Inspirativní domácí dekorace ze světa do 500kč | 2019\nChcete si originálně vyzdobit váš dům, ale nechcete za to dát majlant? Pokud se vám také líbí domácí dekorace, které nelze koupit v každém druhém českém obchodě, ale pořád víte, že jde jen o dekorace a proto za ně nechcete dávat tolik peněz, koukněte na náš článek. Je plný tipů a nápadů, jak moderně, vkusně a levně oživit domov aniž by byl přeplácaný či kýčovitý. Možností je spousta, ať už chcete krásné vázy či květináče nebo hezké poličky, tady najdete krásné tipy a doporučení!\nKvětina jako nástěnná dekorace? Ano, tenhle krásný květináč může ozdobit zeď lépe, než kdejaký obraz. Můžete si vybrat z černé či bílé barvy, jednoduše ho pověste doma na zeď pomocí šroubku a je to. Navíc je tak levný, že si jich klidně můžete koupit víc a udělat si doma na zdi pěknou květinovou výzdobu.\n2. Rohový regál na knížky\nNení doma dostatek místa na další knihovnu? Tahle jednoduchá dřevěná knihovnička či praktická polička snese cokoliv od knížek, květin po vaše oblíbené maličkosti, navíc nezabere moc místa a svým jednoduchým designem se hodí kamkoliv, třeba i do kuchyně. Vybrat si můžete z tmavého dřeva či bílé barvy.\n3. Kokosová miska jako perfektní domácí dekorace\nMnohým z vás neuniklo, že kokosové přírodní misky se stávají velkým trendem. Není divu, když jsou tak pěkné a praktické. I takové misky se stanou hezkou dekorací do domácnosti. Já mám menší velikost na snídani a ve větší mám na kuchyňské lince vyskládané ovoce. Jako bonus, tyhle misky jsou extra fotogenické!\n4. Dřevěné dekorativní bedýnky\nPokud máte zahradu, dvorek nebo balkón, či svůj byt chcete vyladit trošku retro, tyhle bedýnky jsou úžasný úložný prostor či další možnost, jak vystavit květiny a dekorace ve vašem domově. Kupte si jednu či rovnou sadu, najít je můžete v různých barvách a nebo si je můžete doma natřít sami! Bedýnky jsou vkusné a praktické oživení domácnosti.\n5. Dekorativní mísa\nChcete vaši kuchyň oživit nějakou originální mísou na ovoce? Co třeba tahle? Skvěle se vyjímá, je krásná a moderní, ovoce se v ní bude krásně zdobit vaši kuchyň. Pokud se vám tenhle design opravdu zamlouvá, můžete si s mísou v sadě koupit i malé stolky do obýváku ve stejném stylu! Skvělá domácí dekorace.\n6. Vintage květinová váza\nPokud se vám líbí vintage styl, tahle váza vás zaručeně nadchne. Kovová váza ve francouzském stylu je dostupná v různých velikostech. Hodí se domů, na balkon a určitě i na zahradu. Jestli znáte někoho, kdo miluje vintage styl, tak tohle může být dokonalý dárek.\n7. Skleněná zahrádka\nGeometrická terária, kde si můžete cokoliv vyzdobit nebo vytvořit vlastní zahrádku za sklem jsou opravdu populární. Na většině míst, ale tyto ozdoby stojí opravdu nemalé mění, my jsme pro vás ale našli tuhle, která na vás finančně jistě zapůsobí lépe. Teď už si jen terárium vyzdobit podle vlastní představy kaktusy, kamínky a dalším.\n8. Dřevěné schodiště pro květiny či jiné dekorace\nDřevěný stojan na květiny může být další vkusnou dekorací do vašeho domu, můžete si vybrat ze tří velikostí, dvě, tři nebo čtyři patra. Je skládací a vejde se i do malého prostoru. Dřevěné schůdky jsou skvělý způsob, jak vystavit bylinky či pokojové rostliny. Na tyč můžete také pověsit závěsné květináče a květináče s háčky.\n9. Geometrická nástěnná dekorace\nLíbí se vám geometrické tvary? Je to elegantní a moderní způsob, jak si ozdobit stěnu ve vašem domě. Vybrat si můžete z široké nabídky různých tvarů, barev a velikostí. Lze je připevnit ke zdi pomocí háčku.\n10. Dekorativní osvětlení\nSvětýlka nemusí váš dům zdobit pouze o Vánocích, pokud si tedy vyberete ty správné. Balení těchto krásných světýlek totiž obsahuje 50 kolíčků k připevnění menších fotografií, které skvěle ozdobí váš domov. Světelný řetěz má 100 LED žárovek a je 10 metrů dlouhý. V balení je také 20 cvočků pro připevnění řetězu ke zdi. Je to opravdu skvělý způsob jak ozářit váš pokoj a vystavit si na zeď vaše oblíbené fotografie.\n11. Dřevěná polička\nKrásné a stylové závěsné poličky prostě v českých obchodech jen tak snadno nenajdete. Tady je příklad jedné krásné, ale vybrat si můžete i z jiného dřeva či s vícero-patry. Pokud ale věříte, že v jednoduchosti je krása, zalíbí se vám nejvíc tahle, jako mě! Je navíc ručně dělaná a celá z přírodních materiálů.\n12. Polička ve tvaru trojúhelníku\nDalší originální polička na vaši stěnu může být třeba tato. Na výběr máte ze dvou barev – Georgian oak oil nebo Jacobean oak oil, barva se liší podle toho, jakým olejem byla polička potřena. Šířka je přibližně 30 cm, polička je natřená voskem a olejem pro ochranu dřeva, je ručně dělaná, každý kousek je originální.


Baccha Saqqao – mýty a skutečnosti, část 1. - Filatelie, poštovní známky, známka, magazín o filatelii - Infofila.cz\nNacházite se: www.infofila.cz - Filatelie - články - Ostatní - Baccha Saqqao – mýty a skutečnosti, část 1.\nBaccha Saqqao – mýty a skutečnosti, část 1.\nTakzvané povstalecké vydání přetisků známek Baccha Saqqao v roce 1929 vyvolává celou řadu let hodně otazníků a spekulací.\nNejvětší otazníky jsou kolem pravosti přetisků. Jak si zde ukážeme, existuje tolik druhů přetisků, že se těžko dá zodpovědně říci, které přetisky jsou pravé a které ne.\nAle vraťme se do historie. Kdo vůbec byl Baccha Saqqao?\nPřesné datum jeho narození není známé, udává se někdy kolem roku 1890 ve vesnici Kálákán v oblasti zvané Kohistán severně od Kábulu. Původem byl Tádžik a svoje pojmenování získal dle povolání svého otce >Bačča Sakáo< – Syn nosiče vody.\nDochované fotografie Baccha Saqqao\njako prostý člověk\njako vládce (vlevo)\nZ mládí je o něm známo, že byl členem a později vůdcem ozbrojené bandy, která přepadala bohaté a údajně dávala chudým a potřebným. Zřejmě na tom musí být něco pravdy, protože jinak by těžko bylo možné, aby za tímto chudým a nevzdělaným člověkem šlo tolik lidí.\nV letech 1919 – 1929 vládl v Afghanistánu král Amannuláh. Na evropské poměry pokrokový panovník, který budoval průmysl, zakládal školy a dbal na hospodářský rozvoj země. Snažil se zavádět evropský způsob života, například poslancům a veřejným činitelům nařizoval nosit klasický evropský oblek a prosazoval vzdělání chlapců i dívek. Všechny tyto novoty samozřejmě narážely na tradiční náboženské zvyky běžných obyvatel i bohatší vrstvy a tím se dostával do rozporu s náboženskými vůdci a duchovními vůbec. V roce 1928 odcestoval Amannuláh na několik měsíců do Evropy a krátce po jeho návratu vypuklo v Afghánistánu povstání, jehož hlavním vůdcem se stal Baccha Saqqao.\nPravidelné afghánské vojsko se rychle rozpadalo a vojáci se přidávali k povstalcům. 14. ledna 1929 byl nucen král Amannuláh odstoupit, předal korunu svému bratru Inájatulláhovi, který chtěl s Baccha Saqqao uzavřít příměří. Ten na příměří nepřistoupil a 20.ledna 1929 se prohlásil emírem východních oblastí jako Habíbullah II Ghází (vítěz).\nJako vítěz začal okamžitě konat. Zrušil všechny Amannuláhovy pokrokové reformy a začal zavádět tuhý náboženský režim. Zrušil ministerstvo školství, nezávislé světské soudy, ženy zbavil všech práv a v zemi směly působit pouze instituce islámského práva. Zrušil daňové pohledávky od drobných rolníků, zahájil rozsáhlé konfiskace a vyvlastňování majetku zámožných lidí. Proti jinak smýšlejícím zavedl tvrdé represe. Výsledek na sebe nenechal dlouho čekat. Hospodářství se začalo velmi rychle hroutit a svým jednáním se dostal se do naprosté zahraniční izolace. Jeho vládu neuznal ani jeden stát a většina zahraničních diplomatů opustila Kábul.\nNakonec se proti němu obrátili i jeho spojenci, protože naprosto diletantská vláda Baccha Saqqao úplně rozvrátila hospodářství v zemi a lidé, kterým chtěl původně pomoci se dostali do ještě větší chudoby.\nKoncem září 1929 Nádir Chán zahájil mohutnou ofenzívu a 8. října 1929 obsadil Kábul. Baccha Saqqao se svým bratrem a skupinou věrných byli zatčeni a veřejně popraveni (zde se prameny liší – je uváděný 13. říjen, 2. listopad nebo 3. listopad 1929).\nVeřejná poprava povstalců Baccha Saqqao\nNyní se pokusíme prezentovat dostupné informace o poštovních vydáních známek v době vlády Baccha Saqqao. Zde se dá hodně spekulovat, ale můžeme předpokládat, že i tento nevzdělaný panovník věděl, co je to pošta a že existují poštovní známky. Určitě se mu stávající poštovní známky s nápisy v latince nelíbily, ale na vydání vlastních známek nebyl čas.\nProto se přikročilo k výrobě razítek, kterými se přetiskly známky vydané v letech 1927 a 1928.\nFrank Patterson píše: „Přetisky byly zařízeny Ghulamem Hajdar Khanem, bývalým generálním pošmistrem a poté ministrem financí za vlády Baccha Saqqao. Některé zprávy dokonce uvádějí, že razítka byla zhotovena ještě před příchodem Baccha Saqqao k moci. Je možné, že byla zhotovena 2 razítka. První z nich pravděpodobně ve východní části, kde se Baccha Saqqao nejdříve ujal moci koncem listopadu 1928, zatímco probíhaly boje v okolí Kábulu a další až v roce 1929, kdy se ujal moci.“\nK vlastním přetiskům uvádí: „Známky byly individuálně ručně přetiskovány razítky namáčenými do inkoustu a podle toho se odvíjela kvalita přetisků i jejich poloha na známce. Razítko, které bylo uznané za pravé (kým?) má průměr 21,75 mm. Známka je orámovaná dvojitým kruhem a uvnitř jsou 4 řádky nápisů s datem, okolo s širokým vavřínovým věncem a malou hvězdou nahoře.\nNápis říká: Emir Habibullah, věřící sluha Mohamedův, prorok boží – 1347.\nDesign přetisků se velmi podobá mincím vydaných za předchozího emíra Habibulláha I. Je vysoce pravděpodobné, že bylo použito razidlo na mince, kde byl přerytý letopočet a provedeny další drobné úpravy. Je též pravděpodobné, že tyto přetisky byly provedeny v Kábulu.“\npřetisk považovaný za pravý\nII. Typ – průměr 21,5mm\npřetisk, kde se připouští možnost pravosti\nzřejmé falzum – chybí hvězda\nPřetisky zde vyobrazené a popsané jsou od J. Wilkinse.\nUvedeme si několik ukázek přetisků známek dle obr.1, které se dle popisu F. Pattersona a J. Wilkinse považují za pravé.\nUkázky ze sbírka R. Jacka\nUkázky ze sbírky J. Petříka\nZnámky mají průměr 21,5 – 21,75 mm. Jsou na nich drobné odchylky, přetisky jsou zhotoveny buď upraveným razítkem, mohou to být i padělky.\nJiný typ přetisků, též možné padělky\nDalší neprozkoumané přetisky\nPravé známky s falešnými přetisky a razítky. Pravděpodobně „práce“ Soobrahmoneyho (obchodníka s poštovními známkami a původce falešných celistvostí, přetisků i znehodnocujích razítek).\nDole: pravé znehodnocující razítko pošty v Kábulu pro porovnání s falešnými razítky na obálkách\nZe sbírky majora Adriana Hopkinse a jeho vlastnoručními poznámkami\nObálka od C. Soobrahmoney Iyera, poštovního dealera, který je dle mjr. Hopkinse zodpovědný za falešná oválná razítka poštovního úřadu v Kábulu a pravděpodobně i za některé falešné přetisky Baccha Saqqao.\nPříklady „práce“ Soobrahmoneyho\nDvojitý obrácený přetisk pravděpodobně pravým razítkem na pravé známce.\nPravděpodobně pravé přetisky na známkách vydaných až v r. 1932 a 1934,\nZcela zřejmé „filatelistické výrobky“\nPravé známky, ale falešné přetisky a razítka\nPravé známky, falešné přetisky i razítka\nJiný druh falešných přetisků od Indického dealera H.R. z Dharu v Rajputana prodané jako pravé v roce 1949. Vavřínový věnec je rozdílný od pravého, hvězdička má špatný tvar. Vpravo dole je velká bílá skvrna. Poštovní razítka jsou velmi špatné padělky. Tato falza nejsou tolik rozšířena jako předchozí.\nFalza z Dharu s hvězdičkou nahoře a charakteristickou bílou skvrnou vpravo dole.\nTato falza jsou trochu menší 21,5mm místo 21,75mm.\nVětšina je razítkovaná falešnými oválnými poštovními razítky typu Soobrahmoney.\nAutor: Jaromír Petřík | 17. 2. 2010\nSúhlasím (ale aj pripomienka)\nFotky z popravy Baccha Saqqao\nBaccha Saqqao – mýty a skutečnosti, část 2. - 18. 2. 2010


Nejvýkonnější traktory na trhu | Mechanizace zemědělství\n29. 1. 2017 / 06:41\nNejvýkonnější traktory na trhu\nOd traktorů s nejvyšším výkonem se jako samozřejmost očekává, že budou téměř výlučně využívány pro tahově náročné polní práce. Táhnout těžké kombinované či širokozáběrové stroje pro zpracování půdy v dlouhých směnách, případně i na svažitých pozemcích nebo všude tam, kde standardní traktory naráží na své meze možností – to je jejich úkolem. Velkým a někdy i složitým závěsným strojům jsou přizpůsobeny závěsy i hydraulický systém s velmi vysokým maximálním průtokem oleje.\nNabízené traktory vyšší výkonové třídy jsou výkonnější a efektivnější nejen při klasických polních pracích, jako je zpracování půdy, ale také při smíšeném využití.\nAčkoli jsou opět větší a těžší, poskytnou své obsluze komfort, na který je zvyklá, s ještě širší nabídkou volitelné výbavy. Zároveň i ovládání je jednoduché a ani zaškolení obsluhy při předávání stroje a jeho uvádění do provozu nepředstavuje nijak složitý proces. O naprosté většině důležitých veličin si již rozhoduje traktor sám, a zvládne to i ve velmi proměnlivých podmínkách. Výkonné traktory, vybavené plynulou převodovkou, jsou vhodné také pro energeticky náročné nasazení při velmi pomalých rychlostech, například se záhonovači nebo frézami, čímž lze jejich oblast nasazení ještě více rozšířit.\nŠetrné působení techniky na půdu je jedním z důvodů pro přechod na traktory s pásovými podvozky, kde není třeba řešit problémy s defekty ani správné huštění. Pásy mají podstatně větší kontaktní plochu s půdou, nízký měrný tlak a malý prokluz.*\nVíce informací v týdeníku Zemědělec č. 6.


