Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 | TopSpaní.cz\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200\nČalouněné postele z pravé kůže této cenové hladiny se vyznačují dlouhou životnosti za skvělou cenu 5 140 Kč.\nPopis výrobku: Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200\nČalouněná jednolůžková postel DOUBLE 1. Jednoduché linie, moderní a luxusní. Spací plocha vám zajistí příjemné vstávání díky kvalitní matraci bonell. Zdobené čelo poskytne pohodlnou opěru. Vyberte z barevné variace potahových látek a rozměrů. Konstrukce je kombinace masivního dřeva a MDF desek s nosností 110kg na lůžko. Úložný prostor a více místa na spánek, pořiďte si dvoulůžko DOUBLE 1 nebo 2. Shrnutí: čalouněná postel pohodlné vysoké čelo bonell matrace volba barev nostnost 110 kg\nE-shop Expedo.cz nabízí toto zboží Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 za výhodnou cenu 5 140 Kč. Můžete tak snadno objednat zboží ihned přímo v e-shopu online. Produkt je na skladě a je v nachází se zařazen sekci Čalouněné postele z pravé kůže.\nNa webu si můžete pročíst recenze Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 či zkušenosti buď s produktem či e-shopem, specifikace o informace prodejci Expedo.cz. K dispozici jsou i tipy kde koupit Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200. Více detailů o produktu a specifikace jsou k dispozici níže.\nHodnocení Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 je dobré.\nRecenze Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 a k e-shopu Expedo.cz\nnaprostá spokojenost s obchodem i se zbožím, všem doporučuji, komunikace supr děkuji Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200.\ndostatek informací o výrobku Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 na webu\n- skvělá cena 5 140 Kč - kvalitní provedení - výborná značka Expedo.cz - spolehlivý prodejce Expedo.cz - zákura na výrobek - rychlé doručení\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic10, 80x200\nVýrobce: Expedo.cz Tip: Známý e-shop\n5 140 Kč Koupit\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 1, Cosmic10, 80x200\nVýrobce: Expedo.cz Tip: Objednejte ještě dnes\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 1, Cosmic100, 80x200\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 1, Cosmic160, 80x200\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 1, Cosmic800, 80x200\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic160, 80x200\nVýrobce: Expedo.cz Tip: Správná volba\nExpedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic800, 80x200\nManželská postel 180x200 cm s lamelovým roštem černá ekokůže TK3019\nModerní čalouněná manželská postel s lamelovým roštem (bez matrace). Nožky postele jsou v černém provedení. Postel je vyrobena z kvalitní ek…\nVýrobce: TEMPO KONDELA Tip: Skladem\nTempo Kondela Postel NADIRA 180x200 - černá\nModerní dvoulůžková postel je čalouněná černou ekokůží. Lamelový rošt je součástí postele. Matrace je nutné zakoupit zvlášť. Plocha lůžka je…\n5 139 Kč Koupit\nDětská postel Naty Postel s přistýlkou Naty není jen obyčejný kus nábytku, je také velmi kvalitní, moderní a bude dominantou každého dětskéh…\nVýrobce: Halmar Tip: Dobrý nákup\nManželská postel 160x200 cm se šedým čalouněním s roštem KN1208\nManželská postel je navržena v oblíbeném retro stylu, který lze vypozorovat v zaoblených tvarech a kulatých nohou. Postel má vyvýšené čelo…\nDětská postel Tommy Postel Tommy perfektně zapadne do každého dětského pokoje. Vašemu dítěti přinese pohodlí a ničím nerušený spánek. K disp…\nVýrobce: Halmar Tip: Výhodná doprava\nRozkládací postel Lucie je skvělou volbou pro vybavení dětských či studentských pokojů, ale nejen těch. Hravý tvar rozjasní jakoukoliv místn…\nVýrobce: Halmar Tip: Spolehlivá firma\nPostel Play Postel Play vás zaujme svou jednoduchostí a neutrálností. Díky nerušivému dekoru bílé barvy se bude skvěle hodit do každého inte…\nVýrobce: Fines Tip: Objednejte ještě dnes\nKovová postel Verona 160x200, třešeň, černá,vč.roštu,bez matrace\nElegantní postel Verona Postel Verona je nepřehlédnutelným kusem nábytku, který má schopnost vytvořit z každé ložnice jedinečné místo klidu…\nMáte rádi klasiku? Obdivujete rustikální styl nábytku? To se vám jistě zalíbí masivní postel ze systému Tampere, jehož lůžko má rozměry 90x2…\nVýrobce: Decodom Tip: Zákaznícká podpora\n4 599 Kč Koupit\nPostel s úložným prostorem CARDO 80x195 cm Šedá\nMinimalistická postel Cardo představuje moderní přístup k uspořádání ložnice jako interiér, který je nejen funkční, ale také stylový.\nPraktická dřevěná postel Talke Vzhledná postel Talke perfektně doplní vaší ložnici. Kvalitní a pevná dřevěná konstrukce zajišťuje její dlouh…\nVýrobce: IRIM LTD Tip: Rychlé odeslání\nModerní postel s vysokým čelem včetně lamelového roštu v bílé ekokůži. Nožky černé. Přesné rozměry 167x209x77,5 cm (ŠxHxV). Rozměr plochy na…\nKasvo BARCELONA postel 180x200 bílá/wildeiche - (bílá/divoký dub)\nPostel BARCELONA 180×200 cm,** bez roštu a bez úložného prostoru a bez matrace**.\nVýrobce: KASVO Tip: Rychlá doprava\nPřímo na stránce prodejce Expedo.cz je k dispozici více obrázků produktu Expedo.cz Čalouněná jednolůžková postel DOUBLE 2, Cosmic100, 80x200 - i podrobnější popis a přesná aktuální cena a dostupnost. V našem katalogu v této sekci Čalouněné postele z pravé kůže jsou informace o produktu, cena i dostupnost pouze orientační. Přesné informace najdete na stránce Expedo.cz, kde je možné tento produkt i zakoupit.


Slivovice, rum, kontušovka, čert a vanilková… | VIP blogy známých osobností Vaše Věc\nMyslím, že to jsou ty hlavní inspirativní zdroje včerejšího incidentu v Poslanecké sněmovně. Ten vyprovokoval svým naprosto nepřístojným chováním poslanec Volný, zvolený za SPD a nyní vedený jako nezařazený.\nIlustrační foto: Jedová chýše - "kultovní" místo setkávání pražské galérky - v seriálu Hříšní lidé města pražského\nVladislav Černík - 25.1.2021 14:21.\nU mne má Lubomír Volný nemalý otazník za tzv. obchod s chudobou.\nA posl. Hanzel nám dluží vysvětlení oněch Desítek.\nKarel Pazdera - 23.1.2021 16:24.\nProč poslanec Volný neměl roušku při jednání sněmovny, to se jej tak předsedající schůze báli, nebo je jim to šuma fuk. Proč dříve, než se začali prát nezakročila parlamentní stráž. Stále ještě žijeme v demokracii, tuším, že politologové ji nazývají přívlastkem liberální. ANO zvítězilo ve volbách, asi něco přes půl roku hledalo koaličního partnera a vytvořilo menšinovou vládu s podporou KSČM. To vše je v rámci naší demokracie možné, vláda je úspěšná. Nyní vyhlásila nouzový stav , který schválil parlament. V nouzovém stavu platí určitá omezení, mezi něž patří nošení roušek, zavřené hospody, sjezdovky, divadla. Na dodržování nařízení a zákonů má dbát policie, ta je v gesci ministra vnitra (Hamáčka), který je také předsedou menší strany v koaliční vládě. Tento člověk si však neplní své povinnosti, jinak by prostřednictvím policejního prezidenta si vynutil plnění zákonů a nařízení. Byl jsem cca 30 let voličem ČSSD, od loňska již nejsem. Pan Hamáček nepodržel loni ministra Staňka, když odvolal doc. Fajta z pozice generálního ředitele NG. Dosadil tam p. Zaorálka, který když diskutuje v ČT, tak nevím, zda slyším představitele koalice či opozice. Dle mne okopává sociální demokracie kotníky svému koaličnímu partnerovi a volební preference jí klesají. Domnívám se, že i kdyby sociální demokracie vytvořila předvolební koalici s ANO, tak moc členů ČSSD by do parlamentu neprošlo, a ti, co prošli by zůstali bez povšimnutí, p. Babiš by o ně neměl zájem\nKarel Pazdera - 23.1.2021 16:21.\nProč poslanec Volný neměl roušku při jednání sněmovny, to se jej tak předsedající schůze báli, nebo je jim to šuma fuk. Proč dříve, než se začali prát nezakročila parlamentní stráž. Stále ještě žijeme v demokracii, tuším, že politologové ji nazývají přívlastkem liberální. ANO zvítězilo ve volbách, asi něco přes půl roku hledalo koaličního partnera a vytvořilo menšinovou vládu s podporou KSČM. To vše je v rámci naší demokracie možné, vláda je úspěšná. Nyní vyhlásila nouzový stav , který schválil parlament. V nouzovém stavu platí určitá omezení, mezi něž patří nošení roušek, zavřené hospody, sjezdovky, divadla. Na dodržování nařízení a zákonů má dbát policie, ta je v gesci ministra vnitra (Hamáčka), který je také npředsedou menší strany v koaliční vládě. Tento člověk si však neplní své povinnosti, jinak by prostřednictvím policejního prezidenta si vynutil plnění zákonů a nařízení. Byl jsem cca 30 let voličem ČSSD, od loňska již nejsem. Pan Hamáček nepodržel loni ministra Staňka, když odvolal doc. Fajta z pozice generálního ředitele NG. Dosadil tam p. Zaorálka, který když diskutuje v ČT, tak nevím, zda slyším představitele koalice či opozice. Dle mne okopává sociální demokracie kotníky svému koaličnímu partnerovi a volební preference jí klesají. Domnívám se, že i kdyby sociální demokracie vytvořila předvolební koalici s ANO, tak moc členů ČSSD by do parlamentu neprošlo, a ti, co prošli by zůstali bez povšimnutí, p. Babiš by o ně neměl zájem\nantonin antonin - 23.1.2021 11:02.\nZ dějin španělské inkvisice.\n– – – i byl veden k hranici.\nByli sice v zástupu mnozí, kteří mínili, že ten člověk má přece jenom pravdu – však podněcováni fanatickými mnichy, chápali se kamení a volali jako všickni druzí:\nPavel Supman - 23.1.2021 10:48.\nPane Paroubku, při vší úctě, poslanci parlamentních stran žádnou čest nemají, takže poslanec Volný ji nemohl utrhnout. Pokud si myslíte, že voliči to neví, tak žijete v ohromné bublině. Vyplívá to jak z podstaty "zastupitelské demokracie", tak ze skutečnosti, že jsme a vždy jsme byli pouhým závislým satelitem. Kdo má alespoň trochu cti, ten do politiky nikdy nevstoupí, anebo nevydrží. Je to nyní taková móda ze zámoří - protiprávně umlčovat nepohodlné názory v zájmu "obrany zdraví a bezpečnosti". To každého kovaného "demokrata" potěší. Takže si nedělejte iluze, že to volič nevidí. Vidí. Pouze má dilema - není koho volit. Kdo není slouha, toho mediální žumpa utluče. O tom Vy určitě něco víte...\nJinak doporučuji si dobře prohlédnout knihovničku člena Aspen Institu (toho času dvojího ministra) Havlíčka, jaká je jeho oblíbená četba - Klaus Schwab-Great Reset. Stejně poučný je příspěvek Petra Štépánka o tom, jak jsou si nékteří opět rovnéjší...\nJiří Paroubek - 23.1.2021 01:14.\nPane Volný, ztotožnit se s násilníkem a nactiutrhačem je smutné, je mi Vás líto. Nactiutrhač je ten, co uráží bez důkazu. A to je rytíř smutné postavy poslanec Volný.\nČeši mají možná hodně chyb, ale že by obdivovali a podporovali násilníka, to určitě nenastane. Tohle ČSSD určitě nepoškodí. Spis jde o to, komentovat ten incident s humorem, nedělat z Volného hrdinu. Tim ostatně vůbec není.\nVladislav Černík - 22.1.2021 22:55.\nNo myslel jsem, zda se ve sněmovně nepořizuje i nějaký další záznam.\nJinak poslanec Volný si naběhl,\nbude "potrestán" tak, co daný výbor maximálně může.\nAni poslanci z jeho bývalé SPD se ho nezastanou.\nA počítám s tím, že jeho žaloba bude neúspěšná.\nVladislav Černík - 22.1.2021 20:45.\nJe volně dostupné video, vč. zvuku z tohoto incidentu?


