Jsem vyčerpaná, psychicky na dně - Diskuze - eMimino.cz\nJsem vyčerpaná, psychicky na dně\nJsem psychicky i fyzicky vyčerpaná.\nRok jsem žila v totálním nervovém vypětí, celou dobu jsem zvládala dobře, podporovala a najednou…\nNezvládám nic, nemůžu spát, když usnu snad 100× se vzbudím hrozným snem ve kterém se odehrávají zážitky z předešlého roku, tloustnu, strašně jsem zestárla. Vypadám snad o 10 možná 15 let starší než před dvěma lety. Vůbec to nejsem já. Nevím jak z toho ven. Nechci specifikovat, aby mě nikdo nepoznal, děkuji za ponechání anonymu.\nJde o tragickou událost v mém životě, bohužel s koncem pro mne jako pro matku s nejhorším\nAsi by to chtelo odbornou peci, dochazis nekam?\nZajit k psychologovi/ psychiatrovi. Neni to ostuda. Ja jsem na materske a beru antidepresiva, tezce jsem vyhorela po dvou materskych kratce za sebou…\nNekdy nastanou situace, ktere nejsme schopne zvladnout samy. A rozhodne to neni ostuda.\nDoporucuji toho psychiatra. Za me, ano. Beru antidepresiva, ktera jsou velmi slaba, nenavykova, ale ucinna. Doporucji take zkusit zamestnat mysl necim jinym. Upnout se na neco jineho? Preji hodne sil a odvahy\nVypadla bych. Pryč, změnit prostor, prostředí, vyčistit si hlavu.\nNo jestli jde o takto vaznou vec, ja bych to nepodcenovala a zasla si pro antidepresiva a vyhledala nejakeho dobreho, tobe sympatickeho psychoterapeuta ( da se i na pojistovnu). Je dobre, ze sis rekla o pomoc tady a byt tebou, tak se nebojim v tom pokracovat u odborniku, pratel, rodiny, kazdy mame nejakou hranici, co jeste dame a co ne.\nMáš ve svém okolí někoho, kdo Tě podpoří a pomůže?\nPokud ne, vyhledej pro začátek svého obvodního lékaře, případně rovnou psychiatra. Držím palce, ať se dokážeš zase zvednout ze dna, které jsi tu naznačila\nUrčitě řešit s odborníkem a hlavně se nebát léků! Kamarádka přišla o dospělé dítě, 3 roky neuvěřitelně trpěla než se odhodlala jít k psychiatrovi. Dostala antidepresiva a zachránilo ji to život. Zpětně velmi lituje, že to tak dlouho odkládala.\nZajdi k odborníkovi, hlavně se nestydět, chtělo by to co nejdřív.\nNejdřív je potřeba dát dohromady psychiku a pak půjde vše ostatní.\npokud rozumím správně, že jsi přišla o dítě (nejspíš po nějaké delší nemoci). tak to je podle mého bez psychoterapie a aspon slabých psychofarmak nezvládnutelné! Navíc je to dlouhá cesta…Vůbec se nemáš za co stydět vyhledej pomoc…Cokoli, co ti uklidní duši a dá tvému životu nový smysl, se počítá!\nJe mi to moc líto…Držím pěsti, at to zvládneš\nNa světě není nic horšího než smrt vlastního dítěte. Musíš navštívit psychoterapeuta a psychiatra. Člověk časem může žít plnohodnotný život, ale musíš si nechat teď pomoct.\nAno jde o úmrtí dítěte. Bylo mu 7 let. Nemám ve svém okolí nikoho kdo by tohle dokázal nějakým způsobem se mnou řešit, byť si o tom jen povídat, jako by to bylo nakažlivé. Chci to jen říct a každý hned ani mi to neříkej, já se o tom bavit nechci… Zakl.\nod vidění znám ženu, která před časem přišla o dospívající dítě. Nevím přesně jak a proč, bylo mi hloupé se ptát. Tak jsem jen poslouchala, co mi řekla sama. vím že je v dlouhodobé pracovní neschopnosti, denně chodí na dlouhé procházky do přírody se starším mužem, který jí věnuje čas, pozornost a empatii…\nJe mi to moc líto, úmrtí dítěte je to nejhorší, co člověka může potkat\nPsychická nemoc hospitalizace?\nNeschopenka - psychické důvody\nVyčerpaná z druhého mateřství\nOd 2 měsíců amok a hystericky pláč..jsem psychicky na dně\nVyčerpaní z kojení a nevyspání, syn 10 měsíců, odstavit?\nKde spí vaše 4.měsíční mimi během dne\nBolest podbřišku bez menstruace 2 t do menstruace zbývá\nBolest a křeče\nLeidenská mutace homozygot\nMám tátu alkoholika\nCT kolografie - byl jste někdo?


Massive 85116/21/31 - Stropní svítidlo DECOLINE 2xG5/21W/230V váš interiér či exteriér oživí a přitom poskytne dostatek světla. Ušetřete a využijte sezónní akci, v níž máme právě toto svítidlo ve slevě. Garantujeme nejnižší cenu v Česku. Více\nAutor: Salamon Kateřina Datum: 4.8.2017 12:13\nDobrý den. Doporučil byste toto osvětlení i do kadeřnického salonu? Nedělá ta středová kovová lišta nějaký stín? Zářivkové světlo je bílé? Děkuji za odpověď\nAutor: Pavel Vymazal Datum: 4.8.2017 14:50\nDobrý den, právě z důvodu té středové lišty bych já osobně toto svítidlo do kadeřnického salónu nedoporučil .Barvu světla výrobce neuvádí.\nAutor: Martin Datum: 2.11.2016 10:59\nAutor: Libor Pařízek Datum: 3.11.2016 07:29\nAutor: Hejl Datum: 18.6.2015 00:00\nAutor: Rostislav Kala - technik Datum: 18.6.2015 00:00\nDobrý den, jinou fotografii bohužel nemáme, ale pokusím se Vám to popsat. Nad sklem které se odšroubuje se nachází kovová montura se dvěmi zářivkami. Na zadní straně montury je plech, který se dá na bokách montury odšroubovat. Plech se připevní na strop na něj se přišroubuje montura a sklo.\nMassive 85116/21/31 - Stropní svítidlo DECOLINE 2xG5/21W/230V charakterizuje pěkný design a funkční provedení. Nyní je možné toto osvětlení koupit za akční cenu. Produkt nabízíme za výhodnou cenu a navíc v zásilce získáte od výrobce vhodný světelný zdroj ZDARMA.Svítidlo je vyrobeno v provedení matný chrom. Získáte tak zajímavý doplněk do svého domova. Aby vaše osvětlení bylo dokonale sladěno, doporučujeme se podívat i na jiná svítidla z kolekce DECOLINE Philips Massive.\nSoučástí balení jsou trubice TL5/840. Ty jsou bohužel příliš studené (cca. 4000K), takže pro použití v domácnosti (svítidlo je v kuchyni) je třeba je vyměnit za teplejší. Někam do kanceláře to ale může být vyhovující.\nSvítidlo vypadá skvěle (žádné laciné plasty apod.). Svítidlo ve kvalitně zabaleno, aby nedošlo k poškození. Svítidlo poskytuje přímé i nepřímé světlo, což působí velmi příjemně.


Drsná proměna nádherné Iriny Shayk: Nenalíčená je k nepoznání - Super.cz\nIrina Shayk je v soukromí téměř k nepoznání. Profimedia.cz\nRuská modelka Irina Shayk (25) se vydala na dovolenou se svým snoubencem a fotbalistou Cristianem Ronaldem (34) a s jeho chlapečkem Cristianem. Jednu z nejkrásnějších modelek bychom ale poznali je stěží.\nIrina totiž v soukromí nenosí žádný make-up a oděná chodí velmi obyčejně. Není proto divu, že si fotografové nejprve všimli pouze Ronalda. Půvabná Ruska má líčení a oblékání v práci dost, proto si od neustálé péče ráda odpočine.\nBěhem oběda se kráska ke svému vyvolenému nepřetržitě nakláněla a vášnivými polibky mu vyznávala svou lásku. A není se čemu divit. Oba dva mají velmi nabitý program. Společné chvíle si užívají zřídka, ale o to intenzívněji.\nIrina a Cristiano se seznámili během kampaně pro oblečení Armani Exchange. Chodit spolu začali v květnu roku 2010. Portugalský fotbalista ruské krásce nabídl sňatek tím nejromantičtějším způsobem. Na svatého Valentýna při pobytu v New Yorku. Přinesl velkou rudou růži, před svou přítelkyni poklekl a vyslovil nabídku k sňatku.\nModelka si už roli nevěsty vyzkoušela. Při příležitosti módního týdnu v Barceloně ji její kamarád a zároveň návrhář poprosil, zda by se mohla stát hlavní hvězdou jeho přehlídky svatebních šatů. Irina ihned souhlasila a roli si náležitě užívala. ■\nIrina je jednou z nejvyhledávanějších modelek. ■\nNenalíčená Irina vypadá jako obyčejná žena. ■\nIrina Shayk si už vyzkoušela roli nevěsty. ■\nModelka vyznává lásku svému snoubenci. ■\nIrina a Cristiano. ■\nIrina Shayk a Cristiano Ronaldo. ■


Aktuální nabídka pronájem bytu 1+1 Osečná denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem bytu 1+1 Osečná než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem bytu 1+1 Osečná se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem bytu 1+1 Osečná neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem bytu 1+1 Osečná právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem bytu 1+1 Osečná\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem bytu 1+1 Osečná, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 1+1 Osečná, a to byty 1+1 na prodej Osečná, pronájem bytu 1+1 Osečná, dražby bytů 1+1 Osečná.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem bytu 1+1 Osečná nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 1+1 Osečná, byty 1+1 na prodej Osečná, pronájem bytu 1+1 Osečná, dražby bytů 1+1 Osečná.\nNehledáte pronájem bytu 1+1 Osečná ?\nPokud jste v této kategorii pronájem bytu 1+1 Osečná omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem bytu 1+1 Osečná\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem bytu 1+1 Osečná, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem bytu 1+1 Osečná. Určitě lépe naleznete pronájem bytu 1+1 Osečná, který hledáte.


Čína přizpůsobené oranžové hedvábné šály Dodavatelé a výrobci - Factory Direct Velkoobchod - XinHe\nTento oranžový hedvábný šátek je měkký, prodyšný, elastický, lehký a měkký, snadno se nosí, velmi vhodný pro cestování. Můžete jej použít k ochraně před sluncem v létě nebo v zimě v teple. Nejlepší je umýt ručně ve studené vodě nebo 30 ℃ vodě.\nJméno výrobku Oranžový hedvábný šátek Obsah 100% keprové hedvábí\nTkanina 16 mm hedvábný satén Velikost 90 x 90 cm\nTisk Digitální tisk Místo původu Zhejiang, Čína (pevnina)\nTento oranžový hedvábný šátek je měkký, prodyšný, elastický, lehký a měkký, snadno se nosí, velmi vhodný pro cestování. Můžete jej použít k ochraně před sluncem v létě nebo v zimě v teple. Nejlepší je' mýt to ručně ve studené vodě nebo 30 ℃ vodě.\n1. Velmi velký, velmi pohodlný, hladký.\n3. Snadné přenášení, velmi vhodné pro cestování.\nTento oranžový hedvábný šátek se nejlépe umývá ručně pod 30 or nebo vloží do pračky a poté dá pytel ven.\nHangzhou Xin He Textiles, založený na tiskárně v předměstské oblasti Chang-čou, rozšiřuje své podnikání z pouhé výroby na hotové výrobky. Začínaje digitálním tiskem nyní poskytujeme tištěné textilie, včetně hedvábí, polyesteru, bavlny, plátna a některých hotových předmětů jako dobře, jako jsou polštáře, šátky a oční masky. Pro digitální tisk máme pro váš výběr širokou škálu návrhů a také přizpůsobujeme klientům vlastní návrhy. Kromě toho poskytujeme hedvábné tkaniny také v plných barvách. Prosím, neváhejte nás kontaktovat další podrobnosti.\nHot Tags: oranžový hedvábný šátek, Čína, dodavatelé, výrobci, továrna, velkoobchod, přizpůsobený\nDvojice: Malý čtvercový šátek\nDalší: Hedvábný šátek na vlasy\nKvalitní hedvábné šátky


