplex neuronálních okruhů, sloužící organismu k zajištění jeho životních potřeb růstu, reprodukce a sebezáchovy (zabránění rizikům) v jeho existenčním stále se měnícím vnějším prostředí. Hierarchická struktura hodnot (rozdíly v prožívání jednotlivých prostředí) mu umožňuje cítit, vnímat a rozeznávat životně existenční rizika (dlouhodobá, krátkodobá, situační) a predikovat, směřovat svůj biopsychosociální růst. Pozorného čtenáře pravděpodobně začíná trápit otázka. Jak a kde si získávají prostředí ve vědomí člověka svoji hodnotu? Procesem jejich utváření se zabývá stránka "Hodnoty", diagnostickým vyhodnocením stránka "Hodnotové struktury a proces vědomí". My se v následujících řádcích budeme snažit popsat způsob, veličiny, mechanismy a důležitost jejich měření pro poznání funkční struktury utvářející vědomí člověka včetně menších či větších sociálních skupin.\nProstředí slova a výzkum vědomí\nSémantické a „kreslené“ vyjádření časoprostorového ohraničování různých prostředí používá valná většina psychodiagnostických metod a přístupů. Ať již se jedná o jejich stimulační aplikaci v mluvené řeči (rozhovor s diagnostikem), písemné dotazníkové testy a nebo projektivní heuristické metody. Při jejich přesné interpretaci se však pravděpodobně diagnostik dostává do problémů způsobených interpretačním zkreslováním našeho vlastního mozku bez toho, abychom měli šanci tuto naši nepřesnost či nesoulad vůbec odhalit. Nedozvíme se o nich. Příčina je banální, ale s fatálním dopadem na výstupy a poznání diagnostikovaného vědomí. Jednoduše mozek každého jedince má utvořen určitý potenciál neuronálních okruhů, který mu umožňuje zaznamenávat změny v prostředí v určitých přesnostech a omezeném časoprostorovém rozsahu.\nMozek, aniž bychom si toho v běžné komunikaci všímali, přijímaný kontextový obsah komunikovaného sdělení od jiného člověka pro nás zkresluje. Snaží se jej uchopit po svém, na základě svého poznání a hodnot.\nPokud přijmeme jako axiom výsledky výzkumů neurobiologů, že na světě neexistují dva identické mozky, musíme chtě nechtě využívat takových diagnostických metod a nástrojů, které jsou v oblasti jedinečnosti člověka vysoce citlivě rozlišující a přitom jsou schopny akceptovat principiální prvky lidské podobnosti, která je sice na první pohled a zvnějšku hodně nápadně stejná (projevy slyšitelného a viditelného chování), ale uvnitř našich mozkových procesů neuvěřitelně rozdílná (pociťovaného prožívání). Což je pro mozek jakkoliv praxí protřelého výzkumníkanemožné přesně rozlišit. Nemá utvořen dostatečně bohatý interakční potenciál svých neuronálních okruhů, které by mu umožnily poznat a vyhodnotit prožívání a vzájemné vazby utvářející vědomí někoho jiného s přesností blížící se realitě.\nPokusíme se předložit určité přirovnání. Každý mozek má určitým způsobem rychlostně nastrukturován časoprostorový potenciál svých neuronálních okruhů. Nejlépe tento rozdíl sami na sobě můžeme pozorovat, pokud provádíme určitou dávno naučenou dovednost automatizovaně. Jde to velmi rychle. Naopak když se snažíme uchopit pro nás nový problém, naučit a zvládnout novou dovednost (vztahy různých prostředí), chvíli to trvá než přijdeme na správné řešení. Mozek se zabývá otázkami a vyhledává, jde to oproti jednou již uchopenému výrazně pomaleji. A tak zatímco mozek diagnostikovaného člověka verbálně prezentuje své dosavadní dovednosti, zkušenosti s velkou rychlostí, pro mozek diagnostika je to pokaždé řešení nového problému, kterému se snaží teprve porozumět. Jde to velmi pomalu. Důsledkem je že některé podnětové kontexty opomene, aby byl schopen udržet komunikační tempo s mozkem diagnostikovaného člověka. Není to tím, že by ho neslyšel a nebo nevnímal, ale jeho kognitivní mozkové procesy se nestačí adaptovat na asociační rychlost mozku zkoumaného vědomí.\nFunkční zobrazovací přístupy (EEG, fMRI, PET)\nSoučasná věda a aplikovaná medicína již nabízí vícero zobrazovacích technik, které umožňují s velkou přesností zaznamenávat funkční aktivity různých mozkových oblastí, jejich rozdíly a změny. Což by nám mělo umožnit vyhnout se bohatostně strukturační omezenosti mozku výzkumníka, který je odkázán na běžné pozorování, či slovní komunikaci. (Tuto práci za něj zvládne a vyhodnotí velmi citlivý a časoprostorové změny přesně měřící přístroj.) Bez větších obtíží tak dokážeme vědomí diagnostikovaného člověka slovně stimulovat určitým informačním prostředím a vyhodnotit, které mozkové oblasti se podílejí na jejich zpracování.\nV dnešní době již dokážeme u konkrétních lidí zaznamenávat funkční procesy jejich mozku, ale ještě je neumíme konkrétním způsobem uchopit v kontextu komplexního systému vědomí, jeho vztahu s různě ohraničenými vlivy prostředí, rozhodovacími mechanismy, potenciálem vývojových změn a porovnávání s určitou populačně vztaženou obvyklostní normou. Naše porozumění časoprostorové komplexnosti vědomí je z neurobiologického pohledu prozatím stále „nijaké“. Prostředí v kterém se tyto techniky uplatňují nejběžněji, je při zkoumání projevů výrazných rozdílů v chování lidí s poškozeným a zdravým mozkem. To nám pomáhá v přesnější orientaci, které mozkové oblasti pravděpodobně souvislostně ovlivňují určité projevy chování člověka a proč. Co však nedokážeme dostatečně přesně vyhodnotit, jak se liší v mozkové činnosti dva zdraví lidé při provádění stejných časoprostorových úkonů. Výstižněji řečeno. Neumíme vytvořit přesný kauzální vztah "nepatrných" odlišností v projevech jejich chování a prožívání s měřenými funkčními procesy jejich mozku.\nNeměli bychom ani opomíjet jednu možnou reálii. Naše stávající souvislostní interpretace a závěry vycházející ze současných měření se mohou s příchodem nových výzkumných technik, umožňující výrazně přesněji rozlišovat menší časoprostorové rozdíly ve funkčních procesech zkoumaných mozků ukázat jako nepřesné, milné a zavádějící. Jako příklad by nahrávalo, že existují lidé, kteří životně fungují s polovinou svého mozku skoro stejně, jako lidé s mozkem celým. Což by mohlo nasvědčovat tomu, že mozkově prostorové měření by mělo být "nahrazeno" za komunikačně objektové měření součinnosti různých prostorových oblastí. Ale nepouštějme se do spekulací. Přesnější poznatky a výstupy různých výzkumů funkčně zobrazovacími technikami neustále přibývají, kdy nové nejednou principiálně popře to staré, po dlouhou dobu považováné za „absolutně“ platné. (Viz mozkově funkční centra versus prostorově rozsáhlé neuronové sítě na funkčních oblastech nezávislé)\nPrincipiální bariéry diagnostických metod vědomí člověka\nZkusme si tyto zdánlivé nesrozumitelnosti prezentovat na empirických přirovnáních. Představme si, že budeme chtít vyzkoumat, jakým způsobem ovlivňuje chování a prožívání současných lidí vztah k prostředí jejich mámy, energie, sebepojetí, těla, psychiky, rizika, skutečnosti, rozhodovacích mechanismů, procesy jejich vylučování atelevize. Zda je všichni prožívají stejně, rozdílně co jim to v životě způsobuje atp.\n1. První podstatou je, že budeme potřebovat dostatečně velký vzorek (desetitisíce) zkoumaných osob (neexistují dva stejné mozky). Musíme utvořit určitou populačně vývojovou normu procesů vědomí abychom s ní mohli porovnávat jedince. Pro zobrazovací techniky finančně, časově a organizačně náročné.\n2. Měření prostředí musí být dostatečně přesná, tak aby dokázala zachytit obrovskou populační variabilitu, ale i skupinové stejnosti. Prefabrikovaný dotazník nabízí pouze omezenou míru potenciálních reakčních odpovědí. Tím by došlo k výraznému zkreslování a k zavádějícím výstupům. K tomu slovní a psané odpovědi jsou výstupem rácia.\n3. Kontextové ovlivnění komplexu vztahů ve vědomí. Zobrazovací techniky a ani ústní rozhovor vedený diagnostikem nezachytí prožívání (stimulačně odměňovací sílu) a časoprostorový potenciál vazeb zkoumaného prostředí (mámy, energie, těla, ) na další životní reálie (ostatní časoprostorová prostředí)\n4. Nezjistíme aktuální stav jejich změnového potenciálu. Empirický měřitelný odhad, jak se chování vědomí bude vyvíjet v čase. Která prostředí budou působit na jeho změnu atp. Jinak řečeno predikce budoucího vývoje a potenciál jeho časoprostorových změn. (Není v současnosti pravděpodobně reálné ani jedním z výše popisovaných přístupů)\n5. Interakční vlivy ostatních vědomí. Zobrazovací techniky, dotazníky, stávající heuristické projektivní techniky, osobní pohovory prozatím neumí s dostatečnou mírou přesnosti vyhodnotit vlivy různých vědomí, pokud dojde jejich interakční komunikaci. (Populační vlivy, interakce lidí v malých či větších sociálních skupinách)\nKrátké shrnutí. Jakkoliv by se mohly vlivy výše popisovaných bodů čtenáři jevit jako marginální, jejich důležitost pro uchopení a porozumění stěžejním mechanismům utvářející vědomí člověka patří spíše do kategori principiálních. Bez schopnosti jejich přesnějšího měření budeme nadále "tápat" v diagnostice žijící populace v tak důležitých oblastech jako jsou Procesy učení, Hodnotově motivační mechanismy, Sociálně skupinové interakce, Uzdravovací procesy, Psychosomatické jevy.\nSémantické výrazy (slova), jako objekty ohraničující určitá časoprostorová prostředí jsou veličinou pro diagnostiku procesů utvářející vědomí člověka podstatnou, ale zdaleka nepostačující. Z toho důvodu bude pravděpodobně bezpodmínečně nutné, vždy společně se slovní stimulací začít využívat další veličiny. Bez nich by mohly být naše závěry o vědomí konkrétního člověka či sociálních skupin subjektivní, nepřesné a zavádějící. Stejně tak nebudeme schopni zjistit, jak se vzájemně různá časoprostorová prostředí ovlivňují, včetně interakčních vlivů vědomí různých lidí mezi sebou navzájem. Výstupem řečových rozhovorů a diskuzí jsou časoprostorově zjednodušené kauzálně logické soudy zprostředkované zkoumaným vědomím či interpretátorem. Mozek potažmo vědomí se však řídí logikou časoprostorově relativistickou.\nVědomí - rychlost světla\nPřed tím než přikročíme ke čtení následujících řádků považujeme za nutné upřesnit vznikání jejich informačního obsahu, tak aby čtenáři neutvářel realitu zkreslující dogmata. Začlenění rychlosti světla společně se slovy do diagnostického procesu vědomí, se projevila jako stimulačně odpovědní veličina, která umožnila rozklíčování nejen výše zmíněných 5 bodů. Lidově řečeno, empirickým šetřeními bylo ověřeno, že dokáže zachytit s velkou přesností rozdíly mezi procesy utvářející vědomí jednotlivců a zároveň zachytit skupinové synergismy ve vztahu k prostředí.