Pronájem nebytového prostoru, pozor na chytáky! - Zlínský deník\nPronájem nebytového prostoru, pozor na chytáky!\nPronájem bytového prostoru je věc složitá. Není to ale nic oproti úskalím a obstrukcím, jaké skrývá pronájem prostoru nebytového. To byste se divili, za co všechno musíte platit.\nDvakrát měř a jednou podepisuj\nPronájem nebytových prostor je v České republice ukotven zcela specifickými úpravami. Pronajmout si malou restauraci, nebo jen jednu místnost v administrativní budově a začít podnikat – to nemusí být vůbec snadné. Pronajímatel od vás totiž rozhodně nebude požadovat jen to, „aby se vám dobře vedlo“.\nSmlouva je od slova smlouvat\nSmlouvy o pronájmu nebytových prostor bývají dlouhé a zahlcené mnoha nic neříkajícími formulacemi. Ty mají jen odvrátit pozornost od toho nejdůležitějšího: co budete platit nad rámec metrů čtverečních, které si pronajímáte. Jinak řečeno, co všechno budete muset doplácet, ačkoliv se to nechystáte ani omylem využívat.\nTyto údaje si ve smlouvě vyhledejte jako první a o jejich úpravách nekompromisně smlouvejte. Smlouvu podepište až v momentě, kdy si budete jistí, že nebudete platit každoroční výměnu garážových vrat nebo brikety do zahradního grilu, který se nachází v společné předzahrádce administrativní budovy, v níž sídlíte.\nA luxovat společné chodby budete dvakrát týdně\nTzv. institucionální nájemní smlouvy, které upravují právní vztahy mezi pronajímateli a nájemci, vyžadují od nájemce, aby platil vedle nájemného ještě další poplatky spojené obvykle se službami. Nájemce je povinen zajistit veškeré platby týkající se provozu a údržby budovy, kterou si pronajal. Platí rovněž veškeré vybavení budovy (včetně nájmu za ten nemožný kávový automat na chodbě) a zařízení, přestože se ho nechystá používat.\nMezi tzv. společné náklady patří i úhrady za čištění budovy, za bezpečnostní službu, za provoz výtahů a eskalátorů, ale i za činnost účetních poradců. Poplatek za management budovy se platí zvlášť.\nPozor na provozní řád\nJinak řečeno, pronajímatel do prvního návrhu smlouvy nejspíš zahrne velice obšírnou a těžko dešifrovatelnou formulaci, v níž vás donutí platit i garážové stání – ačkoliv chodíte odjakživa po svých, koupení nových popelníků do společné kuřácké místnosti – ačkoliv kouření odsuzujete a kuřátky z vedlejších kanceláří nesnášíte. Kamenem úrazu je také provozní řád budovy, ve které sídlíte.\nNormálně ho asi při cestě do práce nečtete, před uzavřením smlouvy byste ale měli. Tento řád vystavuje pronajímatel a má také ze zákona možnost ho kdykoliv pozměnit. Do své smlouvy určitě zabudujte odstavec, který bude možnost úpravy provozního řádu budovy ze strany pronajímatele upravovat. Asi by vás nemile překvapilo, kdybyste se náhle museli začít přezouvat, chodit po schodech nebo utíkat z vlastní práce před setměním, protože po něm se hlavní vchod uzavírá.\nVšechno je součástí domluvy a každý právní vztah lze časem upravit – záleží jen na vstřícnosti a ochotě obou zúčastněných stran. Nemusí se ani vypisovat nová smlouva, stačí jen učinit dodatek k již fungující. Zatímco je běžnou praxí, aby od vás pronajímatel požadoval tzv. Add On Factor, tedy část peněz navíc za společné prostory, které využíváte, ale přímo si je neprojímáte (chodby, toalety), požadavek spolufinancování výstavby kuželkové herny naproti recepci je drzost.\nTrvejte na svých požadavcích a nenechte se zjevně vydírat. Smlouvání, které je známé spíše z arabských tržišť, je v případě pronajímání nebytových prostor už zcela běžné.


haslermetra's Content - Chronomag fórum\nEverything posted by haslermetra\nKdo pomůže ?\nhaslermetra replied to kenebell's topic in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nA hlavně soustruh, ale kde ten koupit, to opravdu nevím, kromě domlácených šrotů z aukra.\nhaslermetra replied to a topic in Ostatní domácí hodináři\nUrčitě to je šikovný člověk tzv. zlatý český ručičky. PS: ale proč má na soustruhu krokové motorky. Že by CNC ?\nhaslermetra replied to Radim01's topic in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nKukuška ze Serdobska. Ostravské kukačky s křepelkou (ta vlevo).\nA křepelku ze čtvrťovek bys chtěl taky vidět?\nhaslermetra replied to zekon7302's topic in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nHodinářství U Aleše v centru Ostravy dvě minuty od vlakové zastávky Ostrava-Stodolní.\nNerovnoměrný chod chronografické ručky\nhaslermetra replied to šíma's topic in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nAby centrální sekundové kolo "poskakovalo" přesně podle kyvu setrvačky, čili bylo stále v záběru, musí být bržděno. Tato brzda bývá provedena z předpruženého ocelového či bronzového plíšku nebo v kombinaci s plastem. V případě 7750 je na obrázku označeno dvojkou.\nhaslermetra replied to tolja's topic in Vintage hodinky\nDataci neznám.Z katalogu jsem si okopčil jen pár stránek. Originál je v Jihlavě na učilišti.\nNěco málo z katalogu náhradních dílů. 3602A - nižší strojek s patnácti kameny 3602 - vyšší strojek s osmnácti kameny a nadehnutou zevní křivkou ( v tomto katalogu s mikroregulací, v novějším už není) 3608 - centrální sekundovka s nepřímým náhonem a s plochým vláskem Molnija 3602A.pdf Molnija 3602.pdf Molnija 3608.pdf\nhaslermetra replied to cigi's topic in České hodinky (hodinky Prim)\nTen datový věnec je z kovu nebo z plastu?\nNasazení ruček - jak bez poškození?\nhaslermetra replied to chlumak's topic in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nTen forichtung ti zajistí přesně kolmý tlak vůči cifru, jinak tu vteřinovou hřídelku lehce ohneš.


Může si to někdo dovolit? | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Může si to někdo dovolit?Od: jajajaaj Datum: 07.12.13 21:53 odpovědí: 4 změna: 08.12.13 09:25\nČetla jsem jeden článek od kohosi na zpovednice.cz. No prostě psala to nejspíš holka, která nemá kámoše a přijde mi tak trochu tupá svým způsobem. Ale jak je možný, že ji v práci nesnáší? Takže kdo je neoblíbenej v kolektivu, tak bude neoblíbený, i u nadřízených? Já mám naštěstí rodinu vpohodě, ale bojím se že mě potká něco podobnýho, když nemám známý. www.zpovednice.cz/detail.php?statusik=769373∨derby=ide\nOd: bussDatum: 07.12.13 21:59odpovědět Ano, lidi si mohou dovolit cokoliv, i zapleščit.Ohodnoceno: 1x Od: pcmaniak®Datum: 07.12.13 22:14odpovědět Dobrý den, vůbec mi nepřipadá, že si ta holka vymýšlí a ani, že je "tupá", spíše je nešťastná z toho, že pochopila... Ten případ z brigády, jak tam líčila to s tou "tlusťoškou" mi připadá zcela reálný, jelikož na brigádách je asi 80% lidí obvykle ze známosti a ona (pisatelka) mezi těch 80%, narozdíl od "tlusťošky" pravděpodobně nepatřila. To, že je neoblíbená v kolektivu, to se občas stane, v tomto případě má 2násobnou smůlu, že v její rodině vládne patriarchát a syn ((bratr), ať je sebehloupější) má vždy navrch. Přeji jí, ať se jí na vysoké zadaří více a ať se jí i rodinný a kolektivní život trochu srovná, každý má právo na trochu toho štěstí. Ohodnoceno: 1x Od: ivzez®Datum: 08.12.13 01:18odpovědět Ten text je příliš krátký, bohužel se z něj nedá moc vyčíst. Ale podle mých zkušeností může jak neoblíbenost v kolektivu, tak přístup nadřízených i okolí souviset s vlastnostmi toho člověka. Je možné, že nechtěně vyzařuje něco, co druhé odrazuje. Ale jak píši výše, je moc málo informací ...Ohodnoceno: 0x Od: magdon®Datum: 08.12.13 09:25odpovědět Z toho článku mám dojem, že jde o zamindrákovanou osobu, která hledá chyby všude jinde, jen ne u sebe. Že někdo nezapadne do kolektivu se stává. Že má ale někdo stejný problém prakticky kde se objeví (i doma) už asi nebude vinou širého okolí.Ohodnoceno: 1x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?\nNávrh na rozvod manželství, vzorDen otců - datumProč se slaví VánoceNápověda ke hře PixWords - obrázkyDohoda o vypořádání společného jmění manželů, vzorDodatek dohodě, vzorKdy chodí Mikuláš?Lití olova na VánoceDohoda o úpravě poměrů, vzorProč se slaví VelikonocePoslední otázky Poradny společnost


Turecký román od vzniku republiky do současnosti (1923-2000) (část 2) - iLiteratura.cz\nTurecký román od vzniku republiky do současnosti (1923-2000) (část 2)\nAutor článku: Petr Kučera - 8. 6. 2006\nZatímco zhruba do 50. let představovala hlavní tendenci turecké prózy otázka evropeizace, je pro následující období charakteristický příklon k sociální tématice související se zbídačováním nižších vrstev obyvatelstva a s nespravedlivým uspořádáním společnosti. Jedním z nejčastějších témat je pak turecká vesnice a bohatě též autoři čerpají z lidového folkóru, takže se mnohdy mluví o „vesnickém románu“. Spíše ale turecká literární kritika preferuje termín „anatolský román“...\nTurecký román od vzniku republiky do současnosti (1923-2000) - II\nOd „anatolského románu“ k moderně (1950-1970)\nZatímco zhruba do 50. let představovala hlavní tendenci turecké prózy otázka evropeizace, je pro následující období charakteristický příklon k sociální tématice související se zbídačováním nižších vrstev obyvatelstva a s nespravedlivým uspořádáním společnosti. Jedním z nejčastějších témat je pak turecká vesnice a bohatě též autoři čerpají z lidového folkóru, takže se mnohdy mluví o „vesnickém románu“ (köy romanı). Spíše ale turecká literární kritika preferuje termín „anatolský román“ (Anadolu romanı), pod nějž se dají zahrnout i obdobné sociálně-kritické romány, které se neodehrávají se na vesnici, nebo autoři jako např. Yaşar Kemal, kteří přesahují rámec zobrazení vesnice k obecně lidským otázkám.\nMechanizace zemědělství, nerovnoměrné rozdělení půdy, ovládané všemocnými ağy, zvyšující se nezaměstnanost a další jevy vedly v poválečném Turecku k silné vlně migrace vesničanů do měst (a později i do západní Evropy), vytváření slumů atp. a ve zvýšené míře také vystupuje na povrch otřesná situace na venkově. To otevřelo cestu i k literárnímu ztvárnění této problematiky.