Zatímco vodní hrad Lipý, tohoto času restaurovaný, je výmluvnou památkou na dobu založení města ve 13. století, klášter je připomínkou jeho vstupu mezi střediska vzdělanosti. Latinská škola sem umístěná nese již na první pohled znaky doby svého vzniku. Valdštejn počítal\ns velkým ústavem a množstvím chovanců. Klášter je rozměrná patrová budova o čtyřech křídlech s kostelem Všech svatých, dokončeným v roce 1707. Areál se počínaje rokem 1698 rozrostl o Loretu, přilehlé ambity, v roce 1725 byly dostavěny Svaté schody a v roce 1767 kaple Nejsvětější Trojice. Svou konečnou podobu, včetně zahrady táhnoucí se k řece, nabyl\nv šedesátých letech 18. století.\nZakládací listina, opatřena Valdštejnovou pečetí je vlastně složka třiceti pergamenových listů. Vypočítává veškeré nadání, včetně počtu připsaných poddaných a dvorců, jakož i pravidelných příjmů naturálních, mezi nimiž nechyběl sud piva týdně\nz vrchnostenského pivovaru a ryby z rybníků Novozámeckého panství. Latinská listina byla v roce 1927 vydána v německém překladu.\nV zakládací listině z roku 1627 o ní uvádí, že vzorem pro ni je jezuitská kolej v Jičíně. Do čela postavil belgického mnicha Paula Conopea ( 1595 - 1635). Před příchodem do České Lípy byl Valdštejnovým zpovědníkem a žil v pražském klášteře u sv. Tomáše. Pro školu sepsal a v její tiskárně dal vytisknout čtyřdílnou učebnici latiny na základě němčiny a češtiny.S češtinou mu pomáhal mnich Fulgenc Kafka. Učební kniha by měla být odborně hlouběji analyzována. Zdá se, že je na úrovni zásad Conopeova současníka Jana Ámose Komenského. Osud představeného kláštera byl truchlivý. Umírá ve čtyřiceti letech na mrtvici, která ho zlomila na kazatelně chrámu sv. Petra a Pavla. Jeho duch byl silný do posledního okamžiku života. Tělo však bylo ubohé. Stopy mnoha ran způsobených švédskými mučiteli, z části upálená a ochrnutá ruka a celkově podlomené zdraví po dlouhých týdnech života\nv lesním úkrytu, aby ušel zlotřilým švédským žoldákům, jejichž surovou ruku na sobě pocítil.\nPo vzniku státního gymnázia dožívá klášter ještě sedmdesát let. Z původního počtu dvanácti mnichů určených listinou Valdštejnovou tu v době první republiky žijí jen tři. Majetek mizel, mimo jiné i díky pozemkové reformě. Přes všechny nesnáze byl klášter v meziválečném období opravován a udržován. Při třístém výročí jeho vzniku udělil papež Pius XI. klášternímu kostelu titul basilica minor. Oslavy byly mohutné a dojemné. Konal se velký sjezd abiturientů gymnázia\na 3. července 1927 kráčel městem velký alegorický průvod znázorňující dějiny kláštera a České Lípy.\nPo první světové válce nastala na radnici prostorová tíseň a muzeum bylo složeno a odneseno v bednách na půdu. Část sbírek byla dokonce vrácena původním majitelům. Také muzeum Wedrichovo zůstalo stranou zájmu a bylo navštěvováno jen malým množstvím návštěvníků. V roce 1926 se postavil do čela české inteligence v České Lípě školní inspektor Josef Maštálko (1876 - 1950). Jedním z jeho prvních úkolů bylo vytvoření pracovní skupiny učitelů za účelem soustředění dokladů o různých stránkách hospodářského a kulturního života české menšiny pro Hraničářskou výstavu českého severu v Mladé Boleslavi v roce 1927. Výstavu navštívil i prezident Masaryk. Předměty a doklady zde soustředěné se staly základem Českého muzea pro kraj Českolipský, které bylo založeno na schůzce zájemců, převážně učitelů, v Maštálkově vile\n21. března 1928. Muzeum bylo nejdříve umístěno v Novém Boru, v novostavbě české školy, a v roce 1933 bylo přemístěno\ndo vedlejší budovy Tyršovy české školy v České Lípě. Své expozice instalovalo nakonec na zámku v Zákupech a otevřelo\nje 24. května 1936.\nMěsto Česká Lípa nechalo v roce 1933 restaurovat renesanční lovecký zámeček Červený dům\na umístilo do něj své muzeum. Nechalo si odborně ocenit sbírky Wedrichovy, přičemž pochvalu sklidily exponáty přírodovědné, což vedlo k myšlence zřídit zde "Sudetoněmecké lovecké muzeum". Několik loveckých spolků sem umístilo své trofeje, ale k realizaci díla nedošlo. V městském muzeu probíhaly od roku 1934 zajímavé výstavy, počínaje zdařilou jubilejní výstavou valdštejnskou.\nV meziválečném období vznikla řada městských muzeí na území pozdějšího českolipského okresu: Mimoň a Jablonné v Podještědí 1926, Dubá a Cvikov 1937. Vedle sklářských uměleckých muzeí\nv Kamenickém Šenově 1992 a v Novém Boru 1893 vzniklo v prvním z těchto měst v roce 1928 městské vlastivědné muzeum\na ve druhém byly k němu položeny základy, nicméně nebylo nikdy dokončeno. Před okupací bylo české menšinové muzeum\nv Zákupech zachráněno urychleným převodem do Bělé pod Bezdězem 2. října 1938. Činnost ostatních muzeí byla během války postupně utlumena, žádné z nich nebylo zničeno.\nV roce 1945 převzal muzejní spolek správu všech muzeí v České Lípě včetně dřívějšího menšinového muzea, které bylo převezeno zpět v roce 1947 a začleněno do městského muzea. Jemu se zatím dostalo označení Krajské muzeum se záměrem, aby se v něm soustřeďovaly sbírky z okolních malých měst, o něž nebylo řádně postaráno. Do sbírkového fondu přecházely postupně různé konfiskáty a opuštěné věci větší nebo menší hodnoty. Českolipské muzeum vedl jako neprofesionální správce učitel Bohumil Kinský. V roce 1952 bylo muzeum oficiálně přeměněno na Okresní vlastivědné\na obsazeno profesionálním pracovníkem Břetislavem Vojtíškem. V roce 1960 získalo muzeum a okresní archiv budovu Valdštejnského kláštera Řádu augustiniánů. V těchto prostorách, po rekonstrukci, zahájilo muzeum činnost v roce 1968.


Chladící tašky, které využijete na váš rodinný piknik nebo posezení s přáteli, na nákup v létě, na donášku jídel nebo na výlety. Vždy se hodí mít doma chladící tašku, My jich nabízíme více než stovku, od nejjednodušších až po luxusní provedení s mnoha kapsami a přihrádkami. Tašky jsou vyrobeny z kvalitních termoizolačních materiálů a svrchní vrstva z polyesteru, nezřídka je na jejich výrobu použit i recyklovaný plast. Už nyní se začněte těšit na výlety k vodě, na to, jak svou rodinu a přátele mile překvapíte čerstvým, chlazeným občerstvením. Vyberte si z široké nabídky tašek, naprostá většina je skladem k rychlému dodání. Všechny nabízené reklamní tašky vám obrandujeme vhodnou technikou - ať již potiskem nebo výšivkou, vždy s ohledem na daný výrobek.\n208.9 - 263.94 CZK\nTermotaška s dvěma samostatnými oddíly na zip a s nastavitelným ramenním popruhem. Příslušenství není součástí.\n148.84 - 188.64 CZK\n313.78 - 396.15 CZK\n315.29 - 398.37 CZK\n56.18 - 71.25 CZK\nHlavní prostor na zip s dvěma uchy. Nosná výška ucha 23,5 cm. Otevřená přední kapsa s poutkem na pero. Příslušenství není součástí.\n73.76 - 93.44 CZK\n98.28 - 124.33 CZK\n96.75 - 122.58 CZK\n130.46 - 165.03 CZK


USA zažily nejhorší den. Koronaviru podlehlo nejméně 574 lidí » SARS-CoV.cz\nDomů/Obecné/USA zažily nejhorší den. Koronaviru podlehlo nejméně 574 lidí\nUSA zažily nejhorší den. Koronaviru podlehlo nejméně 574 lidí\nSpojené státy se staly pátým státem světa, kde koronaviru podlehly už více než 3000 lidí. Pondělí navíc bylo dosud nejhorším dnem v zemi, protože nemoci Covid-19, kterou koronavirus způsobuje, podlehlo nejméně 574 lidí.\nStudentka medicíny v diskusi s mužem na parkovišti před univerzitou v Nevadě Foto: Steve Marcus, Reuters\nNovinky.czZahraničníKoronavirusUSA zažily nejhorší den. Koronaviru podlehlo nejméně 574 lidí\nCelkový počet mrtvých v zemi stoupl podle univerzity Johnse Hopkinse na 3004 a nejvíce jich eviduje stát New York, který zaznamenal 1218 fatálních případů.\nUSA mají nejvíce potvrzených případů nákazy (přes 164 tisíc) na světě a odhaduje se, že počty budou nadále stoupat s rozšířenějším testováním. „Už jím prošlo více než milion Američanů. Duben pro nás bude těžký,” uvedl pro agenturu Reuters prezident Donald Trump.\nReuters ale připomíná, že milion Američanů jsou ani ne tři procenta populace Spojených států. USA sice v uplynulých dnech zvýšily svou testovací kapacitu, v poměru k velikosti populace ale stále testují méně než Itálie nebo Jižní Korea.\nHlavní expert vlády Anthony Fauci uvedl, že očekává druhou vlnu koronaviru na podzim. Zároveň ale vyjádřil přesvědčení, že Spojené státy na ni budou tou dobou lépe připraveny.


Stolní tenis - TJ Montas Hradec Králové\nGPA U17 v hale TJ Montas\nPořádáme GPA U15\nHistorický úspěch na MČR dospělých\nExtraliga - výhra v Českém Krumlově\nLukáš Holub bere stříbro\nZLATO z ME veteránů!\nPoslední červnový týden odjel tým oddílu stolního tenisu TJ Montasu na Mistrovství Evropy veteránů do švédského Helsingborgu. A přestože se nám nedařilo tak, jak bychom si přály, nevrátily jsme se s prázdnou. Jarča Samková vybojovala společně se svojí spoluhráčkou Jitkou Maršíkovou zlatou medaili ve čtyřhře v soutěži consolation WD 65. Zdena Vaňková obsadila 9. místo v hlavní soutěži jednotlivců kategorie W 70 a stejnou příčku si odvezla i Gabča Aubusová se svojí parťačkou Veronikou Ševčíkovou ze čtyřhry v kategorii WD 40.\nA po zážitcích sportovních jsme vyrazily vstříc zážitkům cestovatelským. V místní půjčovně jsme si vypůjčily dvě auta a vydaly se na cestu po Švédsku. Z Helsingborgu, kde jsme si prohlédly přístav, monumentální radnici a pozůstatky středověkého hradu, jsme zamířily do Halmstadtu, abychom si prohlédly na nábřeží stojící sochu od P. Picassa. V Götegorgu jsme navštívily Volvo muzeum a na západním Bohuslänském pobřeží jsme se kochaly malebnými barevnými domečky vtěsnanými do vysokých skal. Kouzlu těchto míst podlehla i herečka Ingrid Bergman, která trávila dovolené v přístavním městečku Fjällbaca. Památku UNESCO – záhadné skalní reliéfní kresby z doby bronzové jsme shlédly ve Vitlycke.\nZe západního pobřeží jsme se přesunuly k jezerům Vättern a Vänern, kde jsme obdivovaly kaskádové vodopády v Trollhättenu, vojenskou pevnost Karlsborg a prošly jsme se po národním parku Tivedens. Uzeného úhoře jsme ochutnaly ve vyhlášené restauraci Fiskmagasinet v Nörrkeppingu, kde jsme se následně navštívily komplex zrekonstruovaných továrních hal a skladišť se spoustou obchůdků, kaváren a restaurací.\nNa své cestě jsme nemohly vynechat rodiště Astrid Lindgrenové – městečko Wimmerby. Zde jsme se v přírodním zábavním parku Astrid Lindgrens Värld, společně s Pippi punčochatou, Dětmi z Bullerbynu a dalšími postavami z příběhů A. Lindgrenové opět přenesly do dětství.\nOstrov Öland – místo světového dědictví UNESCO, kam jsme z pevniny přejely po 6 km dlouhém mostě, nás naprosto uchvátil. Kromě množství větrných mlýnů, které se objevují jako v šílených představách Dona Quijota, je zde k vidění spousta dalších zajímavostí – letní sídlo královské rodiny, starověká opevnění a pohřebiště, majáky na severní a jižní straně ostrova, Les trollů, vodní hrad, husté lesy plné hub i rozlehlé travnaté pláně s volně se pasoucím dobytkem, písčité pláže i městečka pulsující prázdninovou atmosférou.\nNa své cestě jsme samozřejmě ochutnaly i místní speciality nejen slané, ale i sladké – obložené housky s krevetovým salátem, zapečené vepřové s bramborami, rybí polévku a spoustu jiných dobrot.\nPo vydařeném výletě se již těšíme na další sezonu, po letech opět druholigovou.\nDalší foto: http://ceccato.rajce.idnes.cz/TJ_Montas_Stolni_tenis_ME_veteranu_2017/\nStolní tenis - postup do II. ligy!\nSezona 2016/17 pro nás - družstvo žen oddílu stolního tenisu TJ Montas - byla velmi úspěšná. Bez jediné porážky jsme vyhrály Divizi, a tím si zajistily právo zúčastnit se kvalifikace o postup do II. ligy, která se konala 6.5.2017 v Brně. I tady se nám dařilo a postup jsme vybojovaly. Úspěšnou sezonu zakončíme na Mistrovství Evropy veteránů, které se koná 26.6.-1.7.2017 ve švédském Helsingborgu.\n1. Montas Hradec Králové 16 16 0 0 0 140:20 48\n2. Sokol Česká Skalice 16 14 0 2 0 123:36 44\n3. Tesla Pardubice 16 12 0 4 0 114:46 40\n4. Sokol Chlumec n.C. 16 7 1 8 0 72:88 31\n5. Sokol Chrudim B 16 6 1 9 0 70:89 29\n6. SK Dobré D 16 5 3 6 2 61:98 27\n7. Sokol Stěžery 16 5 2 8 1 61:99 27\n8. Sokol České Meziříčí 16 2 0 14 0 46:113 20\n9. Slovan Broumov 16 1 1 12 2 31:129 17\nPodrobné výsledky: https://stis.ping-pong.cz/htm/soutez.php?id=2338&rocnik=2016&oblast=420109\nVýsledky kvalifikace o účast ve II. lize žen 2017/18 – 6.5.2017:\nSkupina C: pořadatel TTC MS Brno\nSokol Vsetín B – Montas Hradec Králové 5:5 (18:21)\nMoravská Slavia Brno B – SK Svinov 6:1\nMontas Hradec Králové – SK Svinov 1:6\nSokol Vsetín B – Moravská Slavia Brno B 2:6\nMoravská Slavia Brno B – Montas Hr.Králové 4:6\nSK Svinov – Sokol Vsetín B 3:6\n1. Moravská Slavia Brno B 3 2 0 1 16:9 7\n2. Montas Hradec Králové 3 1 1 1 12:15 6\n3. Sokol Vsetín B 3 1 1 1 13:14 6\n4. SK Svinov 3 1 0 2 10:13 5\nPostup do II. ligy: Moravská Slavia Brno B a Montas Hradec Králové\nDŽ - 2. a 3. kolo\nK zápasům 2. a 3. kola jsme nastoupily na domácí půdě. V utkání proti hráčkám z TJ Sokol Chrudim jsme ztratily pouhé čtyři sety a zvítězily 10:0. Svoji premiéru si po herní pauze odbyla Gabča Aubusová a všem soupeřkám ukázala, že ping pong se nezapomíná. Svým stoprocentním výkonem nás podržela i v utkání proti nováčkovi soutěže – Tesle Pardubice, a tak jsme se nakonec rozešly se smírným výsledkem 5:5 a v tabulce se vyhouply na druhé místo.\nTabulky a žebříčky na adrese: http://stis.ping-pong.cz/htm/soutez.php?id=1459&rocnik=2014&oblast=420109=\nNáš čistě dámský oddíl stolního tenisu je velmi aktivní. Vedle naší hlavní činnosti – hraní ping pongu se již spoustu let společně účastníme také kulturních akcí, jezdíme do hor na pěší výlety či na lyže, ale naším největším koníčkem je jízda na kole a poznávání krásných míst v České republice. Každý rok pořádáme prázdninovou šestidenní dámskou cyklojízdu a nejinak tomu bylo i v letošním roce 2014, kdy jsme jely již po 15.!\nTentokrát jsme vyrazily na Labskou stezku. Na cestě z Děčína do Hradce Králové jsme urazily 375 km a přitom jsme ještě stihly navštívit spoustu zajímavých míst. Hned na úvod jsme zamířily k našim německým sousedům a prohlédly si lázeňské městečko Bad Schandau pěkně z výšky. Následně jsme vyrazily do Českosaského Švýcarska, vystoupaly na Pravčickou bránu a kochaly se výhledy na okolní krajinu a mohutné pískovcové skály a v Děčíně jsme nevynechaly návštěvu zámku i s přilehlou růžovou zahradou. Výbornou kávu jsme ochutnaly ve výletní restauraci Větruše v Ústí nad Labem, kam jsme se i s kolem vyvezly lanovkou z obchodního centra. Nadšení jsme neskrývaly po návštěvě zříceniny hradu Střekov. Na Račickém kanále jsme zafandily našim borcům v závodě dračích lodí a soutok Labe s Vltavou shlédly z vyhlídkové věže chrámu sv. Petra a Pavla v Mělníku. V úmorném vedru přišla vhod koupel v Proboštských jezerech. Ve Staré Boleslavi jsme si nenechaly ujít prohlídku kostela, před jehož dveřmi byl svým bratrem Boleslavem zavražděn sv. Václav. V Nymburce na náměstí jsme na lavičce poseděly s panem Hrabalem a v Poděbradech si pochutnaly na rybích specialitách. Pohodový výlet jsme v Hradci zapily výborným pěnivým mokem a naplánovaly příští prázdninovou jízdu.\nTrénujeme od září opět ve středu v době od 19.00 - 20.00hod v malé tělocvičně na TJ Montas.\nZveme všechny, kdo mají chuť si zatrénovat.\nPro rekreační hráče jsou k dispozici 2 stoly, jen je nutné mít spoluhráče.\nV současné době se trénování dětí ani dospělých nevěnujeme.\nV loňské sezoně se některé hráčky našeho týmu potýkaly s vleklými zdravotními problémy, a tak jsme téměř polovinu soutěže odehrály pouze ve dvou. Přesto jsme i při velkém oslabení dokázaly vystoupit na "bednu" a vybojovat 3. místo v Divizi žen, pouhé dva body za děvčaty z Lokomotivy Trutnov. Do příští sezony nastoupíme s čerstvou posilou - Gábinou Aubusovou, která se vrací po několikaleté herní pauze, a tak věříme, že bychom mohly zabojovat o příčku nejvyšší.\nHerna v areálu TJ Montas\nSTOLNÍ TENIS ŽEN - TJ MONTAS "A"\nTrénujeme: STŘEDY od září do června – od 19.00 do 20.00 hodin\nMůžete si zahrát: v době našeho tréninku volný stůl + hráč/1 hodina Kč 100,-\nDIVIZE ŽEN – sezóna 2012-2013 výsledky:\nV NEDĚLI 23. ÚNORA 2020 PŘIJĎTE NA UTKÁNÍ S METEOREM PRAHA. ZAČÍNÁME V HALE TJ MONTAS VE 13 HODIN.\nTurnaj pro neregistrované hráče 8. 2.