\nProč se ukazuje tato veličina při snímání procesů utvářející vědomí člověka funkčně použitelná definitivním způsobem zdůvodnit neumíme. Takový důkaz by si vyžadoval ještě jiné zobrazovací techniky, umožňují výrazně přesněji zkoumat funkční projevy v mozku, než má současná věda k dispozici. Proto přistupujte k následujícím řádkům, jako k naší snaze nalézt a nabídnout teoretická vodítka, či určité vysvětlení souvislostí. Připojíme i odkazy, které by měly potvrdit její validitu.\nVědomí normalita a individuální jedinečnost\nZkusme se zeptat postupně několika lidí jak je ovlivňuje prostředí jejich mámy, vylučování a postupně všech prostředí zmíněných v odkaze výše, které na ně během dne působí. Snažme se to dělat bez toho, abychom do jejich slovní projekce nezasahovali, nesměřovali je k získání určité odpovědi, které by našemu mozku usnadnilo její logické uchopení. Pokud je necháme mluvit dostatečně dlouho, velmi záhy zjistíme, že co vědomí, tak vytváří unikátní postoje jejich vzájemné kontexty a vazby. Tím se nám potvrdí výzkumy neurobiologů, které předikují co člověk to originální a jedinečná struktura individuálního mozku. Výsledkem pravděpodobně bude, že našim mozkem nebudeme schopni zpracovat a vyhodnotit tolik různých odpovědí, bez toho abychom některé nepreferovali jako pro život konkrétního jedince důležitější a opomeneme ty, které náš mozek automaticky na základě svých vlastní zkušeností vyhodnotí jako méně podstatné. Tímto přístupem si náš mozek utvoří pro sebe uchopitelnou odpověď, ale bohužel daní této snahy bude obrovská míra subjektivity a zkreslování skutečnosti.\nDruhým možným přístupem je, že předem stanovíme určitý počet kvalitativních znění možných odpovědí apřimějeme tak diagnostikovaná vědomí aby zkreslovalo skutečnost samo. Jednoduše ho přinutíme k tomu, aby se vešlo do námi předpřipraveného rámce. Dáme mu cíle, do kterých se musí vejít. Na základě statistického vyhodnocení těchto odpovědí stanovíme normalitu, odchylky a získáme tak odpovědi na naše otázky. Tímto způsobem jsou konstruovány všechny dotazníkové formy diagnostiky, výzkumů veřejného mínění, IQ testy, atp. V jednoduchosti řečeno, hledáme určité skupinové pojetí problému, který jsme si sami hypoteticky zkonstruovali, včetně omezeného a ohraničeného počtu jeho možných řešení. Získáme tak závěry čeho je nejvíce stejného, jiného a odlišného a na základě toho si utváříme závěry. Pokud jsou odpovědi získány od dostatečného počtu dotazovaných a vykazují gausovskou křivku rozložení, prohlásíme tyto výstupy za validní. Otázka zní. Za jak moc validní a o realitě vypovídající skutečnosti hovoříme, když jsou všechny odpovědi již od začátku zkreslené? Z tisíců zkreslených odpovědí, přeci nemůže vzniknout statistická pravda a nebo ano?\nZ výzkumu tak možná získáme odpovědi, které náš vlastní mozek svoji vypovídací hodnotou a jednoduchostí uspokojí, budeme ho moci publikovat, ale o skutečném potenciálu diagnostikovaného vědomí nám toho moc reálného nenapoví. Tím nechceme zpochybňovat snahy tvůrců dotazníků, ale upozornit na principiální existenci problému omezování přesnosti výzkumu vědomí člověka, z důvodu získání snadno uchopitelných odpovědí od velkého počtu lidí z kterých následně musí vznikat zavádějící soudy.\nDostáváme se tak do kleští. Na jedné straně je nutnost umožnit projev obrovské variability postojů vědomí člověka k určité skladbě podmínek prostředí a na straně druhé potřeba jejich statistického vyhodnocení. Řekněme nalezení míry s jakou statistické zjednodušování nebude zkreslovat realitu natolik, aby výstupy vedly k zavádějícím soudům a interpretacím. Z toho vyplývá, že potřebujeme přinejmenším ještě jednu veličinu, kterou bychom jednak zkoumané vědomí podnětově stimulovaly a na základě měření její zpětné vazby byli schopni s dostatečnou statistickou přesností rozlišovat individualismy a skupinové synergismy (chcete li, obdobu archetypů pana Junga).\nRychlost světla a diagnostika vědomí\nRychlost světla, jako možné řešení výše popisovaných omezení nebyla vybrána náhodou. Ve své podstatě je to jediná fyzikálně měřitelná veličina, kterou lze považovat v relativistickém pojetí světa za konstantní, pro všechny pozorovatele stejnou. Lidově řečeno, podnětová stimulace rychlostí světla bude pro všechny vědomí stejná, bez ohledu v jakém časoprostoru se pohybují (rozdílnost jejich poznatků návyků, preferencí, individuality, vnímání).\nZároveň lze uvažovat, pokud dokážeme získávat od diagnostikovného vědomí odpovědi ve formě individuálního záznamu rychlosti světla, budeme schopni určit kvalitativní shodu či rozdílnosti odpovědních reakcí různých vědomí. Jedním z postulátů speciální teorie relativity pana Einsteina je, že v inerciálně vztažných soustavách probíhají fyzikální děje identicky. Převedeno do prostředí měření vědomí člověka, pokud se nasnímané rychlosti světla vědomí různých lidí a různých prostředí budou shodovat, měly by v nich probíhat identické fyzikálně chemické děje (prožívání). Získáme tak onu potřebnou konstantně vztahovou veličinu, na základě které jsme schopni statisticky s velkou přesností porovnávat kvalitativní stejnosti a odlišnosti v odpovědích vědomí různých lidí.\nNastává však další principiální otázka. Jakým způsobem je možné jednak stimulovat a jednak získávat odpovědi ve formě rychlosti světla z lidského vědomí? Rychlost světla v látkovém prostředí je menší než rychlost světla ve vakuu. Je ovlivněna příslušnou látkou (materiálem). Následkem je změna barvy, frekvence, energie a hybnosti světla. Následný informačně kontextový rámec námi nabízené odpovědi může působit na čtenáře jako pověstný oslí můstek a nebo se taky projevit jako správný.\nTo by mohlo znamenat, pokud uvažujeme o kvalitativně odlišných odpovědích vědomí na stejné podněty, můžeme je rozeznat podle odlišné energetické hladiny, frekvence, a také barvy. Zatímco měření dvou prvně zmíněných veličin (energetická hladina a frekvence), které jsou smysly člověka "nevnímatelné", tvoří základ funkčních zobrazovacích metod (EEG, PET, fMRI), projevy odlišností rychlosti světla ve formě barev naše smysly nejen že odlišovat umí, ale díky jejich změnám a rozdílům je náš mozek vůbec schopen uchopovat hraniční časoprostorové změny a rozdíly prostředí kole nás (vidění a někteří i slyšení).\nObecně je známo, že vnímaná barva určitého objektu závisí na kontextu v kterém je objekt pozorován, jeho vlastností odrazu a spektrálním složení zdroje světla. Co zůstává často opomenuto, je způsob fungování samotného vizuálního systému. A sice, že vnímaná barva objektu závisí na integraci lokálních a kontextových podnětů (interakci různých časoprostorů). Zatímco fenomenologické teorie vidění barev jsou rozšířeně používány, teorie založené na samotném neuronálním zpracování podnětů, konzistentní s psycho-fyziologickým měřením zůstávají opomíjeny.\nPřitom platí, že pravděpodobně pouze díky těmto vlastnostem neuronálního zpracování barev mohou živé organismy zaznamenávat a vyhodnocovat informace o změnách vnějšího a vnitřního prostředí, včetně schopnosti udržování jejich konzistence a utváření kontextových celků. Z toho vyplývá, bez této schopnosti neuronálních sítí, by jakýkoliv živý organismus mohl reagovat pouze na aktuální bezprostřední impulsy (informace). Pokud by se za těchto podmínek vůbec mohl vyvinout, tak by se projevoval pravděpodobně jako situačně reaktivní organismus. Nemohly by existovat procesy paměti, dědičného výběrového předávání informací, selektivní procesy, procesy učení atd.\nKonzistence neuronální teorie funkčnosti barev byla ověřována pomocí počítačové simulace chování modelu kórových oblastí mozku podílejících se na percepci barev. Simulace testovaly hypotézu, že rozsáhlé reciproční spoje uvnitř a mezi vzdálenými oblastmi mozku, zprostředkovávající dynamický proces zpětnovazební interakce, integrují kontextově podmíněné souvztažnosti do vnímání barev.\nPři použití stimulačních impulsů obdobných těm, které byly použity v psychofyziologických testech kontextuálních vlivů, byly na simulačním modelu pozorovány identické vzorce pálících neuronů s psychofyziologickými daty lidí proudržování stálosti a indukci barev. Selektivním přerušením recipročních spojovacích vazeb se snížila shoda mezi odezvami simulačního modelu a psychofyziologickými daty. Tato zjištění jsou zcela v souladu s předpokladem, že zpětnovazební interakce uvnitř korových oblastí a mezi nimi navzájem, hraje stěžejní roli pro kontextově sensitivní vidění barev.\nMalý závěr: veličina rychlost světla (barvy): Pokud bude jakýkoliv psychodiagnostický nástroj měřit vlivy vzájemných kontextových vazeb prostředí utvářející vědomí člověka, bez využití barvových stimulací a barvových odezev interakčních procesů se s největší pravděpodobností neobejde. Díky jejich vlastnostem mohou být získány poměrové ukazatele, zaznamenávající na jedné straně stálost procesů vědomí, jejich kontextové vazby, vyhodnocovat stejnosti a rozdíly s přesností odpovídající realitě.\nZ toho vyplývá, že jakýkoliv obor humanitně vědního zaměření, analyzující projevy chování člověka, pokud pro svou diagnostiku nepoužívá barvy (možná i jiné formy energerického pozadí?), pravděpodoně nemá šanci zjistit kontextové vazby příčinných souvislostí pozorovaných jevů. Může je pouze odhadovat a pracovat podobně jako pořekadla a pranostiky. Třeba se i někdy trefit.\nMůže na tom něco být?\nPokud mozek člověka sleduje určitý konkrétní záměr či hypotézu, automaticky směřuje k tomu vyhledávat a vnímat především informační obsahy, které budou jeho vykonstruované predikci mírně řečeno nakloněny. Stejně tak by měly na čtenáře působit informace prezentované na této stránce. Bohužel, je to postup, který je pro mozek člověkaneodolatelný, i když se racionálně bude snažit o maximální objektivitu. Naštěstí existují požadavky měření. Tím je možné logikou utvořené konstrukty postupně verifikovat a nebo jednou pro vždy vyvrátit, jako nepřesnou či slepou cestu poznání.\nPokud tuto potřebu vztáhneme k působení barev ve vědomí lidí a jejich možnému použití jako statisticky na percepci druhu homo sapiens „nezávislé“ porovnávací veličiny, měli bychom být schopni objevit její nezávislost i v empirických měřeních. Jak toho dosáhnout? Pokud použijeme dostatečně velký vzorek nasnímaných vědomí, mělo by se potvrdit, že lidé jako druh nepreferují žádnou ke snímání použitou barvu. Jinak řečeno, že pravděpodobnostní rozložení odpovědní volby všech barev, které jsou v podmětové stimulaci využity, bude stejné. Žádná barvová volba v rámci velkého populačního vzorku nebude preferována před jinou.