\nSnaha řešit problém zaostalosti venkova vedla vládu již v roce 1940 ke zřizování vesnických institutů (Köy Enstitüleri). V nich byli vzděláváni mladí vesničané, kteří se měli po absolvování školy vrátit do své vsi jako učitelé, ošetřovatelé nebo poradci v zemědělství. Systém vesnických institutů byl vlastně postaven na myšlence misie, kdy vzdělaní vesničané měli po vyškolení své poznatky vštěpovat ostatním vesničanům. Z hlediska literárního bylo nejdůležitější, že z absolventů těchto škol vzešlo mnoho autorů, kteří se mezi prvními autenticky zabývali vesnickou problematiku.\n„Anatolský román“ přinesl trochu odlišné chápání románu. Jednak po stránce obsahové se romanopisci zaměřili na kritiku systému, na sociální rozpory a bezpráví. Dále pak po stránce formální vystupuje do popředí dalekosáhlé využívání lidové slovesnosti a folkórních motivů, takže by se dalo mluvit o specificky tureckém románu. Jde o originální syntézu a jako něco nového je pociťován zřejmě i evropskými čtenáři – svědčí o tom například popularita Yaşara Kemala v Evropě.\nTradičně je za iniciátora vesnického/anatolského románu považován Mahmut Makal (*1933), učitel vzešlý z Vesnického institutu, jenž v roce 1950 vydal knihu (těžko lze mluvit o románu) Bizim Köy (Naše vesnice) ve formě zpráv z vesnice. Nemoce, bída a neuvěřitelná zaostalost venkova, vyjádřené stroze, bez jakýchkoliv příkras (turkoložka Petra Kappert mluví o „hyperrealismu“), vyvolaly mezi čtenáři šok a zároveň obrovskou vlnu zájmu. Bizim Köy se tak stal impulsem pro rozvoj vesnické (a později vůbec „lidové“) tématiky. Vlastní počátek anatolského románu lze ale datovat již do roku 1937, kdy Sabahattin Ali vydal román Kuyucaklı Yusuf (Kuyucaklı Yusuf), jenž obsahuje většinu prvků typických pro tento směr.\nK nejvýraznějším postavám „anatolského románu“ bezpochyby patří kromě S. Aliho Orhan Kemal, Fakir Baykurt, Kemal Tahir, Yaşar Kemal, Samim Kocagöz a Kemal Bilbaşar.\nZ formálního hlediska lze za převládající metodu anatolského románu označit stejně jako dříve realismus, ale je přitom nutno respektovat jednotlivá specifika autorů – lze mluvit o kritickém a socialistickém realismu (např. S. Ali, F. Baykurt) až po „poetický“ realismus Y. Kemala. Tématicky už nehraje u „anatolského románu“ dualita Východ-Západ téměř žádnou roli. Nahrazuje jí protiklad vesnice/příroda-město nebo utiskovaní-vykořisťovatelé.\nAutoři předváleční pocházeli spíše z vyšších vrstev, zastávali významné funkce ve státní správě a byli státem víceméně podporováni. Zabývali se modernizací a otázkami s ní souvisejícími a režim jako takový nezpochybňovali. Naproti tomu poválečná generace literátů patřila k nižším vrstvám, byli to původem velmi často vesničané nebo dělníci, sympatizovali s levicovými ideologiemi a začali otevřeně ve svých dílech používat pojmy jako vykořisťování, utlačování, nerovnoměrné rozdělení majetku aj. a stavěli se proti nespravedlivému systému. Mnozí z nich byli státní mocí pronásledováni a prošli vězením. Tématem číslo jedna se stala vesnice, protože zde byly špatná sociální situace a útlak nejočividnější. Přesněji řečeno je osou „anatolského románu“ rozpor mezi utlačovateli a utlačovanými (ezen-ezilen) s důrazem na vesnici.\nNápadným znakem je bohaté využívání folkóru, pohádek, lidových pověstí a eposů (destan). To má velký vliv i na formální stránku textu, takže se u mnoha autorů dá mluvit o (ať vědomé či nevědomé) strukturální podobnosti s mýtem. Někteří autoři natolik propojili svět lidové slovesnosti s románovou formou, že se jejich postavy samy staly legendami (Zbojník Ince Memed Yaşara Kemala) nebo vzniká nový epos (Cemo Kemala Bilbaşara). Vždy je ale zachován podtext sociální kritiky.\nSabahattin Ali (1907-1948) je zřejmě prvním, kdo by se dal zařadit pod pojem „anatolský román“. Vesnice jako téma se samozřejmě objevovalo i u dalších předválečných spisovatelů (Y. Kadri, H. Edip, H. R. Gürpinar), ale vlastně jen jako odnož širšího problému evropeizace života. Venkov byl vhodným prostorem, kde se daly ukázat střety mezi pokrokem a zpátečnictvím, tradičním a moderním, nevzdělancem a intelektuálem. U S. Aliho však vyplývá napětí ve společnosti ze samé její struktury: zjednodušeně řečeno stojí na jednom pólu utlačovatelé (byrokracie, notáblové, boháči), na druhém utlačovaní (lid). Jeho cesta směřuje od kritického realismu až k socialistickému; už v povídkách je téměř monotónně a naturalisticky líčena tragika bídy těch nejchudších.\nTo, jak je „anatolský román“ mnohovrstevnatým pojmem, kde nejde jen o zobrazení života na vesnici, ukazuje již první román tohoto druhu – Kuyucaklı Yusuf (1937). Kromě romantických podtónů tragické lásky Yusufa a Muazzez a vyzdvihování přírody, neztrácí S. Ali ze zřetele kritickou rovinu – je to společnost, jejímž jediným zákonem jsou peníze, která neumožňuje lidem jako Yusuf a Muazzez důstojný život. Ovšem i tuto poměrně zřetelnou tezi autor dalece překračuje. Dominantním motivem románu je protiklad města a přírody jako zkaženosti a čistoty. Yusuf je „přírodním člověkem“, už od malička se ve společnosti lidí necítil dobře. Neměl rád školu a odmítal tam chodit, protože mu nemohla nic dát. Zato ale dokonale rozumí přírodě, zná každou rostlinu, vůni, řeč stromů. Řídí se spíše svými instinkty než rozumem. Je čestný, upřímný, až dětsky čistý a nevinný. Zatímco příroda znamená symbolicky čistotu, bezelstnost, štěstí, je město přesným opakem – touhou po penězích, zkažeností, nespravedlností. Na mýtické rovině se to odráží téměř až jako protiklad života a smrti. Jedině v útěcích do přírody nachází Yusuf osvobození, úlevu, život. Přírodě je také v románu věnován patřičný prostor – její popisy a např. vyjmenovávání desítek druhů stromů zaujímají velkou část díla (zde je možno spatřovat styčný bod s tvorbou Y. Kemala). Příroda zde zahrnuje v širším slova smyslu i venkov, nejen skutečnou přírodu.\nSociální kritika samozřejmě neustupuje do pozadí (systém uspořádání společnosti je špatný a nespravedlivý a deformuje charakter lidí), ale příběh románu se odehrává více v individuální rovině – Yusuf je osamělý, cizincem i mezi vlastními lidmi, ani k nikomu necítí hlubší pouto a po smrti své ženy utíká z města do hor. Útěk do přírody je jeho osobním řešením, ostatní má spíše upozornit na to, co je v nich přírodní (=nepokřivené), a zvýraznit neduhy společnosti.\nI když se S. Ali řadí k socialistickému realismu, jeho postavy se nestávají články v daném schématu, ale jsou líčeny plasticky. Individuální rovina se nikdy neztrácí pod společenskou, což platí i pro ostatní autoru tohoto žánru. Dobře je to patrné nejen na postavě Yusufa, ale např. i u románu İçimizdeki Şeytan (Ďábel v nás, 1940), kde hlavní hrdina Ömer kromě nedostatku peněz zápasí i se svým vlastním špatným já, „ďáblem v nás“.\nJak bylo naznačeno výše, sdílí Orhan Kemal (1914-1970) mnohé společné rysy se S. Alim. Také jeho hlavními hrdiny jsou chudáci z nejnižších vrstev, zvláště námezdní dělníci na bavlníkových plantážích Çukurovy, tovární dělníci v Adaně, zchudlí přistěhovalci v okrajových čtvrtích měst atd. O. Kemal mohl vydatně čerpat ze své vlastní zkušenosti – sám pracoval mnoho let jako tovární dělník.\nZa moto všech Kemalových liter. prací by se dal zvolit název první povídkové sbírky – Ekmek Kavgası (Boj o chléb, 1949), popř. název další sbírky Önce Ekmek (Chléb především, 1968). „Boj o chléb“ je skutečně to, s čím se jeho románové postavy musí každý den potýkat, protože žijí na samé hranici existenčního minima.\nZa nejvýznamnější dílo O. Kemala je považován román Bereketli Topraklar Üzerinde (Nad úrodnými půdami, 1954), který asi nejlépe dokumentuje styl i obsah jeho děl. Iflahsızın Yusuf, Köse Hasan a Pehlivan Ali odcházejí za prací z jihoanatolské Çukurovy do města, vybaveni jen radami Yusufova strýce. Živoří za otřesných pracovních i životních podmínek, nuceni platit i za to, že vůbec mohou pracovat, a jeden po druhém jsou postupně městem rozdrceni – Hasan i Ali umírají, jedině Yusuf se vrací s penězi i vytouženým plynovým sporákem do své vsi, ovšem za cenu toho, že po celou dobu trpělivě snášel se skloněnou hlavou všechny ústrky a nikdy se nevzepřel. Jak přesvědčivě ukázal Berna Moran, sleduje románová struktura schéma mýtu (odloučení-boj-návrat) – tři hrdinové se vydávají do nepřátelského prostředí, aby přinesli sobě i svým blízkým hojnost a získali vytoužený objekt (kamna). Jsou nuceni bojovat se zlými silami, dva umírají a jen ten nejsilnější se vrací zpět a přináší vsi prospěch. Tato struktura je podpořena nejen syžetem, ale i stylisticky – např. přirovnáními obyvatel měst k džinům atp.\nV ideové rovině se objevuje klasická dvojice vesnice-město (a obecně utiskování-utlačovatelé). Město je místo, které vesničana pohltí a zničí. Nelze si ale představovat, že by Çukurova byla nějakým světlým protikladem (jako je příroda u S. Aliho) města – naopak je plná špíny a nemocí, lidé žijí jako zvířata, zajímají je jen peníze a sexuální uspokojení. Chybí jak pravá láska, tak i přátelství. Přesto je O. Kemal spíše optimista, má lidi rád – vždyť mohou jednat jen tak, jak je prostředí formuje. Za jiných podmínek by u nich převážili dobré stránky.\nZa povšimnutí stojí také autorova narativní technika, do této doby v tureckém románě poměrně ojedinělá. Jsou používány divadelní postupy, kdy autor stojí v povzdálí, nekomentuje a nehodnotí, ani nevstupuje „dovnitř“ postav, ale nechává vše na jejich dialozích. Mnohé scény pak zase působí dojmem filmových záběrů.\nZcela specifické pojetí „anatolského románu“ si vytvořil Yaşar Kemal (*1923), autor proslulý nejen v Turecku, ale i ve světě, několikrát nominovaný na Nobelovu cenu za literaturu.