FOTO: U Hroznětína se převrátila cisterna s fekáliemi - Chebský deník\nFOTO: U Hroznětína se převrátila cisterna s fekáliemi\nKarlovarsko - Komplikované vyprošťování trvalo hasičům několik hodin.\nU Hroznětína havarovala cisterna s výkaly hospodářských zvířat. | Foto: PČR\n"Bylo nutné zajistit náhradní vozidlo a přečerpat obsah cisterny, teprve poté mohla odtahová služba začít s vyproštěním nákladního auta," sdělil mluvčí hasičského záchranného sboru Karlovarského kraje Martin Kasal. Na místo se dostavil i pracovník Odboru životního prostředí z Městského úřadu v Ostrově. Podle jeho vyjádření se životní prostředí nenarušilo .\nŘidič jel od Hroznětína směrem na Ostrov. Podle policejního šetření zřejmě nezamkl zadní nápravu přívěsu a při projíždění kruhového objezdu se celá souprava přetočila na bok. Řidič se lehce zranil, převzala si jej do péče záchranná služba. "Za přestupek byla řidiči dopravními policisty uložena pokuta," řekla policejní mluvčí Zuzana Týřová s tím, že škoda se vyšplhala na milion korun.\nSoupravu hasiči vyprošťovali až do večerních hodin. Silnice byla opět průjezdná až po deváté večer.


Regál Mix s 15 plastovými boxy 35 l | A J Produkty Rychlá objednávka\nRegál Mix s 15 plastovými boxy 35 l\nÚložný system s výškově nastavitelnými policemi a 15 kusy stohovatelných plastových boxů s víčky a praktickými úchyty.\nDíky tomuto regálovému skladovacímu systému s boxy snadno udržíte vase pracoviště v čistotě a pořádku. Pro každou skladovanou položku můžete vyčlenit vlastní box, díky čemuž už nikdy nebudete muset nic dlouho hledat. Boxy i víka jsou z průhledného plastu, takže máte hned dokonalý přehled o skladovaném obsahu.\nRám regálu je ocelový a je upraven práškovým lakem, který zajistí odolnost proti vrypům a oděru. Všech 9 polic je možné v rámci rámu polohovat v rozmezí 50 mm. Zadní část rámu i postranní stojiny jsou zpevněny křížovými výztuhami a nožičkami pro ukotvení do podlahy.\nBoxy jsou vyrobeny z nárazuvzdorného polypropylenu a odolají teplotám mezi -15˚C a 80˚C. Stohovat je lze s víčky i bez nich. Vnitřní objem každého boxu je maximalizován díky optimalnímu tvarování konstrukce. Úchyty na boxovém víku zároveň slouží jako svorky, které na těsno připevní víko k boxu a uzavře jeho obsah.


Počítačová šikana zneužívá svobody internetu - Novinky.cz\nNovinky.czInternet a PCPočítačová šikana zneužívá svobody internetu\n26. 7. 2007, 8:05\nPrvní známí mrtví, neznámé množství trpících - to jsou následky kyberšikany, která se lavinovitě šíří na internetu i prostřednictvím mobilů. V Americe se s ní setká každý třetí nezletilý, v Británii se stala problémem i pro dospělé - čtvrtina z nich si stěžuje na šikanu prostřednictvím e-mailů a esemesek.\nNěkdy se zdá, že lidé, kteří se na počítačové šikaně podílejí, ani nechápou, co dělají. "Ve třídě máme kluka, kterého všichni nesnášejí, a tak jedna holka přišla s akcí Nenávidím (jméno dotyčného) na MySpace. Všichni ze školy tam teď chodíme a říkáme o něm špatné věci," řekla britské BBC nejmenovaná šestnáctiletá školačka - jen tak, jako by se vlastně nic nedělo.\nSpolužákům Ryana Halligana (13) v USA nestačilo, že jej označovali za gaye. Jedna z jeho spolužaček se tvářila, že se jí líbí a chatovala si s ním o tom. Poté všechny Ryanovy zamilované vzkazy zveřejnila. Halligan v roce 2003 spáchal sebevraždu.\nZdá se, jakoby nová technika povzbuzovala ty, kdo chtějí ubližovat: mají díky ní pocit síly a také nezranitelnosti. "Šikana vstoupila do digitálního věku. Lidé se domnívají, že jsou miliónkrát silnější, protože se mohou schovat za počítačovou obrazovku," vysvětluje Amanda Lenhartová, autorka zprávy o kyberšikaně pro Pew Internet and American Life Project.\nJedním z důsledků nástupu internetu je "zánik" omezení pro šikanu. "Kdysi k ní docházelo na školním hřišti, ale teď, s veškerou novou technikou, padly hranice," upozornil šéf Kanadské federace učitelů Winston Carter.\nPočítačová šikana může mít nejrůznější podobu: patří k ní urážlivé a výhružné e-maily a textové zprávy, zveřejňování choulostivých rozhovorů, fotografií a videozáběrů, stejně jako produkce a publikace zfalšovaných a zmanipulovaných fotek a videí.\nNa vlastní kůži to zakusila dospívající Angličanka, která celé dva roky dostávala co pár minut výhrůžné zprávy. "Obvykle se v nich mluvilo o tom, že zabijí mne nebo mého přítele a abych si prý na sebe dávala pozor. Pak zavolali mému otci, že jsem těhotná, což mojí rodinou otřáslo," řekla BBC po letech trápení.\nMezi recesí a soudem\nAni o počítačové šikaně nechtějí postižení příliš mluvit. Podle šéfa britské Ligy proti šikaně Gilla Francese "výzkumy ukazují, že třetina těch, kdo zakusí kyberšikanu, o ní neinformuje - toto ovzduší mlčení potřebujeme překonat".\nProblémem ale je, že postižení často ani nevědí, že se o nich na síti mluví. To nyní zjišťují učitelé v Německu, Británii i jinde. Mohou se jen divit, co všechno o nich studenti napíší. "Gymnazisté dali na internet scénu popravy z nějaké počítačové hry a vmontovali do ní jméno svého učitele," upozornil Heinz-Peter Medinger, předseda Německého svazu filologů.\nŠikana však není jen problém škol. "Může zničit lidské životy i na pracovišti," tvrdí Mandy Telford z britské skupiny Důstojnost v práci. Podle údajů, které uvádí, přijde kyberšikana jen Británii na dvě miliardy liber (asi 82 miliardy korun) ročně. Tolik stojí ztráty ve výrobě, změny pracoviště a nemocenské - šikanovaní lidé bývají nemocní o týden déle než ostatní.