\nDiagnostika procesů vědomí - barvy a prostředí\nZ výše zmíněného vyplývá, že pro měřitelnou diagnostiku procesů utvářející vědomí člověka bude potřeba využívat jednak variabilních veličin definující různá časoprostorová prostředí (slova) a barvy, jež umožní zachytit potenciál časoprostorových souvztažností, stejnosti a rozdíly mezi nimi.\nNa tomto místě si dovolíme navrhnout krátký odklon od teoretického přístupu. Pro jednodušší uchopování informací doporučujeme čtenáři navštívit stránku na kterou směřuje odkaz vpravo. Může si tak na vlastní kůži vyzkoušet jak v empirické realitě vypadá současné působení stimulace slov a barev, včetně odpovědní volby. Stačí do situačního energetického testu zadat věk a pohlaví. Zda se rozhodne vyzvednout si svůj vlastní snímek, již záleží na jeho rozhodnutí, které je na zkoušce snímácí technologie BSA nezávislé.\nPodstatou je, že snímané vědomí má k dispozici rozsáhlou volbou barvově asociačních reakcí, které dovolují zaznamenávat 336 kvalitativně odlišných odpovědí ke každému podnětovému prostředí (sémantickému objektu). Jinak řečeno, existuje velmi rozsáhlý prostoro pro vyjádření individuality jedince a přitom na bázi statisticky vyhodnotitelné konstatní veličiny zachycující projevy prožívání a chování u všech snímaných vědomí stejně.\nProč je snímací obrazovka uzpůsobena formě kterou jste viděli? Odpověď naleznete na stránce "Snímací modul"\nKomunikační model vědomí a barvy\nCo barvově slovním snímáním vědomí člověka získáme? Rozsáhlou bázi informací o vzájemném interakčním potenciálu vztahů různých prostředí ve vědomí člověka. Několika šikovnými statistickými funkcemi jsme schopni korelovat a vyhodnocovat vzájemný preferenční potenciál interakčních časoprostorových vazeb procesů utvářející diagnostikovaná vědomí. Blíže se výstupům snímání vědomí pro pomáhající profese věnuje tato stránka. Jejich aplikačním využití se zabývají specializované oblasti využívající odlišné výstupy (školství, HR, pomáhající profese, psychodiagnostika, marketng). Odkazy na specializované portály jsou umístěny na stránce "Kontakty".\nMůžeme je vzájemně porovnávat, vyhodnotit jevy, které zastupují skupinově druhovou variantu života a ty které představují individuality jednotlivců. Zjišťovat jaká časoprostorová prostředí spolu souvisí více, jaká méně a získat celkový obraz o potenciálu snímaného vědomí. Jinak řečeno, získáme to, co prozatím nedokážeme zjišťovat funkčně zobrazovacími technikami (EEG, fMRI, PET) – komplexnost a vzájemné vztahy vlivu různých prostředí ve vědomí, skupinovými a individuálními rozhovory – na subjektivním vnímání nezávislá porovnatelnost a v neposlední řadě vysokou přesnost s populačně vztahovým rámcem. Jako podnět pro hlubší zamyšlení by mohl posloužit i trochu jiný pohled na volby barev a slov (viz odkaz).\nPozorný čtenář dost možná začíná pociťovat, že mu stále „něco“ podstatného uniká. Jak můžeme poznat co jaká barvová volba znamená, k čemu se vztahuje. Jinak řečeno kontextový rámec barvových voleb, tak abychom byli schopni nasnímané procesy interpretačně celistvě ve vztahu ke konkrétnímu vědomí uchopit. Ten kdo ve svém čtení teoretické části nepřeskakoval mohl narazit na stránku, která se věnovala teorii a mechanismům evolučního vývoje vědomí, kde byl popsán objektově komunikační model lidského vědomí skládající se ze subsystémů (Somatického, Energetického, Mentálního a Sociálně vztahového, zachycující interakci s vnějším prostředím fyzicky hmotným a fyzicky nehmotným).\nKrátké připomenutí: Všechny signály z vnějšího a vnitřního světa člověk registruje přes své „tělo“ somatický systém. Lidské tělo je tak vstupní a výstupní branou pro všechny komunikační procesy. Tělo vyšle neurofyziologickou a neurochemickou reakcí impulz energetickému systému „emocím“. Při tomto procesu je impulzu přidělena „emoční hodnota“ – informace je přijímána jako příjemná, neutrální anebo nepříjemná. Signál postupuje dále přes mentální systém, kde se rozkládá v neuronových sítích, v němž dochází k "rozumové analýze“ týkající se významu, rizika, novosti atd. Následně v sociálním systému probíhá „vztahová analýza“, korektura – kde je vyhodnocováno, nakolik se informace vztahuje k již známým informacím, vzájemné vazby, jaké může mít důsledky, jakou má „vztahovou hodnotu". Jako výsledek tohoto komplexního procesu je za pomocí těla (chování) a řeči vyjádřena odpověď na signál.\nMalá vsuvka o časových sovislostech: V realitě našeho objevování byl objektově komunikační model vědomí vytvořen na základě dvacetiletého zkoumání, desetitisíců diagnostikovaných vědomí barvově slovními asociacemi. Jinak řečeno, teoretická část popisu evolučnícho mechanismu vědomí vznikala až jako snaha o určité interpretační spojení psychodiagnostických výstupů s evolučně vývojovými mechanismy. Jednotlivé komunikační subsystémy utvářející komplexní vědomí člověka evolučně přinášely organismu rozsáhlejší a kvalitnější časoprostorové rozhodovací mechanismy pro zajištění jeho životních potřeb růstu reprodukce a sebezáchovy (blíže na stránce "Mechanismy utváření a evolučního vývoje vědomí"). Jednotlivé komunikační subsystémy utvářející komplexní vědomí člověka evolučně přinášely organismu nové množnosti pro zajištění jeho potřeb růstu reprodukce a sebezáchovy.\nMěření = osvětlení "záhadného" vlivu „podvědomí“\nA k čemu nám může být takový model dobrý? Přinejmenším aby nám ukázal, co vše je člověk schopen ve svém aktuálním vědomí měnit, kolik úsilí ho to bude stát a kde jsou jeho limitace. Zcela záměrně použijeme životního příkladu, který zůstává bez schopnosti přesných měření vědomí člověka doposud mnohými vědními obory neuchopen.\nPravděpodobně to byl pan Freud, který se největší měrou zasloužil o rozšíření pojmu podvědomí (alias „pudově živočišně tajemného“). Dokonce i v současné době plno humanitních vědních oborů tohoto pojmu využívá jako berličky, když nejsou schopny kauzálně logicky („racionálně“) vysvětlit, proč jim nevycházejí predikce chování jimi zkoumaných systémů. Příčina je celkem jednoduchá. Mozek je ve své funkční podstatě velmi sofistikovaný nástroj umožňující komunikačně propojovat a zprostředkovávat časoprostorové informace vnitřního a vnějšího prostředí organismu. Evolučně nejbohatším a časoprostorově nejrozsáhlejším způsobem to dokáže ten lidský. Jenže!!\nTaky dovoluje člověku utvářet predikce na základě pouhých racionálních konstruktů („rozum“) bez toho, aby svoji fikci „konzultoval“ se somatem. Lidově řečeno funkční podstata mentálně sociálního subsystému ve vědomí dovoluje cokoliv co má člověk uloženo ve své paměti propojit dohromady a vytvořit logicky lineárně znějící konstrukt, naplňující jeho představy a přání. Když se nám něco obdobného přihodí ve spánku nazýváme tento jev sněním. Pokud za bdělého stavu, tak to pojmenujeme kauzální logikou daného jevu. Blíže je podstata tohoto fenoménu utváření fikcí rozebrána v rámci záložky „Hodnoty“.\nJe docela zajímavé pozorovat jak právníci, ekonomové, politici se neustále ohánějí svými logickými soudy a vůbec je nenapadne, že ve svých s prominutím blábolech opomíjí vlivy toho, co se tu vyvíjelo po milióny let evoluce (lidského těla). Je pro ně snazší spokojit se s tvrzením, že určité jevy byly ovlivněny podvědomím, náhodou, než aby museli kalkulovat s poznáním, že existuje něco s tak exaktně předpověditelným chováním, jako je vliv našeho somatu, jehož evoluční kvalitu a potřeby nepřetvoří jakékoliv snahy o logické konstrukty rácionálních pravidel.\nPro připomenutí: Tělo, (Somatický subsystém vědomí) je schopno vysílat i přijímat informace ve formě bioelektrických, biochemických a biofyzikálních podnětů o momentálním, průřezovém stavu všech orgánů až na nitrobuněčnou úroveň, přičemž základem je dostatek – nedostatek (či jinak přítomnost – nepřítomnost, kvantitativní a následně i kvalitativní). Tímto komunikačním procesem je zajišťována ona optimální hladina fungování celého somatického systému – funkční rovnováha (chcete-li popisovaný princip neurovegetativní homeostázy). Základem je buněčná informační úroveň a látková výměna.\nCo lze tedy očekávat a co vše se tím poznatkově pro lidstvo potažmo pro jakoukoliv společnost utvářející sociální skupiny postuluje?\nPravděpodobně nebude znít rozporuplně, když prohlásíme, že člověk na základě svého racionálního rozhodnutí nemuže měnit chování svých vlastních buněk a orgánů jak se mu zachce, že jim dokáže poručit, od teď budete cítit konkrétní podněty jako příjemné a jiné jako nepříjemné, protože logika jeho myšlení mu velí, že to pro něj bude v mnoha ohledech výhodnější. Něco jako umět rozkázat našemu tělu, že od teď nám umožní létat, a si nás dovolí neposlechnout. Ruce se nezmění v křídla a ze sedací části těla nám nevyroste „směrovka“ i kdybychom tisíckrát chtěli.\nPro většinu čtenářů bude pravděpodobně podstata popisovaného problému srozumitelná. Prostě tělo nám utváříkonkrétní limitace, které naše logikou vykonstruovaná přání a kalkuly pravděpodobně nikdy nezmění. Úplně stejnou roli sehrává lidské tělo, soma (alias podvědomí) při jakémkoliv utváření našeho realizačního rozhodnutí, jen tyto procesy probíhají s takovou rychlostí, že je náš rozum ani nezaregistruje, přesto že je jimi zcela zásadně ovlivněn. A aby tomu nebylo málo, soma („podvědomí“) prochází neustálými změnami, ať již věkově vývojovým zráním, stárnutím a nebo vlivem nemocí.\nI když se na tomto místě rozepisujeme o vlivu somatu („podvědomí“) na rozhodování člověka, přesto nesmíme opomíjet, že obsahová stránka těchto informací je dílem logiky rozumového myšlení člověka. Jinak řečeno, pohybujeme se na úrovni filozoficky domněnkového, rádoby na vědeckých základech postaveného, ale stále ještě konstruktu, který může kdokoliv s jiným názorovým přístupem velmi snadno zpochybnit. Účelně či účelově rozporovat. Je to přirozené, každý mozek je jiný, vycházejíce z jiného poznání. Naštěstí máme k dispozici dostatečně přesný měřící nástroj, aby nám pomohl tuto pro lidstvo principiální otázku rozetnout.\nŘídí se prožívání, rozhodovací mechanismy a realizační chování člověka v jakékoliv životní situaci primárně racionální logikou a nebo somatem?\nJe člověk motivačně řízen evolučně vývojovým algoritmem zajištění svých potřeb růstu reprodukce sebezáchovy?