Citron - Mydlárna U dvou koček\nJe jedním z nejúčinějších olejů při čištění a detoxikaci. Prospívá při obezitě, celulitidě, vysokém obsahu obsahu cholesterolu v krvi a arterioskleróze. Rozpouští kameny, a proto pomáhá odstraňovat močové a žlučové kameny. Odstraňuje horkost a škodlivé látky z překrvených a přepracovaných jater. Zlepšuje cirkulaci krve a pevnost cév, takže může posloužit při léčbě kapilár, křečových žil, hemeroidů a krvácivosti z nosu.\nZostřuje soustředění vědomí, čistí a pozvedá intelekt, uklidňuje, ulehčuje a osvěžuje. Rozptyluje zmatek a mírní starosti. Rozptýlením a ochlazením emociálního zmatku a pochybností dokáže vyvolat větší víru a jistotu.\nBuďte první, kdo ohodnotí “Citron” Zrušit odpověď na komentář\nKategorie: Esenciální oleje Štítky: Citron, Esenciální olej, Lucie Ernestová


Recepty s kokosovým olejem - MagazínŽENY.cz\nAutor: Pavel\tPublikováno: 28. 7. 2016 30. 5. 2022\nSmíchejte jednu polévkovou lžíci s půlkou polévkové lžíce chia semínek a získáte skutečnou energetickou bombu. Můžete sníst rovnou nebo si směs namazat na celozrnné pečivo. Zvýšíte vytrvalost a vylepšíte trávení.\nČokoládové fondue s kokosovým olejem\nPozitiva čokolády byla již hodněkrát prokázána. Pochopitelně si k přípravě fondue vybírejte kvalitní čokoládu s obsahem minimálně sedmdesáti procent kakaa. Dva hrnky nasekané čokolády smíchejte s lžící kokosového oleje a míchejte do rozpuštění na mírném ohni. Následně přelijte do mísy s nakrájenými kousky ovoce.\nJahodový koktejl s kokosovým olejem\nPřidáváním kokosového oleje do koktejlů a ovocných šťáv se vylepší nejen jejich chuť, ale zvýšíte i příjem zdravých tuků. Do mixéru dejte půl litru mléka a misku očištěných jahod, přidejte dvě lžíce kokosového oleje a míchejte.\nPopcorn ochucený kokosovým olejem\nPopcorn je oblíbené rychlé občerstvení. Pokud si ho připravíte doma, zkuste kukuřičná zrna před tepelným zpracováním pokapat rozpuštěným kokosovým olejem. Můžete je posypat i troškou mořské soli.


13. září - 18. září 2013\nI v letošním roce C-IN navázal na úspěšnou spolupráci z minulých let a po jedenácté se stal lokálním partnerem mezinárodního setkání urologů EUREP - European Urology Residents Education Programme, které každoročně připravuje mladé urology z celého světa na složení mezinárodních certifikačních testů.\nAkce vrcholila 15. září společenským večerem pořádaným na Letenském zámečku, jehož se zúčastnilo na 380 mediků. Tradiční Karaoke show a dobrou náladu nezviklal ani fakt, že druhý den všichni přítomní „zasedli zpět do lavic“ a pokračovali v nabitém vědeckém programu. Atmosféru a příjemnou zábavu nepokazila dokonce ani krátká a vydatná průtrž mračen, která se během akce nad Letnou přehnala.\nVšem účastníkům přejeme mnoho úspěchů u zkoušek!