EAW Radius + Mackie Axis na Ballard Seafood fest - ePRODANCE.cz\nDomů / Aktuality / EAW Radius + Mackie Axis na Ballard Seafood fest\nEAW Radius + Mackie Axis na Ballard Seafood fest\nFirmy EAW a Mackie spojily síly a zajistily ozvučení každoročního dvoudenního festivalu Ballard SeafoodFest pořádaného v Seatlu.\nKaždoroční dvoudenní festival Ballard SeafoodFest je oslavou mořských potravin a tím i historického spojení Seattlu s jeho kořeny, sahajícími až do severských zemí. S tradičním grilovaným lososem těšícím se oblibě všech přítomných, výtvarnými stanicemi, aktivitami pro celou rodinu, živou hudbou a bohatým doprovodným programem se tento festival stal oblíbeným místem setkání obyvatel z celého okolí.\nI letos, při přípravě druhého ročníku festivalu, spolu spolupracovaly firmy Mackie a EAW a společně podpořily zvukovou stránku festivalu. Tento rok zajistily ozvučovací systém, který se skládal z reproboxů řady RADIUS od firmy EAW a digitálního mixážního systému AXIS firmy Mackie.\nFestival nabídl tento rok širokou škálu hudebních žánrů. Program hlavní scény byl složen především z místních hudebních talentů včetně rockových kapel Helio Sequence a Mudhoney, které festival v sobotu večer odstartovali, naopak kapely Fly Moon Royalty, Polyrhythmics a Eldridge Gravy & The Court Supremes v neděli akci zakončili.\nFestival SeafoodFest se tradičně koná v centru rušného města v blízkosti zálivu Puget Sound. Jedno z klíčových kritérií pro ozvučení bylo najít systém schopný ozvučit celý prostor pro posluchače, tedy hlediště pro více než 1100 diváků. Také z hlediska umístění festivalu bylo nutné rychle a efektivně všechna zvuková zařízení nainstalovat a zprovoznit.\nChris Mael, dlouhodobý zaměstnanec firmy Mackie zajistil ozvučení hlediště i instalaci vlastní zvukové techniky. Používal digitální mixážní pult AXIS, který byl navržen pro moderní, menší až středně velké produkční společnosti. Protože čas a spolehlivost jsou jádrem každého koncertu, firma Mackie se soustředila na vyrobení produktu, který poskytoval neuvěřitelně efektivní práci s vizuální zpětnou vazbou a nastavením, které minimalizovalo čas strávený na ozvučování a umožnilo technikům používat mixážní pulty rychle a jednoduše.\n„Spousta techniků přichází na festival s obavami o vybavení, které musí používat,“ dodává Mael. „S Mackie AXIS však před sebou máte velmi intuitivní schéma, které dává okamžitě smysl každému technikovi. S tolika obrazovkami a možností vše označit, dostanete vizuální zpětnou vazbu přesně tak, jak potřebujete. Opravdu to urychlí vaši práci, což je úžasné pro takovýto hektický festival.“\nModulární AXIS systém je kombinací síly 32-kanálového digitálního mixážního pultu DL32R rackmount digital mixer a kontrolní plochou DC16. Třicet dva dálkově ovladatelných Onyx+ mikrofonních předzesilovačů a osmnáct výstupů s vestavěnými procesory digitálních signálů si dokáží poradit i s těmi nejpečlivějšími plány. Kombinace sítě Dante network, AXIS a RADIUS umožňuje ještě více zredukovat čas strávený nad nastavováním a zprovozňováním celého systému.\nMael poznamenává, že jeden z komplimentů ohledně AXIS bylo intuitivní hardwarové rozhraní a pohodlí při práci s tablety z jakéhokoliv místa na festivalu. Přední část systému zahrnovala tři iPady na DC16 SmartBridge, která má kontrolu nad několika kanály a inteligentní senzor snímání polohy, který rozpozná, když je iPad na svém místě. Poskytuje také několik možností vizuálního nastavení iPadu, což umožňuje obrovskou flexibilitu práce. Mael si zvolil ekvalizér a kompresi pro konkrétní kanál na jednom z iPadů a kompletní pohled zobrazující všechny vstupy a výstupy na jiném, takže třetí iPad mohli používat návštěvníci.\n„Tento rok si všichni povšimli kvality zvuku – což bylo celkem neuvěřitelné,“ shrnuje ozvučení Mike Stewart, výkonný ředitel festivalu Ballard SeafoodFest. „Bylo fantastické vidět, jak firmy Mackie a EAW zajistily ozvučení na tak vysoké úrovni. Těším se na příští rok.“


Vývařovna: U HOUMRA\nHoumr je vinohradská legenda. Od chvíle kdy vstoupil do našich domácností jakožto řádně mastná kuchyně Jirky "Pomíka" Pomeje v rámci VIP Prostřena je to samozřejmě i legenda celostátní. Nebo možná není, ale to je celkem jedno.\nFakt je ten, že kolem chodím každý den. Každý den povytáhnu ironicky levý koutek do úšklebku a pravé obočí ještě ironičtěji do pochybovačnýho obloučku. Nikdy mě nedostaneš, prosmažená knajpo.\nVečer co večer jsem těch pár metrů cestou z práce do bytu svýho tehdejšího kluka skláněla hlavu a nakukovala do dvou okýnek na úrovni chodníku. Výjevy to byly víceméně podobný- několik stolů sražených k sobě (tuhle dispozici jsem nikdy nepochopila), kolem semknutí stolovníci (znají se aspoň navzájem?) a celý výjev korunovaly obrovský talíře plný hranolek a velkých smažených věcí. Někdy jsem v poklusu stihla zaznamenat i rozpitý půllitry s pivem. Z letargie mě dokázalo vytrhnout jen to, když tam jednou takhle stolovala country kapela. To jsem se na celých pět minut zastavila, sledovala kluky (věkový průměr 50 PLUS) jak se ládujou a do toho od podlahy hrajou a zpívaj...skoro mě to dojalo.\nV tý době se v Houmrovi ještě i vesele kouřilo. Pročouzený a prosmažený zdi s veselýma malůvkama v kombinaci s laciným pivem a majitelem v natuněným autě mi přišli jako dokonalá lokace pro béčkovej americkej film o stag-party (ve skutečnosti to skončí masakrem, samozřejmě) ve "Východní Evropě". Jen obsluhu nahoře bez by musela produkce nacastovat jinde.\nZkrátím to. Po snad více než 4 letech na Vinohradech jsem se odvážila povečeřet v mecce smažení (kdo si myslel, že to je LeClan, tak není). Nápad to byl kamarádky Báry, která mě chtěla potěšit bizarním gastro zážitkem a sebe jistě ještě víc.\nZačalo to klasiky: bylo plno. Servírka se špičatými nehtíky s manikurou ve vkusné barevné kombinaci (ornamenty černá, červená, bílá) nás ale nechtěla odbýt a nabídla nám stůl s jednou lavičkou u zdi a druhou naštorc do místnosti v úhlu takovém, že po zastrčení našich (velmi pěkných, laskavě) zadků na místa jsme jen s velkou námahou (a odsunutím stolu i lavice) mohly vyjít nebo se víceméně pohnout. A bylo to- myslím, že sedět jinak, tak mi snad ani tolik nechutná (sama teď přemýšlím jestli ta poslední věta má stopy ironie, tuším, že ano).\nNabídka nás - jak říkají bratia- doslova ohúrila. Tatarák jsme v první lucidní chvilce toho večera radši vynechaly a vrhly jsme se rovnou vstříc smažení: Bára klasicky smažák, já odvážně najela na místní olympijskou disciplínu: čtyřboj. Dodnes nevím jestli se cítit jako vítěz nebo jako paralympionik v královské disciplíně "slalomu mezi žaludečními vředy". I tady si lehce nevím rady s ironií.\nNavíc jsme si objednaly hranolky (najelo nám klasické "za tu cenu") a tatarku (já asi rozum jen tak nedostanu).\nKdyž nám černovlasá špiconehtá servírka donesla naše jídlo málem jsem omdlela (můj pohled přes okno asi opticky zkresloval nebo co). Bára měla na talíři velikosti zhruba A3 4 triangly smažáku a já dvě sloní ucha, triangl sýru a ještě vrcholný um smaženého bizoše z kategorie "česká pohoda chatička, telka a tepláky"- smažený žampion plnený nivou (údiv není na místě, řekla bych).\nK tomu létající talíř hranolek a žejdlík tatarky. Opotila jsem se, ale maskovala to smíchem. Připadala jsem si jako když nejslabší dostane triangl. Nebo rovnou 4. A záchvat smíchu navrch.\nTa kulička je žampion v krustě s nivou uvnitř.\nBylo to...smažený, královsky fritézově. Žampion jsem dala celý (nesuďte mě, taky to moc nechápu), smažák skoro a řízků přes polovinu. Hranolky z půlky zůstaly (jsme vostudy). Taky se mi moc líbí Bářin styl "svlíkání" smažáku (abych jí nekřivdila tak si vždycky sundala jen vrchní smaženou část a spodní snědla). Chytrý horákyně v Houmrovi se v životě prostě neztratí.\nHoumra doporučuju: na kocovinu, na depresi ve který si nechcete ani vařit a čína a vietnam i pizza už jsou no-go a samozřejmě jako zážitkovou gastronomii. Bát se nemusíte. Jako dezert bych poradila jednu becherovku nebo jinou bylinno na trávení. Půjde to ztuha. Vyzkoušely za vás Bára a Jana.\nP.S. Ráda bych ještě zmínila osazenstvo společenstva smaženého jídla naproti nám neboli sraz ajťáků, hráčů her, příznivců fantasy, sci-fi a podobných něžných stvoření (tohle je světe div se bez ironie), kteří měli zrovna asi něco jako "páteční neformální gathering", povídali si nad smaženinami o Pánu prstenů a počtu routerů u nich doma. Jako mýtická zvířata se nad horou jejich smažáků tyčili dva plyšoví jednorožci (růžovej a modrej) a jeden z kluků je dokonce kreslil. Nechtěly jsme kluky vyplašit, tak jsme se s nima nevyfotily - pokud nás čtete, tak moc zdravíme, bez naší pověstný ironie jste byli super společnost, teda spíš společenství.\nP.P.S. Jak vidíte na Vinohradech smažení letí. A veselé video závěrem. Nemusí totiž smažit, stačí když kape.\nŠtítky: bizar, pakočka, piko, smažák, smažený, smažený bizár, smažený pondělky, smažený sýr, smážo, triangl, u houmra, vinohrady\nAnonymní 21. ledna 2015 2:29\nVy princezny tohle je prostě hospoda pro pořádný chlapi, kteří se potřebují najíst.\nchybička se vloudila, pardon :-)\nAnonymní 21. ledna 2015 16:25\nTohle jsem neznal, na ten Houmruv ctyrboj zajdu, fakt! Budu se pak chvili proklinat, ale proste jednou za cas to telo vyzaduje. :-)\nDášenka Boušková 22. ledna 2015 6:25\nJá tam už nebyla celé věky, po tomhle článku mám zas chuť zajít na řízek.\nJinak ty divný chlapci s barevnýma jednorožcema byli kamarádi. Klidně jste se vyfotit mohli, část z nich není až tak stydlivá. Najdou se i tací kteří mají normální lidskou živou reálnou přítelkyni a na popularitu jsou zvyklí....tedy soudě podle toho, že se objevují pravidelně v mezinárodních televizích, na CNN nebo v National Geographic. :D\npakočka 23. ledna 2015 5:59\nOmg, chceme kontakty a rande (u Houmra, kde jinde!!)\nrionka 25. ledna 2015 5:18\nbohajeho, ti poníci v závěru mě dostali. chceme kontakty, routery a rande!


Zhubněte jednou provždy! Jde to velmi snadno -\nZhubněte jednou provždy! Jde to velmi snadno\n25.4.2014 angelo Zdraví 0\nTaké již nejste spokojeni se svou postavou, a vzhledem k ročnímu období plánujete výrazně zhubnout to plavek? Cesta za dokonalou váhou rozhodně nemusí být zase tak složitá, jak se může na první pohled zdát. Ve vašem snažení vám totiž může pomoci výrobek Obethin, který se stal skutečným hitem mezi těmi, kdo zhubnout skutečně chtějí. A není se čemu divit, jelikož jeho vlastnosti a účinky jsou velmi dobré. Například má dvakrát větší účinnost, než jeho konkurent Obezin, a to už je skutečně velmi dobrý důvod, proč se pro něho rozhodnout.\nNebojte se chuti k jídlu, ani přejídání\nDalší výhodou tohoto produktu je rozhodně i balení, které obsahuje celkem 120 tablet, což je dobrá zásoba na to, pokud to s hubnutím myslíte skutečně vážně. Dávkování a užívání je samozřejmě velmi jednoduché, a jakmile tabletu spolknete, může proces hubnutí začít. Díky ní totiž bude vašemu tělu navozen pocit dokonalý sytosti, a tak zapomenete na jakékoliv přejídání. Konzumovat pestrou stravu byste samozřejmě měli i nadále, ale díky tabletám to bude v mnohem menším množství. A to je ta cesta k tomu, jak rychle zhubnout, jelikož tělo tak bude mít větší výdej než příjem, a kilogramy tedy půjdou rychlým tempem pryč. A vy se tak budete den ode dne cítit mnohem lépe.\nNeodkládejte to, a začněte ihned\nA protože léto se blíží, může být každý shozený kilogram znát, a tak není třeba odkládat vaši cestu za právě dokonalou postavou. Možná kdybyste věděli, že takto snadná metoda skutečně existuje, začali byste dříve. Nyní však máte možnost si na vlastní kůži správné a efektivní hubnutí skutečně vyzkoušet na vlastní kůži, a dát tak konečně sbohem tukovým zásobám. Produkt Obethin neslibuje jako mnoho jiných nemožné zázraky, ale umí to, že se budete cítit najedení, a tím omezíte svou stravu. A právě to je z hlediska diet to nejdůležitější, na což samotná vůle jenom těžko stačí.\nNetradiční pojetí tance – pole dance


Böethius v Katovně | Albertovy metapochody\nBöethius v Katovně\n17. srpna 2008 v 1:13\t| Albert\t| Bůh, Já, Oni, Svět\nMám rád Platóna. Je to obrovitý génius, architekt západního myšlení, nesmírně vtipný a jemný myslitel. Nemám rád Boëthia. Jeho předsmrtný spis z vězení v Pavii má v mých očích sice velkou cenu jako odraz člověka Boëthia rekapitulujícího své smýšlení, svůj život a své priority, z jiného hlediska než literárního a lidského mě ale naprosto nevzrušuje. Jsem v téhle oblasti trestuhodně nedovzdělaný, jde pouze o můj subjektivní soud jakožto čtenáře. Žádná hloubka, žádná touha, žádný daimonion, který by mě ve spisu kamkoliv hnal. Filosofie utěšitelka má spíš funkci Filosofie ovčí babičky, ujistit se v tom, v co věřím, což znamená podat věc zdánlivě neproblematicky a poté usnout, v Boëthiově případě zemřít (tím, kdo spal, jsem byl většinou já).\nJednu věc jsem ale nemohl jen tak snivě přeletět zrakem - dovolte mi ilustrovat záležitost každodenním, běžným příkladem. Nenávidím násilí na ženách, tenhle obrázek se mi proto docela líbí. Jste žena (vlastně... ani nemusíte být žena, že...), někdo Vás znásilní. Naprostá bezmoc, ponížení, ztráta sebekontroly, hnus, stud a daleko víc. Jak si to vysvětlit? Je možné v něčem takovém hledat smysl nebo dokonce dobro? Je možné, že mi to způsobil Bůh (počítám-li s nějakou takovou entitou) pro mé dobro? A vida - přesně to tvrdí Boëthius. Jeho ujeté, zkušenost a také Písma (věříte-li snad v autoritu Bible) popírající teze o tom, že každé zlo v podstatě pochází od Boha jako zkouška a proto není zlem... Naplňuje mě to smutkem. Tohle není můj Bůh.\nKdybych byl v Katovně - Boëthius celkem 35% -\n(20% za odvahu a postoj vůči tomu, co se mu dělo, 10% za styl, 5% za to, že to nebylo zase tak dlouhé...)