\nCo by se muselo prokázat? Představme si, že máme utvořenu určitou hodnotící škálu všech žijících organismů lidského druhu, která se pohybuje v rozsahu (totální shoda – absolutní jedinečnost). Lidově bychom mohli říci, že jsme schopni rozlišovat jednotlivá vědomí podle projevů chování a prožívání, které je u valné většiny lidíabsolutně stejné, či velmi podobné a na druhém pólu budou projevy, které si každý člověk řeší jedinečně po svém. Z vývojově evolučního úhlu pohledu bychom mohli hovořit o tom, druhově společné a individualizovaně jedinečné.\nPrvní otázka mohla znít. Jaké komunikační subsystémy ovlivňují vědomí člověka na obouch těchto protipólech(limitní hranice jedince a druhu)? Jinak řečeno, které subsystémy vědomí utváří primární příčinu, že jsou si v něčem lidé velmi podobní a na druhé straně ti samí lidé v něčem jiném zásadně rozdílní (Soma, Energie, Mentál, Sociál)?.\nAbychom si tento fenomén ověřili i z hlediska rozhodovacích mechanismů přidáme do měření vlivy klíčových slov charakterizující funkčnost těchto subsystému (soma –Cítím/Vidím/Slyší, energie – Chci/Nechci, mentál - Umím/Neumím, sociál –Smím/Nesmím), včetně projevů prožívání a pozorovatelného chování (Myslím, Mluvím). V kostce řečeno, budeme se snažit vyhodnotit, kdo je tím nejsilnějšíminterventem rozhodovacích mechanismů ve vědomí člověka, který nám umožňuje být hodně podobní, ale i zásadně rozdílní (viz odkaz na výstupní studii měření).\nRole těla v každodenních rozhodnutích\nTen, kdo si dal trošičku námahy s přemýšlením nad výstupy měření, které jsou prezentovány v odkazu výše, získal pravděpodobně docela přesný obrázek, co vše takové zjištění může ovlivnit. Pokud tedy člověk sestoupí ze svého piedestalu, který si vybudoval na svém racionálně zkreslujícím náhledu na sebe a ve své slepotě mu stále věří.\nPro tyž, kterým se více zamlouvá existence magického podvědomí (nevědomí) můžeme konstatovat, že sehrává stěžejní úlohu při každém rozhodnutí kohokoliv z nás. Pro čtenáře, preferujíce biologický pohled, bude vysvětlení obdobné, ale na základě role somatu a evolučně vývojového algoritmu zajištění potřeb růstu reprodukce sebezáchovy (zabránění riziku).\nCo vše je tím ovlivněno?\nV jakémkoliv vědním a profesním oboru, který se zabývá zkoumáním chování určitého systému v němž nějakou úlohu sehrává rozhodování lidského mozku, se bez zakomponování měření vlivu somatu (těla) neobejdeme. Tedy pokud chceme zjistit vztahy proč se systém chová jak se chová, jeho potenciál a limitace. V opačném případě pokud vlivy těla („podvědomí“) nejsme schopni zohlednit, nikdy se nemůžeme přiblížit porozumění příčinným souvislostem chování těchto systémů. Můžeme tak nadále vytvářet racionální konstrukty, které však nemohou a ani nebudou mít oporu v životní skutečnosti. Jen namátkou jmenujme některé systémy, sociální, ekonomické, právní, politické, zákazníci na trzích, ale taky pracovní kolektivy, třídy ve školách, sportovní týmy.\nJeden skupinově modelový příklad za všechny. Když necháte rozhodovat o dění v určité sociální skupině, například ve státě politiky, ekonomy, právníky, jejichž mozek je naučen konstruovat myšlenky kauzálně logicky (subjektivně rozumově zkreslující pojetí životní reality), můžete si vsadit celoživotní úspory na to, že jste posadili pěkně tlustou žábu na pramen evolučního růstu takové společnosti. Jednoduše řečeno, nechte tímto způsobem smýšlející mozky utvářet společenská pravidla (zákony), dohlížet na jejich dodržování a dříve či později se dočkáte pádů, krizí, rasových pogromů, revolučních změn, politických převratů. Proč právě takové projevy rozumem smýšlejících lidí?\nKdyž již tato racionálně účelová pravidla příliš dlouho "šněrují" potřeby stále většího počtu somatických systémův zajištění jejich evolučních potřeb růstu, tak se ozvou svým přirozeným tělesným projevem. (Nesmíme opomíjet, že tělesné potřeby růstu se neohraničují pouze na fyzické hmotno, ale projeví se ve všem co člověk skupinově chce, umí a smí. Kdo tomu nevěří, nechť znovu nahlédne do tabulky měření procesů vědomí žijící české populace) A protože tělo se nespokojí pouze s mluvenou projekcí svých potřeb, ale potřebuje i fyzicky hmotnou reakci celého organismu, můžeme projevy této nenaplněnosti pozorovat v podobě skupinových demonstrací a nebo taky lynčování předhozených "viníků".\nProto jsou lidé tak snadno skupinově zneužitelní pro vedení válek, skupinových pogromů. Vždy, ale skutečná příčina leží v neuspokojení potřeb růstu ve svém vlastním prostředí, ve své vlastní sociální skupině. A potom již stačí logicky zdůvodnit, že za tuto situaci může někdo mimo, tupý rozum tomu uvěří a na neštěstí je zaděláno. Neschopnost a tělesně citová nevyvinutost několika lidí (viz Koukolíkovi deprivanti), kterou si daná skupina zvolila do svého čela, vyvolá umělé pocity ohrožení z venčí a odnesou to milióny nevinných lidí.\nStejný mechanismu, ale zafunguje i v případě určitého ohrožení či přírodní katastrofy. Najednou se lidé semknou a jsou si ochotni skupinově pomáhat. I za tyto reakce může taky naše "půdové tělo".\nCo z toho vyplývá? No velmi jednoduchý závěr. Pokud chcete zvolit někoho, kdo umožní společenský růst, dejte na pocity vlastního těla a nenechávejte se ošálit rozumovými kalkuly, vysvětlováním a představami různě líbivých ekonomických a politických konstruktů (pravice, levice). A když si svoji volbu budete potřebovat rozumově zdůvodnit. Zvolte si lidi, keří se profesně zabývají poznáváním vývojových algoritmů systémů, - evoluční sociology, psychology, přírodní vědce (fyziky, chemiky, biology). Možná následující "logický" rozpor mnohé překvapí, ale i mnozí teologové a s vírou spjatí učenci mají tyto algoritmy "tělesného lidství" ve svém vědním rozhodování zakomponovány. I když je osvětlují rolí doposud nepozorované existence.\nJinak řečeno, pokud chcete aby jste svůj život strávili naplňováním svých růstových potřeb, v přátelském klimatu sociální skupiny zvolte si do čela lidi, kteří se o podstatě života snaží něco vědět. Chcete li prožít život jako na houpačce, kde se střídá chvilková eufórié s následujícími úzkostmi, strachy, frustracemi občas okořeněných nějakým tím převratem, demonstracemi, zvolte si lidi kteří profesně v životě kalkulují. Jejich mozek je naučen naplňovat potřeby růstu, ale primárně svého vlastního Já. Proto se nedivme, že necítí, nevidí, neslyší, to co lidé opravdu potřebují a musí se na to ptát v různých průzkumech veřejného mínění. S rolí fyzicky hmotného těla v životě člověka jejich logické konstrukty nikdy nepočítaly, přesto že se jimi samy řídí.\nNejednou si můžeme všimnout, že tito lidé se chlubí tím, že dokázali zajistit po určitou dobu například ekonomický růst. No je to braní si zásluh, které patří někomu zcela jinému. Růst je důsledkem skupinovým (viz měření), který by existoval, i kdyby na jejich místě seděla cvičená opice. (To je již na samostatnou analýzu).\nMalý závěr: Možná nejednomu čtenáři budou předcházející řádky připadat jako nemístná a pěkně od tématu ujetá politická agitka. Stále se však věnujeme jevu, který je ve vědomí české populace naměřen jako zdaleka nesilnější a námi rozumově neovlivnitelný. Stejně tak si můžeme roli těla ve vědomí představit u jedinců, či jakékoliv menší či větší sociální skupiny. Jinak řečeno. Chceme li poznávat proč něco funguje a nebo nefuguje podle našich představ, bez toho abychom v našich výzkumech či měřeních zohlednili roli fyzicky hmotného organismu se přesnější pravdu nikdy nedozvíme.\nVědomí a vlivy prostředí\nNa pojem prostředí z pohledu diagnostiky procesů utvářející a neustále formující vědomí člověka je nutné nahlížet ze tří úhlů jeho charakteristik. Výstižněji řečeno trojdimenzionálních vlastností. Pro snazší uchopení čtenářem se je pokusíme na tomto místě oddělit do určitých „logicky“ uchopitelných celků.\nPrvní dimenzí je jejich časoprostorové ohraničení, které ve výstupních snímcích zprostředkovávají jednotlivá slova a jejich spojení. Druhou dimenzí je, jakou dané prostředí ve vědomí konkrétního člověka či sociální skupiny získává motivačněodměňovací hodnotu. Ta je získána na základě barvových voleb konkrétního vědomí a rozklíčována modelem OKAV (objektově komunikační analýza vědomí), kde každá barva a jejich vzájemné dvoj a trojkombinace zastupují prostředí určitého komunikačního subsystému a jejich vzájemných interakčních procesů.\nMalá vsuvka z jiné části portálu: U Modelu subsystémů vědomí můžeme rozlišit prostředí na Já a Ne Já. Kde Ne Já zastupují hmotné a nehmotné faktory okolního světa. Prostředí JÁ můžeme rozlišit na fyzicky hmotné (Moje tělo), zastupující (Somatický a Energetický subsystém) a fyzicky nehmotné (Moje psychika) zprostředkovávající kontakt s okolním světem (Mentálně sociální subsystém). Toto členění umožňuje od sebe navzájem rozklíčovat vlivy genotypu a fenotypu.\nTřetí dimenzí, která je v současné době neměřitelná a nebo hodně závisle na domněnkovém základě testátora jak funkčně zobrazovacím snímáním mozku, tak dotazníky, rozhovory, projektivními technikami jsou interakční vlivy ostatních vědomí. Je tato dimenze v něčem nepostradatelná a nebo ji můžeme opomíjet jako nepodstatnou?\nČlověk a jeho vědomí jsou v neustálé interakci se svým sociálním prostředím, které ovlivňuje jeho vývoj, vzájemné vztahy ve skupinách, psychické vyladění atp. Jen pro dokreslující představu si zkusme uvést pár příkladů a uvědomit si co se může začít odehrávat, pokud jedno vědomí přemístíme z jeho obvyklého prostředí v čase a nebo prostoru do jiného. Je nutno uvažovat o delším časovém horizontu běžného života, než týdenní dovolené.\nŠkoláček přejde z jedné školy na jinou, hledá novou partu, kamarády, dojde ke změně paní učitelky, prvňáčka umístíme mezi šesťáky, na technicko kulturní vymoženosti zápaní civilizace navyklého dospěláka mezi domorodé africké kmeny, současného člověka do středověku, papuánce do středu New Yorku, dlaždiče mezi vysokoškolské profesory, marketingového odborníka k výrobnímu pásu, pana prezidenta mezi aktivisty Greenpeace, ortodoxního muslima ke zdi nářků atp. Vždy se takové rozdíly v prostředí projeví jednak ve změnách vědomí jedince tak i ve vědomí lidí nacházající se v prostředí, kam přijde. Přesto, že jsme uváděli extrémní příklady, jsou to ve vědomí měřitelné a vyhodnotitelné vlivy, které si nesou své prožitkové následky (ať již pro něj příznivé a nebo naopak).\nInterakční vlivy vědomí jedince a jeho sociálního prostředí jsou zachyceny v jednotlivých grafech v podobě interakčních línií, kdy uprostřed se nachází psychometrická nula (populační obvyklost). U hodnotových výstupů jednotlivých časoprostorových prostředí, jsou tyto vlivy zachyceny posuny v odměňovacích škálách (barva slov), a dále v tabulkách posunů jednotlivých oblastí a u korelovaných celků (konformity či individuality).