Josef K. Šlejhar / Cvrček mého krbu :: Jan-k-celis\nÚvodní stránka | Josef K. Šlejhar / Cvrček mého krbu\nKnihovna Václava Havla, 18. ledna 2018\nByla to vlastně už druhá pozvánka od Jaromíra Typlta k prezentaci knihy, která vyšla v nakladatelství Akropolis po 104 letech od svého vzniku. Ta první platila pro veletrh Knihex 7 ½ v Holešovicích ve Studiu Alta 6. prosince 2017, termín se mi žel křížil s jinou událostí, takže se mi podařilo dorazit do Knihovny Václava Havla až po Novém roce, 18. ledna 2018.\nPrvní informaci o události v českém literárním dění – editor Pavel Hájek připravil v nakladatelství Akropolis knihu doopravdy průlomovou – má 744 stran a je to vůbec první knižní vydání románu Josefa K. Šlejhara "Cvrček mého krbu", píše v pozvánce Jaromír Typlt – najdeme na stránkách nakladatelství, kde je román na stránce o letošním Knihexu stručně charakterizován –\nsobota 9. 12. / 17.00 – 17.50 Kabaret Šlejhar aneb Cvrček mého krbu\nKoláž ze střípků života Josefa K. Šlejhara, známého především jako autora novely Kuře melancholik, a útržků jeho nejrozsáhlejší a nejintimnější prózy Cvrček mého krbu, která 104 let od sepsání právě vychází – za velkorysé podpory hlavního města Prahy a Ministerstva kultury ČR. Účinkují Pavel Hájek, editor románu, a znalec Šlejharova díla Jaromír Typlt.\na na související stránce pak v anotaci v hrubých rysech popsán se stručnou textovou ukázkou:\nInformaci o autorovi, jíž tato stránka pokračuje, už zde nekopíruju, jakkoli mi je známo, že toto jméno nemusí být kulturní veřejnosti příliš známé a více bude říkat odborníkům. A to přesto, že nejznámější Šlejharovo dílo, povídka Kuře melancholik se dočkalo v polistopadové době dokonce zfilmování (1999, režie Jaroslav Brabec). S jedním ze skvostů literatury té doby, které by mohly být náměty k filmům (a že jich pár je!) si film nicméně spojí spíš pozornější diváci (stejně jako třeba u Zapomenutého světla každý ví, že hraje Bolek Polívka, ale že inspirací je kniha Jakuba Demla, kterou označil Roman Jakobson za „nejtragičtější dílo české literatury“, to už ví nejspíš tak každý desátý).\nPozoruhodný kontext díla spisovatele, který byl ještě před dvaceti třiceti lety i na univerzitních přednáškách (nějaké jsem před těmi léty také absolvoval) považován za jednoho z těch méně významných (např. v tzv. „akademických“ dějinách české literatury z r. 1961 je jeho próze vymezen jeden odstavec a v biografické a bibliografické části je mu věnováno méně místa než M. A. Šimáčkovi, Růženě Svobodové či A. V. Šmilovskému), je dnes přehodnocován, a – zřejmě i ve větším časovém odstupu, jiných kritériích hodnocení, i „vybarvení“ dříve nezřetelných kontur – se ukazuje coby svět pozoruhodného, svébytného tvůrce. Je to podobné jako u jiné osobnosti vzešlé z magického kulturního prostředí Nové Paky Jana Opolského, který byl snad v dávných časech označováván coby příslušník básnické družiny Jaroslava Vrchlického či dokonce řazen k jeho epigonům, a nyní jsou objevovány a objeveny valéry jeho pozoruhodného talentu a díla.\nDost dobře tomuto fenoménu zjevování (jsme v Nové Pace, takže to čtěte, podle svého naladění, třeba i trochu duchařsky, ne, to byl jen žert) rozumím. Coby studentovi mi v tehdejší pýše, ale spíš opravdovému přesvědčení, bylo leccos málo avantgardní (stál za tím onen v té době ještě autoritativní model vývoje, který od romantické tonální harmonie směřoval přes Wagnera neúprosně k atonalitě a dodekafonii), zatímco o deset let později jsem byl fascinován realismem jiného spisovatele, úzce spojeného s krajem a krajinou, Karla Václava Raise, kterého si my Jičíňáci přivlastňujeme, protože zde studoval na tehdejším Učitelském ústavu. Podobně jsou literární fajnšmekři (budu-li trochu zlomyslný, fajnšmekryně) dnes nadšeni privátními dopisy Boženy Němcové, zatímco Pohorská vesnice je bude nudit (doufám, že je zřejmé, co tím chci říci), samotný žánr získává na atraktivitě pro veřejnost (práce M. Lenderové či L. Heczkové), z jiného úhlu pohledu je objevována Eliška Krásnohorská atd..\nO momentu „zapomínání“ psal už Josef Svatopluk Machar, spoluautor Manifestu České moderny, jemuž byl Josef K. Šlejhar svým naturelem a kritickým pohledem na svět velice blízký a který vyzdvihl právě v textu nazvaném Zapomínaní a zapomenutí jeho jedinečnost: "Šel v naší literatuře »cestou nešlapanou« a stopy své jako by »zametl svým pláštěm«. Neměl vzoru a nemá následovníků. Nepatřil žádné generaci – naší pouze věkem. Je naturalistou a mystikem, romantikem a kronikářem nejvšednějšího života, symbolistou a primitivem."\nO objevování těchto málem zapomenutých literátů se v posledních desetiletích zasloužil básník Petr Fabian, který ve své internetové antologii Vrh křídel a – právě výrazně zařazením několika novopackých autorů – v edici české poezie Zapomenuté světlo (ano, týž impuls Jakuba Demla, byť v jiném významu) uvedl na světlo právě Jana Opolského, Irmu Geisslovou, Františka Pečinku, básníka s pseudonymem Hermor Lilia (občanským jménem František Bíbl) či Vladimíra Houdka. Počítáme-li Irmu Geisslovou, kterou si přisvojujeme my Jičíňáci, vzhledem k tomu, že zde žila a zemřela, ale právem patří též Novopackým, ježto její otec patřil ke zdejším významným osobnostem, pak z pěti jmen v edici jsou tři příslušní k Nové Pace.\nA o fenoménu „zapomenutosti“ hovoří i básník a historik umění Jaromír Typlt, který tento moment propojuje s kulturou Novopacka, s níž se cítí hluboce spjat, protože „je odsud“, jak uvádí v mottu svých webových stránek, a již systematicky uvádí do širšího povědomí. Říkám-li systematicky, mám na mysli řadu aktivit, zahrnující besedy a prezentace jednotlivých osobností na veřejných čteních, ale i jejich soustavným pojednáváním na svých stránkách a FB, a konečně v odborné práci, jejímž dosavadním vrcholem je monumentální monografie o sochaři Ladislavu Zívrovi. Nedokážu teď v jedné větě ozřejmit facety oné myšlenky o zapomínání kultury, ale určitě tady hraje svou roli i geografie „opačné“ strany (skrývá se už ve jméně Nová Paka), za hřebeny vzdálené od metropole (to už známe z doby obrození v titulu Zapadlí vlastenci), tedy centra a periferie, z jiného pohledu ale i regionalismus, a zároveň i prvek existenciální, který se objevuje právě v silných pozicích u některých z těchto autorů.\nJaromír Typlt nedávno v Nové Pace uváděl knižně vydané dílo Františka Pečinky, předtím publikované na webových stránkách Petra Fabiana, 11. prosince 2017 uváděl na v ranním pořadu BáSnění v „Mozaice“ na rozhlasové stanici Vltava jako jedno z básnických děl, které četl a komentoval, báseň Hluboko v lesích Jana Opolského (z knihy Hory a doly a lesy). Také nesmím zapomenout zmínit nedávné rozhlasové zpracování Šlejharova románu Vraždění, respektive dokument, který se k románu vztahuje a který je další podobou vzrůstajícího zájmu o podkrkonošského autora (Typlt byl jednou ze zpovídaných osob). Dalším projevem tohoto zájmu je také řada diplomových prací na českých univerzitách v posledních letech či nejrůznější glosy na internetu, např. článek Nedoceněný Josef Karel Šlejhar na Klubu knihomolů, publikovaný při příležitosti 150. výročí spisovatelova narození v roce 2014, či řada příspěvků, které Šlejharovi věnuje na svých webových stránkách Jaromír Typlt. O Šlejharovi coby zdroji i filmové a dokonce hudební inspirace pojednává Typltův připravovaný článek do příštího čísla novopackého Achátu.\nA Typlt nyní interpretoval ony důvody zapomínání právě u Josefa K. Šlejhara. Po první světové válce přišla generace, která se snažila osvobodit od tíživého dědictví, takže Šlejhar, svou povahou pesimista (Jaroslav Machytka spisovatele ve své práci o něm charakterizuje: „Šlejhar se stal naprostým a nekompromisním pesimistou, jemuž člověk, příroda i metafyzické mocnosti byly rozsévači zla a život velkým královstvím hříchu, pravým slzavým údolím…“) byl po ni nepřijatelný. Po druhé světové válce byl pak pesimismus vyloučen z literatury jako něco nepatřičného, a když přišla léta devadesátá, která připomenula některé outsidery, hovořilo se o Demlovi, Klímovi a jiných, a Šlejhar opět zůstal až v druhé vlně.\nPro charakteristiku zmíněného pořadu Vraždění ještě uvedu, abych na to nezapomněl, pozvánku na facebookovém profilu Lukáše Jiřičky:\nTož děcka, zítra ve 20 hodin bude mít na Vltavě premiéru hodně zaumný dokument Vraždění, který jsme pro vás upekli coby ušní digestif s Tomislav Federsel.\nLukáš Jiřička / Tomáš Procházka: Vraždění\nPátrání po rodinné historii leckdy přináší nečekané a objevy, setkání i svědectví. Co dělat, když je nejzazším dokumentem o rodině a předcích několik fotografií a próza Josefa Karla Šlejhara se symbolickým názvem Vraždění, která předka Jiřičku vykresluje ve velmi hanlivém světle, byť je jeho totožnost maskována pseudonymem Měřička?\nVraždění je zvukový dokument široce rozpřažený mezi domněnkami a fakty, mezi vzpomínkami, představami a fikcí, mezi Novou Pakou a Dolní Kalnou. Sudetské písně hrané na citeru hudebníkem Michalem Müllerem, šlejharovský morytát zpívaný vydavatelem Šlejharova díla Aramem Herrmannem, zvuky z okolí Nové Paky a Dolní Kalné. Cesta k částečné fikci a zase zpět.\nKusy prózy Vraždění jsou konfrontovány s komentáři básníka Jaromíra Typlta, autora knihy o Dolní Kalné a Slemenu Josefa Bajera, kunsthistorika a kurátora Jaromíra Zeminy, rodiny Janouškových, která stále obývá „Měřičkův“ dům, ale i tří generací rodiny Jiřičkových.\nO samotném románu lze obecně vyčíst to základní už z anotace pořadu, nazvaného Ostatně poslední slovo jsem neřekl, v programu Knihovny Václava Havla / Leden 2018 / 01:\nSlavnostní uvedení románu Josefa K. Šlejhara Cvrček mého krbu. V nejrozsáhlejší a knižně doposud nevydané próze se Josef K. Šlejhar, známý především jako autor novely Kuře melancholik, vyrovnává se svým manželstvím a potažmo i se světem jako takovým. Na ploše více než sedmi set stran nebývale sugestivním až živočišným jazykem vrší obrazy společných dní, obecně zaznamenává sled událostí, které předcházely jeho životnímu ztroskotání. Vztekem i pokorou, milostným horováním i patriarchální pýchou, hrubostí i něhou znovu a znovu snáší důkazy proti vlastnímu osudu. Obžalovává ho, vystavuje mu účet. S umanutostí sobě vlastní si připravuje závěrečnou řeč před velkou porotou, která se nikdy nesešla a nesejde. Což nic ani v nejmenším nemění na skutečnosti, že Cvrček mého krbu je výjimečné, strhující čtení.\nJednotliví řečníci (herec Lukáš Jůza, editor románu Pavel Hájek a Jaromír Typlt), usazení na pódiu u jednoho stolku před stěnou s Havlovými knihami, plastikami a jinými předměty a jeho velkým fotoportrétem zde 18. ledna 2018 (což byla, jak už zmíněno – po prosincovém holešovickém Knihexu – druhá prezentace knihy), postupně v průběhu večera hovořili o Šlejharově díle, o za jeho života vydaných románech (Vraždění, vydaný 1910, byl posledním z nich, první Peklo 1905, druhý Lípa, 1908), ale i povídkách, a samozřejmě především o románu, který byl ústředním tématem tohoto setkání, dvoudílné historií vlastního Šlejharova manželství, vydané za života jeho tvůrce pouze časopisecky (první díl Cvrček mého krbu byl otištěn v roce 1912 v Květech, další díl se zde objevil o rok později pod názvem Rozvrat), i o jeho životním kontextu.\nPavel Hájek, pracovník Knihovny Václava Havla (na webových stránkách uvedený jako senior manager), kterého ovšem zvláště v našem kraji (Jičínsko, Východní Čechy) známe jako grafického úpravce knih např. v Nakladatelství Malá Skála a rovněž autora řady knih, především „pověstí a vyprávění z města Jičína a okolí“ Čertova kuchyně (Host, 2015), se vyznal z dlouhodobého zaujetí Šlejharovými prózami a desetiletou (možná ještě delší) cestou Cvrčka z rukopisu v Památníku národního písemnictví až do aktuální knižní podoby v nakladatelství Akropolis (2017), jejíž jeden exemplář stál (při té tloušťce knihy to nebyl problém) na stolku před řečníky.\nŘadu ukázek četli mnozí, jejich interpretace nicméně byla především úlohou Lukáše Jůzy, uváděného pro zjednodušení jako herce (ovšem, člen divadelního spolku Kašpar, řada starších i novějších rolí ve filmu či v televizních seriálech), jenž je ale také spolupracovník rozhlasu, divadelní režisér a dokonce i autor knížky Pohádky kejklíře Kiliána, čili mnohaoborová osobnost. Právě při jeho čtení jsem si uvědomoval především složitost, ba krkolomnost Šlejharova textu, jeho větné stavby, užívání dnes již zcela vymizelých mluvnických tvarů jako jsou slovesná přídavná jména odvozená od přechodníku minulého či samotné zvukové organizace textu, tedy estetickou kvalitou textu, vztahující se k „dekadentnímu“ obsahu příběhu, dnes, v ještě delším časovém odstupu získávajícího novou kvalitu vnímání jakožto magického, temného a výlučného proudu významů. Jestli jsem si dobře poznamenal, tak si zkuste nezaškobrtnout při vyslovení výrazu „zvítězivší nade vším“, „řezník sveřepě škytl“, „ohavnost nastupujícího zpustošení“ nebo „nahodilá ona příležitost“ nebo ještě (ze shora uvedené ukázky) „jenž jako by i mně byl rodným, hostiv valné nejšťastnější chvíle mého dětství na něm tráveného“. Žertem jsem pak mezi přáteli u kávy komentoval, že by to byla pastva pro Romana Jakobsona a jeho analýzy textu a nalézání zvukových řad (jen v prvním uvedeném případě opakování sykavek z/s a čtyřikrát opakované „ostré“ í/i), kdyby Šlejharův text byl znal.\nTaké Pavel Hájek hovořil o tom, jak si postupně vůbec zvykal na neobvyklost textu, vzdáleného od dnešního čtenáře přes sto let. Jaromír Typlt, který byl zároveň moderátorem celého večera, si ve své interpretaci textu všiml Šlejharova způsobu uchopení reality, když hovořil o tom, že v ukázce, kterou právě Lukáš Jůza přečetl, se vlastně skoro nic neděje, ale to, co autor popisuje, vnímá – a čtenář s ním – jako pod zvětšovacím sklem (např. ve 20. kapitole představa novopackého nádraží, vyhrotí jeden detail: pár koňských žíní, které zahlédl), a tuto úvahu rozvedl v poznámku o zařazení Šlejhara do dobových literárních proudů, když poznamenal, že se obvykle uvádí coby představitel naturalismu, kdyby ale jeho text znal Jindřich Chalupecký, určitě by jej uvedl vedle řady dalších předních představitelů českého expresionismu (řekl, že má svolení od Ivana Wernische uvést tuto jeho myšlenku, že by Šlejhara Chalupecký neopomněl zařadit do své knihy Expresionisté, kam zařadil Ladislava Klímu, Jakuba Demla, Richarda Weinera, Jaroslava Haška).\nSkutečnost, že jednoduchým uzavřením do škatulky jednoho „-ismu“ by se zplošťoval pozoruhodný přesah Šlejharových próz do řady dalších stylových směřování své doby, jsem si uvědomil i v okamžiku, kdy vystoupil básník Petr Král, který ve svém proslovu hovořil i o rysech symbolismu. Tak to bychom měli naturalismus v optice popisu, dekadenci onoho pesimistického a depresívního životního východiska, symbolismus ve vnímání základních věcí člověka na tomto světě (onu duchovní, filozofující rovinu jsme mohli vnímat už v mottu nejznámější prózy Kuře melancholik) a exprese, také coby nakročení do dvacátého století (a máme zde i Macharovo vyjádření, které jsem uvedl na začátku).\nTo, že je ale podobné uzavírání do „škatulek“ (jakkoli je vztahování k dobovým rysům literatury, ale i kontinuity literárního vývoje nezbytné) nepatřičné, může podpořit krátký úryvek z jedné z diplomových prací, kterou jsem našel na internetu (Marta Kopečná, na Katedře české literatury PF Univerzity Karlovy, 2009, s. 6-7):\nTěžko bychom hledali autora, jehož život by obsahoval tolik paradoxů, jako je tomu ve Šlejharově případě. Jeho osobnost byla velmi komplikovaná, opředená podivnou mystickou pověstí. Už doboví kritikové Šlejhara přijímali rozpačitě, označovali ho za jeden z nejrozporuplnějších zjevů české literatury, za osamoceného českého naturalistu. Pověst samotářského podivína a démonického trýznitele čtenářů mu ostatně zůstala dodnes.\nZ různých stran byl během večera ozřejmován i životní kontext Josefa K. Šlejhara, byl zmíněn i již uvedený román Vraždění a jeho zpracování v souvislosti s tím, že děd Lukáše Jiřičky žil v Dolní Kalné a podal svědectví o Šlejharově postavení mezi místními lidmi. Jejich reakce na to, že se objevili coby čitelné figury v jeho prózách, nebyla právě přívětivá (neměli ho rádi, byl jim cizí). Podobně jsme se Šlejharovi přiblížili z tohoto úhlu pohledu, zprostředkovaného potomkem místních lidí Josefem Stránským, „krajan“ z oblasti Kalné, jinou perspektivu zase nastínil přítomný prapotomek samotného spisovatele Milan Šlejhar. Zajímavě hovořil také Josef Hrdlička, básník, literární historik a editor, jenž vydal mj. Šlejharovu povídku Zločin a je autorem celé řady esejí, v nichž často píše o Šlejharovi, např. v knize Obrazy světa v české literatuře, Malvern 2008.\nPozoruhodný byl rovněž příspěvek malíře a historika umění Jaromíra Zeminy, který je rovněž spjat s tímto krajem a který četl z pamětí svého dědečka. Ten žil v Kalné a Šlejhara pamatoval. Jaromír Typlt mě upozornil na skutečnost, že právě o něm píše také Jan Stejskal, též středoškolský pedagog a sbormistr, v knize Novopacko – Portrét paměti a srdce (2009), vedle portrétů celé řady dalších osobností, jako je rodina Suchardova, sochař Ladislav Zívr, malíř František Gross, fotograf Miroslav Hák, jazykovědec Jan Gebauer, básník Jan Opolský, ale i vedle úvah o kraji samém, pozoruhodném coby „bytost“ plná svérázných podhorských myslitelů, řemesel a spiritismu. Ke Karlu Sezimovi, z jehož pamětí Z mého života četl Jaromír Typlt, mi on sám k němu řekl, že „Sezima pobýval v Pace přechodně několik let, ale stihl se seznámit s každým, kdo za to stál. Byl to výjimečně pozorný literární kritik, ale i zajímavý beletrista.“\nNezmínil jsem ještě Jáchyma Topola, jímž jsem měl začít, pokud bych chtěl dodržet chronologii. Český básník a spisovatel (Sestra, Anděl, Kloktat dehet aj.), hudebník a žurnalista je programovým ředitelem Knihovny Václava Havla. Vystoupil v samotném úvodu večera, v ruce s výtiskem nově vydané knihy a expresívním vyjádřením k této kulturní události. Poté, jak už shora řečeno a abych ozřejmil základní dramaturgii večera, zopakuji, následovaly vstupy Pavla Hájka, Lukáše Jůzy a Jaromíra Typlta, který střídavě seděl u stolku s ostatními a vstával z křesla, mimo jiné také proto, aby ve třetí části mohl být v dialogu s dalšími řečníky, jejichž jména jsem už rovněž uvedl.\nNerad bych se spletl, ale nevybavuji si teď, kdo z řečníků si všiml jiné stránky Šlejharova díla, totiž vztahu mezi člověkem a psem v jedné povídce, oběma ubohými bytostmi, které k sobě nacházejí náklonnost. Zobecníme-li toto téma, je to vztah mezi člověkem a zvířetem, tedy podobné témat, jaké známe z textu Kuře melancholik, a já jsem si v tu chvíli položil otázku, do jaké míry je to téma obecněji signifikantní, viz třeba u Ivana Olbrachta v jeho prvních prózách.\nV každém případě si každý, kdo se Šlejharem bude jen trochu blíže zabývat, skutečnosti neobvykle výrazného použití jmen živých bytostí v názvech povídek, zvláště těch raných: Had, Ptáče, Vosa, O panu špačkovi, Srna, Ryzka (viz např. M. Kopečná). Přítomnost zvířete či květiny a lidského osudu, propojeného nejen v reálném světě, ale i ve vyšší rovině ("Ve zjevech všech, jež kdy byly, hledal jsem vždy větší dosah, než jen smyslům se jevily.", motto ke Kuřeti melancholikovi) odpovídá jak životnímu osudu sedláka a jeho problematickému soužití s jeho ženou (rozvedli se v roce 1901), tak stylové dvojlomnosti naturalismu a mysticismu, tak zřetelné například v německé literatuře té doby (u řady spisovatelů lze například najít etapy extrémních přechodů od jednoho k druhému), ale i třeba české výtvarné scény (je to výrazně zřejmé třeba u studeňanského mistra, jehož ještě zmíním), jinou ambivalencí je rovněž prvek humoru. Jaromír Typlt to uvedl na obrazu mouchy, obtížného hmyzu znepříjemňující poslední chvilky spisovatele na smrtelném loži, v textu, který zveřejnil také na svých webových stránkách (J. Váchal, 7. IX. 14, z korespondence s Bedřichem Benešem Buchlovanem). Šlejharovo dílo souznějící s jeho osudem, opakované konflikty se sousedy, kteří se poznali v nelichotivém zpodobení v jeho povídkách, „zklamání a beznaděj“po prvotním nadšení z blízkosti přírody (o němž píše M. Kopečná), ukazují, že ve Šlejharově případě jde jistě o určité „psychické ustrojení“, jak by řekl F. X. Šalda, ale také konstelaci životních událostí (jeho žena pocházela z jiného prostředí než on), a tedy jeho zobrazení světa i názor na svůj osud nebude věcí stylizace, tak obvyklé u spisovatelů této doby (vzpomeňme například na počátky S. K. Neumanna a jeho pozdější vývoj), nýbrž záležitostí hluboce prožitou. Jestliže se Jaroslav Brabec ve filmu Kuře melancholik inspiruje Šlejharovou novelou pouze volně a ve filmu vlastně poetickém potlačuje intenzitu naturalismu a zla, pak ve Cvrčkovi mého krbu udeří jeho sdělení, podpořeno všemi vrstvami struktury textu (od účinku jeho archaičnosti, ještě výrazněji vnímaného v odstupu doby, přes redukci dějovosti až po atmosféru, spojenou s pesimistickým pohledem) na dnešního čtenáře o to silněji. Nezmínil jsem mimochodem ještě motiv „cvrčka“, ostatně rovněž živé bytosti. V prvotních okamžicích štěstí se ozývá, později pak, v ubíjející depresi dalšího textu, umlká.\nKdyž jsem po skončení oficiální části večera hovořil s některými ze zúčastněných, ale i ostatních přítomných, vnímal jsem zřejmou spokojenost, vyjádřenou jedním z účastníků večera slovy o pestrosti pořadu, přesahující běžný standard, klidném a zároveň svižném průběhu. Sám bych přidal promyšlenou dramaturgii, hutnost jednotlivých vyjádření s atraktivně vybranými „příběhy“, ale i vlastní osobní příjemný pocit z toho, že jsem se zde setkal s řadou lidí, které znám buď řadu let či z některých předchozích setkání či (Jan Bílek, který působí v Literárním archivu PNP a na PF Univerzity Hradec Králové, povídali jsme si o už se rodícím programu příští Šrámkovy Sobotky, překladatelé z čínštiny Denis Molčanov a Zuzana Li, které znám z Ars poetiky), i také těch, s nimiž jsem hovořil poprvé. V tomto ohledu mě zvláště potěšil Jaromír Zemina, který, když jsem vyprávěl o někdejších akcích s Milošem Šejnem na Zebíně (výrazný vrch v jičínské kotlině), mi k mému překvapení řekl, že tento kopec dobře zná, neboť v Jičíně krátký čas žil a studoval. Setkáním s ním se vlastně pro mě významově uzavřel i onen kruh, který představuje skutečnost, že Jaromír Zemina napsal předmluvu k Typltově knize o Ladislavu Zívrovi, pro mě inspirativní do té míry, že jsem „musel“ rovněž napsat delší komentář.\nTakže ono osobní zaujetí, které ve mně večer v Knihovně Václava Havla vzbudil a které neumím (no uměl bych, ale nechci) zcela oddělit od jeho pouze věcné deskripce, vydalo tento text (na Rajčeti jsem zveřejnil i fotodokumentaci události). Snad je vyjádřením nejen mého výsledného dojmu.\nNa můj dotaz mi teď Jaromír Typlt, jemuž děkuju i za některá další upozornění, upřesňuje, že o vztahu mezi žebrákem a psem mluvil pan Stránský a že to byla „ta vinohradská povídka, kterou zrovna vytáhl z kapsy bundy, jedna z patnácti svazků monumentálního souboru Kyvadlo věčnosti vydaného v nakladatelství Herrmann a synové. Ostatně ten soubor kdysi částečně financoval i novopacký pivovar a jedno z prvních uvedení proběhlo v Nové Pace na festivalu Muzika Paka, bylo to největší vydání Šlejhara před Cvrčkem.“\nNa svém facebookovém profilu Jaromír Typlt okomentoval mou fotku z večera větou „S orkánem v patách přihnali se krajané do Prahy na večer Šlejharův!“ Pravda je taková, že jsem skutečně nedaleko Knihovny Václava Havla komentoval nestálé počasí těchto dní a mé cesty z Jičína (kromě toho v Podkrkonoší nasněženo, v metropoli jen drobné stopy po zimní nadílce) a když jsem vyslovil skoro „orkán“, opravdu to fouklo a vyvrátilo stěnu z vlnitého plechu zatíženou těžkými betonovými bloky do ulice. Nu, vydaly se ty magické síly z našeho kraje tam, kde se vzápětí mělo hovořit o místu nejrůznějšími duchovními energiemi nabitém, různými formami. Ostatně za několik dní na to Typlt má v Národním muzeu přednášku o spiritistické fotografii jako „nahlédnutí za oponu dělící dva světy těsně si blízké“, které sdílejí „obcovanci“, jak se jim zde říká, tedy fenomén Nové Paky.\nOstatně poslední slovo jsem neřekl, slavnostní uvedení románu Josefa K. Šlejhara v Knihovně Václava Havla\nJosef K. Šlejhar na stránkách J. Typlta\nKuře melancholik, text ve formátu pdf\nLukáš Jiřička: Vraždění. Rozhlasový dokument o odkrývání historie rodiny Jiřičků z Dolní Kalné ve východních Čechách, při kterém se pátrání po rodinné historii postupně prolne s prózou knihy Vraždění Josefa Karla Šlejhara.\nPořad o o Josefu K. Šlejharovi a "vraždění" v Dolní Kalné (vysílání 28. 12. 2017) ke stažení:\nVraždění – na FB Tomáše Jiřičky\nMejl J. Typlta o jeho účasti na rozhlasovém vysílání na stanici Vltava\nMilí přátelé, málokdo asi vstává kolem šesté jen proto, aby si poslechl čtení básní v rádiu.\nNa stanici Vltava ale od podzimu vysílají v rámci ranní Mozaiky – nejčastěji v čase okolo 6.20 – pořad BáSnění.\n"Své oblíbené básně recitují a zároveň glosují básníci, spisovatelé, překladatelé i další kulturní osobnosti. Každý všední den v Mozaice."\nByl jsem také přizván, abych vybral několik svých oblíbenců, a tak dávám předem na vědomí, jaké básně budu číst a komentovat:\npondělí 11. 12. JAN OPOLSKÝ: HLUBOKO V LESÍCH\núterý 12. 12. KAREL JAN ČAPEK: VŠECHNY TICHÉ PITVY\nstředa 13. 12. MIKULÁŠ MEDEK: MAGNETICKÁ RYBA\nVe čtvrtek a v pátek potom budu číst své vlastní texty ze sbírky Za dlouho (KONVICE, věnovaná Martinu Hadravovi, a UCUKNE VZHůRU).\nOd 18. 12. by pak záznam všech dílů měl být na adrese:\nPrezentace knihy Cvrček mého krbu na festivalu Knihex\nNa stránkách nakladatelství Akropolis\nO Typltově besedě v Karmelitánském nakladatelství v Nové Pace nad básněmi Františka Pečinky\nInformace o díle Josefa K. Šlejhara na stránkách Severočeské knihovny Ústí nad Labem\nJan Stejskal, Novopacko – Portrét paměti a srdce\nDiplomová práce Marty Kopečné na Katedře české literatury PF Univerzity Karlovy, 2009\nFotodokumentace večera v Knihovně Václava Havla