Možná si myslíte, že jenom tam daleko v horách dokonale vypnete. Že z Prahy je potřeba utéct za dobrodružstvím. Ale my jsme za vás otestovali ultimátní staycation. To je taková ta dovolená, na kterou nikam nejedete, ale zůstanete doma. Přesněji – z práce místo domů vyrazíte tramvají ke Karlovu mostu. Cíl? Four Seasons.\nPrvní věc, na kterou se mě zeptal každý, ale úplně každý, kdo věděl, kde jsem strávila noc, byla: Tak co? Stálo to za to? Žádné dobré ráno nebo jak se máš, ale rovnou k věci.\nA tak půjdu k věci taky. Stálo. Maminko, šéfe, kamarádi, stojí to za to. Spát v Premier Suite pražského hotelu Four Seasons a budit se s výhledem na sluncem zalitý Pražský hrad je požehnání, i když vám těch 100 tisíc, které tu za noc účtují, asi přijde nekřesťanských.\nTřeba vás uklidní, že tenhle pokoj v sedmém patře, který je přesně čtyřikrát větší než můj byt, není tím nejdražším, co Four Seasons nabízí. Prvenství patří prezidentskému apartmá v barokní rezidenci o dvě etáže níž. Přijde na pěkných 150 tisíc – a víc, podle sezony – za noc, ale výhled, ten naprosto fantastický, ničím nerušený výhled přímo z postele na panorama Karlova mostu, Malé Strany a Hradu, je o fous lepší odsud.\nŘíká se, že jde o místo stvořené pro ty, kdo vědí, že vejce od Fabergého nepatří na pánvičku. Jenže než vás do útrob nejdražšího pražského hotelu pustí, musíte projít ještě jinou zkouškou.\n„36,1. Díky, v pořádku. Vítejte ve Four Seasons,“ hlásí mi portýr poté, co mě s úslužnou omluvou zastavil u dveří a namířil na mě bezdotykový teploměr. Posadím se u recepce, odkud vzápětí slyším další ozvěnu doby: „Mohu vám nabídnout vodu, dezinfekci nebo roušku?“\nO pár minut později mi ředitel hotelu Martin Dell vysvětluje, že takhle vypadá nová éra luxusu. Udělat všechno pro to, aby hosté měli jistotu, že jejich dovolená bude covid-free. Proto taky ve výtahu pojedete vždycky sami, neubytují vás v pokoji vedle dalších hostů a u vstupu měří všem bez výjimky teplotu. „I mně,“ dodává Dell.\nKdyby vám teploměr naměřil přes 37 stupňů Celsia, dostanete napřed šanci vychladnout, jestli vás jen nepřehřál parný den. „Posadíme vás do speciální odpočinkové místnosti, nabídneme vám sklenici vody, vydýcháte se a za chvilku vás přeměříme,“ popisuje Dell. Pokud by vám teplota neklesla, dostanete možnost si přerezervovat termín, anebo vás ubytují v izolaci, kam za vámi bude pokojová služba docházet ve speciálním ochranném obleku.\nTři, dva, jedna, start! Nebo raději ne? Některým hotelům se otevření nevyplatí\nTahle pravidla jsou momentálně stejná pro všechny hotely Four Seasons po celém světě, nalinkovaná zkušenostmi z týdnů, kdy vlajková loď celého řetězce na Manhattanu ubytovávala zdravotníky z první linie. Management tak získal neocenitelné zkušenosti, jak udržet dezinfikované i místo, kde se denně potkávají stovky potenciálně nakažených.\nS koncem května a s lahvičkami prémiové dezinfekce ovoněné éterickými oleji dorazila nová éra luxusu i do Prahy – a vy tak můžete ostražitost před virem vypnout a naplno se ponořit do starosvětského přepychu.\nPřipomene vám, jak milujete koberce s vlasem tak vysokým, že se v něm kolečka kufru skoro zaseknou, a tak hebké, že jakmile za vámi zacvaknou dveře pokoje, shazujete lodičky a chcete se tím kobercem brodit bosky. Zabořit se do něj jako do mechu.\nPřesně takový tu chválabohu mají, protože se může snadno stát, že si po vstupu do pokoje jednoduše kecnete na zadek. A to je vždycky lepší přistát do měkkého. Ano, výhled už tu padl, jenže dokud ho neuvidíte na vlastní oči, prostě neuvěříte.\nHrad, malebné malostranské střechy a uličky, ale i Karlův most bez turistů, kteří zůstali venku za hranicemi, jako by patřily jen vám. Stačí natáhnout ruku a dotknout se.\nA post shared by Slávek Tmej (@slavektmej.cz)\nŽádný jiný hotel v Praze takový výhled nemá, a když ho vidíte na vlastní oči, okamžitě pochopíte, proč si Madonna, Sean Connery, Lionel Messi a zástupy prezidentů vybírají zrovna tohle místo jako svoji pražskou základnu.\nNemůžu si pomoct a přemýšlím, jestli taky měli nutkání rozběhnout se po apartmánu a začít počítat, kolik kroků je potřeba, aby ho člověk přešel z jedné strany na druhou. Na konci vás skoro bolí nohy.\nJenže ten luxus noci tady není jenom o nekonečném prostoru, na jaký v hotelích nejste zvyklí, ani o koupelně vykládané mramorem, ani o skříních, do kterých vejdete a můžete se v nich procházet. I když všechno to tady samozřejmě mají a dělá to ty nejpohodlnější kulisy.\nTajemství dovolené ve vlastním městě – ano, za poslední dva týdny přivítali ve Four Seasons vážně nejvíc hostů z Prahy – je zakleté už v tom slově. Dovolit si. Pustit všechny ordinérní starosti dolů po proudu Vltavy, nechat pěnu dní plynout a přepnout do režimu „nic nemusím“, který normálně zažíváte v Benátkách, na Manhattanu nebo na Bali.\nAle světe, div se, jde to i tady, v centru Prahy. A sakra dobře.\nStačí skočit šipku do postele a válet se v hedvábných peřinách, ze kterých se vám ráno ani nebude chtít vstát. Nejlepší na tom je, že nemusíte. Protože vy máte dovolenou, a navrch existují snídaně do postele.\nSvé dělá samozřejmě i pocit, že dneska jste tou hollywoodskou hvězdou vy. K hostům se tu prostě umějí chovat, obklopí vás aurou péče, pozornosti a vědomí, že nic není nemožné. Že vám splní každé přání, ať už spíte v pokoji za 100 tisíc, nebo v tom desetkrát levnějším.\nA to je rozuzlení otázky, proč byste měli jet na dovolenou k Vltavě a spát v nejdražším hotelu Česka. Protože teď, zrovna teď, je to za hubičku.\nPokud ještě nejste připraveni dát za noc v hotelu tolik jako za ojeté auto, skoro totožný výhled najdete i v dalších prémiových pokojích a apartmánech, které ve Four Seasons v limitované akci nabízejí za zlomek původní ceny.\nVeřejně to hotel nikde neinzeruje, ale když si do Four Seasons zavoláte, dozvíte se, že do konce července můžete bydlet v pokoji s výhledem na řeku a Hrad za 230 eur. A v sedmdesátimetrovém apartmánu se stejným panoramatem za 330 eur. Běžná cena před krizí? Dva tisíce.\nVelkorysá sleva navíc není jediné, čím chce hotel nalákat domácí hosty. Welcome drinkem na terase to začíná, pozdním check-outem končí. K tomu poukaz na pětistovku do jedné ze tří hotelových restaurací, 30procentní sleva na procedury v místním AVA spa a možnost ubytovat děti do 12 let zadarmo.\nTo všechno je součást balíčku, kterému tady říkají Praha na dlani.\nAle víte co? Nechte děti doma. Dejte je babičce a užijte si to tady sami. Buďte pro jednou sobci, je to občas šíleně osvobozující – a tady navíc úplně beztrestné. Prostě se ponořte do hotelového bazénu, který tu v době koronavirové budete mít jen sami pro sebe, a nechte se masírovat bublinami i pocitem blaha.\nV Cotto Crudu, té větší hotelové restauraci, pak večer začněte vejcem Onsen s hříbky a černým lanýžem a jako hlavní chod si dejte lahodné mléčné telecí. Jestli fandíte spíš asijskému fusion, nadchne vás pop-up MIRU na střešní terase, s pěti stolky je zdejší večeře příjemně intimní záležitost.\nA jestli vám už zoufale chybí Itálie a vlahé letní noci strávené v zahrádkách taveren, místní Piazzetta, se sklenkou vína a magickým výhledem, vám pomůže od abstinenčních příznaků.\nTakhle chutná la dolce vita – da Praga. Ultimátní staycation, ultimátní restart mozku po dvou měsících v karanténě, ultimátní štěstí s jediným háčkem.\nŽe se vám odtud nebude chtít domů.


FIREMNÍ Týdenní diář eu e-shop, shop drobné dárky\nDiář New Praga je také dobrý nápad na vánoční dárek. Mezi oblíbené propagační předměty patří dárkové balíčky, které mohou tvořit nástěnné reklamní kalendáře a jejich reklamní potisk. Je to pak originální reklamní předmět, který také dobře poslouží jako firemní vánoční dárek. Prodáváme také úžasné firemní luxusní dárky i balíčky a reklamní předměty z čokolády, máme tipy na firemní luxusní dárky i balíčky k Vánocům. Týdenní diář eu e-shop. Nápady na drobné dárky k Vánocům, kalendáře, vánoční dárkové balíčky.\nTýdenní diář eu e-shop správná volba. Firemní čokoládové vánoční best drobné dárky jako dobrý tip na drobné dárky pro zaměstnance, propagační a reklamní předměty. Novoročenky se hodí jako firemní dárek na Vánoce.\nMáme dobré nápady na vánoční best drobné dárky pro firmy, na přání vytvoříme dárkové balíčky nebo dárkový koš. Reklamní čokolády i firemní víno jsou vhodné do dárkových košů a balíčků jako drobné dárky pro firmy i jako drobné dárky pro klienty. Objednejte si potisk dárků. Novoročenky a firemní PF je třeba objednat včas jako novoroční přání pro firmy. Reklamní cukrovinky jsou oblíbené jako firemní reklamní předmět a dárek. Reklamní agentura Tereza je vhodným místem, kde si koupíte tak dobrou věc, jakou je firemní čokoláda. Stále populárnější jsou drobné dárky i balíčky z čokolády jako tip na firemní vánoční drobné dárky, musejí však mít potisk čokolády. Jako dobrá firemní propagace poslouží třeba i vánoční přání firemní tak zvaná firemní Pfka. Týdenní diář eu e-shop, radost pro každého. Nezapomeňte včas nakoupit dárkové předměty pro Vaše zaměstnance. Novoroční přání z čokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další luxusní originální dárkové předměty pro firmu na Vánoce. Naše reklamní kancelář Vám ráda poslouží. Firemní Pfka, kalendář s potiskem, firemní víno, firemní diáře, to vše jako letošní vánoční best drobné dárky zákazníkům. Mezi originální luxusní reklamní předměty a firemní drobné dárky patří firemní bonboniéry. Firemní bonboniéry jsou úžasné jako propagační reklamní předměty, jako výborné nápady na vánoční drobné dárky a balíčky. Víno pro firmu nebo kalendáře pro firmu, to je docela dobrá volba, chcete-li originální drobné dárky pro firmu. Luxusní vánoční přání jsou někdy lepší než kalendáře pro firmu. Náš e-shop Vám dobře poslouží k nákupu firemních dárků, dárkových balíčků i košů, novoročenek, čokoládových dárků, firemních bonboniér i čokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní drobné dárky z čokolády, máme dobré nápady na best drobné dárky na Vánoce. Týdenní diář eu e-shop, nápady a tipy na firemní vánoční drobné dárky pro klienty a zaměstnance.