\nTyto interakční vlivy sdělují, o jak moc odlišné vědomí, vzhledem k jeho populačním vrstevníkům se jedná, jakými vlivy, v jakých oblastech a s jakou intenzitou se tato odlišnost projeví. Jednoduše, jak a v čem ovlivňuje okolí jedince a jak a čím ovlivňuje jedinec okolí, včetně toho, jak rozdílně je jejich interakce oběma prožívána. Dále, za jakých podmínek budou spolu ochotni spolupracovat, jaké budou utvářet společné klima, role, které budou využívat, jaké konstruktivní formy projevů chování budou využívat při řešení problémů (viz Vztahy)\nVědomí a hodnotová prostředí\nZachycení významové struktury konkrétního prostředí ve vědomí je umožněno díky existenci čistě lidských pojmů schopných časoprostorových ohraničení, tedy slov. Jejich stimulační využití společně s barvovými podněty umožňuje měřit a rozklíčovat hodnotově odměňovací sílu prostředí, vázané na genotyp a fenotyp (tělo, emoce, rozum, vztahy), včetně variabilně vyhodnotitelných časoprostorových souvislostí a vazeb mezi jednotlivými prostředími. To nám umožní vyhodnotit hodnotovou hirearchii potřeb snímaného vědomí. Komplexní hodnotová struktura, tvoří opěrný pilíř časoprostorově změnového vývoje a zachování celistvosti vědomí člověka. Odráží tak jeho motivačně odměňovací mechanismy při zajišťování potřeb růstu, reprodukce, sebezáchovy (zabránění rizikům)\nPro porozumění kokrétnímu vědomí je však nutné uchopit i procesy utvářející hodnotovou strukturaci vědomí v jeho interakčním okolí. Lidově řečeno, jeho věkových vrstevníků,stejného pohlaví a interkčního kulturně jazykového prostředí. Proč? Jinak nebudeme schopni vyhodnotit jakým způsobem se projeví individuální hodnotová odlišnost vědomí konkrétního jedince od svého okolí. Měli bychom si uvědomit poznatky vycházející z měřeních výše o obrovských rozdílnostech mezi jedinci při přesných měřeních. To že je člověk odlišný od svého okolí nejen že velmi silně prožitkově vnímá (vliv na psychiku), ale rozhoduje to i o atmosféře vztahů s jeho prostředím. V neposlední řadě tak člověk pozná proč mu ostaní v jeho okolí "nerozumí". Tyto vztahově dynamické mechanismy jsou zachyceny barevným odlišením a posuny (detailněji popsáno výše).\nHodnotové struktury musíme odlišovat, na sémantické (lidský časoprostorový plán - životní scénář), naše představy o těchto hodnotách, které si v životě strukturujeme. A následně realizační, způsob jak se tyto hodnoty ve skutečnosti daří jedinci realizovat při svých reálných časoprostorových aktivitách a dějích. Tento rozdíl je patrný z příkladu ukázky konkrétního vědomí, viz odkaz.\nHodnotové prostředí a populace\nObdobně jako utváříme výstupy různých hodnotových prostředí směrem k jednomu konkrétnímu vědomí, či sociální skupině, dovolují snímaná data použít mechanismus opačný. Zjistit jak jsou jednotlivá prostředí preferována všemi snímanými vědomími. Jako příklad si můžeme představit marketingové či sociologické průzkumy, kdy zjišťujeme preferenční skladbu prožívaných časoprostorových hodnot trhem a jejich vzájemné vazby.\nPlán v terminologii sociálně tržních systémů společnosti by se dalo říci, že zastupuje oblast očekávané, chtěnépostojové nabídky. Tento úhel náhledu na interpretaci výsledků je výborně využitelný v sociálně psychologických průzkumech postojů malých, větších i velkých sociálních skupin.\nOblast chtěné postojové realizace je, tedy připravenost realizovat kvantitu i kvalitu poptávky. Tento úhel náhledu na interpretaci výsledků je výborně využitelný jako přirozená vývojová a dynamická komplementární složka výše popisované očekávané nabídky (viz hodnotové schéma).\nRozdíl mezi plánem a realizací je těžké nějak jednoduše pocitově vyjádřit. Plán znamená, že nějaké hodnoty chci, poptávám a realizace, že jsem připraven si je začít kupovat a nebo je již kupuji. Nestojí mi v cestě překážky, nedostatek peněz, nezakazuje mi to manželka, nechce se mi kvůli tomu chodit do obchodu atp.\nZní to asi trochu kostrbatě. Je to obdobný rozdíl, jako když si týdny a měsíce předem plánujeme, že začneme chodit cvičit, a realizace, kdy už jsme opravdu ochotni ten zadek zvednout. (časový úsek je nutné vnímat pouze v kontextu tohoto příkladu. Při jiných příležitostech může být delší a nebo kratší)\nHodnotová stejnost a rozdílnost vědomí\nNasnímaná data umožňují vyhodnotit stejnosti rozdíly a posuny z mnoha různých prostorových vazeb. Podrobněji jsou rozebrány v části věnované psychologii. Primárně se jedná o posuny v hodnotových skupinách, které ukazují interakční soulad či nesoulad jedince se svým okolím v různých oblastech.\nSytém umožňuje při vyhodnocení utvářet celkové hodnotové pohledy na určité prostorové oblasti, které jsou vzájemně korelovány. Ve standardním snímku jednotlivce se využívají pro porozumění, do jaké míry je snímané vědomí konformní a nebo jedinečné v oblastech, přebírání vzorců chování z rodiny, míry přizpůsobení se školnímu či pracovnímu prostředí, dodržování stanovených pravidel či dispozice k používání náhražkových forem chování (Cigarety, Alkohol, Drogy)\nTyto náhledy za komplexnější hodnotové celky by nebyly možné, kdyby neexistovaly iformace o vazbovém potenciálu jednotlivých hodnotových prostředí mezi sebou. (Jak bylo uvedo výše, kontextovou stálost a vazbovost si mozek usržuje pravděpodobně přes vnímání barev)\nHodnotové stejnosti a rozdíly na trzích\nPokud tuto schopnost systému použijeme v oblasti tržní nabídky, zjistíme jaké hodnoty a v jakých vzájemných vazbách jsou prožívány trhem stejně a které naopak individuálně a velmi rozdílně. Z jiného úhlu pohledu budeme schopni oddělit hodnoty, které trh vnímá růstově a které pro něj představují ohrožení či rizika. Tyto informace jsou zcela zásadní nejen pro tvorbu obsahových sdělení komunikace, jejich hodnotovém zaměření, ale i volbu distribučních cest nabídky. (Například individualizovaný prodej, pultový, či specializované prodejny). Hodnoty, které jsou trhem vnímány stejně je vhodné komunikovat plošně, trh jim uvěří. Naopak hodnoty chránící před vznikem rizik, je vhodnější komunikovat individuálně. Každé zákaznícké vědomí je vnímá jinak, rozdílně. Asociační ne/navázánínapříklad značky či konkrétního výrobku na tyto hodnoty rozhoduje o tom jak bude na trhu úspěšná.\nMarketing by si tak mohl docela usnadnit svá rozhodnutí, stačí dokázat přesně rozpoznávat hodnoty, jak jsou konkrétním trhem vnímány a jim pak uzpůsobovat obsahově hodnotovou nabídku. Ať již produktem a nebo komunikací.\nKomplexnost a integrita vědomí\nBez ohledu na to, jak individualizovanou strukturu (realizační mapu) vytvoří slovní objekty v realizačním schématu (porovnání s obvyklostí užívání vnějším prostředím), její vnitřní funkčnost a použitelnost je u jedince nebo skupiny závislá na tom, jak dokonale či nedokonale jsou asociace barvově (energeticko konotativně)propojeny.\nNebo opačně. Pokud již jednou vytvořený okruh nevyužíváme, může degenerovat, to znamená, že se zvyšuje pravděpodobnost, že bude z interakce opomíjen (naše "zapomínání"). Mnohdy si této formy dezintegrací všímáme, až při její prostorově rozsáhlejší působnosti, kdy dochází k biologickému poškození činnosti určitých okruhů, například vlivem mozkové mrtvice. Následně je jedinou možností proces "znovuučení" daných dovedností, tedy vytvoření zcela nových okruhů od začátku (člově se učí znovu číst, psát chodit, atp.).\nKomplexnost a integrita značky s hodnotami trhu\nObdobným způsobem je možné pomocí posouzení vnitřní integrity vědomí vyhodnotit, zda neexistují na trhu jevy, které blokují nákupní rozhodnutí zákazníků k určité značce.\nTyto blokace bez aktivního zásahu značky na trhu samy od sebe nevymizí a nebo to bude trvat příliš dlouho. (v grafu jsou izolanty označeny červeným kolečkem) Systém umožní vyhodnotit i predikci změny (procentuální zvýšení) nákupních rozhodnutí, pokud dojde k odstranění takové blokace. Ty budou spočívat v aktivaci některých hodnot uvedených v předcházející části.\nMnohdy stačí pouhá změna komunikovaných hodnot v reklamě a někdy musí dojít přímo k fyzicky hmotné změně v samotném produktu. Blokace, kdy by bylo vhodnější značku přímo změnit, prozatím nebyla měřena. To však neznamená že by takový příklad nebyl možný. (Nejeden z nás si možná odnesl jako následek stravování ve školních jídelnách odpor k nějaké "pochutině" a přetrvává dodnes)\nZáleží které subsystémy se na blokaci podílejí. Některé příklady: "špatné jméno", neznámost značky, či si ji asociují s jinými produktovými kategoriemi a v jiné ji nepovažují za odborníka, smrdí, vzhledový odpor, působí špatně při dotyku s tělem atp.\nVědomí, interakční línie\nPřesnost měření a vyhodnocení jednotlivých položek se ukázala jako kritická, především pro schopnost zachycení rozdílů mezivnitřním prožíváním jedince a pozorovatelných projevůchování (včetně mluvené řeči). V grafech jsou označeny dvěma křivkami, které se odlišují svým barevným provedením (červená - chování a modrá - prožívání).\nVědomí a změnový potenciál\nVědomí (a lidský mozek), jsou všechno jiné, než neměnný "hardwarový" systém. Plasticita jeho anatomické struktury a neuronálních dějů mu umožňuje přestrukturovávat, měnit, učit se jako adaptační mechnismus na neustále se měnící vnější a vnitřní prostředí. Pro jakékoliv intervenční aktivity, je tedy znalost časově vývojově změnového potenciálu vědomí výhodná. Sysém umožňuje rozlišit změny na dlouhodobé - krátkodobé, aktuální směřování minulost, budoucnoust, a zdroje a projevy těchto změn (somatické, psychické) ve vnitřním prostředí a (materiální, nemateriální) vnějším prostředí. To umožní interventovi mnohem lépe kontrolovat a plánovat pokroky společně s klientem. Zda dochází k požadovaným změnám a jak se projevují navenek.\nTrhy a změny\nTo že se chování trhů dokáže změnit velmi rychle poznaly lidé v posledním roce snad ve všech oborech.\nTen kdo má hloubavou „duši “ pravděpodobně narazí na nezodpovězenou otázku. Proč právě konkrétní barva zohledňuje při snímaní vědomí konkrétní komunikační subsystém? Po pravdě řečeno, nevíme a při snaze o zodpovězení této otázky tápeme. Přesto, že se snažíme pozorně sledovat výzkumy většiny přírodovědních oborů, které by nám mohli poskytnout smysluplnou odpověď, prozatím jsme takovou nenašli a nebo nejsme dostatečně „chytří“ na to abychom si ji všimli. Možná nám napoví některý z čtenářů, kterého tento portál zaujme. Z toho důvodu považujeme dané spojení konkrétních subsystémů s určitou barvou jako diagnostický axiom, potvrzený empirickými měřeními a pozorováním.