Co se děje při nehodě? | SvetMotoru.cz\nCo se děje při nehodě?\nDěsivě vyhlížející havárie jsou logickým objektem zájmu diváků. Jak vidí takové situace ti, kteří drží volant nebo řídítka? Nehody patří k automobilovým a motocyklovým závodům stejně jako šampaňské na stupních vítězů. Jde jim zabránit? Jak se při nich a po nich jezdci chovají?(více v čísle 14/09)


Venkovská akademie - Oficiální stránky svazku obcí INTEGRO\nVýsledkem projektu je plně vybavené a funkční vzdělávací zařízení pro činnost Venkovské akademie včetně lektorského sboru vyškoleného pro aktivní využití nových ICT a představitelů cílových skupin seznámených s funkcí a úkoly centra.\nHlavními přímými cílovými skupinami jsou děti a mládež z české i německé strany včetně jejich pedagogického doprovodu. Náplní vzdělávacích programů je především rozšiřování jazykových znalostí (čeština, němčina, angličtina), environmentální vzdělávání a počítačová gramotnost.\nVedlejším produktem je navázání neformálních přátelských vztahů, rozvíjení manuálních dovedností (vaření apod.) a dalších znalostí se zaměřením na životní prostřední a přírodu (myslivost, poznávání a sběr bylinek).\nNepřímými beneficienty jsou pak i partnerské organizace (ZŠ Třebívlice Třebenice, Libochovice, Cížkovice, Velemín) a organizace v dotčených územích, jako jsou například SCHKO české Středohoří, Lesy české republiky, s. p., a další.\nV rámci ukončení fyzické realizace tohoto projektu proběhl ve dnech 10. až 11. 6. 2011 den otevřených dveří koncipovaný formou závěrečného workshopu, kterého se zúčastnili jak představitelé subjektů zapojených v projektu, tak i široká veřejnost".\nDatum vložení: 6. 9. 2012 10:31


e-kultura » Nejstarší kino na světě opět láká do hlediště\nNejstarší kino na světě opět láká do hlediště\nPublikováno 14 Říj 2013\nKino Eden v jihofrancouzském městečku La Ciotat, v němž došlo před dlouhými 114 lety k první filmové projekci, znovu otevírá své brány. Milovníci kinematografie si tak ve zdejším sále budou opět moci vychutnat pohled na stříbrné plátno.\nSlavnostního zahájení, jež se uskutečnilo 9. října v pozdních večerních hodinách, se zúčastnila řada filmových hvězd v čele s režisérem Romanem Polanským a Nathalií Bayeovou, známou z filmů Jeana Luca Godarda. Oblíbená francouzská herečka Juliette Binoche, která svou účast organizátorům také přislíbila, nakonec nedorazila. Večernímu promítání vévodily snímky bratří Lumierů, kteří zde v roce 1899 odstartovali éru němého filmu padesátisekundovým snímkem Příjezd do stanice La Ciotat, v němž zachytili vlak zastavující na zdejším nádraží. Podle legendy se velká část z tehdy 250 přihlížejících dala ze strachu, že se lokomotivně nepodaří včas zabrzdit a přejede je, během promítání na útěk.\nRekonstrukce budovy z roku 1889, v níž se zprvu konala boxerská klání a zápasy v řecko-římské stylu a teprve později začala sloužit také jako divadlo, operní sál, a nakonec i jako biograf, vyšla na šest milionů eur, tedy něco přes 150 milionů korun. Peníze se přitom nedařilo dlouho získat. Teprve letos, kdy se nedaleká Marseille stala evropským městem kultury, se potřebné finance na opravu zchátralé památky našly. Slavná éra Edenu přitom neskončila s projekcemi bratří Lumiérů, ale pokračovala dalších bezmála sto let. Svoji pěveckou kariéru tu kupříkladu odstartovali Yves Montand, nebo Fernandel. Svého času zde několikrát vystoupila i slavná šansoniérka Edith Piaf. Do problémů se kino dostalo až v roce 1982, kdy byl při loupežném přepadení zavražděn jeho majitel. Následovalo období úpadku, které vygradovalo v roce 1995 zavřením budovy a její postupnou devastací.\nLetos však dostalo kino Eden novou světle žlutou fasádu, na níž je v noci promítán obrys parní lokomotivy. Největších změn však doznal interiér budovy. Poničená křesla nahradila sedadla potažená sametem a špinavé koberce ustoupily dřevěné a mramorové podlaze. Výměny se dočkalo také technické vybavení kina, které bylo nahrazeno výrazně modernějším. „Při rekonstrukci jsme se snažili zachovat bývalou slávu zdejšího místa a být věrni éře, v níž bylo kino postaveno,“ nechal se slyšet Guy Guistini, prezident sdružení, které opravu financovalo. Doufejme, že Eden bude rájem filmů nejméně dalších sto let.\nZpřístupněna slavná Altamira. Uvidí ji jen pár šťastlivců.\nAndrea Tůmová 21.10.2013 v 17:34 Odpovědět\nTo je dobře, že se daří podobně důležité památky zachovat a opravit. To u nás se jednoduše zboří a místo nich vyroste v centru města nějaká moderní hrůza, která se tam vůbec nehodí.\nRanda Hanousek 23.10.2013 v 14:11 Odpovědět\nNa druhou stranu je hrozné, kam až chátrání takto významných památek může dojít, tedy málem až k jejich absolutnímu zničení. V daném případě se totiž k rekonstrukci přistoupilo takříkajíc za pět minut dvanáct.\nNapsat komentář: Randa Hanousek Zrušit odpověď na komentář


OLFEN 140MG LÉČIVÉ NÁPLASTI DRM.EMP.MED.5X140MG - Lekarnanapekarske.cz\nOLFEN 140MG LÉČIVÉ NÁPLASTI DRM. EMP. MED.5X140MG\nKód: 2872944 Produktové číslo: 8592387016597 SUKL: 0201454 ATC skupina: M02AA15 Popis: Lokální léčiva k terapii bolestí svalů a kloubů Kód SÚKL 0201454\nOlfen 140mg léčivé náplasti\nOlfen 140 mg léčivé náplasti se používají ke krátkodobé léčbě bolestí vzniklých v důsledku natažení, podvrtnutí nebo pohmoždění rukou nebo nohou po poranění nebo úrazu. Tento léčivý přípravek mohou používat dospělí a dospívající od 16 let věku.\nOlfen 140 mg léčivé náplasti obsahují léčivou látku diklofenak, který působí proti bolesti, tlumí zánět a má antirevmatické účinky.\nOlfen 140 mg léčivé náplasti se aplikují 2x denně (ráno a večer) na čistou a suchou pokožku v oblasti postiženého místa. Náplasti se nesmí dělit (stříhat nebo trhat) a nemají být používány déle než po dobu 7 dnů. Po dobu používání a minimálně jeden den po ukončení používání je vhodné se vyvarovat slunečnímu záření či pobytu v soláriu.\nÚčínná látka diklofenak proniká kůží, kde v podkoží vzniká jeho „depo“. Plynulým uvolňováním diklofenaku z tohoto depa, je zaručeno dlouhodobé působení Olfen 140 mg léčivé náplasti proti bolesti nejméně po dobu 12 hodin, což umožňuje aplikaci náplastí pouze 2x denně.\nDávkování: Olfen 140 mg léčivé náplasti aplikujeme 2x denně (ráno a večer) na čistou a suchou pokožku v oblasti postiženého místa.\nLze odstranit před sprchou či koupelí a následně znovu nalepit.\nPři léčbě je třeba se vyvarovat vystavení léčené plochy přímému slunečnímu světlu nebo soláriu do jednoho dne po odstranění náplastí, aby se snížilo riziko vzniku fototoxické reakce.\nPo otevření – rozstřižení sáčku je třeba použít během 4 měsíců (skladování při 25 ºC), při skladování v lednici (2-4 ºC) do 6 měsíců.\nIndikováno pro dospělé a dospívající od 16 let.\nVelikost balení dostupné na trhu: 2ks, 5ks, 10ks.