\nTo, co už při zběžném čtení začne čtenář vnímat jako typicky „kemalovské“, je až magická síla jeho jazyka („Věřím hluboce v magii řeči. Ještě dnes jsem přesvědčen o tom, že zachrání lidstvo.“), lyričnost a zvláště neochvějná zakotvenost ve folkóru, v legendách, mýtech, pověstech.\nYaşar Kemal přetváří realistické pojetí románu – realismus, který by se zabýval jen popisem lidí, jejich charakterů a okolí, nemůže postihnout lidskou zkušenost ve svém celku. Je nutno propojit racionální pojetí světa s iracionálnem, s nevědomým, nevyřčeným, k čemuž právě mýty poskytují nevyčerpatelný materiál.\nPříroda je důležitým prvkem Kemalových děl. Je do jeho děl natolik vkomponována, že se vlastně často stává hlavním hrdinou. Lidé, o nichž Yaşar Kemal píše, tj. nomádi, vesničané, horalé, s ní žijí v souladu, rozumějí jí i naslouchají – jejich nálada se mění podle přírody a příroda se zase mění podle toho, jak ji vnímají.\nPřes celou řadu pozoruhodných děl patří k nejvýznamnějším (a také nejvíce překládaným) román Ince Memed (Zbojník Ince Memed, 1955; do současné doby vyšly ještě další tři díly – 1969, 1984, 1987) a trilogie Dağın Öte Yüzü (Odvrácena strana hory: Ortadirek [Nosný sloup, 1960; česky Jeřábi se zlatými pery], Yer Demir Gök Bakır [Zem železná, nebe měděné], 1963, Ölmez Otu [Nesmrtelná tráva], 1968).\nInce Memed spadá do žánru zbojnické epiky (eşkıya romanı), v tradici lidových eposů (viz např. staroturecký Epos o Köroğluovi) – statečný mladík se postaví na ochranu své milé i utlačovaného lidu proti mocným agům. Román ale nezůstává jen u této jednoduché linie. Kromě výše uvedených charakteristických rysů Kemalových děl (sepětí s přírodou, lyrická obraznost, folklór, iracionálno) k tomu přistupuje ještě snaha postihnout psychologii vesničanů, kteří nejsou jen statickými aktéry dobrodružného děje, ale individualitami. Také osobnost Ince Memeda má mnoho poloh a vyvíjí se – od slabého chapce, který se pouze brání, přes mstitele až po „sociálního reformátora“, který rozdává lidem půdu, aby ji společně obdělávali, a nakonec se stává symbolem naděje, nadpřirozenou bytostí opřádanou fantazií lidí. V ostatních dílech románu pak sledujeme opačný postup – demytologizaci hrdiny, jenž se chce vrátit mezi lidi a pochopí, že jeho individuální boj proti agům ztratil na smyslu, nic nezmění.\nOproti Ince Memedovi je děj trilogie Dağın Öte Yüzü spíše potlačen do pozadí a do popředí vystupuje příroda a psychologie lidí s ní spjatých (tj. vesničanů z Yalak Köy v pohoří Taurus). Přesto má dílo mimořádnou dramatičnost, ta se ale odehrává uvnitř člověka (nebo kolektivně lidí) a v jeho vztazích. Je zvýrazněna poetika jazyka a dílo mnohdy místy připomíná více báseň než prózu. Yaşae Kemal se snaží sestoupit až do samého nitra lidství, ukazuje, co je nám bytostně jako lidem dáno a co si s sebou každý národ nese v podobě tisíciletých legend, tradic a příběhů. Je to směs tragiky a humoru, každodenního boje o přežití i úžasu před tajemným a neuchopitelným, která má v sobě „silný, byť nevyřčený patos, tak tlumený a transcedující sám sebe, že je až nediskrétní vyslovit, že je to patos hrdého nezlomného lidství i osudu, s nímž zápolí“ (L. Hřebíček).\nZ hlediska vývoje turecké prózy je také důležitá struktura této románové trilogie, která u Yer Demir Gök Bakir překonává tradiční postupy a stává se modernistickou. Dominantním prvkem románu je motiv strachu, k němuž se vztahují různé symboly a znaky, opakující se v rozličných souvislostech. Události nevytvářejí souvislou řadu, ale jde o vcelku nezávislé epizody v jedné časové rovině, které propouje až celek díla a jednotlivé symboly. Objevuje se i proud vědomí, kterým místy bez oddělení prostupuje vypravěčova perspektiva. Některé části mají zase zjevnou strukturu mýtu.\nPoněkud zvláštní a diskutovaná je tvorba Kemala Tahira (1910-1973). Vyplývá to z jeho specifických představ o tureckém románu, které se také pokusil uplatnit v praxi. K. Tahir, opíraje se o marxistická východiska, byl přesvědčen, že osmanský výrobní způsob byl zcela odlišný od evropského, neznal soukromé vlastnictví půdy ani třídy. Proto je celý koncept evropeizace chybný, zavádí třídní společnost a nespravedlnost. Z této úvahy pak vyvodil závěry pro literaturu: turecká společnost je zásadně jiná než evropská a přenášení evropských literárních tradic do Turecka není vhodné. Předválečné romány považoval za cizí díla s tureckými jmény, jejich postavy, děj ani struktura nevycházely z vlastní zkušenosti Turků. Osmanský systém byl spravedlivý, opíral se o spravedlnost, nikoliv o nějakou vládnoucí třídu, staví tento systém do protikladu k evropskému kapitalismu a vykořisťování.\nZ této pozice pak K. Tahir vytváří to, co chápal jako turecký román. Evropský román je podle něj založen na dramatu jednotlivce, protože ten se cítí ve společnosti osamocen, musí se vypořádávat s konfliktem tříd atp. Protože ale v Osmanské říši/Turecku třídy neexistují, je člověk bytostně provázán se společností a drama jednotlivce se mění v drama společnosti. K. Tahir to konkrétně demonstruje tak, že ruší jediného hlavního hrdinu a děj je rozložen mezi mnoho různých postav, vždy ukázaných jako členové rodiny, pracovní skupiny, strany atp., tj. jako část daleko širší společnosti a ne jako vyhraněnou individualitu. „Drama společnosti“ pak předvádí hlavně na důležitých, vypjatých epochách turecké historie, kde se úloha jedince ztrácí.\nDále byl Kemal Tahir přesvědčen, že románová estetika musí postupovat ruku v ruce s předáváním vědeckých informací. Turecký romanopisec má postupovat jako sociolog, zjišťovat, za jakých historických souvislostí a kam společnost dospěla, a takto nabyté informace předávat čtenářům. Texty Kemala Tahira jsou plné citátů, dlouhých výtahů z projevů, popisů historických událostí atd. Kritik Fethi Naci je nazval „romány bez lidí“ a např. u románu Büyük Mal (Velký majetek, 1970) propočítal, že 75 % textu tvoří dialogy, ale ne takové, které by ukázaly vnitřní svět postav nebo jejich vztahy, ale jde o diskuze o ekonomice, politice, historii atd. Nakonec si pak klade otázku, zda je vůbec možno takovýto text nazvat literárním dílem. Není o lidech, ale o historických vědomostech, lidé, kteří zde jsou (vesničané), jsou zredukováni jen na sobecké, prospěchářské jedince, žijí jako zvířata pro základní pudy – zvláště sexuální.\nZ historických románů, kde sice Kemal Tahir uplatnil všechny své diskutabilní postupy, ale neztratil ze zřetele čtenářský prožitek, je třeba jmenovat Kurt Kanunu (Vlčí zákon, 1969), román o Kara Kemalovi, neprávem obviněného ze spiknutí proti mladoturecké vládě, sestavený ve formě detektivního románu, a Devlet Ana (Matka Stát, 1967), který líčí vznik osmanského státu.\nJak je patrno z výše uvedeného, stojí Kemal Tahir vlastně na pomezí starší a novější literatury. Na jednu stranu se opět zabývá historickými otázkami, otázkou evropeizace a osmanství, píše výchovné a poučné romány jako autoři tanzimatu a před válkou, na druhé straně vykazuje jeho tvorba mnoho rysů, které ho řadí do proudu „anatolského románu“. Je to jednak rozdělení na vykořisťovatele a utiskované, sledování sociálních podmínek nižších vrstev a zájem o vesnici: v románech jako Yediçınar Yaylası (Pastvina sedmi platanů, 1958), Köyün Kamburu (Vesnický hrbáč, 1959) nebo Büyük Mal (1970) ukazuje, že přes veškeré politické změny zůstává od tanzimatu situace na vesnici stále stejná – vládne ekonomická zaostalost a útlak ağů a eşrafů. Jde mu také ale i zde o „historickou analýzu“ a dává zaostalost vesnice a poměry na ní do vztahu k předrepublikánským obdobím projevuje se jako historik-sociolog. Dále jsou zde strukturní podobnosti – třeba Devlet Ana zjevně nese stopy lidové slovesnosti, je využíváno její fabule, narativních postupů, objevují se pohádkové asociace (starý, nemocný vládce způsobí zemi nedostatek a mladý panovník pak po urputném boji s nepřáteli opět přináší hojnost), opírá se o destany atd.\nŽivotní dráha Fakira Baykurta (*1929) by mohla sloužit jako vzor typický pro autory „anatolského románu“. Vychodil vesnický institut, a poté začal literárně zpracovávat problematiku turecké vesnice. Byl přesvědčeným socialistou, a to se mu také stalo přítěží: jeho první román Yılanların Öcü (Pomsta hadů, 1959) ho stál místo, film natočený podle tohoto románu vyvolal skandál, divadelní zpracování bylo zakázáno, autor sám byl několikrát vězněn.\nJak je příznačné pro velkou část spisovatelů z okruhu vesnických institutů, je jeho obraz venkova drsný, strohý, téměř až dokumentární. Jeho dílo prostupuje typické schéma vesnického románu – ağa (velkostatkář), muhtar (starosta) nebo jiný mocipán si tvrdě (a často nezákonně) podřizuje vesničany, kteří žijí v obrovské bídě a beznaději. Nejsou ale trpící obětí, vždy je naznačena nutnost vzepřít se. Buď se v románech objevují uvědomělí lidé z města (energický správce provincie v Yılanların Öcü) nebo sami vesničané pochopí svá práva a nehodlají ustoupit: v Irazcanın Dirliği (1961) Irazca Ana, která nemíní opustit rodnou ves, ani když téměř všichni odejdou, nebo v Tırpanu (Kosa, ?) postava mladé vesnické dívky Dürü, která má být pro peníze provdána proti své vůli, chce spáchat sebevraždu, ale je přesvědčena “uvědomělou” vesničankou Uluguş, aby raději zabila svého nastávajícího kosou a utekla do hor ke zbojníkům. Politický podtext vystupuje do popředí v románu Kara Ahmet Destanı (Epos o Kara Ahmedovi, 1977), který jako poslední díl trilogie uzavírá děj Yılanların Öcü a Irazcanın Dirliği. Kara Ahmet znázorňuje ideální prototyp intelektuála, vzešlého z vesnice, který se velmi angažuje v levicových organizacích, účastní se demonstrací a pracuje pro lid.\nPo bok Yaşara Kemala se zařadil Kemal Bilbaşar (1910-1983). Ve svém románu Cemo (Džemo, 1966) se pokusil skloubit tradiční epos s moderními literárními postupy a sociální kritikou. Vytváří vlastně novodobý destan s aktuálním podtextem.