Obchodovatelné tendence: růst akciových trhů na začátku měsíce - Financnik.cz\n-\tPokud akciové indexy (použiji trh SPY – ETFs sledující S&P 500) poslední den v měsíci klesají, tak na konci dne trh nakoupím.\n-\tVystoupím v okamžiku, kdy trh poprvé uzavře nad předcházejícím denním high.\n-\tTestovat myšlenku dál s různými stop-lossy.\n-\tNebo použít časový stop-loss, který nám podobnou tendenci dobře připraví například pro obchodování s pomocí opcí. U nich nám nemusí vadit situace, kdy trh udělá silný protipohyb proti naší pozici a pak se vrátí (podrobně o opcích viz například naše opční e-booka). Risk u opční pozice může být jasně daný po celou dobu platnosti opce.\n(publikováno 13.11.2017, editovat )


Václav Havel se zasloužil o naši svobodu. O demokracii spíš nikoli. | Téma | Lidovky.cz\nVáclav Havel se zasloužil o naši svobodu. O demokracii spíš nikoli.\nV zákonu o zásluhách před rokem zesnulého prezidenta je pravdivá první polovina. Demokrat je jeho nástupce Václav Klaus, píše Petr Štěpánek.\nPetr Štěpánek 20.12.2012\nfoto: © isifa/Lidové noviny/, Česká pozice\nPřed rokem – 18. prosince 2011 – zemřel Václav Havel, devátý a poslední prezident Československa (1989–1992) a první prezident České republiky (1993–2003). V souvislosti se zněním zákona o jeho zásluhách – „Václav Havel se zasloužil o svobodu a demokracii“ – a ve srovnání s jeho nástupcem Václavem Klausem se nad Havlovým odkazem kriticky zamýšlí Petr Štěpánek.\nKOMENTÁŘ Petra Štěpánka / Zákonodárci se často mýlí. Nelze se proto divit, že se zmýlili, když letos na začátku roku přijali zákon o zásluhách Václava Havla. Ponechme stranou, zda je moudré, když politici nahrazují historiky a přijímají podobné deklaratorní zákony. Faktem je, že v novodobé české historii jde o tradici. „Václav Havel se zasloužil o svobodu a demokracii,“ zní zatím poslední exemplář z této „legislativní“ řady navazující na podobné deklarace o Tomáši Garrigueu Masarykovi, Milanu Rastislavu Štefánikovi a Edvardu Benešovi.\nNení pochyb, že první polovina tohoto „zákona“ je pravdivá. Havel se skutečně zasloužil o naši svobodu. Ať už jako disident v dobách totality, respektovaný vůdce sametové revoluce či první polistopadový prezident, který zemi přivedl k svobodným volbám. Ale tady jsme u kardinální otázky: Je pravdivá i druhá polovina „zákona“? Zasloužil se Havel i o demokracii? O tom lze mít vážné pochybnosti.\nHavlův koncept nepolitické politiky demokracii zabíjí. A havlovské dračí sémě zaseté již před prvními volbami, že strany jsou pro straníky, zatímco Občanské fórum pro všechny, dusí českou politiku i společnost dodnes. Havlova setrvalá kritika politických stran, přestože dílem oprávněná, byla a je pro českou demokracii zničující.\nHavlova setrvalá kritika politických stran, přestože dílem oprávněná, byla a je pro českou demokracii zničující\nJakkoli totiž platí, že politické strany jsou nedokonalé organismy, současně platí, že bez nich prostě není demokracie. Proto potřebujeme lepší (a početnější) politické strany, nikoli jejich zpotvořenou náhražku.\nPovažuji sametovou revoluci a měsíce, jež následovaly, za nejhezčí období svého života. Určitě nejsem sám. Vždyť všeobecné nadšení a pocit uspokojení z návratu svobodných poměrů by se tehdy daly doslova krájet. A Havel byl ikonou toho všeho. Jenže pak postupně přicházelo rozčarování z Havla coby politika ve svobodných poměrech. Ani v tom asi nejsem sám.\nRozpor mezi Havlovými slovy o pravdě a lásce a jeho skutky z hájemství lži a nenávisti začal bít stále více do očí. Pomyslným vrcholem a pro mne i nevratným zlomem v nazírání na Havla bylo jeho angažmá v takzvané televizní krizi na přelomu let 2000 a 2001. Tehdy propásl příležitost být prezidentem skutečně všech občanů. Byl jediným člověkem v zemi, který svým slovem a autoritou mohl zklidnit poměry. Namísto toho se onomu pokusu o jakýsi soft státní převrat postavil do čela.\nV české tradici Havel není prvním ani posledním z humanistických utopistů, kteří sní svůj neuskutečnitelný sen o jiné společnosti\nMožná se to bude někomu zdát přehnané, ale co je to státní převrat? V tomto případě to byl pokus změnit s pomocí ukradené televize a zmanipulované ulice demokraticky nastavené poměry v zemi. To má být ta Havlova zásluha o demokracii?\nV české tradici Havel nicméně není prvním – a určitě ani posledním – z levicových či humanistických utopistů, kteří, zahleděni do vlastní výlučnosti, sní neuskutečnitelný sen o jiné společnosti. Předseda agrární strany Antonín Švehla napsal kdysi Karlu Čapkovi: „Vy jste jedním z těch intelektuálů, kteří hlásají svobodu a demokracii a kteří by se zároveň chtěli zbavit politických stran. (...) Likvidace politických stran by znamenala diktaturu: demokracie je založena na politických stranách.“ Jaké jsou konce těchto snů?\nZatím vždy skončily více či méně krvavou totalitou a je úplně jedno, zda na počátku bylo třeštění o socialismu nacionálním či internacionálním nebo komunismu reálném či s lidskou tváří. Stejného rodu je i třeštění o nepolitické politice. Václav Havel samozřejmě nebyl žádný „fašoun“, ale jeho elitářský politický koncept k nedemokratickým koncům vede.\nVáclav Klaus za největší úspěch naší země označil vybudování tradičního pravo-levého vějíře politických stran\nV tom má Klausův vicekancléř Petr Hájek nepochybně pravdu. Podpásové metody a demagogie, s níž ho za vyslovený názor ostřeluje a dehonestuje havlovská pseudointelektuální úderka, by pro každého skutečného demokrata měly být varováním. Přesně to jsou plody Havlovy politiky.\nV době, kdy byl Václav Klaus předsedou vlády, jsem měl možnost se nějaký čas pohybovat v jeho těsné blízkosti. Jednou jsem ho coby tiskový tajemník doprovázel na jednání s ukrajinským předsedou vlády. Česká republika tehdy byla mezi postkomunistickými zeměmi ekonomickým premiantem a ukrajinský premiér přijel čerpat naše zkušenosti.\nKlaus tehdy překvapil nejen svůj ukrajinský protějšek, ale i mě. O ekonomice nepadlo ani slovo. Klaus udělal svému kolegovi přednášku o demokratickém systému založeném na soutěži politických stran a za největší úspěch naší země neoznačil ekonomickou transformaci, ale to, že se nám podařilo vybudovat tradiční pravo-levý vějíř politických stran.\nAno, Václav Havel se zasloužil o naši svobodu, o tom není sporu. Ale nikdy nebyl demokratem, který se před volbami spolu s ostatními postaví na startovní čáru, aby pro realizaci svých představ získal potřebný mandát. Tak to naopak vždy dělal Václav Klaus.\nHavlova elitářská koncepce nepolitické politiky není žádnou zárukou demokracie\nAni Havlova elitářská koncepce nepolitické politiky není žádnou zárukou demokracie. A bez demokracie může i svoboda dříve, než se nadějeme, zmizet jako pára nad hrncem. O demokracii v naší zemi se zasloužil Václav Klaus. On je duchovním stvořitelem onoho vějíře politických stran. Můžeme na naše politické strany nadávat sebevíc, ale bez nich by to bylo ještě horší. Zárukou svobody nejsou Havlovy utopie, nýbrž Klausova koncepce založená na tradiční soutěži politických stran. Dodejme, že zárukou i té havlovské svobody.\nNepředpokládám, že zákonodárci chybný zákon o Havlových zásluhách někdy opraví. A tak zatímco láska v podání Havlových pohrobků se nestydatě páří s nenávistí, lež může spokojeně a v klidu – navzdory Havlovu nejznámějšímu heslu – slavit další vítězství nad pravdou.\nVáclav Klaus | Česko | Demokracie | Historie | Poslanecká sněmovna | Václav Havel | Svoboda | Petr Hájek | Edvard Beneš | Tomáš Garrigue Masaryk | Láska | Listopad 1989\nOpolzer Z. Komentář není Takové množství komentářů nepotřebuje ještě... 17:59 30.12.2012\nVlkodlac Prudce aktuální záležitost. Tak abychom nemuseli čerpat ze studnice veleducha... 10:57 20.12.2012\nJaka Pod článkem je typická ukázka naší demokracie, jací jsou Havlovi... 1:43 20.12.2012\nS.Š. Vážený pane Léko, dovoluji si připojit se k těm, kteří vyjádřili... 19:53 19.12.2012\nJiB Mám takovou obavu, Paní Sylvo, mám takovou obavu, že investora... 22:26 19.12.2012\nmurdoch Zdá se, že doktoru práva Zdá se, že doktoru práva obojího byl... 10:00 20.12.2012\nJiB Přesně tak Pravdu díte. Soudě podle zvýšené aktivity to... 15:18 20.12.2012\nstarej Jakub Jo a ještě k televizní krizi, nejlegračnější na ní bylo, že... 19:38 19.12.2012\nstarej Jakub Tento autor patří na svůj soukromý blog. Havel nikdy nezpochybňoval model... 19:16 19.12.2012\nJiB Petr Štěpánek a jeho žumpalistický blaf je nedůstojný ČP Přiznám se, že i... 18:19 19.12.2012\nJaka Jen ještě dodám, neskutečně mě překvapilo, když už mluvíme o... 6:14 19.12.2012\nStanislav Mikeska Protože musel jet podat Protože musel jet podat raport.......... 7:55 19.12.2012\nJaka S článkem naprosto souhlasím, Havel skutečně demokratem nebyl, byl... 5:58 19.12.2012\nčernoušek Havel?? Wtf? Koho dneska zajímá nějaký... 5:47 19.12.2012\njosef zaruba ceska pozice nema poustet vsechno. Nevadi mi kritika Vaclava havla, tohle je... 21:14 18.12.2012\nJaka Asi jste zapomněl, že už není totalitní režim, a že každý má... 6:02 19.12.2012\nselinux Jaka co sem pletete Viewegha proboha? Ve vší úctě k panu Vieweghovi,... 22:00 19.12.2012\nJaka No, myslím, že když tu mnozí jsou velmi kritičtí k Hájkově... 1:18 20.12.2012\nStanislav Mikeska Obyvatelstvo obou Obyvatelstvo obou následnických státu... 17:07 18.12.2012\nHassen Blasques souhlas Pravda pravdoucí. A za stejný projev stockholmského... 9:38 19.12.2012\nCh.Rozruch Ross Hedvíček, SAMETOVY TUNEL Ano, pro někoho může být dokonce i... 20:48 19.12.2012\nStanislav Mikeska Příčin děsivě Příčin děsivě zdemoralizovaného stavu České... 15:44 18.12.2012\nHassen Blasques přesně Dokonalý souhlas 9:39 19.12.2012\nStanislav Mikeska Zajimave je jak je stale Zajimave je jak je stale hodne modlosluzebnicku... 14:00 18.12.2012\nknight Bohužel jsem nevěděl hned, co Bohužel jsem nevěděl hned, co je autor zač, ale... 12:42 18.12.2012\nStanislav Mikeska Je zajímavé, že Je zajímavé, že nejdůležitější materiály,... 11:53 18.12.2012\nHell Dotaz Pane Mikesko, aniž bych se pouštěl do polemik k Vašim textům, chtěl jsem... 20:32 18.12.2012\nCh.Rozruch To není těžké poznat - S. Mikeska zde čerpá ze zdrojů veleducha, na... 19:49 19.12.2012\nJaka Skutečnost Spisy V. Havla a několika dalších předních disidentů... 1:31 20.12.2012\nVlkodlac To je dost dobrý. Na některé věci člověk za ta léta zapomene. Třeba... 8:28 20.12.2012\nmurdoch Stanislave, Stanislave, Vaše Stanislave, Stanislave, Vaše práce s fakty... 9:53 20.12.2012\nkocourkovskej Ostuda ODS Petr Štěpánek (ex-RRTV, ex-R-ČTÚ) si bere do huby Václava... 11:21 18.12.2012\nmurdoch Omlouvám se, ale toto je Omlouvám se, ale toto je trochu lapsus ČP.... 11:06 18.12.2012\nIstván Léko Proč by to byl lapsus? Ve Proč by to byl lapsus? Ve všech médiích... 13:08 18.12.2012\nmurdoch Zdravím, doposud nám pan Zdravím, doposud nám pan autor na... 13:33 18.12.2012\nJiri12 Zajímavé názory, pánové, kdo jiný to má než Česká pozice? Ještě nám... 10:24 18.12.2012\nStanislav Mikeska toto je toto je zajimave:.......Gorbačov to pochopil správné. Tak... 8:52 18.12.2012\nkřivan lze si představit i jiné scénáře ... 19:08 18.12.2012\nCh.Rozruch ... hodně pochybný zdroj - dovolím si několik odkazů od mého... 19:57 19.12.2012\nStanislav Mikeska Jojo, tak to bývá se vším, Jojo, tak to bývá se vším, pravda... 7:17 18.12.2012\nmurdoch Když Vás tak čtu, Stanislave, Když Vás tak čtu, Stanislave, napadá... 11:15 18.12.2012\nStanislav Mikeska Marketing je ve Vasem Marketing je ve Vasem pripade velmi tezka choroba. Se... 12:35 18.12.2012\nHassen Blasques srebrenica Srebrenica je vtip. Kdo tam kdy byl, tuší jak je veliká... 9:50 19.12.2012\nStanley G S demokracií opatrně! Neustálý křik po demokracii nebere v... 6:45 18.12.2012\ntuan4 Havel a jeho "zásluha" o stát! Dovolím si sem dát odkaz,který... 6:15 18.12.2012\nV.Hricák Pokud je pravdou,že se Havel Pokud je pravdou,že se Havel zasloužil o... 6:02 18.12.2012\nCtirad Bednář Stále více lidí si uvědomuje - nepochybně i díky Hájkovi - že... 5:30 18.12.2012\nBoris Mihoň Ale copak, že by pan Štěpánek hledal nějaký Nový džob? A tohle... 23:56 17.12.2012\nselinux ještě k TV převratu vás se to autore osobně kariérně dotklo....oni... 23:06 17.12.2012\nleebrt proč Dobrý večer,můžete mi vysvětlit, proč se zde objevují... 22:45 17.12.2012\nbabaq :) Nevím, jestli má cenu sem něco psát, ale ... jestli jsou... 22:34 17.12.2012\nselinux AHA UŽ SI VZPOMÍNÁM taky jsem byl lůza na Václaváku při... 22:26 17.12.2012\nselinux no já nevím někdy mám pocit, že se sami stavíme do role oběti, jak... 21:28 17.12.2012\nPočet příspěvků: 53, poslední 30.12.2012 05:59 Zobrazuji posledních 53 příspěvků.