Divizní FC byl v derby lepší. Ale bez bodů - Rokycanský deník\nDivizní FC byl v derby lepší. Ale bez bodů\nRokycany - Rokycany prohrály i druhý jarní zápas poměrem 1:3. A čeká je výlet do Hořovic, které jsou v čele skupiny A před Motorletem Praha\nFC Rokycany - SK Klatovy | Foto: Foto: Deník\nSmutní odcházeli fanoušci FC Rokycany po divizním souboji s krajským rivalem.\nFC Rokycany SK Klatovy 1:3 (0:1).\nV domácím kádru chyběli zraněný Spěváček, Černý i zaneprázdněný Špic, a tak si trenér Aubrecht musel pomoci posilami v podobě Marka Jedličky a dorostenců Jana Kalaše a Daniela Skopového. Všichni tři během utkání podali maximální výkon. Na body to ovšem nestačilo.\nV 8. minutě viděli diváci slibný přímý kop v podání Pavla Aubrechta. Míč se stáčel do pravého horního rohu, ale brankář Rojík byl pozorný. V 11. minutě po vzájemném kontaktu Vojka a domácího Jedličky vyhodnotil sudí Ulrich situaci jako faul ve prospěch hostí. Přímý kop realizoval Janda, ale Vilda neohrozil. Po čtvrthodině hry začali Klatovští dotírat na jeho bránu čím dál častěji a měli převahu. Ve 30. minutě po závaru v šestnáctce odvracel míč Jedlička. Jenže o sedm minut později kopali hosté první roh a kapitán Mészáros nedal Vildovi šanci. Do konce první části se skóre neměnilo.\nDo druhého poločasu vlétli aktivněji domácí. Hned ve 46. minutě pálil na bránu Pavel Aubrecht, ale trefil pouze tyč. Ve 49. minutě uviděl žluté napomenutí kapitán Hereit za to, že nedovoleně zastavil klatovského protivníka. O dvě minuty později byl stejně potrestán i Kalaš, také za faul na kapitána Mészároše. Vzápětí přišla další pohroma! Před Vildem se vynořil neobsazený Říský a i když mu rokycanský gólman vyběhnutím zmenšil střelecký úhel, podařilo se mu poslat balón ke vzdálenější tyči. Klatovy vedly rozdílem dvou branek.\nRokycany se ale nevzdávaly bez boje. V 56. minutě jejich slibnou šanci po přímém kopu zastavila píšťalka hlavního sudího pro údajný útočný faul. O dvě minuty později brankář Rojík zlikvidoval se štěstím střelu i následnou dorážku. V další minutě ho zkusil Kalaš překonat zblízka hlavou. Po hodině hry konečně Rokycany prolomily střeleckou smůlu, když se trefil Pavel Aubrecht. Vidina dělby bodů hnala domácí kupředu. V 64. minutě se probil přes půlku hřiště do šestnáctky Skopový, ale Jindřich trefil pouze břevno. Také v 71. minutě stála v cestě k vyrovnávacímu gólu spojnice obou tyčí.\nV 73. minutě se diváci dožadovali pokutového kopu, ale píšťalka sudího Ulricha zůstala němá. O šest minut později se vyznamenal Vild zákrokem proti střídajícímu Pavlovičovi při souboji jeden na jednoho. Závěrečný tlak Rokycan gradoval, jenže platilo známé nedáš dostaneš. Vild při snaze o rychlou rozehrávku nešťastně trefil klatovského Lukáše Krásného. Ten měl díky tomu volnou cestu k prázdné bráně. Přestože se Vild snažil chybu napravit, nestačil ho dohonit a Krásný střelou do odkryté svatyně pojistil vedení Klatov na 1:3.\nPříští kolo: v sobotu vyrazí Rokycany do sousedního okresu. Hořovicko se přes porážku na Motorletu hřeje na výsluní skupiny A.


Komentáře v kódu VBA Excelu | Školení konzultace\nJste zde: Úvodní stránka » excel » vba » komentare-v-kodu-excel-vba\nKomentáře v kódu VBA Excelu\nInformace o komentářích v kódu platí obecně pro VBA (tj. i pro Access, Word, Project)\nÚvodem proč komentovat?\nPokud vytváříte kód je Vám syntaxe a význam příkazu jasný, ale po čase můžete zapomenout. Když se do kódu budete dívat, po roce marně budete pátrat v paměti, co konkrétně tato část kódu provádí, proč je napsána zrovna takto.\nOsobní zkušenost: Komentáře jsou neocenitelnou pomůckou pro budoucí úpravy a údržbu kódu. Z vlastní zkušenosti mohu jejich psaní jen doporučit. I když se může zdát, že komentáře obtěžují a zdržují. Není to pravda. Jejich význam oceníte po pár měsících, kdy budete chtít vlastní kód doplnit.\nPoznámka: Komentář je nejjednodušší část kódu :), nemůžete v nich udělat chybu (tím nemyslím gramatickou). Pokud řádek správně uvedete, je programu jedno co obsahuje, na druhou stranu kvalitní a použitelný komentář není jednoduchá záležitost.\nKomentář se se označuje "apostrofem" ' . V následujících ukázkách několik řádků komentářů:\n' Můj komentář\n' ------------------------- ' - Můj komentář ' ------------------------\n' ******* Další komentář ************* 123 ******\nKomentáře se dají použít i pro optické oddělení kódu. Takže z ukázek je jasné, že psaní komentářů je jednoduché.\nDoporučuji použít pro popis účelu procedury / funkce / cyklu / ..., který máte v kódu a nejde o úplný základ (komentovat i = i +1 nemá cenu), takže komentáře lze použít u:\nzměny - provádíte-li změnu, doporučuji popsat, osobně do komentáře "schovám i původní verzi (ať se mohu vrátit)\npro nestandartní akce - nedeklarujete-li na začátku Option Base 1, doporučuji u každého pole uvést: Pozor Option Base 1, ať se ví a nezapomene, že počítání je od jedné, ne od nuly jak je standardem.\nkonstanty a proměnné - vpvpzopvbpn - název této konstanty je nejasný - ale když do poznámky uvedete, že konstanta se týká: "vyděračský poplatek za tvorbu vlastních programu, zbytečné organizaci plné vyžírků a budižkničemu pod názvem ..." - je jasné, o jakou konstantu jde.\nGoto a jiné divné akce - popište proč je v programu tento skok, třeba za pár měsíců nebude potřeba, až najdete jak to vyřešit elegantněji.\nNápady na doplnění - pokud Vás napadne, jak se dá kód doplnit či rozšířit, doplňte do komentáře, až bude čas, můžete své kódy dále rozvíjet.\nTip: Pokud dáváte kód dále a chcete stěžit práci těm, kteří by Váš kód mohli chtít dekódovat, mějte kódy dva, jeden s komentáři a druhý bez.\nOsobně "své" (své - není úplně přesný název, mnohdy se nechávám inspirovat kódy na internetu, jako koneckonců většina programátoru) kódy dávám k dispozici i s komentáři.\nTip 2 : Komentáře se snažte psát již během psaní a testování procedur a funkcí. Jakmile vše bude fungovat, už se Vám do toho nebude chtít, a navíc na to nebude čas.\nComment Block / Uncomment Block\nSuper pomůcka při práci s komentáři - Comment Block = Blok do komentáře a Uncomment Block Commands = Blok z komentáře\nOznačený blok převedou na komentáře, či z označeného bloku odstraní komentáře.\nVe VBA si můžete zobrazit panel nástrojů Úpravy/Edit takto:\nVBA Excel 2003 (97) - Zobrazit - Panely nástrojů - úpravy.\nVBA Excel 2007 a 2010 - View - Toolbars - Edit\nDvě tlačítka, která Vám dokáží zefektivnit a zpříjemnit práci při programování ve VBA. Do doby než jsem si o nich přečetl, v jednom článku na internetu jsem o nich nevěděl a nepoužíval. Teď bych se bez nich těžko obešel.\nKomentujete své kódy přímo do kódu, nebo máte Komentujete své kódy přímo do kódu, nebo máte externí soubor s komentáři a opisem VBA kódu (ať Váš kód konkurence těžko luští)? Předáváte zákazníkům kódy i s komentáři, nebo je uchováváte jen pro vlastní potřebu?


Kožní obtíže Lucie 10.6.2021\nTýká se ohledně padání vlasu.\nJe to asi měsíc co jsme si všimla většího vypadávání vlasu. Nejvíce samozřejmě při myti.\nNevím zda to má nějakou souvislost, ale již 4 měsíc beru magnesium B6 premium.\nHořčík mi pomáhá na únavu a psychickou pohodu.\nMuže to být tím, protože mám jinak vyváženou stravu a nemám žádné stresy.\nJde mi hlavně o ten hořčík. Rada bych ho brala dal.\nDobrý den paní Lucie, nemyslím si, že by za padáním vlasů stálo užívání magnesium B6 premium. Vlasy jedou za pár let padají více, pokud je to cca do 100 vlasů denně, pak je to v normě. Může jít ale o důsledek stresu, ale i poruchy funkce štítné žlázy nebo jiného problému. Proto doporučuji vyšetření u praktického lékaře s provedením odběru krve na hladinu hormonů štítné žlázy, krevní obraz a další. Zatím doporučuji zakoupit volně v lékárně Biosil tablety, šampony na podporu růstu vlasů, jako je Vlasové hnojivo (i tablety dobré) nebo jiný s kofeinem, dobrý efekt mají také vodičky např. Belohair. Hezký den.\nDobrý den, poslední dobou mě trápí zvýšené vypadávání vlasů. Vím, že mi vždycky...


Villa Ortensia - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Sarzana\nVia Prulla, 82, Sarzana, Sarzana, Itálie, 19038 - Zobrazit na mapě\nVilla Ortensia – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Sarzana se budete cítit jako doma v hotelu Villa Ortensia, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nVilla Ortensia nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. V hotelu si můžete vychutnat výběr špičkového vybavení, jako jsou přeprava do hotelu / na letiště, grilovací zařízení, odvoz na/z letiště, kuřácká část .\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i soukromý bazén, topení, balkon/terasa, dokovací stanice pro iPod, ventilátor, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru venkovní bazén, zahrada. Ideální polohou a vyhovujícím vybavením, je hotel Villa Ortensia perfektní volbou v mnoha ohledech.


Gold Whey Protein Isolate | www.amix-nutrition.cz\nÚvodní stránka Sportovní výživa Proteiny Proteinové doplňky nad 90% bílkovin Gold Whey Protein Isolate\nBanánČokoládaVanilkaPomerančNaturalNatural VanillaNatural ChocolatePineapple Coconut JuiceMint ChocolateChocolate Peanut Butter\nPopis Složení Nutriční hodnoty Doporučené dávkování Video (1) Diskuze (0) Varianty (19)\nČistá hmotnost: 2 280 g\nUpozornění: Nevhodné pro děti, těhotné a kojící ženy. Nepřekračujte doporučené denní dávkování. Přípravek není určen k použití jako náhrada pestré stravy. Uchovávejte mimo dosah děti. Skladujete v suchu při teplotě do 25oC, chraňte před přímým slunečním zářením a před mrazem. Výrobek neslouží jako náhrada pestré stravy. Výrobce neručí za škody vzniklé nevhodným použitím nebo skladováním.


Donuty recept – Kovové konzole na police\nDo teplého mléka přidáme lžíci cukru a rozdrobíme do něho droždí. Necháme minut stát, než vzejde kvásek. V mističce si smícháme rozpuštěné máslo s cukrem a esencí , obarvíme barvivem a v hotové polevě namáčíme vychladlé donuty.\nPřidejte cukr, vanilkový cukr (nebo vanilkovou esenci), sůl a máslo. Rozdrobte droždí, trochu je rozmíchejte a dejte do mísy, přidejte . Donut je velice podobný koblize, jen s tím rozdílem, že má uprostřed otvor. Dlouho hledam dobry recept na donuts, ktery by odpovidal prave .\nRozpalte vysokou vrstvu oleje (optimálně na 180°C) a donuty postupně smažte asi 1–minuty po každé straně, až se nafouknou a. Tip na domácí donuty – přístroj z Lidlu nebo odjinud 🙂 – RECEPT 84117. SubscribeSubscribedUnsubscribe 472943K. Americké koblížky doughnut (známé také jako donut) proslavili policisté v amerických filmech, kde donuty tvoří jejich typickou svačinku. Donuty dáme na lehce pomoučený plech a necháme je minut kynout.\nTisknout recept Kalorická kalkulačka Recept publikován 10. Základná potrava Homera Simpsona, delikatesa pre Amerických policajtov, alebo vítaná pochúťka našich detí. Budete li péct donuty jako buchtu na plech, můžete postupovat stejně, ale jestli se.\nRecept je echt americký, proto se držím původních měr na lžíce a hrnky.\nMáte rádi koblížky a nechcete je smažit a složitě plnit marmeládou? Upečte si americkou klasiku -skořicové donuty. Upečte si také muffiny, které vypadají jako střevíčky! Anebo se pusťte do originálního zimního dortu podle Diany.\nRecepty na polevy najdete v kategorii: Polevy, sladké krémy. Cheesecake v newyorském stylu Cookies Doughnuts (Donuts) Americké koblihy (Doughnuts) . Vychladlé posypeme cukrem smíchaným se skořicí, nebo polijeme cukrovou či čokoládovou polevou. Poznámka: Recepty na polevy najdete v kategorii: . Tak jsem dnes zkusila donuts od Anndy a jsou výborné, rychlé,jenom se mi nedaří pěkná poleva. Ahoj taky jsem si koupila donutovač a nasla v nem recept na donuty.\nJeste ho nemam vyzkouseny protoze jsem si ho dnes prinesla,zitra ho . Koblihy, po kterých by sáhnul i Homer Simpson. Na kusů: 50g vegan margarínu 120ml rostlinného mléka 250g hladké .