\nNa počátku 70. let se mezi literárnámi kritiky začaly ozývat hlasy, že vesnický román je jako žánr již mrtvý. Jeho tématika se vyčerpala a nic nového prý nepřinese. To se potvrdilo jen zčásti – autoři jako Y. Kemal nebo nověji Yılmaz Güney (Boynu Bükük Öldüler [Zemřeli se skloněnou hlavou], 1974) vytvořili i v 70. a 80. letech hodnotná díla „anatolského“ žánru, jejich poetika je nadčasová. Vesnický román také pokračuje v proudu migrantské literatury (migranti z vesnic do měst), která nabývá specifickou podobu v literatuře Turků v Německu (tzv. Almanya Edebiyatı, tedy „Literatura Německa“).\nVe stejné době, kdy se „anatolský román“ stává hlavním žánrem prózy, objevuje se literární proud téměř protichůdný. V ovzduší ne příliš velkých politických svobod a pod vlivem obrovského úspěchu Kafky, Sartra a Camuse, kteří jsou hojně vydáváni, se autoři jako Vüs´at O. Bener, Hikmet Erhan Bener, Necati Tosuner, Orhan Duru, Nezihe Meriç, Erdal Öz, Adnan Özyalçıner, Ferit Edgü nebo Yusuf Atılgan odklánějí od společnosti do nitra jedince. Líčí samotu, nudu a beznadějný smutek intelektuálů, kteří se nemohou realizovat a společnost je nechápe.\nTyto tendence jsou nazývány jako “bunaltı” (tíseň) nebo “bunalım” (krize). Autoři bunaltı se dost kriticky dívali na angažovanou literaturu, vytýkali jí monotónnost témat i forem. Sami naopak částečně přistupují k experimentům se syntaxí i lexikem, je pro ně příznačný zájem o duševní stavy člověka a jejich texty by se daly označit velmi často za ironické, cynické, pesimistické, abstraktní, plné černého humoru a absurdních situací. Patrný je dopad existencialismu. „Hrdiny“ bývají mladí lidé rozervaní milostnými vztahy, kteří si nedokáží nalézt místo ve světě. Jsou drceni tlakem norem a zákonů společnosti, cítí odcizení od ostatních lidí. Sami svou bolest ale skrývají za maskou ironie a výsměchu (viz např. romány H. Erhana Benera Acemiler [Zelenáči], 1952 a Gordiyum I, II [Gordium], 1960; o ženách píší zvláště N. Meriç a Leyla Erbil). V jazyce se autoři brání “společné” řeči, každý hledá svůj vlastní výraz – tvoří neologismy, lámou tradiční syntax, směřují k abstrakci, metafoře, znaku. Spisovatelé bunaltı směřují k modernistickému pojetí románu. Jak Demir Özlü trefně poznamenal: “Zachránil jsem realismus od fotografického realismus”\nSancı…sancı… (Bolest... bolest...) zní název románu Necati Tosunera (vyd. 1977) a o vnitřní bolesti autorů bunaltı skutečně také vypovídá: v tomto případě o bolesti tělesně postiženého člověka (hrbáče), který bezvýsledně hledá porozumění a lásku, přesto se ale jako Sysifos znovu a znovu pokouší tento bludný kruh rozetnout.\nAsi prvním krokem k průniku moderny do turecké prózy byla románová prvotina Yusufa Atılgana Aylak Adam (1959). Atılgan zůstává ještě poměrně věrný klasické (realistické) románové technice, ale kombinuje ji se všemi novými prvky, které začaly v rámci bunaltı do literatury vstupovat.\nMladý C. tráví svůj volný čas v barech, kinech, u žen, ztratil víru v jakékoliv hodnoty a nemá, o co by se v životě opřel. V jádru je beznadějně smutný, hledá skutečný vztah. Když jednoho dne spatří nastupovat do autobusu dívku, o níž se domnívá, že ji celý život hledá, utíká za ní a je málem přejet taxíkem. Přivolaným policistům neodpovídá a román končí slovy, pod něž by se mohli podepsat asi všichni autoři bunaltı: „Mlčel. Nemělo cenu mluvit. Nikomu o tom nebude potom vyprávět. Věděl, že by to nepochopili.“\nTurecký román od vzniku republiky do současnosti (1923–2000) (část 1)


Takhle pálí Schick. Český útočník znovu okouzlil bundesligu a dotírá na megahvězdy | Sportovní Noviny\nLacko dostal dvě napomenutí za „kuželky“, druhá pozice v hodnocení ME se mu vzdálila\nPřed prvním gólem Bayeru přistrčil Schick míč k volnému Moussovi Diabymu a francouzský útočník prostřelil brankáře Stefana Ortegu. Poté přišla Schickova chvíle. Autor pěti branek na letošním mistrovství Evropy si naběhl mezi stopery, převzal přihrávku Floriana Wirtze a zvýšil vedení Leverkusenu.\nVýborný výkon korunoval Schick v 57. minutě, kdy se natlačil před obránce a po centru Jeremieho Frimponga z pravé strany skóroval hlavou. V 75. minutě uvolnil český reprezentant místo Lucasi Alariovi.\nV tabulce střelců tohoto ročníku bundesligy je český kanonýr se šesti trefami na třetím místě, před ním jsou už jen dvě megahvězdy. O jeden gól víc dali Robert Lewandowski z Bayernu Mnichov, nejlepší fotbalista světa loňského roku podle FIFA, a norský zázrak Dortmundu Erling Haaland, o něhož se přetahují nejslavnější kluby.\nBayern Mnichov podlehl senzačně doma Frankfurtu 1:2, i přes první prohru v sezoně vede tabulku o skóre před Leverkusenem. Vítěznou branku hostů vstřelil v 83. minutě Filip Kostič.\nBavorský gigant využil herní převahu po necelé půlhodině, kdy se po sklepnutí od Roberta Lewandowského prosadil Leon Goretzka. Vedení Mnichovanům však vydrželo pouze tři minuty. Na rohový kop si naskočil Martin Hinteregger a srovnal.\nPremiérovou výhru po nepovedeném začátku sezony vystřelil Frankfurtu Kostič. Srbský útočník v 83. minutě využil ojedinělý ofenzivní výpad hostů a střelou z úhlu překonal Manuela Neuera. Bayern podlehl Frankfurtu podruhé za sebou, v únoru prohrál taktéž 1:2.\nNěmecká fotbalová liga – 7. kolo:\nBielefeld – Leverkusen 0:4 (24. a 57. Schick, 18. Diaby, 90.+1 Demirbay z pen.), Bayern Mnichov – Eintracht Frankfurt 1:2 (30. Goretzka – 32. Hinteregger, 84. Kostić), Mohuč – Union Berlín 1:2 (39. Ingvartsen – 69. a 73. Awoniyi).\n7. Union Berlín 7 3 3 1 10:9 12\n8. Lipsko 7 3 1 3 15:7 10\n9. Mohuč 7 3 1 3 7:5 10\n10. Mönchengladbach 7 3 1 3 9:10 10\nŽebříčky: Vondroušová poskočila o čtyři pozice, Martincová znovu vylepšila maximum\nVelké drama v Turíně. Francouzi otočili semifinále Ligy národů až v 90. minutě\n7 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Velké drama v Turíně. Francouzi otočili semifinále Ligy národů až v 90. minutě\nDarida se loučil s reprezentací, klekající Velšany diváci vypískali\n8 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Darida se loučil s reprezentací, klekající Velšany diváci vypískali\nAngličané v kvalifikaci roznesli Andoru, Dánové i posedmé vyhráli\n9 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Angličané v kvalifikaci roznesli Andoru, Dánové i posedmé vyhráli\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Barák dal gól do sítě AC Milán. Jeho tým vedl 2:0, ale po smolném závěru nemá ani bod\n„Jeden z nejtěžších zápasů.“ Bytyqi udržela neporazitelnost i po nemoci a zlomenině\n3 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem „Jeden z nejtěžších zápasů.“ Bytyqi udržela neporazitelnost i po nemoci a zlomenině\nPastrňák skóroval, pak byl u kuriozity. Brankář Bostonu „nahrál“ soupeři na gól\n3 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Pastrňák skóroval, pak byl u kuriozity. Brankář Bostonu „nahrál“ soupeři na gól\n3 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Padesát milionů eur za Simu byla jen vtipná meziscénka. Jsme racionální, říká Tvrdík\nBarák ve 24. minutě zvýšil z pokutového kopu na dvoubrankový rozdíl, před ním se trefil ještě Caprari. Gólman Tatarusanu sice směr jeho střely vystihl,\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Debut jako hrom. Vejmelku vyhlásili při prvním startu v NHL největší hvězdou utkání\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Neuvěřitelné prokletí stoperů Slavie pokračuje. I tak ale zápas s Libercem zvládla\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Lacko dostal dvě napomenutí za „kuželky“, druhá pozice v hodnocení ME se mu vzdálila\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Manchester United znovu padl, od Leicesteru dostal čtyři góly. Ronaldo se neprosadil\n16 října, 2021 admin Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Ostravský Baník doma podlehl Slovácku, Boleslav kanonádou otočila duel s Bohemians


Psi Archivy - Strana 4 z 4 - Vím, čím krmím\nJak by naši musheři popsali uplynulou sezónu? Byla prý náročná, ale rozhodně úspěšná. Vždyť na MS v Kanadě padala jedna medaile za druhou. A nejen tam. Tvrdý trénink se vyplatil i na dalších závodech.\nČím krmit psího sportovce, aby bodoval?\nAť už váš hafan skáče přes překážky nebo s vámi běhá závody v canicrossu, potřebuje správné palivo pro co nejlepší výkony. Jak vybrat krmivo a co k němu přidat, aby nestrádal?\nKdy běžné granule nestačí a je dobré do misky něco přimíchat? Přečtěte si, po čem sáhnout navíc, když máte doma březí fenu nebo třeba psího seniora. Doplňky stravy tu jsou totiž i pro naše psí miláčky.\nNašly vaše děti pod stromečkem nového čtyřnohého kamaráda? Dobře zvolené krmivo je pro jeho vývoj nezbytné. Neberte proto výběr granulí pro nového chlupáče na lehkou váhu. Přečtěte si, jakých zásad byste se měli držet.\nHustá, lesklá, zdravá – jak správně pečovat o psí srst\nJak na první pohled poznáte, že se vašemu pejskovi dobře daří a že je zdravý jako řípa? Přece podle lesklé a hebké srsti. Připravili jsme si pro vás pár tipů, jak o ni pečovat a jak ji vyživovat, aby zůstala zdravá a krásná.\nCo najde váš mazel pod stromečkem?\nPokud nejste ten typ, který má vánoční dárky vyřešené už někdy v půlce května, možná právě přemýšlíte, čím své blízké na Štědrý den potěšit. Poradíme vám, co udělá radost čtyřnohému členu vaší rodiny.\nRádi svému psovi dopřáváte? Kila navíc mu neprospějí\nZdá se vám váš pes poslední dobou spíš širší než větší? Dává před procházkami přednost šlofíčku v pelechu? Do plavek sice hubnout nemusí, ale kila navíc mu neprospějí. Zjistěte, jak je to s obezitou u psů.\nZase to složení – víte, čím krmíte svého psa?\nJe rozdíl mezi masovou moučkou a čerstvým masem? K čemu v krmivech slouží prebiotika a proč se tam probůh přidává ten popel? Přečtěte si souhrn toho, co by v krmivu být mělo a čeho se raději vyvarovat.