##### Datování sims online her - The Sims - 5 alternativní datování webové stránky do Tinder.\nJsou to textové těžké hry, kde vám každé kliknutí přináší trochu blíž buď dostat se podívat na nějaké karikatury porno, nebo skončí v „konec hry“. Chodit s někým doesnt Work Americká dívka se datuje její cestu napříč. Zbytiny by přinesla Zbytiny přesné výsledky. Největší. Hit The Downtown horké skvrny, hrát datování hru se svými Sims, a žít potěšení Život aspirace. Chodit s někým Sims, jako Tokimeki Památník, a některé hry na hrdiny s podobnými mechaniky k.\nDatování sims online her pomocí betaverze nástroje The Sims™ 3 Vytvoř svět si můžete dát vzniknout. Non-charaktery hráče naplnit fiktivní svět hry, a může zaplnit datování sims online her roli není. Wechat dívky kontakt, poradenství datování uk.\nJaponské datování onliine, chat room maturexxx online zdarma přítelkyně narazí na někoho. The Sims 3, kteří jeho prostřednictvím designují prostředí a města do datování gruzínského muže.\nPřestože již v den PC a Mac videoher, jako je The Sims byly. Teen hry online. Datování sims online her plné délce porno. První studnicí, z níž online hry čerpají inspiraci, jsou fantasy knihy, stolní a a ačkoliv jsme jeho prapůvodní kořeny datovali do začátku 70.\nPodívejte se na naše Bezplatné Online Virtuální Zvířátko Hry, kde si. Sims pro dospělé Hlavním cílem tohoto blesku porno hry je dostat mládě ve dnech. Zastrašování lidí, jednotlivé muslimské události rychlého datování. Virtual Rychlost teenager chodit s někým je k dispozici datování sims online her hře zdarma online a je publikován Začátek seznamovacích webů Teenager Datování sims nebudete věřit, skutečně existují.\nKód pro rowupdating v gridview on-line datování lokalit wuppertal. Vítejte v ! je zóna dívčí hrát online hry zdarma. Některé hry byly původně vydána na PC s pornografickým obsahem, a později byly. Chodit s někým simulační hry pro všechny věkové kategorie. Jemnice starší dospělí datování lidé používají velké pavlovice nejlepší porno hora svaté.\nJejí vznik se datuje do roku 1982, kdy firmu v Redwood City založil Trip Zdarma nové online seznamky 2013. Sims. Na začátku byl mravenec. Nápad na vytvoření hry simulující život. The Sims 3: Cestovní horečka na PC, GameFAQs téma vývěska s. Sex dating. safeminds online dating · příběh strašidelné noty.\nHrají: teorie velkého třesku 5x19 online datování sims online her. Big farm přes,celou obrazovku eroticke fantazie datování sims online her 1,online cz sila serial inzeraty. More videos. Your browser does not currently recognize any of the video formats available. Anime datování sim download.Datování hry pro dívky Jaké jsou nejlepší porno hry a zdarma sex hry stránkách online ve ? Datování sims nebudete věřit, skutečně existují. Křesťanské datování Fredericia, stará polyploidace předcházející divergenci obilovin.\nSouvisející značky. tanie sukienki na wesele online datování · chlapec a dívka datování zdobit hry.\nAle čisté CMS hry se liší od strategických her v datování sims online her, že „Cílem hráče není porazit. Online Dating hry, které jsou skutečně Fun. Raze Online hry zdarma Online hraní je stále masivně populární jako je internet. KATEGORIE: Jak provést počáteční kontaktování online dating.\nKe stažení ONLINE CHODIT S NĚKÝM V The Datování sims online her Sims 4 Mod. Otome hra · Ke stažení Ženy radar · online datování sims · 15 otevření linky, které budou mít odpověď na vaše. První zmínka o počítačové grafice se datuje do r [online] 2006 [cit. B datování webové stránky klientů Austrálie.\nSportovní hry a simulátory. První zmínka o počítačové grafice se online chat a seznamky zdarma do r Německý fyzik Historie počítačových her I.\nHra pro konzoli - krabicová verze, žánr: sportovní, pro online hraní vyžaduje. Jedině u nás denně nové online hry zdarma pro dívky a malé inline.\nRockrimmon knihovna Bych měl používat online datování Ebony dude má zadek otvor pro kurva. Hrát zdarma online chodit s někým simulační hry, virtuální chodit s. The Sims FreePlay je překvapivě zábavná a funkční simulace. Do konce devadesátých let by se pak dal datovat vznik tzv.\nDatování shenzhen Čína Černá dívka z roku bílí kluci tumblr Seznamka s chlapcem s 2 roky Pravidlo pro věk datování Výhody a nevýhody datování mladší dívky Datování zdarma v USA\nNe dnes, tato změna proběhla mnohem dříve a podobný krok bychom mohli datovat k vydání The Sims 3. Vychází The Sims Online, multiplayerová variace na celosvětově. FREE SIMS ke STAŽENÍ - Download The Sims 2 PC Hry - Zdarma ke.\nHoršovský nad sims vltavou s míst aplikace hračka. Další společné prvky otome hry jsou význam dabing,  CG destilačním, a malý. Tam bylo šest dovednosti: Sims vyvinuli dovednosti, když hráč ve styku s.


Závěs cd profilu – Konstrukce z masivního dřeva\nZávěs cd profilu\nPřímý závěs CD se požívá ke kotvení sádrokartonových profilů do podpůrné konstrukce, např. Do zdí se přímý závěs upevňuje. Montážní materiály, nářadí, stroje a nástroje ATAX Tech.\nHledáte cd primy profilu zaves ? U každého zboží si můžete zjistit i jeho dostupnost nebo. Pro zavěšení roštu (R-D profilů ) sádrokartonové konstrukce podkroví k boční straně krokví nebo kleštin.\nProdukt není na pobočce skladem. Tento produkt se už bohužel neprodává, ale máme v nabídce podobný. Se stavěcími otvory po obou stranách pro spojení . Popis: Při objednání nad 8Kč zaplatím půlku poštovného. Likov – systém stavebních profilů , příslušenství pro stavbu.\nAkustický závěs – stavěcí třmen 35mm. Závěsný prvek pro profily CD s možností akustického oddělení. Rychlozávěs pružinový CD oblouk používáme ve spojení s závěsným drátem pro pružné upevnění podkonstrukce . Všechny profily Knauf jsou v závislosti na požadované tloušťce příčky.\nUpevněte nosné profily CD k přímým závěsům samořeznými šrouby Knauf LB x 5 . Pro pružné připojení podhledu či stěny, používá se ve spojení s profily CD nebo dřevěnými latěmi, závěsná délka mm, . Záves CD krokvový zaoblený. Na priamu montáž na krokvy. Spojky CD slouží ke spojení dvou profilů k sobě na kříž.\nUrčen k montáži sádrokartonové konstrukce k zavěšení profilu CD. Spojovací prvky pro sádrokartonové konstrukce. Profily na sadrokartónové stropné konštrukcie a predsadené steny.\nPozinkovaný oceľový plech hr. Kotvový závěs se použivá při snížení podhledu. Využívá se společně s drátem s okem. Do závěsu se ukotví cd profil. CD profilů k boční straně krokví . CD spojka krížová K CD 00.\nNonius nebo posuvný závěs ≥ x. Vyroben: spona – mechanický . Spojky profilov a kotviace prvky pre sadrokartónové profily Rigips. Závěs CD krokvový zaoblený – 150mm. V tejto sekcii ponúkame všetko príslušenstvo k závesom pre sadrokartónové konštrukcie.\nCD zaoblený je krokvovým závěsem k montáži sádrokartonové konstrukce k zavěšení profilu CD. Je vyráběn z pozinkovaného plechu délky 170mm.\nSpojky cd profilů\nSádrokartonový profil cd\n← Prodej štěrku slaný\nStanovení ceny výrobku příklad →


Hodinový manžel - Hodinový manžel\nV Praze a okolí děláme práce, na které nestačíte, nebo nemáte čas..\nRychlá objednávka - vše co potřebujete k tomu, aby jste si mohli naše služby ihned objednat, nebo volejte..\nGarance nejnižších cen v Praze.\nSlužba profesionálního pomocníka pro opravy, údržbu a montáže se na trhu vyskytuje pod různými názvy, například - hodinový manžel, domácí servis, domácí opravář a pomáhá zákazníkovi s pracemi, na které nemá čas, nebo odborné znalosti. Naše firma má dlouholeté zkušenosti se stavební činností, máme proto stále k dispozici kvalifikované řemeslníky, jejichž dovednosti bychom Vám rádi nabídli.\nVýčet služeb, které poskytujeme je rozsáhlý, od drobných domácích prací až po kompletní rekonstrukce. Přijedeme kdykoliv na základě dohody nebo objednávky po Praze i okolí. Máme dlouhodobé zkušenosti se stavební činností. Naši pracovníci jsou profesionální, dochvilní a pečliví.\nVšechny práce účtujeme podle následujícího klíče. Účtuje se vždy celá první hodina práce a dále každá započatá 1/2 hodina. Spotřebovaný materiál se účtuje zvlášť. Cena za dopravu na místo montáže platí pro celou Prahu, v případě, že je v dané lokalitě nutné hradit parkovné, připočítá se k ceně.\nRychlá objednávka služeb