Zmrazené aplikace pro iPhone a iPad? Zde je několik řešení, jak problém vyřešit\nHlavní » Blog » Zmrazené aplikace pro iPhone a iPad? Zde je několik řešení, jak problém vyřešit\nAplikace jsou nedílnou součástí každého smartphonu; bez použití jakékoli aplikace nebudete moci své chytré zařízení využít na maximum. Aplikace skutečně zdobí vaše komunikační zařízení.\nPokud jste hrdými majiteli gadgetů, jako jsou iPhone a iPad, musíte položit ruce na různé aplikace; zároveň musíte čelit problémům, jako jsou aplikace, které zamrznou při stahování vašich oblíbených aplikací.\nJak opravit zmrazení aplikací pro iPhone a iPad\nKdykoli aplikace zamrzne, je to nejvíce nepříjemný okamžik, protože na obrazovce je jakýsi pat; aplikace se nepohybuje dopředu ani dozadu. V této situaci byste chtěli iPhone nebo iPad okamžitě vypnout. To by mohlo být v tak nepříjemném okamžiku docela užitečné; ale existují i jiná řešení.\nKlepněte na aplikaci, kterou jste stahovali\nI když existuje mnoho předností citlivé dotykové obrazovky, má také své vlastní nevýhody; jemný bezděčný dotek může zahájit další akci. A pokud jste omylem klepli na aplikaci, která byla stažena na váš iPhone / iPad, existuje šance, že se aplikace zastaví; to znamená, že váš iPhone pozastaví stahování. To si snadno všimnete na obrazovce telefonu, kde se pod aplikací zobrazí zpráva „Pozastaveno“. V takovém případě stačí znovu klepnout na aplikaci a stahování bude obnoveno.\nZkontrolovali jste připojení Wi-Fi?\nUživatelé obvykle ke stahování aplikací používají připojení Wi-Fi. Pokud dojde k nějakému technickému problému, stahování se na několik sekund zastaví. Neexistuje však žádná záruka, že bude obnoveno, jakmile bude připojení Wi-Fi stabilizováno. Možná budete muset znovu spustit proces stahování po obnovení připojení k internetu.\nToto je jeden lék na mnoho nemocí. Vtipy od sebe, restartování zařízení může vyřešit mnoho větších i menších problémů. Když tedy uvidíte, že aplikace byla během procesu stahování zamrzlá, restartujte iPhone nebo iPad. Stiskněte a podržte současně tlačítko Domů a vypínač, dokud se na obrazovce neobjeví logo Apple. Po restartu zkontrolujte stav aplikace, kterou chcete stáhnout; pokud aplikace zmizí, stáhněte si ji znovu z App Store. Pokud problém není vyřešen, přejděte k dalšímu řešení.\nSmazat a přeinstalovat aplikaci\nVáš iOS by tuto akci podporoval častěji než ne. Odstraňte aplikaci a znovu ji nainstalujte. Stiskněte a podržte aplikaci, dokud se všechny aplikace nezačne kroutit; v levé horní části všech aplikací se zobrazuje ikona odstranění (x). Po zobrazení výzvy k odstranění aplikace potvrďte akci klepnutím na tlačítko Odstranit. Pokud aplikace z vašeho iPhone zmizí, znovu ji nainstalujte.\nNěkdy fungují podivná řešení a toto by pro vás mohlo být jedno takové řešení, když čelíte problému se zamrzáním aplikace. Stáhněte si další aplikaci z App Store a je pravděpodobné, že stahování pozastavené aplikace bude pokračovat.\nOdhlaste se z iTunes a restartujte zařízení\nKrok 1. Otevřete aplikaci Nastavení na vašem iPhonu / iPadu → Klepněte na iTunes a App Store.\nKrok 2. Klepněte na své Apple ID.\nNa obrazovce se objeví nabídka se třemi možnostmi: Zobrazit Apple ID, Odhlásit se a iForgot.\nKrok # 3. Klepněte na Odhlásit se.\nKrok č. 4. Přihlaste se do iTunes a App Store pomocí jiného Apple ID.\nPokud nebudou vyřešeny, zmrazené aplikace mohou být pro uživatele bolestí hlavy, a proto by vydané měly být řešeny co nejdříve. Umístění ikony aplikace někam na obrazovku telefonu není řešením, protože každý uživatel je netrpělivý na používání aplikace.


www.lambdageeks.com - zásady DMCA\nVšechny informace / obsah k dispozici na www.lambdageeks.com webové stránky nebo externí odkazy poskytované na těchto stránkách slouží pouze pro vzdělávací a informační účely.\nwww.lambdageeks.com je v souladu se zákonem Digital Millennium Copyright Act („DMCA“).\nNaší zásadou je reagovat na veškerá oznámení o porušení předpisů a přijímat příslušná opatření podle zákona DMCA (Digital Millennium Copyright Act) a dalších příslušných zákonů o duševním vlastnictví.\nZásadou lambdageeks je pohotově reagovat na jasná oznámení o údajném porušení autorských práv, která jsou v souladu se zákonem Digital Millennium Copyright Act. Kromě toho okamžitě ukončíme bez upozornění účty těch, které jsme určili jako „opakující se porušovatele“.\nPo vyhodnocení oznámení o porušení autorských práv nám prosím vyčkejte 2-3 pracovní dny.\nUjišťujeme vás, že obsah porušující autorská práva, který se týká skutečného právního upozornění, odstraníme do 48 hodin.\nPokud jste vlastníkem autorských práv nebo jeho zástupcem a domníváte se, že jakýkoli obsah hostovaný na našich webových stránkách (lambdageeks.com) porušuje vaše autorská práva, můžete odeslat oznámení podle zákona DMCA (Digital Millennium Copyright Act), musíte poskytnout písemnou komunikaci s informacemi uvedenými v následující části. Uvědomte si, že ponesete odpovědnost za škody (včetně nákladů a poplatků za právní zastoupení), pokud nepravdivě uvedete informace uvedené na našem webu, které porušují vaše autorská práva.\nIdentifikace díla chráněného autorskými právy, které bylo údajně porušeno, nebo, je-li v jednom oznámení uvedeno více děl chráněných autorským právem na webových stránkách lambdageeks, reprezentativní seznam těchto děl na webových stránkách lambdageeks.\nJasná identifikace materiálu, o kterém se tvrdí, že porušuje autorská práva nebo který je předmětem protiprávního jednání a který má být odstraněn nebo k němuž má být deaktivován přístup, a informace přiměřeně postačující k tomu, aby lambdageeks mohl materiál najít. Nejlepší způsob, jak nám pomoci rychle vyhledat obsah, je poskytnout adresy URL údajného obsahu porušujícího autorská práva v těle e-mailu.\nInformace přiměřeně postačující k tomu, aby lambdageeks mohl kontaktovat stěžující si stranu, například adresa, telefonní číslo a pokud je k dispozici, adresa elektronické pošty, na které lze stěžující stranu kontaktovat.\nProhlášení, že žalující strana má v dobré víře přesvědčení, že použití materiálu způsobem, který je předmětem stížnosti, není povoleno vlastníkem autorských práv, jeho zástupcem ani zákonem.\nUrčený agent pro autorská práva:\nTým ochrany osobních údajů a podpory společnosti Lambdageeks pro příjem oznámení a protioznámení o údajném porušení předpisů lze dosáhnout následujícím způsobem:\nAgent pro autorská práva Ochrana osobních údajů společnosti Lambdageeks\nPoštovní adresa Pratidhwani, Premises No-07-0510, New Town, Rajarhat\nKalkata, Západní Bengálsko - 700135\nTelefon +91 (810) 686-4654


Lázeňské pobyty v Budapešti | TRAVELKING\nHistorická Budapešť nenabízí jen památky, ale také krásné termální lázně, kde se můžete uvolnit a relaxovat v horké vodě. Ubytujte se ideálně kousek od lázní nebo získejte vstupenku do lázní v ceně balíčku.\nV Maďarsku najdeme desítky termálních lázní. Většinou se ukrývají ve vyhlášených lázeňských městech, ale víte, že i Budapešť je plná parádních lázní? Kromě návštěvy památek si tak můžete během pobytu v maďarské metropoli užít i relaxaci v horké minerální vodě.\nKteré lázně v Budapešti stojí za návštěvu?\nLázně Gellért se pyšní nádherným secesním interiérem, kde se budete nořit do bazénů s termální vodou v obklopení dekorativních sloupů.\nTermální lázně Széchenyi patří k největším lázeňským komplexům v Evropě. Okouzlí vás nejen množstvím bazénů s termální vodou a kvalitou služeb, ale i nádherným prostředím s neobarokní budovou lázní.\nLázně Császár jsou jedny z nejstarších tureckých lázní v Maďarsku a mají nezaměnitelnou atmosféru. Jejich hlavním lákadlem je osmihranný bazén obklopený dalšími 4 menšími bazény.\nLázně Király - v “královských lázních” si dopřejte odpočinek v typických interiérech v tureckém stylu, kde si užijete tradiční lázeňské procedury a oddych, jak se patří.\nNevynechte ani návštěvu Lázní Rudas, Lukács či Rácz, ve všech si dokonale odpočinete.