Ženy založily investiční klub | Finmag.cz\nTereza Zavadilová | 25. 2. 2008 | Vstoupit do diskuze – 6 komentářů\nŽeny si své investice mnohem více prověřují a mají tendenci vstupovat do dlouhodobějších strategií. Vítají také netradiční investice, jako jsou mikrofinance či alternativní zdroje energie.\nDámský investiční klub, který založily manažerky České spořitelny, se zaměří hlavně na zajištění klientek pro budoucnost. „Chceme členkám přiblížit různá témata, od penzijního připojištění či spoření dětem na vzdělání až po akcie. Uvidíme, o co bude zájem,“ uvedla jedna ze zakladatelek dámského klubu, Klára Gajdušková.\nEkonom Pavel Kohout řekl, že klub by mohl mít úspěch. „Dává mi to smysl. Často se připomíná známý výzkum, ze kterého vyplynulo, že ženy jsou vlastně lepší investorky než muži. Nepouštějí se totiž do zbytečného rizika, stojí více nohama na zemi,“ poznamenal.\nŠéfka švýcarského ženského investičního klubu Smart Ladies Investment Club Rosmarie Ohningerová uvedla, že ženy mají odlišnou investiční strategii než muži. „Ženy si své investice mnohem více prověřují a mají tendenci vstupovat do dlouhodobějších strategií. Vítají také netradiční investice, jako jsou mikrofinance či alternativní zdroje energie,“ soudí.\nGadušková odhaduje, že Dámský investiční klub bude působit nejdříve v Praze, dále se počítá s centry v Brně a Ostravě. Členství v klubu by mělo být výběrové.\n„Zatím oslovujeme potenciální členky prostřednictvím našich privátních poradců. Ti mají přehled o tom, které z klientek mají volné prostředky na investování. Teď se může do klubu přihlásit každá žena, která má o investování zájem. Do budoucna počítáme s členstvím na doporučení, ať už od poradce či stávající klientky,“ uvedla. Zatím klub oslovuje řádově tisíce klientek, počítá s tím, že členek budou zřejmě stovky.\nPetra Doležalová z agentury ČEKIA uvedla, že dámský klub je spíše marketingovým trikem banky. „Spíše půjde o společenská setkání,“ konstatovala. Podle ní setkání lidí, kteří investují do akcií, v Česku již existují. „Seznamují se většinou na internetových chatech,“ říká Doležalová.\nGajdušková vysvětlila, že Česká spořitelna se založením Dámského investičního klubu chce profilovat jako banka, která umí poskytovat služby v oblasti klientských portfolií. „Také se více chceme zaměřit na ženy jako na cílovou skupinu. Ne všude totiž rovné příležitosti v Česku existují,“ uvedla Gajdušková.


Diskuze k článku: Různé typy grafů – díl 1, časové grafy - Finančník.cz - diskuze k článkům - Finančník.cz\nDiskuze k článku: Různé typy grafů – díl 1, časové grafy\n6. července, 2011 v Finančník.cz - diskuze k článkům\nAdresa článku: www.financnik.cz/komodity/zkusenosti/casove-grafy.html\nOdesláno 7. července, 2011\nNeni treba psat, kdyz neni o cem.. :)\ntiez ma to napadlo ale nechcel som byt drzi, v kazdom pripade si myslim ze druha cast bude zaujimavejsia\nZdravím,tak já myslím,že pro začátečníky je to velice výborný článek.Na finančníku nejsou jen pokročilí obchodníci,kteří tohle znají,ale nováček toto jistě velmi ocení.\nPro začátečníky je to určitě užitečné. Je jen otázka, jestli tyhle články začátečníci čtou - když vidím některé dotazy, zdá se mi, že dotyčný z Finančníka nepřečetl vůbec nic (popř. se nad přečteným vůbec nezamyslel).\nRád si přečtu pokračování, předpokládám, že bude o volume grafech? O těch toho moc nevím a tak info v dalším článku uvítám.\nJá musím nesouhlasit... Článek sice popisuje naprosté základy, ale osobně mám tu zkušenost, že tímhle "opakováním" si většinou uvědomím nějakou pro mě novou věc, která mi předtím unikla. Vždy mě to posune dál. Těším se na další pokračování.\nMě se článek líbil a určitě jsem v něm našel drobné novoty nebo spíš se zamyslel nad pár věcma. Každopádně se hodně těším na další díly, které určitě budou mít volume grafy, range bary, momentum bar apod. O tom vím minimum a zajímá mě k čemu jsou užitečné. (tu)\nOdesláno 9. července, 2011\nTyhle články nejsou jen pro Tebe a tvůj level ale pro všechny...nic ve zlém !! :)\ntakže :je třeba psát,je o čem,je třeba číst a i z úplných základů se lze poučit... (tu)\nČas je uveden v jednotkách odpovídající zvolenému časovému rámci (tj. na minutových grafech uvidíme minuty, na týdeních dny).\nNa TF W1 nevidíme dny, ale týdny ne ? Asi chybka.... ;)\nMě jako začátečníkovi se článek moc líbí a oceňuji podobné seriály, které mi dávají poustu noých informací a vždy mě posunou a něco dál. Nevím jak je to s jinými lidmi, ale já čtu veškeré články (i historicky), forum, manuály a knihy které se na tomto serveru oběví :) (tu)\nDobrý článek. Sice pro naprosté nováčky, ale do seriálu o grafech rozhodně patří! Každopádně i já se těším na volume a range grafy.\nNa finančníkovi oceňuji to, že když si koupím knihy a nebo přečtu článek, tak to má hlavu a patu a je to vysvětleno do podrobností a pro úplné začátečníky. To má obrovskou cenu, protože když si někde jinde (nejmenuji - je jich více) koupíte knihu ještě dražší a oni vám tam dají černobílý graf a napíšou že ta červená čára překříží modrou a vy vidíte dvě čáry černé tak je to nanic. Takže jen tak dál a držím palce ! RK (tu)


PDF Národní divadlo - dny otevřených dveří - kolektiv autorů - Mix Of Files :: - Válečná Fakta\nNárodní divadlo - dny otevřených dveří\núčelový tisk; popis nově rekonstruovaných částí historické budovy Národního divadla tak, jak je bylo možno navštívit v průběhu dnů otevřených dveří těsně před oficiálním otevřením po rekonstrukci a dostavbě, jež proběhla v letech 1977 - 1983; vydáno společným úsilím Pozemních staveb České Budějovice (generální dodavatel stavby), VHMP - VÚS (investor), ČKD Praha o. p. (jeden z hlavních dodavatelů), Národního divadla a projekčních ústavů SÚRPMO a PÚ VHMP;...celý text\nJste v poadí jakmile na Vás pijde ada budete automaticky pesmrován do hledit. Praha Msto zve veejnost na Den otevených dveí praských památek k 20. Mistr ve zdravotnickém řízení Malajsie. Prohlídková . Rovn tento rok chystá oblíbená smíchovská scéna Den otevených dveí plný neobyejných prohlídek pro veejnost.\nNárodní Divadlo Otevření\nNárodní divadlo uvítalo Zvw u V letoním roce se tradiní divadelní vystoupení pro. Šimpanz paradox spotifikovat. Návtvníkm piblíí rozmanité divadelní profese bez nich se ádné pedstavení neobejde. Na shledanou pi prohlídce Za oddlení pronájm a prohlídek Národního divadla Sylvana oleová . ledna 2021 se pesouvá na 18. Hitchhikerův průvodce na originál Galaxy. bezna den otevených dveí od 9 do 16 hodin jeho souástí bude od 15 hodin pednáka s. Soudního maršála. Společnosti s nejlepším vzdělávacím a vývojovým programy. Dny otevených dveí nestaí pipravte ákm záitek Chtjíli zaujmout musejí náboru nových ák vnovat podstatn víc energie a prokázat ádnou míru invence. DEN OTEVENÝCH DVEÍ MAHENOVO DIVADLO JAKO TAJEMNÝ HRAD HRABTE DRACULY probhlo Národní divadlo Brno . Dny otevených dveí V letoním kolním roce se den otevených dveí na Základní kole Edvarda Benee Lysice uskutení v pátek 21. Kniha Národní divadlo dny otevených dveí je v. Nejlepší filmové programy. ledna kolem poledne ekal na prohlídku budovy Státní opery Praha. Dny otevených dveí DOD jsou na VEM koncipovány jako individuální setkání zájemce o studium a to kdykoli bez objednání v rámci naí úední doby Pondlí a Nedle od 12 do 17 hod.\nKonec dávat strom.\nElektronické knihy knihovny PDF Národní divadlo - dny otevřených dveří PDF. Zdroje volně dostupných e-knih e-knihy kolektiv autorů.


HP OfficeJet Pro 8210 od 720 Kč | HLEDEJCENY.cz\nod 720 Kč do 4 207 Kč\nXerox alternativní INK HP L0S70AE/953XL pro HP OfficeJet Pro 8710/...\nHP L0S70AE - originální velkokapacitní inkoustová kazeta HP 953XL ...\nHP inkoustová sada 953XL (CMYK, 2000/1600str.) pro HP OfficeJet Pr...\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen u produktu HP OfficeJet Pro 8210 užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Laserové tiskárny nebo Multifunkční tiskárny, 3D tiskárny, Tiskárny samolepících štítků.\nHp officejet pro 8210 kompatibilni\nHp officejet pro 8210 d9l63a d9l63a\nPřesvědčte se, že u nás najdete HP OfficeJet Pro 8210 opravdu levně. Nejlevnější HP OfficeJet Pro 8210 na HLEDEJCENY.cz už od 720 Kč.