Písečné peklo pohltilo celé město – Novinky.cz\nBEZ KOMENTÁŘE: Mračna prachu uvěznila americký Phoenix jako pod pokličkou.\nčtvrtek 27. března 2014, 12:54\nPodle místních médií přinesl bouři do Phoenixu vítr o rychlosti přes 70 kilometrů za hodinu.\nSlunečný den, který si lidé ve městě v úterý užívali, byl vmžiku pryč. Úřady obyvatelům doporučily, aby nevycházeli z domu, motoristé pak neměli vyjíždět na silnice. Letový provoz ale narušen nebyl. V souvislosti s bouří nedošlo k žádným zraněním.\nBEZ KOMENTÁŘE: Na časosběrném videu Brocka Whittakera je zachycen plíživý příchod písečné bouře do Phoenixu.\nPísečné bouře nejsou ve Phoenixu ničím výjimečným, obyvatelé jsou na ně zvyklí. Nástup jedné z minulých písečných smrští zachytil v působivém časosběrném videu mladý fotograf Brock Whittaker. [celá zpráva]


Cesta na okraj vesmíru - dlouhé video online zdarma a dalších 2700 o inspiraci, vzdělání. Dokumenty o přírodě, technice a civilizaci. S českými titulky a popisem.\nstyl zpět věda, technika < > Cesta na okraj vesmíru\nCesta na okraj vesmíru Cesta na okraj vesmíru\nNáš svět, teplý, pohodlný, známý, pojďte dál od ohně a podívejte se nahoru. Zamyslete se. Jsme jediní ve vesmíru? Nebo jsme jen božský výtvor? Je vesmír přátelský, nebo ne? Můžeme tu zůstat navždy, nebo bádat. Nebo jít domů. Nebo zažít báječné dobrodružství. Můžeme objevovat zázraky... Čelit hrůzám. Vidět překrásné, nové světy. Zlé temné síly. Počátek času, moment zrození. Máme odvahu vydat se dál? Nebo se můžeme schovat doma.\nJe jen jedna cesta, jak to zjistit. CESTA NA OKRAJ VESMÍRU Naše cesta prostorem a časem, začíná pouhým krůčkem. Na okraji vesmíru, pouhých 100 km vzhůru, pouhou hodinu jízdy autem. Tady dole život pokračuje. Doprava funguje, na burze probíhají obchody, a v televizi dávají Star Trek Když se vrátíme domů, vrátíme se domů... Bude to stejné? ...bude to stejné. Vše opustíme a necháme za sebou. Abychom smočili prsty v naprosté tmě oceánu... na Měsíci.\nAstronauté tuto cestu uskutečnili daleko před námi. Dvanáct z nich se po Měsíci prošlo. Jen 400 000 km od Země. ...tři dny raketoplánem. Prázný. Pustý. Jako bitevní pole. Ale zvláštně přívětivý. Tak blízko, že jsme skoro doma. První stopy Neila Armstronga. Vypadají, jako včerejsí. Není tu vzduch, aby je změnil. Můžou tu být dalsích milion let. Možná déle, než my na Zemi. Náš čas je omezený. Musíme udělat velký krok. 2 milióny kilometrů, 8 miliónů, 30 miliónů kilometrů.\nJsme tak daleko, kde žádný člověk nebyl. Ze tmy se noří přátelská tvář. Bohyně lásky, Venuše. Jitřenka. Večernice. Někdy vítá nový den na východě, dobrou noc přeje na západě. Sestra naší planety, je skoro stejně velká a gravitaci má stejnou jako Země. Měli bychom tu být v bezpečí. Ale sonda Venus Express nás varuje. ...že tyto pozoruhodné mraky, obsahují smrtící kyselinu sirnou. Že atmosféra je plná oxidu uhličitého. Nenavštěvujte jí.\nVenuše je rozhněvaná bohyně. Vzduch je toxický, tlak neúnosný. Je tu horko, skoro 500 stupňů. Zůstaneme-li tu příliš dlouho, udusíme se, rozpadneme a upečeme. Nic tu nepřežije. Ani ruská sonda Veněra. Její pancéřování poškodila extrémní atmosféra. Ze Země vypadá nádherně, Zblízka je odporná. ...sestra z pekla. Poseta tisíci vulkány. Oxid uhličitý zachycuje v atmosféře všechen sluneční svit. Venus se pálí. Divoké globalní oteplování.\nMožná byla dříve Venuše chladná, jako její sestra, Země. Možná to postihne i Zemi. Tam kde se mihotají hvězdy, je překrásná koule plující prostorem. Možná bychom tu měli zůstat, možná bychom se měli vrátit. Ale Slunce je čímsi hypnotizující, hypnotizující, jako medůza. Pohled nelze vydržet, ale ani mu odolat. Láká nás, jako, můru plamen. Počkat. Něco tu je. Zahaleného Sluncem. To musí být Merkur. Přibližte se ke Slunci a stane se toto.\nTeplota se prudce mění. V noci je -170 stupňů ...v poledne +400. Spálený, poté zmrzlý. Vesmírná sonda MESSENGER nám ukazuje něco zvláštního. Na takové rozměry má planeta pozoruhodně velkou gravitaci. Je to velký železný míč, pokrytý tenkou kamennou vrstvou. Jádro bylo kdysi součástí daleko větší planety. Kde je zbytek? Možná do Merkuru narazila jiná planeta, a náraz odnesl její vnější vrstvy jako při kosmickém pinballu.\nCelé planety řítící se vesmírem, a ničící vše, co jim stojí v cestě. A my se nacházíme uprostřed toho všeho. Zranitelní, nápadní, malí. Vše nám říká, abychom se vrátili. Ale kdo by odolal tomuto? Slunce a jeho hypnotizující nádhera. Naše světlo, naše životy, vše co děláme, řídí Slunce. Je důležité. Řecký bůh Helios, brázdící ve svém kočáře oblohu. Egyptský bůh Ra rodící se každý den. Div světa, Stonehenge, ozářený za letního slunovratu.\nPo milióny let, to znamenalo maximální přiblížení Bohu. Je tak daleko, že se světlo dostane na Zemi za 8 minut. Je tak velké, že by se do něj vešlo milión Zemí. Ale kdo potřebuje čísla? Máme tu Slunce samo. Vidíme ho každý den. Přátelskou tvář na obloze. Tak blízko, že je nerozpoznatelná. Rozbouřené moře žhavého plynu. Teploměr ukazuje až 5 000 stupňů. V jeho jádru odpovídá teplota až miliónům stupňů. Dost horka.\nMilióny tun hmoty se mění na, energii každou sekundu. Víc energie, než kolik za celou dobu existence vyrobilo lidstvo. Energie s daleko větší silou, něž mají všechny jaderné zbraně na Zemi. Tuto energii využíváme jako světlo a teplo. Ale blízko u Slunce už to tak příjemné není. Elektomagnetické síly vyhazují roztavený plyn do obřích smyček. Některé jsou několikanásobně větší než Země. Výbuch uvolní víc energie než milión sopek.\nNa místě výbuchu se odhalí chladnější spodní vrstvy, vznikají sluneční skvrny. Jsou chladnější, než okolí, proto vypadají černě, přesto jsou teplejší, než cokoli na Zemi. Jsou také obrovské, až 20x větší než Země. Ale jednoho dne se vše zastaví. Slunci dojde palivo, a když zemře, Zemi vezme s sebou. Tento Bůh tvoří život, ale také ho ničí, lepší zachovat si od něj odstup. Tato kometa se zautoulala příliš blízko.\nRozpustilo ji teplo Slunce, a vytvorilo tak ohon, dlouhý milióny kilometrů. Tady mrzne. Je jasné, odkud kometa letí. Z ledových hlubin vesmíru. Ale všechna tato pára, gejzíry a prach, odpovědnost opět nese Slunce, rozpouštějící zmrzlé srdce komety. Zvláštní... Jak nějaký druh špinavé sněhové koule pokrytý dehtem. Malá zrnka připomínající organickou látku, uchovávanou v ledu kdo ví jak dlouho, možná od vzniku Sluneční Soustavy.\nJestli do Země před miliardami let narazila taková kometa, mohla obsahovat, organické látky, vodu, suroviny pro život. Mohla dokonce obsahovat zárodky toho, z čeho jste se vyvinuli vy i já. Ale co kdyby narazila do Země nyní? Dinosaury zahubil náraz komety, nebo asteroidu do Země. Je to jen otázka času. Jednou, nenajdeme-li způsob, jak se chránit, čeká nás stejný osud. Bude-li život na Zemi zničen budeme bezdomovci, bez přístavu, v nepřátelkém prostředí.\nBudeme muset najít jiný domov. Mezi miliardami planet, kde by byla rozumná teplota, vzduch, sluneční světlo, voda, někde, kde by se nám dařilo přežít. Rudá planeta. Pravděpodobně Mars. Po staletí na Marsu hledáme, stopy života. Mohl by tam být mimozemský život? Jsme připraveni přepsat historii, roztrhat vědecké knihy, obrátit náš svět naruby? Mohlo by se vše změnit. Mars je planeta rozvíjející naši představivost.\nVezměte si filmy, komiksy, a dál? Marťany? To vše je jen fikce, že? Ale co když je na tom něco pravdy? Pokud ano, pak to žije na mrtvé planetě. Procesy, jenž umožnily život na Zemi, tu nejsou už milióny let. Rudá a mrtvá. Mars je obrovská fosílie. Počkat. Něco živého. Prašný ďábel, a pěkně velký. Větší, než největší tornádo na Zemi. Je tu vítr. A tam kde je vítr, je i vzduch. Může být tento vzduch vhodný pro mimozemský život? Pro nás je příliš řídký.\nNení tu žádná ozónová vrstva. Žádná ochrana proti slunečním ultrafialovým paprskům. Je tu voda, ale velmi nízké teploty ji udržují v podobě ledu a sněhu. Je těžké uvěřit, že tu něco žije. Zpět na Zemi. Existují zde organismy které přežijí v extrémním chladu, horku, v nejhlubších příkopech oceánu. Život je jako virus. Adaptuje se, rozvíjí. Možná právě teď, šíříme tento virus života vesmírem. Dokonce i v těch nejextrémějších podmínkách život najde cestu.\nAle na mrtvé planetě? Bez minerálú a živin v půdě. Bez tepla pro tání zmrzlé půdy? A v prachu, kde není ani vidět kam jdeme. Olympus Mons, pojmenovaný po řeckém bohovi. Ohromná prastará sopka. Trikrát větší než Everest. Není zde žádná aktivita. Od objevu v roce 1970 je považován za vyhaslý. Koukněte. Vypadá to jako by tudy tekla láva. Ale jakékoli toky lávy jsou dávno mrtvé v důsledku činnosti meteorů. Možná toto monstrum ještě není mrtvé, možná jen spí.\nV tom případě by mohlo být pod jeho kůrou roztavené magma, čekající na uvolnění. Sopečná aktivita by roztavila zmrzlou vodu v půdě, uvolnila plyny do atmosféry. Recyklací minerálů a živin, by se vytvořily podmínky pro život. Po srovnání s tímto je Grand Canyon jako prasklina v chodníku. konec v nedohlednu, tak dlouhý, že by zabral celou šířku Severní Ameriky. Jsou zde známky aktivity, eroze, a vypadá to jako koryto řeky.\nMožná sopečná aktivita rozpustila led, a tryskající voda vyhloubila tento kaňon. Podzemní sopky mohou rozpouštět led a může tam být voda. A kde je voda, může být i život. V této vylidněné krajinou jezdí lovec života, průzkumník NASA, Opportunity. Hledá důkazy, jestli na těchto neplodných pláních, v dobách jezer a oceánů, mohl být život. Podívejme se na tyto rokle. Sonda na orbitě Marsu nás ujišťuje, dalšími důkazy, že Mars není mrtvá planeta, že pod jeho povrchem možná voda tvoří nové kanály.\nVoda, která by na Marsu sloužila pro život. Teď nám zbývá tuto vodu jen najít. Pokud už jsme ji nenašli, ne na Marsu, ale na Zemi. Dle jedné teorie se život objevil na Marsu, odkud se dostal na Zemi. Náraz asteroidu údajně odloupnul, kusy půdy s mikroby, jenž se udajně dostaly na Zemi a zasely tam sémě života. Není divu, že nás Mars fascinuje. Je to možná náš původní domov. Je-li to tak, jsme Marťané. Mars, jak ho známe, je pryč. ...nahrazen novou, aktivní, měnící se planetou.\nA neznáme-li Mars, našeho tak blízkého souseda, co dalšího ještě neznáme? Náš kompas nás navádí napříč vesmírem, zpět v čase o 14 miliard let, na okamžik vzniku. Toto začíná být strašidelné. Je to jako být v obří počítačové hře. Toto je ovšem skutečné. Asteroidy s průměrem stovek kilometrů. Tento musí měřit alespoň 30 km. A podívejme. Je na něm sonda. Je těžké, zaparkovat na asteroidu letícím rychlostí 80 000 km/h. Takové usílí pro zkoumání trochy sutin.\nSutin, které pravidelně, kolidují, drolí se a padají na Zemi jako mereority. Naši předkové měli padající asteroidy zamagická znamení. A měli pravdu. Padající sutiny přinášely vše pro vznik planet, včetně té naší. To je magické. Ze stáří meteoritu na Zemi plyne, že se planety zrodily před 4,5 miliardami let. Toto jsou rodné listy naší Sluneční Soustavy a Země. Tyto kameny z nějakého důvodu planetu neutvořily. Něco tomu muselo zabránit. Něco velmi silného.\nJupiter. Obří planeta. Minimálně tisíckrát větší než Země, a je větší než všechny ostatní planety dohromady. Něco tak velkého musí mít zásadní dopad na své sousedy. Jupiterova gravitace brání asteroidům utvořit planety. Podívejte. Neuvěřitelné. Zblízka se jeví ale jinak. Je téměř celý z plynu. Kdybychom tu přistáli, propadli bychom se vrstvami do zapomnění. A nádherný Jupiterův vzhled? Produkt extrémního násilí.