Husitská kronika – Wikizdroje\nTitulek: Husitská kronika\nAutor: Rudolf V. Novák (jako V. Sokol-Borský)\nZdroj: SOKOL-BORSKÝ, V. Husitská kronika. Praha : Sokolské besedy, 1913.\nSvětlým okamžikem našeho národního života jest šestý červenec, kdy všichni každoročně dovedeme se spojit v jediný tábor ctitelů Husových.\nPamátky Husovy vděčně vzpomínáme, vždyť jedině chrabrému tomu vystoupení velikého Husa svého, jedině hrdinnému zápasu velikých otců svých proti tyranii Říma máme co děkovati, je-li národ náš podnes živým mezi živými, je-li podnes národem schopným rozkvětu a hodným budoucnosti.\nVzpomínejme vždy bohatýrských dob českých, kdy neohrožení Husité se jménem Husovým na rtech nadšeně vrhali se v boj a vítězili. Vzpomínejme, ze bylo to nadšení, síla, vědomí pravdy a poctivost vedle kázně, které byly tajemstvím úspěchů vojů husitských.\nIdea života křesťanského ve 14. století střetla se se životem skutečným. Ti, kdož „svým stavem povoláni byli hlásati lidu slovo boží a vésti jej ku pobožnému živobytí na zemi i ke spasení na věčnosti, stali se prvním kamenem úrazu.“ Neshody mezi mnichy žebravými a světskými kněžími rostly, ba i k bouřím došlo a dlouho trvalo, než biskup Jan z Dražic zjednal smíření.\nAsi r. 1360 povolán do Čech znamenitý kazatel Konrád Waldhauser z Rakous. Proslulá jeho kázání, v nichž nikoho nešetřil, bez milosti káral pýchu, lakotu a rozmařilost Pražanův, nejen přivábila množství posluchačů, ale i způsobila u mnohých změnu pronikavou.\nPříklad Waldhauserův pohnul i pražského kanovníka Miliče z Kroměříže, jenž těšil se zvláštní přízni císaře Karla IV.\nTehdy stav duchovní v převážné většině zachvácen byl lakomstvím, které se neštítilo ničeho. Za peníze dávali rozřešení i nejhorším hříšníkům, duchovní vedli nemravný i nezřízený život. Na svých cestách poznal Milič život duchovních a poměry jich učinily naň dojem nesmírný. Odhodlává se vlastním příkladem působiti na kněze, zříká se důstojenství a nikterak nedá se od svého úmyslu odraditi. Odpovídal prostě, že ten, kdo drže pluh v rukou ohlíží se, není způsobilým vejíti do království božího. Milič chce se státi kazatelem, chce býti takovým knězem, jak jej jedině sám chápe.\nV lesích šumavských se připravoval k úkolu svému a vrátiv se do Prahy r. 1364 počal působiti. Kázal, ale smáli se mu pro neumělé kázání. Nedal se odstrašiti, vytrval a získal tolik posluchačů i přívrženců oddaných, že prostory chrámové nestačily návalu.\n„Když stál v nadšení na kazatelně, jakoby se odštěpovaly jiskry, které zapadaly v srdce posluchačů, zaněcujíce zde očistný a povznášející plamen.“\nMiličovi však nestačila Praha, šel tedy kázat na venek. Jeho slovo plné podmaňující síly zapadalo do duší, pronikalo celou bytostí, jehož stopy nebylo již možno vymýtiti. „Posluchači odnášeli si dojmy vyvolané pražským kazatelem v srdcích do svých příbytků, vesnic a samot, tam dřímaly a rostly, žáci Miličovi je živili, až Hus, jeho stoupenci, přátelé a mstitelé jiskry rozdmýchali v plamen, požár.“\nNadlidská práce kazatelská i studie přivodily u Miliče vyčerpání sil a silné rozechvění. Klesá na mysli, je přesvědčen, že nic nevykonal, co si umínil, a odhodlává se vstoupiti do kláštera. Ale přátelé Miliče zachránili, dodali mu odvahy, aby nehrozil se obrovského cíle, jejž sobě vytkl.\nMilič sice upustil od úmyslu svého vstoupiti do kláštera, ale začal sníti o příchodu Antikristově. Pročítaje bibli a srovnávaje dobu současnou s dobou, jež dle bible má přijíti před příchodem Antikristovým, usuzoval, že Antikrist přišel. A byl přesvědčen, že tím jest císař Karel IV., jenž obohatil církev a zahrnul ji leskem a slávou světskou a tím ji porušil. Milič neostýchá se to veřejně prohlásiti, a je za to trestán žalářem. Zkoumají jeho spisy a úsudek zněl pro Miliče příznivě. Propuštěn ze žaláře odchází do Říma, aby tu nabyl poučení. Sotva však oznámil na dveřích chrámových, že bude kázati o Antikristovi, byl vyhledán a zatčen. Když papež dorazil do Říma, propuštěn byl Milič ze žaláře, a dostalo se mu slyšení u papeže a také poučení, že uklidněn mohl se vrátiti do Prahy a tu věnovati se výchově svých žáků. Ale i dále nepřestával horliti proti nemravnému životu duchovních a proto mnoho. zakusil protivenství, ba i v Římě očerněn. Důvěřoval však, že pravda vysvitne nad slunce jasněji a že ji žádná lež zatemniti nedovede. Odebral se do Avignonu, kde vysvětlil všechnu svou i práci i působení. Ale nadlidská práce, sebezapírání a stálé vzrušení, uvrhly Miliče na lože, z něhož již nepovstal. Zemřel r. 1374.\nMorálka Miličova není církevní, je křesťanská a lidská. Církev nežila dle evangelia, proto ji káral a napomínal. Sám dobrým příkladem předcházel, jak kázal, tak žil, pociťoval těžce nespravedlnost a útisky, jimiž trpěli chudí.\n„Milič byl hluboce český člověk. Jeho češství hlásí se v něm k životu a k zápasu o svá práva, a rozvilo se krátce v husitství a českobratrství.“\nVe šlépějích Miličových věrně kráčel nadšený jeho žák Matěj z Janova, který nebyl činným tak slovem, jako písmem. Snažil se, aby každému bylo vodítkem písmo svaté a příklad Kristův a jeho apoštolův. „Kdyby církev byla šla za touto myšlenkou,“ praví Palacký, „která nikoliv nebyla na odpor zásadám jejím, bylo by uvarovalo se rozdvojení na západu a dějiny křesťanstva byly by od pěti století vzaly cele jinou tvářnost na sebe; o Husovi ani Lutherovi nebylo by snad ani řeči.“ A poněvadž nešla církev za myšlenkou tou, nastaly neshody, jež vypukly brzo v bouři, jaké dosud nevídáno.\nNa vysokých školách pražských zatím konali studia ti, kdož toužili po nápravě v hlavě i údech církve. Nemálo k tomu přispěly spisy anglického učence Jana Wycliffe, jichž nadšeným čtenářem byl i Mistr Jan Hus z Husince, jenž narodil se r. 1369. V Praze studoval a dosáhl hodností akademických.\n15. října zvolen děkanem fakulty filosofické a\n14. března zvolen Jan Hus kazatelem v kapli betlémské. Zde nalezl místo nejlepší, odkud mohl mluviti k srdcím lidu Pražského.\n17. října zvolen Hus rektorem university Pražské.\nV té době činností kazatelskou stál Hus stále v popředí. Při slavnostních shromážděních university byl řečníkem slavnostním a jeho pověst kazatelská spolu s bezúhonným životem zjednala mu i úctu nového arcibiskupa Zbyňka z Hasenburku, „který veden jsa nejlepšími úmysly, vyžádal si od Husa upozornění na vady kněžstva, které by našel, a jemu i přátelům (Pálčovi a j.) poskytoval možnosti, aby opravné své snahy mohli vyložiti na místě příslušném tím, že je ustanovoval za kazatele na schůzích kněžských.“\nHus i jeho přátelé použili této příležitosti a úsilovně upozorňovali a potírali to, co tížilo nejvíce — úpadek mravnosti ve velké části kněžstva. Činnost Husova však, byť i arcibiskupem byla schvalována, nelíbila se většině prelátů, kteří arcibiskupa obklopovali. Vzbouřila je z klidu a vzbuzovala podezření. Jméno Wycliffovo — v Anglii již odsouzené — podezření stupňovalo. Z Čech prý vyšel popud k bulle papežské ze dne\n24. června, jíž arcibiskup varován před zmáháním bludů Wycliffových ve svém okrsku. Kromě jiných i Hus od protivníků obviňován z přilnutí k tomuto učení, vždy však odmítal, ani v jeho spisech není po něm stopy.\nArcibiskup, aby zbavil se stálých žalob, vyžádal si od mistrů českých, proti nimž zejména obracelo se podezření z wycliffwství, dobré zdání o článcích Wycliffových. Schůze\n20. května nevyzněla dle přání Zbyňkova zakazujíc hlásati články ty pouze v jich smyslu kacířském, bludném neb pohoršlivém. Přes to však schůze červnová kromě jiného uložila majetníkům knih Wycliffových, aby je předložili k zkoumání, a zakázala kázání proti kněžstvu.\nNařízení o knihách uposlechli všichni i Hus. Avšak zákazu kázání proti kněžstvu neuposlechl a uznal za vhodné vyložiti, proč a jak je dovoleno dotýkati se vad duchovenstva. Tato okolnost zavdala nepřátelům nového směru k žalobě na Husa, kteří docílili, že přátelský poměr Husův k arcibiskupovi se změnil. Od podzimu již r. 1407 nebyl zván Hus za kazatele schůzí kněžských. S větším zápalem oddal se Hus kázání před lidem českým. Tehdy nebylo vynikajícího kazatele německého v Praze a tak vystoupení Husovo na kazatelně má nesporně veliký význam národní. Živlu českému dostalo se vzpružení, ale on opět uznává a podporuje horlivost kazatele českého. Úspěchy českých kazatelů naplňovaly německé měšťany i mistry odporem i vůči hnutí náboženskému. Tak stává se opravné hnutí náboženské hnutím národním, přináší prvky národního probuzení. Odtud stupňoval se požadavek, že Čech má býti prvním v Čechách, jako Němec v Němcích, Francouz ve Francii.\nV tom tedy záleží význam husitství i činnosti Husovy: ve zvýšeném vědomí národním, v prohloubeném uvědomění náboženském a ve splynutí hnutí národního s hnutím náboženským. V tomto spojení tkví podstata husitství i činnosti Husovy.\nZa těchto okolností vystoupila na povrch i otázka nadvlády ciziny na universitě. Nastal spor, který živen byl událostmi vnějšími.\nUčený svět křesťanský byl pobouřen rozkolem papežským a proto s radostí uvítán návrh z Francie, aby o jednotu pokusil se obecný sněm svolaný do Pisy. I král Václav souhlasil s návrhem, třebas arcibiskup bránil se proti němu vlivem svých rádců. Požádal proto král o souhlas university, kde narazil opět na odpor cizích mistrů. Čeští mistři všichni souhlasili s návrhem francouzským. A tak král Václav podrážděn odporem, vyhověl přání Čechů a vydal\n18. ledna památný dekret kutnohorský, jímž Čechům na universitě přiznány hlasy 3, cizincům 1. Němečtí studenti těžce to nesli a proto\n16. května vystěhovali se z Prahy do Lipska.\nNa universitě sice nový proud zvítězil, ale znepřátelil si arcibiskupa, který chtěl si poslušnost vynutiti. Namáhání arcibiskupovo, dokud stál proti koncilu v Pise i papeži Alexandrovi V. tam zvolenému, bylo marné. Jakmile však arcibiskup Zbyněk\n2. září přihlásil se k papeži Alexandrovi, ihned snažil se v prvé řadě zameziti Husovi činnost kazatelskou. Tak došlo\n20. prosince k vydání bully, jíž zapovězena kázání v jiných kostelích než katedrálních, kollegiátních, klášterních i farních a nařízeno nové prozkoumání spisů Wycliffových. Bulla namířena hlavně proti kázáním Husovým v kapli Betlémské.\nHus však nemínil uposlechnouti tohoto nařízení a v kázání ohlásil odvolání k papeži. Z arcibiskupova nařízení byly\n16. července spáleny knihy Wycliffovy a Zbyněk ujev z Prahy, vyhlásil na Husa klatbu.\n25. srpna pohnán Hus ke dvoru papežovu se ospravedlnit. Přátelé Husovi i král Václav sám však obávali se o Husa a proto vyslali tam prostředníka.\n15. března ohlášena v Praze kletba na Mistra Jana Husa.\n7. června vystoupili Hus a Jeronym na universitě proti odpustkům.\n11. července sťati mladíci Martin, Jan a Stašek, kteří veřejně se ozvali proti velebení odpustků některých kněží. Prvé oběti husitství.\n15. července opustil Hus Prahu, ale již\n6. srpna opět v Praze kázal.\n1. října protivníci Husovi táhli ke kapli Betlémské, kde právě kázal, a chtěli rozehnati posluchače i zajati kazatele. Útok Němců byl odražen.\n2. prosince opouští Hus Prahu. Čas svůj trávil nejvíce na hrádku Kozím nedaleko Sezimova Oustí, kde nejen sepsal nejlepší své knihy, ale i pilně kázal. V Táboře vzniklo také nové samostatné ohniště husitismu: sekta Táborská. Po smrti svého příznivce Jana z Oustí odebral se na Krakovec u Rakovníka a v okolí jeho pilně kázal.\n31. října zatím vykonány přípravy k valnému sboru církevnímu — koncilu v Kostnici, kde i pře Husova měla býti rozřešena. Účel koncilu:\nsjednocení církve zrušením trojice papežů,\noprava církve ve hlavě i oudech,\npotlačení nauky Wikliffovy a Husovy,\nZikmund vyzval Husa, aby dostavil se do Kostnice. Hus neodolal vyzvání zvláště proto, že slíben mu bezpečný průvod i ochrana.\n11. října v průvodu tří pánů českých odcházi do Kostnice. Byli to: Jan z Chlumu, Václav z Dubé a na Leštně, a Jindřich ze Chlumu na Lacemboku.\n3. listopadu Hus v Kostnici.\n28. listopadu poprvé před koncilem, načež v noci odveden do domu kanovníka Kostnického, kdež byl hlídán od lidí branných.\n6. prosince uvržen do vězení v klášteře Dominikánském, kdež onemocněl. Papež dal Husa léčiti a\n8. ledna přenésti do jiného zdravějšího bytu. Po útěku papeže Jana XXIII. převezen Hus do zámku Gottlieben u jezera, kde spoután na rukou i nohou.\n4. dubna do Kostnice přichází Jeronym, ale nucen utéci. Byl však přece dopaden a\n23. května uvržen do vězení.\n5. června Hus poprvé u výslechu.\n12. června ctěn v koncilu Kostnickém stížný list 450 pánů českých proti věznění Husa a Jeronyma.\n1. července poslední Husův list z vězení sboru kostnickému.\n6. července upálen v Kostnici Mistr Jan Hus, ozdoba národa českého. V době nejhlubšího úpadku církve vystoupil proti knížatům kněžským, největším škůdcům učení Kristova; neohroženě háje pravdu, položil pro ni sám život.\n11. září odvolává mistr Jeronym Pražský učení Husovo, ztýrán až k smrti. V zápětí však kajicně vyznává Husa.\n30. května upálen mistr Jeronym Pražský v Kostnici.\nPalacký o něm praví: „Rovnaje se jemu (Husovi) výtečnými dary ducha, ostrovtipností a výmluvností, lišil se přece od onoho přísně opravdového a pevného charakteru větší jarotou mysli a jakousi neustavičností i zevnitř se jevící.“\nO smrti Jeronymově píše Poggius: „Když přišel na popraviště, sám se svlékl z šatův a pad na kolena, modlil se před kolem, k němuž nahý přivázán byl mokrými provazy a řetězem; potom obložili ho dřívím ne drobným, ale obhroublým až do prsou, slámy mezi ně nakladše. Jakž dříví hořeti počalo, jal se zpívati píseň, kterou mu sotva oheň a dým přetrhl. To pak bylo největší znamení stálosti mysli, že když kat ze zadu chtěl zapáliti oheň, aby ho neviděl, on „sem přistup“, dí, „a zapal přede mnou; neb bychť se bál ohně tvého, byl bych sem se nedostal“.\nDvě hranice v Kostnici, na nichž zahynuli dva muži znamenití, byly jedině příčinou, že husitství v Čechách nabylo převahy. Lid český nemohl si srovnati s pravdou a spravedlností, že muži pobožní, kteří snažili se o mravní zušlechtění příslušníků svého stavu, odsouzeni byli k smrti potupné a proto vší mocí vystoupil proti moci církevní.\nPrvní vůdcové lidu Mikuláš z Husi a Jan Žižka z Trocnova přišli k universitě pražské s otázkou, sluší-li mocí brannou válčiti pro svobodu slova božího? Žádali určitého vyjádření pro své stoupence, aby zamezili napřed všelijaké pochybnosti. Dostali je. „Dovolení k boji obmezeno jest jediné, kdyžby nastala ta nejvyšší potřeba k zachování života; pravili, že by byla věc nekřesťanská, chtíti mečem v rukou rozšiřovati slovo boži; pravý křesťan, že má přemáhati protivníka svého trpělivostí a obraceti jeho láskou i poučováním; kdyžby ale nepřítel ukrutný vyhladiti chtěl věrné křesťany hrubým násilím a nebylo by ovšem prostředku jiného, jímž by mohl přichráněni a zachováni býti; tehdáž, nejen že dovoluje se bojovati mečem pro obranu vyznavačův pravdy, ale že se i nařizuje.“ Dotazovatelé byli touto odpovědí uspokojeni. Tak\npřipravována znenáhla půda k husitství.\n22. července byl náboženský tábor lidu českého (asi 40.000) na hoře Tábor u Bechyně.\n30. července smetáni konšelé s oken radnice novoměstské v Praze.\nNa zprávu o tom\n16. srpna zemřel král Václav IV. raněn mrtvicí na Hrádku u Kundratic.\n25. října dobyto Vyšehradu lidem novoměstským.\nMikuláš z Husi, dle svědectví současníků, řídil takřka svou rukou celé hnutí lidu českého. Snoval plány i způsoby, jak docíliti vítězství. Chtěl, aby válka vedena ne silou, ale uměním, poněvadž věděl, že nepřátelé jsou v přesile.\nod 5. ledna do 8. dubna na sněmu ve Vratislavi konány přípravy proti Husitům. Zikmund vymohl na papeži vyhlášení křižácké výpravy.\n21. února založen Tábor, přední tvrz husitství.\n25. března zvítězil Žižka u Sudoměře nad pateronásobnou přesilou obrněnců panských.\n24. dubna dobyl Jan Žižka města Písku, jež od té doby stalo se věrným stoupencem husitství.\n18. května vytrhl Žižka z Tábora na pomoc Praze,\n19. května dobyl Benešova a poraziv téhož dne večer přesilu jízdy královské u Poříčí n. S., dorazil\n20. května do Prahy. Výkon přímo úžasný!\n25. června byla schůze lidu husitského na hoře Kunětické, odtud přepaden a dobyt Hradec Králové.\n30. června u Tábora rozprášeno vojsko Zikmundovo.\n14. července bitva na Vítkově. Na posádku 26 mužů a 3 žen útočí 25.000 vojska Zikmundova; pomocí Žižkovou dobyto vítězství. Odtud vrch přezván Žižkovem.\n10. srpna vyloupen klášter Zbraslavský Tábority.\n1. listopadu poražen král Zikmund před Vyšehradem.\n2. listopadu zkáza Vyšehradu rozlícenou spodinou lidu Pražského. Velebné sídlo Přemyslovců, plné prastarých památek, zničeno na vždy.\n18. prosince dobyli Pražané města Brandýsa n. Labem.\n24. prosince zemřel Mikuláš z Husi v Praze, vůdce lidu v prvých začátcích husitství, oplakáván přáteli svými. Jiní opět se radovali, že se sprostili člověka podvodného, jenž jen různice a nenávist mezi stranami husitskými působil. Jisto však jest, že to byla hlava výtečná a že štěstím bylo pro hnutí husitské, že Žižka po něm v čelo postaven a docílil svornosti.\nCo Mikuláš z Husi snoval, to Jan Žižka prováděl.\nŽižka jsa synek chudého zemana, cítil s lidem jako málo kdo. Daleko za hranicemi bojoval a ač byl jednookým, vynikal v boji prozíravostí a obezřetností nad všechny své doby.\nByl pobožným, opravdově pobožným, věřil všemu, co v zákoně obsaženo. Nebyl pobožnůstkář. Nenáviděl lidí obojetných, vlažných a rozpačitých.\nByl skromným, nebažil nikdy po osobním prospěchu. Byl bratrem druhým, jak žil, tak umřel — v chudobě.\nByl vzdělaným. Známá píseň „Kdož jste boží bojovníci“ prý je plodem jeho ducha.\nCo válečník stkví se Žižka mezi vůdci nepřemožitelnými. Čeho se mu nedostávalo na síle vojska, nahradil vyšším uměním válečným. Byl přísným v plnění povinností svých a to i od jiných vyžadoval.\n6. ledna zvítězil Jan Žižka nad Zikmundem u Kutné Hory.\n16. března dobyl Žižka Chomutova, jejž strašně potrestal za hrubé pronásledování husitských Čechů.\n1. dubna dobyli Husité města Berouna.\n25. dubna dobyli Husité Hory Kutné.\n29. května Litoměřice přistoupily ke kalichu a staly se odtud ryze českými a radikálně husitskými.\n5. června prohlášen na sněmu Čáslavském Sigmund za zbavena koruny české.\n5. srpna poraženi Pražané u Mostu. Žižka tu nebyl přítomen.\n21. srpna upálen Martin Houska (Loquis) sektář Táborský, Pražany.\n28. srpna vtrhlo přes Cheb 200.000 německých křižáků do Čech. Ubíjeli každého, kdo neuměl německy. Jakmile uslyšeli, že Husité táhnou, utekli ze země.\n19. října zvolen Jan Hvězda z Vícemilic (Bzdinka) nejvyšším hejtmanem Pražským.\n19. listopadu vypálena Polička Maďary Zikmundovými, 1300 obyvatel povražděno.\n1. prosince slavný vjezd Žižkův do Prahy.\n8. ledna zvítězil J. Žižka u Habru nad Zikmundem, prchajícím od Hory Kutné. Množství žoldnéřů uherských utonulo v Sázavě.\n9. ledna dobyl Žižka Německého Brodu, jenž odtud několik let pustým zůstával, načež znovu osazen a odtud českým jest.\n9. března sťat oblíbený kněz pod obojí Jan Želivský se 12 měšťany na radnici staroměstské. Z toho kruté rozbroje v Praze.\n20. dubna zvítězil Žižka nad pány na vrchu sv. Gottharda u Hořic.\n4. srpna Žižka porazil pány nedaleko Hradce a uchýlil se do Čáslavi, zanechav v Hradci hejtmana Lupáka. Pražané s pány přitáhli k Čáslavi, jíž chtěli dobýti, ale marně. Za to\n22. srpna porazili Lupáka u Týnce nad Labem. Lupák byl tu zabit. Obě strany učinili proto příměří a Žižka uchýlil se s celou mocí do Moravy.\n7. června zvítězil Žižka nad Pražany u Malešova.\n14. června přitáhl Žižka na Prahu, potrestat ji za věrolomnost: Jan Rokycana zachránil město před pomstou zaslouženou.\n11. října zemřel u Přibyslavi Jan Žižka z Trocnova, geniální válečník, vzorný charakter a nepřemožitelný vůdce lidu českého.\nDědictví Žižkovo převzal Prokop Holý zvaný Veliký. Kněz Prokop byl jen vůdcem ve válce, sám nikdy se bitvy nesúčastnil. Novější badatelé neuznávají geniálnost Prokopa Velikého. Bitvy, jež vyhrával, vyhrál prý proto, že nepřátelé postrašeni dali se předčasně na útěk. Byla to hlavně bitva u Lipan, jež dokázala nejen neopatrnost vůdcovu — dal se líčeným útěkem vylákati z vozů — ale i nekázeň ve vojsku, která zničila druhdy vítězné voje husitské.\n16. června zvítězili Češi nad křižáky u Ústí n. Labem. Zbito přes 20.000 Němců, odmítnuvších šetřiti zajaté; milosti nedáno.\n12. března porazili Husité Albrechta Rakouského u Světlé v Rakousích.\n4. srpna zvítězili Čechové nad křižáky u Tachova — bez boje.\n14. září obležen a dobyt Kolín.\n18. března porazili Sirotci biskupa vratislavského v krvavé bitvě u Nizy.\n20. prosince odvetná výprava Čechů do Míšně.\njízda do Slezska a Uher.\n20. července obležen hrad Libštein v Čechách a po příměří Husité odtáhli.\n9. února sněm v Norimberce, jehož hlavním předmětem byla nová výprava proti Čechům.\n14. srpna Prokop Veliký slavně zvítězil nad křižáky u Domažlic. Den slavný a krásný, jeden z největších v českých dějinách.\nPátá obrovská vlna hrnula se na Čechy. Počítá se, že 40.000 jezdců, 90.000 pěších táhlo tenkráte pod znamením kříže, aby zlomili chrabrou neústupnost českého národa. Slova manifestu, jimiž kardinál Julian Cesarini ohlašoval vpád křižáckého voje, zněla sice laskavě a smířlivě, ale křižácké oddíly zuřily zase jako běsové v otevřených, nechráněných vesnicích. Češi však se nebáli. Nebylo bázně ani v geniálním Prokopovi, ani v statečných jeho spoluvůdcích, ani v oněch neznámých a nepoznaných hrdinech, jež všechny rozněcovalo vědomí veliké povinnosti.\nVůči hrozícímu přívalu ciziny srazily se všechny husitské strany do společného šiku.\nVojsko české vytáhlo v čas do pole. Poněvadž však kardinál Julian váhal vtrhnouti do země, dokud neměl značné přemoci pohotově, Češi, aby netrpěli nedostatkem spíže, rozjeli se do svých domovů. Avšak rázem se shlukli opět, jakmile se voje nepřátelské 1. srpna provalily přes hranice. Dne 14. srpna dal Prokop svému vojsku soustředivšímu se u Chotětova rozkaz k pochodu proti křižákům, kteří rozloženi byli as mezi Domažlicemi a Chudenicemi. Sotvaže zpráva došla, že Češi se blíží, kardinál Julian vyšel na blízkou horu, aby obhlédl krajinu a určil místo k boji příhodné. Bylo k 3. hodině odpolední. Čechů nebylo ještě viděti, byliť asi míli vzdáleni: ale vzduchem neslo se z dálky temné rachocení jejich válečných vozů a nadšená píseň „Kdož jste boží bojovníci!“ I v německém vojsku, kde jistě tisícové napjatě naslouchali, zaslechli vzdálený zpěv. A pojednou hrozný strach přepadl celé vojsko německé. Děs nalezl cestu pod železná brnění, přečetné oddíly knížat, pánů a měst zakolísaly se jako při prvém návalu vichru, a rázem dalo se celé to ohromné vojsko do zběsilého útěku. Marně kardinál utíkající zastavuje, prosí, zapřísahá… Křižáci utíkají všemi cestami pomezního hvozdu, jež ovšem jsou nepořádkem rychle zataraseny. Kardinál sbírá aspoň část vojska, aby kryl ústup. Ale předvoj český již přichvátal a dopadl na Němce tak ostře, že je rozrazil a obrátil na útěk ještě divočejší. Kardinál ohrožený zoufalstvím vlastních lidí, sotvaže se v přestrojení útěkem zachránil. Ze 4.000 válečných vozů jen 300 zachránilo se do Němec: všechna děla, nesmírné zásoby, ohromný počet zajatců získali vítězní Češi.\nPo takovém výsledku nebylo na další válku pomyšlení. Husitské Čechy nebyly pokořeny; zachovaly samostatnost. Jen tak možno, že 27 let později na královský trůn český dosedl syn českého národa, vyznavač Husova učení, v míru i válce veliký Jiří Poděbradský.\n4. ledna přibylo prvé poselství Čechů do Basileje vyjednávat se sborem církevním o dohodu ve víře.\n29. srpna hejtman sirotků Čapek ze Sán dal před Tščevem (Prusko) upáliti zajaté Čechy, kteří za žold sloužili Němcům proti Polákům.\n30. května poraženi Táboři na Lipanech. Prokop Veliký raněn zemřel.\n6. června prohlášena na sněmu v Jihlavě kompaktáta.\n20. července potvrdil král Sigmund Čechům svobody jejich, načež byl přijat za krále.\n15. ledna vyhlášena kompaktáta, jimiž přiznáno Čechům přijímání pod obojí. Věrolomnost Říma jich nikdy poctivě nedržela.\n6. září dobyto hradu Siona; Roháč z Dubé zajat.\n9. září statečný pán Jan Roháč z Dubé, nesmiřitelný odpůrce krále Sigmunda, oběšen v Praze s 52 druhy svými.\n9. prosince zemřel král Sigmund ve Znojmě.\n27. prosince přijat stranou katolickou Albrecht V., vévoda Rakouský, po přání umírajícího Sigmunda za krále českého.\nF. Palacký: Dějiny národa českého.\nK. Vaníček: Historický kalendář.\nK. St. Sokol: Kronika.\nDr. V. Novotný: Mistr Jan Hus. (Zlatá Praha 1903.)\nPogius: Výslech, odsouzení i upálení Mistra Jana Husa.\nThDr. Frant. Loskot : K. Waldhauser. (Volná Myšlénka.)\nThDr. Fr. Loskot: Milič z Kroměříže. (Volná Myšlénka.)\nThDr. Fr. Loskot: Matěj z Janova. (Volná Myšlénka.)\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=Husitská_kronika&oldid=219634“\nStránka byla naposledy editována 15. 12. 2019 v 10:19.