Rick Nash: klíčová akvizice, nebo výstřel mimo? | NHL.CZ\n27. února 2018, 10:15\nJe to oficiální: na Manhattanu začala přestavba. New York Rangers se pohybují mimo příčky zaručující účast v play-off, a přestože ztráta na posledního majitele divoké karty není nikterak závratná (činí 7 bodů), generální manažer Jeff Gorton zahájil proces skládání nového mužstva. Proto vystavil propustku hned několika veteránům. Začal 20. února u Nicka Holdena, o tři dny později pokračoval s Michaelem Grabnerem a v neděli ukázal i na Ricka Nashe.\nNebyla to nikterak překvapivá událost. Rick Nash, jednička draftu 2002, poslední roky připomínal jen stín onoho kouzelného čarostřelce, kterým býval. Vstoupil do Kristových let a ocitl se v posledním roce své smlouvy, která z platového stropu ukrajuje citelných 7,8 milionu dolarů za sezonu. Všechno tohle z něj dělalo ideální cíl pro týmy, které se chtějí na poslední chvíli vyzbrojit pro play-off.\nVýměna v rámci Original Six\nVidině zisku zkušeného hráče se neubránili v Bostonu, kde již vyhlížejí tvrdé boje o Stanley Cup. Generální manažer Bruins Don Sweeney proto nabídl svému protějšku Jeffu Gortonovi lákavou protihodnotu. Věděl, že šéf Rangers potřebuje své mužstvo po mnohaletém snažení o zisk Poháru především omladit, a vysázel na stůl následující balíček: centra či pravé křídlo Ryana Spoonera, univerzálního křídelníka Matta Beleskeyho, mladého obránce Ryana Lindgrena a dvě draftové volby – jednu pro letošní první kolo a druhou pro sedmé kolo napřesrok.\nGenerální manažer newyorských si může gratulovat, protože se mu povedlo vytěžit z Nashe víc než dost. Zbavil se stárnoucího a velmi drahého veterána, kterému zbývalo jen pár měsíců do vypršení smlouvy (a tedy i odchodu bez jakékoliv kompenzace). Za něj získal několik součástek pro svůj nově se rodící tým. Šestadvacetiletý Spooner, který mimochodem během minulých dvou sezon Nashe v počtu bodů předčil, může bez problémů okamžitě zastat důležitou roli. Devětadvacetiletý Beleskey nevypustí žádné střídání, zatímco dvacetiletý Lindgren je investicí do budoucna. Stejně jako další dva hráči, které si Gorton v rámci získaných draftových voleb vybere.\nPři prostém výčtu se tedy zdá, že Don Sweeney toho nabídl až příliš. Avšak on má pro zbytek sezony jiné cíle, navíc si podobné rozhazování může dovolit. Boston totiž disponuje celou řadou nadějných hráčů. Někteří již hrají v hlavním týmu (Charlie McAvoy, Anders Bjork či Jake DeBrusk), řada jich pak čeká v záložním týmu Providence Bruins (Jakob Forsbacka Karlsson, Jakub Zbořil nebo Jeremy Lauzon). K tomu je třeba přidat i několik slibných a zatím nepodepsaných hráčů. Nelze se tedy divit, že Sweeney chce s partou okolo zkušených stálic Bergerona, Cháry či Krejčího zaútočit až na samotný vrchol. Hned teď.\nPrvní zápas již má za sebou\nCo Nash novému zaměstnavateli nabízí? Zejména univerzálnost. Hraje sice s hokejkou nalevo, ovšem za poslední roky ukázal, že se umí pohybovat na obou křídlech. Navíc i přes to, že tomu statistiky minulých sezon nenapovídají, se stále jedná o hráče s čichem na góly. Vždyť již třikrát v kariéře dosáhl na metu 40 gólů v základní části. Může být tedy údernou přesilovkovou zbraní a jak je dobře známo, právě přesilovky rozhodují série play-off. V neposlední řadě pak určitě přispěje svými zkušenostmi z šesti účastí ve vyřazovacích bojích.\nSedmý pokus o dobytí Stanley Cupu již stihl Rick Nash zahájit. Ještě v den své výměny nazul brusle, oblékl dres Bruins a vyrazil do boje na led Buffala. Jak se předpokládalo, nahradil v druhé lajně Ryana Spoonera a objevil se na pravém křídle po boku Davida Krejčího a Jakea DeBruska. První zápas sice vyšel bodově naprázdno, ale klíčové pro něj v tuto chvíli bude spíš poznávání svých nových spoluhráčů. Trenér Bostonu Bruce Cassidy má však pro případ nouze i náhradní plán – může umístit Nashe místo Davida Pastrňáka do první útočné vozby vedle Bergerona a Marchanda. Nová akvizice je totiž podle jeho slov mnohem variabilnější než její předchůdce Spooner.\nSám Nash si z toho těžkou hlavu nedělá. „Chci týmu přispět svým stylem hokeje,“ říká třiatřicetiletý rodák z ontarijského Bramptonu. „Rád bych pomohl v ofenzivě, stejně tak chci hrát zodpovědně směrem dozadu. Zkrátka chci být kompletním hráčem. Je zde spousta dobrých hokejistů, takže uvidím, kam nakonec zapadnu a kde budu hrát.“\nDojde na Nashova slova a zapadne do vítězné mozaiky Bruins? Nebo bude pokračovat v trendu posledních nevýrazných sezon a mnout ruce si bude šéf New York Rangers? Výsledek této zajímavé výměny se dozvíme již za pár měsíců během play-off.


Kolaps Velké Moravy — ČT24 — Česká televize\nVelká Morava patřila mezi zásadní centra středoevropského prostoru se svébytnou společenskou hierarchií, vládnoucí dynastií i rozvinutou kulturou. Vládnoucí Mojmírovci přijali křesťanství, úspěšně usilovali o vlastního arcibiskupa, rozšiřovali hranice své země. Na začátku 10. století ale jakoby najednou Velká Morava mizí z mapy. O jasných příčinách jejího zániku lze jen diskutovat. Pravděpodobně šlo o souhru ekonomických, politických, ale možná i klimatických problémů.\nO příčinách rozpadu Velkomoravské říše, pokládané za první státní útvar na našem území, hovořili v Historii.cs z 29. června archeolog Jiří Macháček z Masarykovy univerzity v Brně a historik Martin Wihoda. Moderovala historička Marie Šedivá Koldinská.\nSedíme na louce před zámečkem Pohansko, kde se nachází expozice velkomoravských nálezů, objevených právě na lokalitě Pohansko. Proč je tato lokalita z hlediska dějin Velké Moravy tak významná a důležitá?\nMacháček: Pohansko do jisté míry patří i k dějinám Masarykovy univerzity, která zde provádí výzkum již více než 50 let. V 9. století se zde totiž rozkládala velká aglomerace, velké hradisko, jedno z významných center Velké Moravy. Lokalita má přes 60 hektarů, což je víc, než měla běžná středověká města. A zatím jsme prozkoumali plochu okolo 14 hektarů. Díky tomu máme důležité informace o tom, jak se v té době žilo, jak byla strukturovaná společnost a co tvořilo základ kultury té doby.\nHovoří vedoucí archeologického výzkumu v Mikulčicích Lumír Poláček:\nMikulčice byly asi hlavním centrem Velké Moravy. Ve srovnání s Pohanskem jsou menší, zvláště jejich opevněná část. Mikulčice se skládají z akropole a předhradí. Akropole byl hlavní sídelní, reprezentační a církevní útvar. A předhradí je považováno za sídliště vojenské družiny knížete.\nKoncentrace politické moci, osídlení, intenzita i kontinuita centrálního místa je v Mikulčicích patrná již od 8. století, tedy již z doby před Velkou Moravou. Pohansko naopak vzniklo jako mocenský útvar až v pozdním 9. století. U Mikulčic se předpokládá, že šlo o knížecí nebo panovnické centrum už od 30. let 9. století.\nV Mikulčicích se prozkoumala plocha asi pěti hektarů, vlastně čtvrtina opevněného areálu. Tak velká prokopaná plocha nemá obdobu na žádném z našich hradišť, ani snad ve střední Evropě. Výzkum měl ale spíše extenzivní charakter a zvláště chybělo průběžné zpracování výsledků a kladení otázek. Samozřejmě se našly úžasné věci – minimálně deset kostelů, pohřebiště čítající snad 2.500 hrobů a obrovské bohatství. Překvapilo to tehdejší svět, nebo minimálně Evropu, a postavilo to obraz Velké Moravy, prezentovaný v hlavních evropských metropolích na slavných výstavách Velká Morava v 60. a 70. letech.\nWihoda: Lokality patřící k mojmírovské říši, které zmiňují písemné prameny, dnes leží mimo území České republiky. A paradoxně archeologicky nejvýznamnější lokality písemnými prameny zmiňovány nejsou. Jedná se v zásadě o sídla rozkládající se na středním a dolním toku řeky Moravy, tam musíme hledat centrum mojmírovské říše.\nMusíme totiž velmi přesně rozlišovat, co bylo centrum a kde ležely periferní oblasti. Asi každý z nás má ze školy před očima mapu Velké Moravy, která sahala odněkud od Míšně přes Slezsko, Vislansko (Krakovsko) až hluboko do dnešního Maďarska. Ve skutečnosti se jádro mojmírovské říše nejspíše rozkládalo pouze kolem řeky Moravy (maximálně sahalo na západ dnešního Slovenska). A všechny ostatní oblasti byly připojeny buď dočasně, nebo formou tributární závislosti. Tedy že příslušná etnika z daných území (například z Vislanska) odváděla každoroční tribut do mojmírovských center.\nNastínil jste velikost Velké Moravy. Do kterého období ale konkrétně spadá rozkvět Velké Moravy?\nWihoda: Z hlediska písemných pramenů spadá rozkvět Velké Moravy do druhé poloviny 9. století. Zahrnuje vládu dvou velkých mojmírovských knížat, Rostislava a jeho synovce Svatopluka. Jde tedy o léta 846 až 894 (samozřejmě přesahy nahoru a dolů jsou možné u obou těchto krajních mezníků).\nJak vypadala struktura velkomoravské společnosti?\nMacháček: Informace o struktuře společnosti se nejlépe odráží v pohřebištích. Na základě milodarů, které lidem vkládali do hrobů, součástí jejich kroje, oděvů, výzbroje, výstroje jsme schopni identifikovat určité skupiny společnosti. Například mezi elity patří bojovníci vyzbrojení těžkými meči, ostruhami, nádherně zdobenými vojenskými opasky, které svou ikonografií odkazují na Franskou říši, která se rozkládala západně od Velké Moravy. Máme ale doklady i o přítomnosti řemeslníků a největší skupině obyvatelstva, zemědělcích. Ti už ovšem žili mimo hlavní centra na venkově, v zemědělských osadách, a zajišťovali výživu ohromným aglomeracím na břehu řeky Moravy.\nVím, že jste se zabýval i otázkou soukromého pozemkového vlastnictví na Velké Moravě. Co jste zjistil?\nMacháček: Doložit archeologickými prostředky něco tak komplikovaného, jako je privátní vlastnictví a právní vztahy ve společnosti vůbec, je velice složité. Pokoušíme třeba sledovat rozložení osídlení nebo vnitřní strukturu sídlišť. Víme totiž, že v oblastech, kde je zřejmé privátní pozemkové vlastnictví (například na západ od nás nebo později na vesnicích a v městských aglomeracích), jsou soukromé usedlosti nebo parcely jasně vymezeny. To se nám podařilo identifikovat i na Pohansku. Nutno ale podotknout, že je to spojeno pouze s centrální lokalitou. Na venkově nejsou individuální dvorce a dvory archeologicky prokazatelné.\nWihoda: Problém také je, že neznáme vztahy mezi jednotlivými mocenskými vrstvami. Nevíme, čím Mojmírovci legitimizovali svou moc nad lidem i nad urozenými. Čím přiměli obyvatelstvo, aby se podílelo na výstavbě obrovských aglomerací, jako je například Pohansko nebo Mikulčice.\nPísemné prameny franské provenience uvádějí na našem území nejen Mojmírovce, ale i další knížecí rody. Z toho plyne otázka, jestli tyto knížecí rody byly z jiných porobených národů. Nebo jestli na Moravě vedle Mojmírovců přežívaly další knížecí dynastie, které neměly podíl na ústřední vládě. Vedle těchto knížat se v písemných pramenech objevují rovněž takzvaní optimates nebo primates (urození nebo velmožové) a o jejich přítomnosti vypovídají i archeologické nálezy (jde o ty bohatě vybavené hroby). I u nich je pak otázka, proč uznávali moc Mojmírovců.