\nOtáčí se velkou rychlostí, vzniká vítr o rychlosti stovek kilometrů v hodině, který z mraků tvoří cáry a víry, a toto, legendární velkou rudou skvrnu. Největší a nejsilnější bouři ve Sluneční Soustavě. Skoro třikrát větší než Země, a zuří tu už 300 let. Všechny tyto vířící mraky jsou poháněny elekromagnetickou bouří. Vítr je zde 10 000x silnější než u nás na Zemi. Vypadá to, že v bezpečí budeme až ve větší vzdálenosti. Kolem pólů, tančí světla, jako u nás polární záře.\nGeigerův počítač šílí. Záře je smrtící radiací, vytvořenou magnetickým polem. Není tu nic takové, jak to vypadá. Vesmír je plný násilí, pastí. Možná je tu ale bezpečné místo, barevný měsíc, Io. Špatně. Velmi špatně. Tyto nádherné barvy jsou tvořeny vyvřelou lávou zdejších sopek. Naše cesta napříč vesmírem se mění v boj o přežití. Pokud bychom přežili toto nebezpečí, odměnou budou zázraky nad rámec našich představivostí.\n650 miliónů kilometrů od Země, letadlu by to sem trvalo tak celé jedno století. Jaké podivné místo, a přece vypadá povědomě. Se vším tím ledem, hřebeny a trhlinami připomíná Arktidu. Jupiterův měsíc, Europa. A stejně jako v Arktidě, i zde možná led plave na vodě Ale jsme 800 miliónů kilometrů od Slunce. Europa je proto zcela zmrzlá. Pokud v ní ale gravitace Jupiteru nevytváří tření, kterým Europě brání k totálnímu zamrznutí a vytváří, podmínky pro život pod ledovou krustou.\nMimozemšťané jsou možná kousek od nás. Od celého ekosystému, mikrobů korýšů a možná i chobotnic. Jediným co nás od tohoto může dělit, je tato vrstva ledu. Ale než vyšleme raketu která by ji navrtala, zůstane pro nás Europa velikou záhadou. Zaujal naši představivost a pronásleduje nás ve snech. A tady je, rotuje přímo před námi. Saturn. Pojmenovaný podle řeckého boha, který v míru a harmonii panoval ve Zlatém Věku.\nTato planeta je obří koule plynu tak lehká, ze by na vodě plavala. Jeho prstence mají rozsah vdálenosti ze Země na Měsíc. Tady je orbitální sonda Cassini. Zachytává tajemné radiové vlny. Generované pravděpodobně polární září Saturnu. Je to skutečná hudba sfér. Sonda Cassini nám říká, že prstence jsou asi, pozůstatkem měsíce, zničeného gravitací Saturnu. Neuvěřitelná krása. Výsledek totální destrukce. Miliardy úlomků ledu.\nNěkteré jako kostky ledu, jiné velké jako domy. Narážejí, rozbíjí se a znovu spojují. Jako obraz naší Sluneční Soustavy v raném stádiu, kdy okolo nově zrozeného Slunce rotoval prach a plyn, a gravitace jako kouzlem sloučila tyto hrouhy, dohromady v planetu jako tu naší. Mohli bychom tu zůstat. Ale dále je vidět daleko více. Například tento měsíc, zahalený do hustých mraků, Titan. Je tu atmosféra... Vítr, déšt, roční období Řeky, jezera a oceány.\nVelmi připomíná Zemi. Toto není voda, ale kapalný zemní plyn. Je ho tu mnohosetkrát vic než kolik je ho na Zemi. Možná, jednou, budeme používat tyto zásoby založení kolonie. Tedy pokud tu není život už teď. Vesmírná sonda Huygens je tu aby ho našla. Říká nám, že zdejší půda obsahuje organické látky. Je tu ale velká zima, - 180 stupňů. Je vyloučeno, aby tu něco přežilo. Pokud se Titan neohřeje.\nTeplota Slunce jednou stoupne. Až se to stane, možná se tu objeví život, tak jako na Zemi. Až se Země ohřeje příliš, přesuneme se možná na Titan. Jednou to tu možná budeme nazývat domovem. Domov. Teď jsme minimálně miliardu kilometrů od Země. Zde ztrácíme Zemi z dohledu. Stojíme na útesu. A hledíme na záhadnou periférii Sluneční Soustavy. Máte odvahu skočit? Jsme v polovině Sluneční Soustavy. Neviditelný ze Země, neznámý vetšinu našich dějin.\nJe to jako ponoření do hlubokého oceánu. Prstence nám ukazují, jako by byl Uran vychýlen ze své osy, v důsledku srážky se zbloudilou planetou. Je to tu děsivé. Cítíme se tu malí, opuštění. Tak se možná budeme cítit na okraji vesmíru. Ale jsme sotva od břehu. Pokud by Sluneční Soustava měla 2 km, nacházeli bychom se na 5 cm. V hlubinách se noří další příšera, bůh moře, Neptun. Tento svět je pokrytý tekutým metanem.\nBouře velká jako Země, poháněná větrem o rychlosti 1500 km/h. Na Zemi pohání vítr Slunce, Ale Neptun je příliš daleko. Tento zuřivý vítr musí pohánět neco jiného. Ale co? Víme jen málo o naší Sluneční Soustavě. Po všech těch plynových koulích tu máme pevný měsíc, Triton. Pevný, ale nestabilní. Podívejme se na gejzíry, kosmické komíny chrlící saze. Triton okolo Neptunu obíhá v opačném, směru k otáčení planety.\nJe to střet kosmických vůlí, v němž tento rozzlobený měsíc vždy prohraje. Neptunova obrovská gravitace působí na Triton. Spomaluje ho, a znovu roztáčí. Jednoho dne jej Neptun rozdrtí. A je to. Žádné měsíce, žádné planety v naší Sluneční Soustavě. Začíná být zima, Vzdalujeme se od Slunce, od chapadel jeho gravitace. Ale to už neplatí. Je to tu samý zmrzlý kámen. Jako Pluto. Donedávna se zdálo být Pluto izolovanou planetou. Že za ním už nic není.\nPletli jsme se. Další zmrzlé světy, tak nové, že se ani neshodneme, jak je nazývat. zmrzlí trpaslíci Plutino či Cubewanos. Naše Sluneční Soustava není tak uspořádaná, jak jsme mysleli. Jsme 13 miliard kilometrů od domova. Nejvzdálenější objekt obíhající kolem Slunce, další malý zmrzlý svět, Sedna, objevený roku 2003. Jeho oběh okolo Slunce trvá 10 000 let. Počkat, něco tu je. 16 miliard kilometrů od Země se nachází sonda, Voyager 1 .\nNebýt tohoto kusu hliníku a antén, neměli bychom žádné snímky obřích planet, ani jejich měsíců. Letí 20x rychleji než kulka a na Zemi posílá zprávy. Tato zlatá deska, je jakousi intergalaktickou zprávou v láhvi. Je na ní pozdrav v několika jazycích. A mapa udávající nači pozici ve sluneční soustavě. Velký fyzik, Stephen Hawking, si myslí že nemá cenu toto volání vesmírem. Ale kdybyste byli v džungli bylo by rozumné volat?\nTyto komety vypadají tak, jako ty, které jsme viděli dříve. Existuje teorie, že suroviny pro vznik života, na skálách jako je tato, dopodají až k nám na Zemi. A protože obsahují led, možná proto je na Zemi tolik vody. Voda v oceánech, v našich tělech, to všechno pochází z této vesmírné ledové továrny. Jsme osm biliónů kilometrů od domova. ale je to jen malý dětský krůček. Před námi je ještě bilióny kilometrů a miliardy hvězd.\nČas přestat se ohlížet a začít hledat dál, v obrovském, širokém vesmíru. Do mezihvězdného prostoru. Miliardy hvězd jako naše Slunce, s mnoha planetami a jejich mnoha měsíci. Těžko říci, kudy se vydat. V každém směru nekonečno možností. Ať se vydáme kamkoli, budeme potřebovat velké zrychlení. Jsme 40 biliónů kilometrů od domova. 150 000 let v raketoplánu. A to jsme teprve v nebližší další Sluneční soustavě, Alpha Centauri.\nHned vidíme tři hvězdy. Otáčejí se kolem sebe jak v nebeské remíze. Jedna hvězda svou gravitací přitahuje druhou, od sebe je drží jen ohromná rychlost jejich pohybu. Dostat se mezi ně, vypařili bychom se, bilióny kilometrů od domova. Tak daleko, že počet kilometrů přestává dávat smysl. Nyní mluvme o světelných letech. Světlo urazí za rok 10 biliónů kilometrů, takže 40 biliónů kilometrů obnáší čtyři světelné roky od domova.\nTakové vzdálenosti jsou skoro nepředstavitelné. Kdo ví, jaké cizí světy tam leží. Co bychom objevili, kdybychom, dospěli na okraj vesmíru. Deset světelných let od Země. Hvězda Epsilon Eridani. Pozoruhodné prstence prachu a ledu. A tady někde se formují z trosek planety, rodí se přímo před námi. Asteroidy a komety jsou všude. Jako bychom hleděli na Sluneční Soustavu, před miliardami let. Komety roznášejí stavební kameny života, na tyto planetky.\nV centru všeho dění, hvězda menší než naše Slunce, stále ještě v plenkách. Život v této soustavě by byl snad jen primitivní. Musejí tu být dospělejší a vyvinutější soustavy, ale hledat je jak hledat jehlu v kupce sena. Dvacet světelných let od Země. Hvězda Gliese 581. Zhruba stejně stará jako naše Slunce. Obíhá tu tato planeta. V ideální vzdálenosti od své hvězdy Trochu blíž a voda by se vypařila. Trochu dál a zmrzla by.\nIdeální podmínky pro vznik života. A naralizi by do ní komety nesoucí vodu a organické látky, mohl by tu vzniknout život, bytosti jako my, i civilizace, mohlo by to být klidně hned. Mohli by si i na tuto vzdálenost naladit náš televizní signál, a sledovat pořady z doby před dvaceti lety. Ale než budoucí generace najdou způsob komunikace, na takovou dálku, můžeme pouze spekulovat. My a oni, paralelni životy, navzájem o sobě nevědoucí.\nMožná tu život už byl a zanikl. V tom je problém komet. Jsou to tvůrci a bořitelé, jak kdysi u nás zjistili dinosauři. Toto je ona jehla v kupce sena, Sluneční Soustava nejpodobnější té naší, ale je to jen náhodné setkání. Mohou být stovky, milióny dalších Slunečních Soustav jako je právě tato. Některé atmosféry, jako na této planetě, Bellerophon, jsou vysávány blízkou hvězdou. Ze Země tak vzdálené planety nevidíme. Skrývá je záře hvězd v jejich sousedství.\nAle tyto planety na hvězdy působí určitou gravitační silou. Když tyto tak vzdáléné malé pohyby změříme, můžeme dokázat že existují. Tak jsme v devadesátých letech objevili Belerofon, a stovky dalších planet. 65 světelných let od Země, zapněte televizi a naladíte olympiádu v Berlíně. Dvouhvězda Algol, démonická dvouhvězda. Ze Země se zdá, jakoby mrkala, to když jedna hvězda míjí druhou. Zblízka je ještě podivnější. Jedna hvězda je v gravitačním poli té druhé.\nSkoro 100 světelných let od domova, jedno z prvních radiových vysílání. Teď už se zdá, že Země ani nikdy neexistovala. Je to celá věčnost co jsme stáli na pláži, hleděli na nebe a koumali, jak do toho všeho zapadáme. Jednu věc ale víme jistě. Vesmír je tak bizardní, tak neuvěřitelný, je pro nás hádankou, co je před námi. Jsme hluboko v naší galaxii, v Mléčné dráze. Světla, která jsou nám inspirací příběhů tisíce a jedné noci.\nSedm sester, dcer antického boha Atlase, přeměněné v hvězdy, aby poskytovali útěchu otci, držícímu nebesa na ramenou. A zde je obr, Betelgeuse. Nejjasněší a největší hvězda, kterou jsme kdy viděli. 600x větší než naše Slunce. Toto ale není hvězda, není to planeta, nic, co jsme doposud viděli. Děsivé strašidlo vzdálené od Země přes 1300 světelných let, temný mrak, Orion. Zahalený plynem a prachem.\nTam někde uvnitř je světelná koule, přitahující prach a plyn, ohřívající ho, a spojující v kouli hořícího, horkého plynu. Jako hvězda. Jako naše Slunce v menším. Teplota uvniř je o miliónech stupňů. Takové horko, že tu dochází k jaderným reakcím, díky kterým svítí i naše Slunce, přičemž vzniká eneergie, radiace a světlo. Rodí se hvězda. Temný mrak Orionu je velkou hvězdnou továrnou. Sledujeme zrození budoucího vesmíru.\nČekali jsme tu hrůzy a nepřátelství, ale objevujeme jeden z nejtvořivějších zázraků vesmíru. Zrod hvězdy. Nevypadá to dobře. Plyn a prach tryskající, až milióny kilometrů daleko. Jde o násilný, ale velmi tvořivý proces. Nebula, mračna plynu visící ve vzduchu. Není tu žádný vítr. Budou se rozptylovat tisíce let. Jako by tvořili jednu velkou hvězdnou skulpturu. Příroda je víc, než jen vědec či konstruktér, je to umělec na nejvyšším stupni.\nA toto je mistrovské dílo. Hvězdy se rodí, rostou a pak... A pak? Zemřou? Vytratí se tiše do noci, nebo vybuchnou? Někde mezi tímto místem a krajem vesmíru leží odpověď. Světelná kruhová mračna, rozptilující se od středu, byla kdysi stejná, jako naše Slunce. Zbyly po ní jen tyto barevné plyny, prvky vytvořené jadernou reakcí hluboho ve hvězdě, uvolněné po její smrti do vesmíru. Zelená, fialová... vodík a helium, suroviny vesmíru.