Marketingové poradenství → Marketingový plán\nMarketingová strategie je ucelený způsob jednání organizace nejen vůči zákazníkům, ale také vůči zaměstnancům firmy a jejím dodavatelům. Obsahuje orientaci na určité segmenty zákazníků, výběr marketingových nástrojů, marketingového mixu, způsobu marketingové komunikace (včetně distribučních kanálů, způsobu propagace, reklamy, cenové politiky atd.). Vychází a je propojena s celkovou strategií firmy.\nMarketingový plán zahrnuje řadu činností, které je nezbytné vykonat efektivně v určité posloupnosti. Znamená využití firemních zdrojů, které povede ke splnění marketingových úkolů v určitém časovém období. Zaměřuje se na trh a zákazníka včetně změn podmínek prostředí, ve kterém podnik funguje. Jde o písemný dokument, ve kterém je určen cíl, cílová skupina, strategie, aktivity a marketingový rozpočet. Právě marketingový plán vám může pomoci získat pořádný náskok před konkurencí.\nMarketingový plán je vhodný pro:\nzačínající firmy, které chtějí oslovit svými službami a produkty širokou nebo konkrétní cílovou skupinu zákazníků;\nzaběhnuté společnosti, které znají své chyby nebo zavádějí nový produkt na trh. A potřebují vytvořit přehled dosahování nejen hlavního podnikatelského cíle, ale též i podnikatelských cílů průběžných.\nMotivuje (na jasný cíl je snazší soustředit energii).\nZvyšuje zisk i obrat (nasměruje totiž úsilí i finance tam, kde to přináší výsledky).\nŠetří náklady (snáze odoláte různým „výhodným“ nabídkám inzerce).\nZjednodušuje práci (v každém okamžiku přesně víte, co máte dělat).\nUklidňuje (máte přehled o výdajích i realizovaných aktivitách).\nVýstupem kompletní analýzy je chování společnosti, která maximalizuje přednosti a příležitosti a minimalizuje své nedostatky a hrozby.


Měřič rychlosti a směru větru (anemometr) připojitelný k RS232 a RS485 - WindRS\nWindRS je anemometr, který umí měřit směr a rychlost větru. Aktuální údaje z anemometru jsou dostupné digitálně komunikačními linkami RS232 nebo RS485. Pro sledování a průběžné ukládání hodnot je k dispozici...\nAnemometr se připojuje přímo k PC přes sériový port RS232 nebo přes sběrnici RS485. RS232 je vhodná pokud je PC poblíž v řádu metrů. Přes RS485 lze připojit k PC až na vzdálenost 1200 metrů. Naměřené údaje je možné sledovat například programem Wix. Anemometr je možné snadno integrovat do Vašeho systému díky komunikačním protokolům Spinel a Modbus RTU.\nSada WindRS obsahuje senzor s 10m kabelu a oddělenou elektroniku, která se připojuje k sériovému portu nebo RS485 a napájení (napájecí zdroj je součástí dodávky).\nVlastnosti anemometru se sériovým portem\nPřipojení a komunikace přes COM port (RS232) nebo RS485.\nRychlost větru: 0 až 180 km/h (0 až 50 m/s)\nGrafické znázornění: 16 pozic, 360°\nSměr větru: rozlišení 22,5°\nRozměry senzoru: 250 x 277,6 x 77,9 mm\nTyp snímače: TX20 nebo TX23 (nastavitelné servisně)\nVytápění senzoru: není\nNapájení: 7 až 30 V DC (s ochranou proti přepólování)\nProudový odběr při 12 V: typ. 10 mA\nRozměry převodníku: 71 x 55 x 24 mm (pouze převodník)\nMateriál krabičky: eloxovaný hliník\nHmotnost: 80 g (pouze převodník)\n31.4008.02 - Bezdrátový...\n30.3311.02 - Okenní a...\n31.1059.02 - USB Datalogger...\nBěžná cena 388 Kč Cena 311 Kč


NetRadiometr CNR4 | FIEDLER\nSpektrální rozsah krátkovlnných snímačů je 300 až 2.800 nm, typická citlivost 5 až 20 µV/Wm-2. Spektrální rozsah dlouhovlnných snímačů je 4.500 až 42.000 nm, typická citlivost 5-20 µV/Wm-2 . Nelinearita < 1%, teplotní chyba v rozsahu -10 °C až +40 °C je < 5 %, hmotnost 850 g, pracovní teplota -40 °C až +80 °C. Součástí dodávky kabel 10 m.\nVolitelně lze snímač doplnit o ventilační jednotku obsahující vytápěcí rezistor a ventilátor. Ventilační jednotka slouží pro odstraňování vodníck kapiček ondenzujících na měřících senzorech při vysoké vzdušné vlhkosti.