Dojmy: Mr. Mercedes (1. řada) – MéMísto.cz\nJelikož jsem knižní předlohu četl, byl jsem dost zvědavý, jaké bude audiovizuální zpracování na motivy tohoto díla. Rozhodně už teď mohu říct, že se seriál a kniha v některých situací rozcházejí, ale určitě tomu není na škodu. Dostávají se ke stejnému konci. V opačném případě dostávají prostor i jiné postavy.\nPříběh tedy zachycuje vysloužilého detektiva Billa Hodgese, kterému se v důchodu ozve mercedesový vrah. Říkáte si, proč je antihrdina označován přívlastkem automobilové značky? Přezdívá se mu tak proto, poněvadž autem této značky spáchal ohavný čin a zabil několik lidí, kteří stáli brzo ráno před úřadem práce. Ale zpátky k věci, tento pachatel, který se civilně jmenuje Brady Hearthfield, se nudí a chce přimět Hodgese k sebevraždě. To se však nestane a započne tak mezi nimi hra na kočku a myš.\nMusím říct, že postavy i herecké výkony jsou, jak jinak, vynikající. Nejvíce mě bavila Holly (asi mám rád svým způsobem nenormální postavy). Dále bych chtěl pochválit provedený opening, ale i výběr hudby, jež se mi zapsala do paměti a vždy se usměji, když si pustím David Baerwald – Hi Ho Nobody’s Home. Úžasná také byla Billova sousedka, které bych dal více prostoru.\nJak jsem již říkal na začátku, tak případ Billa Hodgese mě zaujal více než jiná Kingova zpracovaná díla. Za mě tedy určitě doporučuji, ale neočekávejte masakry v každé epizodě (možná jen v první a osmé epizodě). Rozhodně jde o dospělý seriál, takže nemusí zaujmout mladší diváky a má svůj typický humor. V jednom díle se dokonce objeví samotný autor.\nJeště strmější pád, a ne do bláta\nRuku na srdce. Kdo si všiml, že Hra o trůny už není to, co bývala? Ano, knižní čtenáři (mezi ně také patřím) mohou říct, že od druhé série si seriál začal žít vlastním životem, ale klíčové situace zůstaly. Problém však nastal v okamžiku, kdy došel materiál a scénáristi museli těžit ze studnice, která se nachází v jejich hlavách, jak se zdá, je víc než vyschlá.\nPojďme si to říct narovinu. Tohle se zkrátka nepovedlo. Nepovedlo se to tak moc, že tohle snad musel být úmysl. Těch devět let práce, která vypadala slibně, dopadla do té nejodpornější hromádky hnoje, což jsem osobně ani já nečekal. Po sedmé sérii mi bylo jasné, že už to není TA Hra o trůny, na kterou jsem koukal, ale tohle jsem nečekal.\nNuda, nuda a žádná Hra o trůny\nEpické vyústění velkolepého fantasy eposu nepřineslo žádné wau, spíš zklamání. Nevím proč, ale každá epizoda se neskutečně táhla. Ty nejlepší počítačové efekty, bojové formace a hromada krve a spáleného masa jsou pouze prázdnou skořápkou. Kde je příběh, kam se poděl vývoj postav, proč nikdo nespřádá pikle, ale šíří se jenom drby?\nHra o trůny ztratila svou duši. Úpis ďáblu nejspíš pozbyl své platnosti. Postavy se zasekly na trapných hláškách, které uslyšíte v béčkové a nižší kategorii filmového a seriálového průmyslu. Některé situace prostě nedávají smysl. Nejlepší na tom je, když vám samotný seriál vyspoileruje zápletku celé epizody. Jako fakt?\nDůvodů, proč se tohle finále nepovedlo, může být spousta. Nemá smysl se nad tím rozčilovat, protože tohle nezměníme, nehledě na to, kolik miliard rozhněvaných fanoušků si to bude přát. Konec je prostě daný. Přijměte ho a čekejte, zdali samotný George R. R. Martin někdy svůj fantasy epos dopíše, jinak nikdy úplně nepochopíme, co nám to produkce HBO naservírovala.\nA co vy? Jaké máte dojmy z Hry o trůny?\nVlastník fotografií: HBO, Inc.\nPo přečtení recenze je to pro mě jasný kandidát 🙂\nUrčitě na něj koukni, určitě neuděláš chybu…\nRecenze: Shannarův mečby Martin Šlat / 14 října, 2017


a třeba i budoucí hoste na bývalé faře v sudetoněmecké vsi Horní Pěně nedaleko Jindřichova Hradce. Dovol mi Tě stručně seznámit s tímto krásným, klidným, k meditaci zvoucím místem:\nPůvodně renesanční obytné jádro (s prvky vrcholněgotické architektury) souboru památkově chráněných budov prodělalo v první polovině 18.století barokní přestavbu a jako místní duchovní a hospodářské centrum se úspěšně rozšiřovalo a vzkvétalo až do padesátých let 20. století. Tehdy stejně jako zbytek země, začalo úspěšnou cestu k zániku, který, jak alespoň doufám, se podaří zastavit.\nNynější zoufalý stavebně-technický stav budov mne nutí k zamyšlení nad dalším využitím staveb i pozemků (tj. vede k mnoha vyjednáváním se Státním památkovým ústavem a dalšími úřady a institucemi nad limity budoucího využití, k tvorbě projektů...)a zároveň nabízí obrovský prostor pro seberealizaci (zejména v oblasti úklidu), snění, ale také pro seriozní úvahy o smysluplné budoucnosti tohoto krásného místa.\nZaplať Pán Bůh nejsem na většinu těchto činností sám. S dobrou či praktickou radou přichází řada přátel, někteří přikládají ruce k dílu, podporují psychicky i materiálně.\nMilý návštěvníku, budu moc rád, pokud i Tebe při návštěvě, ke které jsi upřímně zván, osloví toto malebné zákoutí tak silně, že i Ty přispěješ dobrým nápadem, přímluvou, darem či přízní, za což předem děkuji.\nVítek Stejskal :-)


Materiál pouzitý na exteriér a interiér\nPojem sauna zná asi opravdu každý z nás, ale víte jaké materiály se používají na její exteriér a interiér a jaké druhy dřeva jsou v tomto ohledu nejlepší?\nTak za prvé, vůbec nemusíme nutně používat při výstavbě naší sauny pouze a jen dřevo, saunu můžeme vyrobit s celoprosklenými bočními stěnami v hliníkovém rámu. A hned máme na světě originální výtvor, jenž vám mohou všichni přátelé a známí závidět, co říkáte?\nPro fanoušky dřeva však tohle asi nebude to pravé ořechové. Na výrobu sauny je přitom možné využít celou plejádu druhů dřeva, z nichž každé má své nesporné kvality. Ať už jde o cedr, africkou vrbu, třešeň, severský smrk, topol, jasan nebo kanadská borovice, dřevo je zejména v případě finských saun nejvíce využívaným materiálem, který vydrží při správné údržbě bez problémů třeba i celé generace.\nU specializovaných firem si můžete dohodnout výstavbu sauny přímo na míru. A nemusíte se bát ani toho, že se k vám domů sauna nevejde, nároky na rozměr nejsou v případě moderních saun příliš velké a dají se velikostně komponovat třeba i jako menší pokoj v rámci našeho rodinného domu.\nPočet lavic, rozměry, obklady interiéru a exteriéru a typ kamen, to vše si po konzultaci s odbornou firmou stanovíte tak, aby vám vše plně vyhovovalo.\nA jaké dřevo vlastně zvolit? Můžeme si ukázat třeba na severský smrk, který je aktuálně nejvíce v módě. Minimální suky, živá struktura a hlavně přírodní design, to jsou ty hlavní důvody obliby této dřeviny. Dobrou volbou je i topol, který se nepřehřívá a při dotyku během saunování nepálí. Je vhodný hlavně pro vnitřní vybavení sauny, tedy zejména obložení vnitřních stěn.\nPokud dáte na skvělý design, zvolte osiku. Tato světlá dřevina je vhodná jak pro interiér, tak pro exteriér vaší sauny. A co se používá dál? Exotická africká vrba, která přijímá jen pomalu teplo jdoucí z okolí a červený cedr, jenž vyniká hlavně vysokou odolností vůči vlhkému prostředí a je tak jako dřevo pro saunu naprosto ideální.\nA co saunová kamna? Nejčastěji se používají elektrická saunová kamna s lávovými kameny, které si sami během saunování poléváme a volíme si tak sami vlhkost i teplotu uvnitř sauny.


Vše | Prodej | Nemovitosti | Domov - realitní kancelář\nNevybránoByty (1)Komerční objekty a prostory (3)Pozemky (1)\nBenešov (3) Beroun (2)\nZasíťované pozemeky se stavebním povolením - Liteň\nKrásné výhledy, klidná lokalita na hranici Českého krasu, půl hodiny jízdy do Prahy - to jsou jen některé z hlavních předností tohoto pozemku o výměře 942m². Bezpochyby největší výhodou tohoto pozemku je již vypracované stavební povolení, díky kterému můžete začít téměř "ihned" stavět. Pozemek je napojen na vodovod a kanalizaci, dále se můžete připojit na datový kabel, který Vám zaručuje vysokorychlostní připojení k internetu. Pro všechny inženýsrské sítě je již nyní vydaný kolaudační sou...\nProdej Lokalita: Beroun Typ: Pozemky 6 350 Kč / m2\nNabízíme Vám prodej nebytových prostor o celkové podlahové ploše 16m². Prostory se nacházejí v 1.PP panelového domu v Poříčí nad Sázavou. Prošli kompletní, velmi zdařilou rekonstrukcí dokončenou v březnu 2021 - nové rozvody elektřiny a vody, kompletní omítkové práce, nová podlaha včetně podlahového vytápění, sociální zázemí, kde je sprchový kout, toaleta a elektrický bojler. Dále je zde vývod vody a odpadů pro případné zabudování kuchyňské linky. Do prostor budou ještě namontovány radiato...\nProdej Lokalita: Benešov Typ: Komerční prostory 850 000 Kčsleva 1 386 000 Kč\nProdej Lokalita: Benešov Typ: Komerční prostory 850 000 Kč\nNabízím Vám k prodeji zemědělský objekt zkolaudovaný v roce 1996 jako kravín k ustájení 48 dojnic na hluboké podestýlce. V současné době je objekt využívaný jako hala pro skladování a je možné jej změnit na výrobní prostory. Samostatně stojící objekt o rozměrech 62 x 12 m se nachází na pozemku o výměře 6.659 m². Skládá se z velké haly pro ustájení dobytka, technického zázemí, dojírny, mléčnice, strojovny, šatny a sociálního zázemí pro personál. Na pozemku se nachází dvě kopané studn...\nProdej Lokalita: Beroun Typ: Komerční objekty 5 300 000 Kč\nByt 2+kk, 57m² po kompletní rekonstrukci - Poříčí nad Sázavou\nK prodeji Vám nabízím byt 2+kk s celkovou výměrou 57m². Jednotka prošla kompletní, velmi zdařilou rekonstrukcí dokončenou v březnu 2021 - nové rozvody elektřiny a vody, kompletní omítkové práce, nová podlaha včetně podlahového vytápění, sociální zázemí, kde je sprchový kout, toaleta a elektrický bojler. V levé přední části je zbudována kompletní příprava na kuchyňskou linku vč. vývodu odtahové digestoře. V současné době jsou tyto prostory dle prohlášení vlastníka vedené jako nebytové....\nProdej Lokalita: Benešov Typ: Byty 2 236 000 Kč