\nČervená a modrá, vodík a kyslík, stavební částice Země. Pro náš život je takovýto zánik hvězdy nezbytný. Každý atom v našem těle je produktem nukleární fůze, hvězd, které zemřely dávno před vznikem naší Země. Jsme všichni potomci hvězd. Náš rodokmen začíná zde. V jeho srdci je duch hvězdy , bílý trpaslík. Bílý, horký, malý, s neuvěřitelnou hustotou. Při zániku hvězdy atomy fůzují, a tlačí se na sebe tak hustě, že by jedna čajová lžička tohoto bílého trpaslíka vážila jednu tunu.\nJe to děsivá předtucha osudu našeho Slunce. Za šest miliard let z něj bude bílý trpaslík. Jeho smrt oznámí smrt života na Zemi. Přemýšlíme, kolik světů už takto vzniklo a zaniklo, kolik příběhů zůstalo nevypovězeno. Ale ten největší příběh ještě čeká na vyprávění. Musíme se vrátit v čase k první kapitole, abychom si řekli, jak vesmír vznikl. Rozseté zbytky mrtvé hvězdy, Crab Nebula. Jsme 6000 světelných let od domova na hvězdném pohřebišti.\nPoznali jsme toho hodně, viděli věci, které jsme považovali za nemožné. Pohledy jako je tento, zázraky za hranicemí naší představivosti, to vše se tu nabízí. Jsme připraveni na vše co je před námi. Jsme rozhodnuti dojít na okraj vesmíru. Toto je možná jen klid před bouří, po masivní explozi, supernova měnící se na mrak prachu a plynu. Oko bouře. Otáčející se pulzující hvězda. Pulzar. Gravitace musela takto stlačit jádro této hvězdy.\nMa průměr jen 20 kilometrů a neuvěřitelnou hustotu. Špendlíková hlavička této hmoty by vážila stovky, možná milióny tun. A jak se zmenšoval, jako bruslař při piruletě, začal se otáčet čím dál rychleji. Dva paprsky, energie, radiace a 30 otáček za vteřinu. Magnetizující tento ohromný mrak prachu a plynu. Je tu radiace možná větší než na Slunci. To byla zatím nejnebezpečnější věc, kterou jsme viděli. Kdysi by nás to vyděsilo.\nAle nyní si uvědomujeme, že bez nebezpečí, není zázraků. Bez nočních můr, by nebylo snů. Zvláštní pocit. Pocit, jakoby se tu skrývalo něco zlého, neco zlověstného. To, s čím jsme se tu nechtěli setkat. Naprostá černota zakrývající hvězdu na pozadí. Hledíme do tváře vyhasnutí, zbytků velké hvězdy. Černá díra. Mnohem hustější, než pulzar, nemožné jí vzdorovat. Její gravitace je tak intenzivní, že neunikne ani světlo.\nTento asteroid je úlomek velmi pevné skály, ale rozpadá se, jak je tažen k černé díře. Uvniř není nám nic známého.. Čas, prostor, neplatí tu žádné zákony fyziky. Asteroid je pryč. Nikdo ale neví kde. Toto je hranice lidského poznání. Okolo naší galaxie mohou být milióny černých děr, možná víc, než hvězd na obloze, ale neuvidíme je dokud nebude pozdě. Jako tato hvězda, točící se, a mizící v tomto oku.\nKdo může říct, že nejsme součástí nějaké černé díry, že celý vesmír není obsažen, v nějaké černé díře? Přemýšlíte-li o tom hodně, začne se vám točit hlava. Zdá se, že čím víc toho vidíme, tím míň toho chápeme. A to jsme stále v naší galaxii, v Mléčné Dráze, rozlehlý vesmír se rozkládá ještě za ní. Zázraky, nebezpečí, tajemství, jsou tam, a čekají na objevení. 7000 světelných let od domova. Jako bychom byly v hustém lese plném krásných stromů.\nTak překrásné, fascinující, nemožné dohlédnout na konec, vidět daleko více, musíme najít cestu ven, a dojít na okraj galaxie. Ale takovým pohledům tváří v tvář je těžké odolat. kolosální žhnoucí mrak, na jehož vrcholu jsou, tyto prachové sloupy. Vypadají jako brána do neznáma. Hvězdná továrna vytvářející zárodky nových systému, kde každý je velký jako naše Sluneční Soustava. Musíme odolat písním její Sirén a vábivý zpěv ignorovat, utéci a vydat se ke kraji galaxie.\nFascinující krása nás zaslepila, a jsme zavedeni do minového pole. Exploze jako ve spomaleném filmu. Masivní hvězda, miliónkrát větší než naše Slunce. Taví se. Palivo, které ji pohání dochází, jaderná reakce, dodávající energii, zrovna tak. Sledujeme její smrtelnou křeč. Obrovská nestabilní hvězda. Vypadá to, že vybuchne. A když tato velká hvězda vybuchne, výbuch bude stokrát větší než výbuch supernovy. Narazili jsme na nejzuřivější zánik hvězdy, hypernovy.\nJádro se hroutí a stává se z ní černá díra. Obrovská tlaková vlna trhá vnějí vrstvy hvězdy, a vyhazuje je do prostoru. Smrtící hypernovy, zmrzlé komety, vyprahlé planety, bílí trpaslící, červení obři. Malé kapky v oceánu bílého světa, naší galaxie, Mléčné dráhy. Chteli jsme vědět, kde je naše místo. tady máme odpověď. Civilizace, minulé a současné. Každý, kdo kdy žil. nejmenší živočich, největší hora, to vše je neviditelné, není vidět nic.\nNáš domov je bezvýznamná planeta u bezvýznamné hvězdy. Kdyby zmizela, všimne si toho někdo? Přesto jsme ale nenašli místo,kdebychom byli raději, než tam kde žijeme. Teprve teď, daleko od domova, to začínáme oceňovat. podívejte se na všechny ty hvězdy, jsou jich stovky tisíců. Na jedné, či více z nich nepochybně musí být podmínky pro život. Možná tady, v roji hvězd. Velká kulová hvězdokupa. V sedmdesátých letech astronomové tímto směrem vyslali zprávu, s detaily o struktuře DNA a místě naší Sluneční Soustavy.\nHvězdokupa je však tak daleko,že doručení zprávy potrvá 25 000 let. Mimozemský život jsme ještě nenašli. Ale nenašli jsme ani důvod nevěřit, že nějaký nexistuje. Podle jedné rovnice, má být možno odhadnout počet cizích civilizací. Výsledek je překvapující. Mohlo by jich být milióny jen v naší galaxii. Vše co jsme doposud viděli, je v Mléčné dráze. Teď máme šanci vidět jiné galaxie, a vstoupit do mezigalakticého prostoru.\nZde je naše šance k vyřešení záhady, zkušenostem a okamžiku zrození. Na okraji Mléčné dráhy, rozlehlým prostorem mezi galaxiemi. Jsme navzdory pravděpodobnosti vnikli do mezigalaktického prostoru. Tady není na dohled žádný obzor. I ty nejbližší galaxie jsou vzdáleny milióny světelných let. Zbytky galaxií,, rozervaných gravitací, rozptýlené v nicotě. Vesmír se tu maximálně blíží vakuu. Ale ani tady není úplně prázdný. Jsou tu tenké chomáče plynu i stopy prachu.\nA ještě něco. Temná hmota. Tak tajemná, že ji není vidět, cítit, ani ji nelze měřit. přesto je z 90ti procent obsažena, ve vešké hmotě vesmíru. Existuje-li temná hmota, neexistuje prázdný prostor. I tady jsme obklopeni hmotou. O její existenci víme jen z tlaku, který vyvíjí na galaxie. Například na velký Magelanův mrak. Přes šest miliard let, v dnešním nejrychlejším raketoplánu, 160 000 světelných let od Mléčné Dráhy, na okraji dosahu její gravitace.\nTato galaxie by se měla odvalit do vesmíru, ale něco ji tu drží, něco neviditelného, silného, temná hmota. Hvězdy, roje hvěz, nebuly, velká astronomická pokladna. Ale podívejte se, je to jako náhrdelník zářících perel. Ohnivá koule, vybuchující z něčeho, co muselo být obrovskou explozí supernovy. Supernova, tak obrovská, že světlo z ní dosáhlo před 20ti lety na Zemi, viditelné pouhým okem.\nTak silné, že spustila řetězec jaderných reakcí, spojující atomy a vytváření nových prvků, zlata, stříbra, platiny, které vystřelila do prostoru. Zlato v prstenu na vašem prstu, pochází z podobné supernovy, vzdálené bilióny kilometrů před miliardami let. Než jsme opustili Zemi, jevil se vesmír odděleně, jako něco nahoře na obloze. Ale teď víme víc. Vesmír je součástí každého z nás. To je velmi utěšující při cestě touto propastí. Dál a dál. Rychleji a rychleji.\nGalaxie Andromeda, dva a půl miliónu světelných let daleko. Je to jako závod prostorem, vše se ve vesmíru pohybuje jako odpálený šrapnel. Vidíme tuto galaxii tak, jak ji vídali naši opičí předkové když chodili po afrických pláních. míříme dál prostorem a vracíme se v čase. Počkat. Tohle nevypadá dobře. Celá galaxie při explozi? To co takovou explozi může způsobit, je jiná galaxie. Vypadá to jako konec světa. Ale tato galaxie nezaniká, ale rodí se znovu.\nVzniká nová forma, možná i nové hvězdy, jak koliduje prach a plyn, vzniká tření, a tlakové vlny, spouští se zrod nových hvězd. V tomto chaosu je řád, jeden vzor za nekonečnou mnohostí. Nekonečný cyklus zrození, smrti, tvoření a ničení. Látka utkaná v ohromné továrně vesmíru, která je použita na každou z těchto galaxií. Existují miliardy galaxií, víc než miliardy galaxií, v každé bilióny hvězd. Více hvězd, než zrnek písku, na všech plážích na Zemi.\nZačínáme vidět celý obrázek, vetší, než jsme čekali. Tato galaxie, Větrník, je obrovská tak, že zpráva ze země by na ni, putovala 27 miliónů let. Kdo ví, zda by tu Země ještě byla, až by přišla odpověď. Cestujeme dál, zpět v čase. Ocitáme se v bodu, kdy vyhynuli dinosauři, v poslední chvíli, kdy byl na Zemi vyroben první robot. Jsme dvě miliardy světelných let od domova. Blížíme se k okraji vesmíru, a k počátkům času. Toto není galaxie.\nJe to jasnější než celých sto galaxií. Oslepující paprsek, táhnoucí se bilióny kilometrů. Něco tak velkého a jasného musí být velmi mocné. Zkušenost nám říka, že moc tu znamená nebezpečí. Vypadá to jako kvasar, nejnebezpečnější objekt ve vesmíru. Naše cesta by mohla skončit. To nejničivější a nejmocnější ve vesmíru. Kvasar. Vířící kotel extrémně horkého plynu. Bestie se srdcem temnoty. Obří černá díra, těžká jako miliarda sluncí.\nTrhá celé hvězdy, požírá vše kolem sebe, dokud se, navždy nezmění v nicotu a nezmizí z vesmíru. Myslíme si, doufáme, modlíme se, že jsme videli tu nejhorší věc z vesmíru. Ale nikdo nemůže vědět, co nás ještě čeká. Budeme muset ještě dál a rychleji. Osm miliard světelných let od domova. Další galaxie. Vypadají ale jinak. Nesourodné, malé, blízko sebe. Vrátili jsme se v čase o tolik, že vidíme tyto galaxie, jak vypadaly před zrodem Země.\nJsou ještě mladé a stále rostou. Blížíme se tam, kde to vše začalo. Podívejte se na ty galaxie. Připomínají spíše primitivní plankton v temném oceánu. Mračna prachu a plynu, tančící a tvořící zárodky galaxií. Mizí. Vrátili jsme se do doby před zrozením hvězd, do vesmírného temného věku. A ještě dál. Do odlesku masivní exploze, exploze, která stvořila nám známý vesmír. To je ono. dokázali jsme to. Okraj vesmíru, 130 miliard biliónů kilometrů od domova, a 13,5 miliard let zpátky v čase.\nOkamžik Velkého třesku, největšího a nejtvořivějšího okamžiku dějin. Vše co se kdy stalo, má kořeny v tomto okamžiku. Včechny kultury a náboženstvý o tomto okamžiku uvažovali. Ale stále ještě nevíme, co tento akt stvoření způsobilo. Zde naše cesta končí, zde vesmír vznikl. Nekonečně horký, malý bod s velkou hustotou vybuchuje. Vzniká prostor, čas, hmota a sám vesmír. Nejprve má velikost subatomické částice. Zlomek vteřiny později, je velká jako pěst.\nZapár okamžiků jako Země. Dnes se světlo velkého třesku stále rozlévá. V podobě šumu statické elektřiny. Zachycuje jej vaše televizní anténa Vnímáte jej jako rušivé zvuky u nenaladěného programu. Vše co jsme na naší cestě viděli, jsou jiskry velkého třesku. Galaxie, hvězdy, planety, to vše jsou trosky exploze. Zpět naší galaxií, Sluneční Soustavou... než dospějeme k dalšímu chladnoucímu popelu, vířícímu v odlesku Velkého třesku. Tam kde jsme začali. Na Zemi.\nNyní již opravdu víme... Jak jsme malí, křehcí, než jsme si kdy představovali. Určeni k zániku pohlcením umírajícího Sluncem. Neměli bychom být zoufalí. Měli bychom se radovat. Máme zkušenosti z poznávání divů vesmíru. Měli bychom oslavovat tyto úspěchy, a užívat si volné chvíle na Slunci.\nx Dokumentární film, který zobrazuje cestu přes naší sluneční soustavu až na okraj vesmíru,kde stále probíhají procesy jeho tvorby.Dokument se věnuje každé planetě v naší sluneční soustavě a postupně pokračuje až do hlubin vesmíru,přičemž se pozastavuje při různých známých i neznámých úkazech,které vesmír ukrývá.\n<a href="https://old.spotter.tv/925809-cesta-na-okraj-vesmiru.htm"><img src="i/o925809.jpg" width=200 height=150 border=0 Alt="Cesta na okraj vesmíru"><br> Cesta na okraj vesmíru na Spotter TV</a>