\nObecně vzato platí, že Moravané vystupovali jako politický kmen – buď jako gens Marahorum, nebo regnum Marahorum (lid Moravanů, nebo panství, území Moravanů). Takže jakási hierarchie moci tady existovala. Opět ale nevíme, zda byla definována nemovitým pozemkovým jměním. Zda to byly nějaké statusové symboly – držení cenného předmětu, například meče, kopí, zbroje, šperku. Nebo zda byla urozenost dána původem.\nTo všechno jsou otázky, jejichž řešení je navzdory dlouhému výzkumu stále v počátku, je to věc otevřené diskuse. Mnohé naznačuje, že moravská společnost 9. století patřila k takzvaným přechodovým společnostem. Tedy společnostem, které se od kmenového zřízení posouvají směrem k řízení, kterému můžeme s jistými výhradami říkat „státní“ a které je opřeno o nějaké instituce. Víme totiž, že jakési zárodky institucionalizace moci na Velké Moravě už existovaly. Ale jaký byl skutečný dosah těchto institucí a jejich veřejný vliv, to je předmětem debaty.\nMacháček: Princip fungování společnosti byl založen na jiném základě, než to bylo v pozdějších středověkých obdobích. Velkomoravané nepoužívali mince, nebyl zde běžný obchod v tomto smyslu. Společnost byla založena na předávání a přijímání darů, kterými si panovník zajišťoval loajalitu. Kromě zmiňovaných mečů to byl například nádherný velkomoravský šperk, kterým se zdobily ženy elitních bojovníků, příslušníků panovnické knížecí družiny. Tyto předměty musely být vzácné, luxusní a většinou přicházely na Moravu prostřednictvím dálkového obchodu z různých směrů. Ze západu, z Porýní, to byly třeba meče, z jihovýchodu to mohlo být hedvábí nebo stříbro a zlato, které pak přeměňovali do podoby krásných šperků, náušnic a tak dále.\nZaměřuji se na mosty a na kostely. Na mosty kvůli zachovalému dřevu. Mikulčice byly v 9. století ostrovní hrad a v zaniklých říčních ramenech zůstalo zachované dřevo, což je naprostý unikát. Dřevo nám totiž umožňuje datovat – získat absolutní data.\nMikulčické kostely se pak zachovaly velice mizivě, maximálně v podobě půdorysu, někdy jen v podobě vybraných základových rýh. Výjimkou je kaple sv. Margity, která se nachází necelé dva kilometry od Mikulčic na slovenské straně řeky Moravy, v katastru obce Kopčany. Tato kaple je v jádru stavbou z 9. století a je svým způsobem jedinou stojící velkomoravskou stavbou na území České a Slovenské republiky.\nHistorie.cs - Kolaps Velké Moravy\nWihoda: Velká Morava měla od počátku jeden jediný problém, jediného souseda, a sice Franskou říši. A otázka zní, jestli se mojmírovská knížata vymezovala vůči Franské říši negativně nebo pozitivně.\nMnohé vystihuje vtipná zkratka, kterou před časem uvedl do literatury Dušan Třeštík: „Moravané vstoupili do Evropy tím, když svlékli avarské kaftany a oblékli si franské kalhoty.“ Jinými slovy mojmírovská říše v mnohém imitovala a napodobovala svého mocného franského souseda. Mojmírovská knížata skládala přísahy věrnosti do rukou franských králů nebo císařů. Franským králům nebo císařům odváděla tribut. A byla to také franská moc v osobě Ludvíka Němce nebo jeho synů, která si dokázala na Mojmírovcích vynutit poslušnost. Pakliže se to nestalo, byli Mojmírovci donuceni silou k abdikaci nebo dokonce odvedeni do zajetí.\nOsud Mojmíra, prvního z historicky známých Mojmírovců, v roce 846 (byl nejspíše zabit při vpádu Ludvíka Němce - pozn. red.) i osud jeho nástupce Rostislava v roce 869 a 870 napovídá, že franské císařství vnímalo Moravany jako své leníky, tedy jako širší součást franské říše. Vezměme si dva příklady:\nPrvní příklad, osud knížete Rostislava. Rostislav byl zajat a stanul před soudem, kterému předsedal Ludvík Němec. Na soudu byli přítomni nejen Frankové, ale také Slované, tedy Moravané. Soud rozhodl, že se Rostislav dopustil zrady a byl odsouzen k trestu smrti. Císař změnil tento trest na „pouhé“ oslepení s tím, že zbytek života měl Rostislav strávit v klášteře. (Pobyt v klášteře byl typickým trestem pro někoho, kdo se dopustil zrady na svém pánovi.)\nDruhý příklad je kníže Svatopluk. Za jeho vlády mezi lety 870 a 894 dosáhla mojmírovská říše vrcholu své moci. Svatopluk nejdříve několik let úspěšně bránil moravské hranice před vpády franských vojsk, ale nakonec sám v roce 873 dobrovolně navázal kontakt s franským dvorem. Následující rok složil přísahu věrnosti za sebe, svá knížata a urozené. A nechal za své vlády, přímá zmínka je z roku 891, dokonce zřídit výběrčí místa, na kterých se měl shromažďovat tribut pro Franskou říši. To znamená, že i za vlády Svatopluka, nejmocnějšího moravského knížete, byla mojmírovská říše chápána jako integrální součást Franské říše.\nMacháček: Nesmíme zapomenout, že po určité, i když krátké období byla Morava do Franské říše v podstatě plně integrována. Mezi panováním Rostislava a Svatopluka totiž Velkou Moravu ovládali Vilém a Engelšalk, hrabata z Východní marky.\nWihoda: Také se nabízí vztah Moravanů a mojmírovských knížat k druhé soudobé velmoci, a sice k Byzanci. (Mohli bychom zmínit Stolec sv. Petra, ovšem jeho vliv v 9. století nebyl příliš silný.) Vztah k Byzanci byl v nepříliš vzdálené minulosti poněkud přeceňován, což souvisí s misí Konstantina a Metoděje, se staroslovenštinou a slovanskou liturgií. Ve skutečnosti byla Byzanc příliš vzdálená na to, aby mohla konkrétním způsobem zasahovat do osudu moravské říše.\nByzanc měla vlastní starosti na Balkáně a celá ta byzantská vsuvka vznikla nahodilou situací, která se vyostřila kolem roku 860, kdy se kníže Rostislav pokoušel oslabit vazbu svého dominia na Franskou říši.\nMacháček: Z archeologického hlediska, z hlediska materiální kultury, nebyla Velká Morava v plné kulturní závislosti na Franské říši. Zmiňované meče a opasky velkomoravských bojovníků jsou sice odvozeny ze západní kultury, ale třeba velkomoravský šperk je evidentně vyráběn pod vlivem byzantského umění, respektive po vlivem umění východní části Evropy, adriatické oblasti a tak dále. Kulturně to tedy není tak homogenní záležitost, jak by se mohlo zdát.\nPodél řeky Moravy šla jedna trasa jantarové stezky, která pokračovala dále do adriatické oblasti. Toto spojení bylo v 9. století velice využívané, proto si Moravané řeky velice cenili. Pro tehdejší společnost měla zásadní hospodářský i politický význam.\nÚryvek z dokumentu Svědectví věků (Režie Jan Fuksa, 1962):\nKostely na území Velké Moravy vznikly už před rokem 863, kdy sem na žádost knížete Rostislava byli vysláni byzantským císařem Michalem III. věrozvěstové Cyril a Metoděj.\nJednoznačný doklad křesťanství na Velké Moravě jsou kostelní stavby, kterých je v Mikulčicích asi deset. Ta koncentrace není obvyklá. Jediná analogie z našeho území je Staré Město u Uherského Hradiště, kde je doloženo asi pět kostelů, ale ne na tak malé ploše. A potom už jen v církevních centrech mimo území Velké Moravy. Byly snahy srovnávat Mikulčice s Římem, ale to je velmi vzdálené srovnání, v takových závěrech musíme být velice opatrní.\nJe pravděpodobné, že se jednotlivé kostely lišily svou funkcí i časem vzniku, protože vznikaly postupně. Je možné, že jednotlivé kostely patřily určitým skupinám obyvatelstva, že některé mohly patřit latinskému kléru a některé slovanskému. O těchto věcech ale nevíme vůbec nic.\nZ kostelů se dochovaly jen otisky základových rýh, sekundární výplň, plněná maltovou drtí a drobnými kameny. Kámen tady byl totiž vzácný a museli ho transportovat až z Karpat, minimálně deset kilometrů odsud. Po zániku hradiště tak kostely a fortifikace sloužily jako kamenolom pro široké okolí. I kvůli tomu neznáme nadzemní podobu kostelů, takže je rekonstruujeme podle soudobých obdob, analogií, zejména na území Franské říše nebo v adriatické oblasti.\nUrčení funkce kostelů, proč jich tady je deset na tak malé ploše, selhává navíc kvůli tomu, že nemáme žádné vnitřní vybavení. Nemáme architektonické články, architektonickou ani liturgickou výbavu vnitřních staveb.\nWihoda: Přijetí křtu Moravany je kladeno do závěru první třetiny 9. století. Vypráví o něm Spis o pokřtění Bavorů a Korutanců. V něm se praví, že křest přijali „všichni Moravané“. Výraz „všichni Moravané“ naznačuje, že se jednalo o politicky demonstrativní akt, kterým se moravské elity, možná už v čele s Mojmírovci, přihlásili k určitým hodnotám a pokoušeli se proniknout do vyvolené společnosti křesťanských národů. Ve skutečnosti to křesťanství bylo povrchní, nakonec i zpráva z roku 852 říká, kterak jistý člověk unesl ženu a utekl do končin Moravanů, neboť tam bylo křesťanství ještě hrubé.\nDůležité ale je, že Morava formálně podléhala pasovskému biskupství a metropoli Salzburgu. Tato vazba se ovšem stala pro Rostislava ve druhé části jeho vlády politicky nepřijatelnou, a proto se pokoušel vyjednávat s mocnými tehdejšího světa, jestli by Morava nemohla získat vlastního biskupa nebo ještě lépe zemskou církev.\nRostislav posílá své vyslance v roce 860 nejprve (což je důležité) do Říma, a teprve když tam neuspěl, obrací se na Konstantinopol. To bylo druhé místo, kde mohl obdržet arcibiskupa, respektive nějaké organizátory lepšího církevního života na Moravě. Formálně Rostislav svou žádost zdůvodňoval dlouhou nemocí pasovského biskupa, který se nemůže starat o povinnosti na Moravě, a že tím křesťanství na Moravě strádá.\nZa této situace přicházejí na Moravu Konstantin s Metodějem. Ovšem jdou nejdříve přes Itálii, což znamená, že nejednali proti vůli papeže, ale naopak s jeho souhlasem. A to ukazuje, že se jednalo o akt organizační povahy. Že nešlo o přijetí víry Moravany, nýbrž o institucionalizaci církevních struktur do podoby, která by umožnila vznik zemské církve, zjednodušeně řečeno arcibiskupství. Čtyři roky tady působili a vychovali určitý okruh žáků, budoucích kněží. To je přimělo k tomu se vydat znovu do Říma a dotáhnout to do konce. To se však za života Konstantina a Metoděje nepodařilo. Došlo k tomu až těsně před rokem 900 za vlády Mojmíra II., kdy byl na Moravě instalován arcibiskup a tři jeho biskupové.\nVšechno to vypovídá o systematicky budovaném státu, systematicky posilovaném jak ve smyslu vnějších vazeb, tak směrem dovnitř. Jak je možné, že se taková říše tak rychle zhroutila?\nWihoda: My známe následky. A sice, že z mapy středovýchodní Evropy zmizela takřka ze dne na den mocná říše, jejíž šperky a slavné archeologické nálezy jí vtiskly přívlastek „zlatem zářící říše Moravanů“. Ale ono je to mnohem komplikovanější.\nBudování společnosti, výstavba mocenských struktur, jako je budování valů, udržování dvora, politika, je nesmírně nákladná záležitost, která zatěžuje společnost. A zdá se, že v určité fázi začala být, moderně řečeno, platební bilance mojmírovská říše v nerovnováze – bohatství, které plynulo do říše, už nedokázalo vyrovnat náklady na její udržování. Tehdy nejspíše došlo k rozkolu, kdy se část moravských elit postavila proti Mojmírovcům. A k pauperizaci, zchudnutí, moravských elit mohlo přispět i to, že došlo k bojům mezi Mojmírem a Svatoplukem. Mojmírovci tedy přestávali plnit své základní zadání (zajišťovat mír, bohatství, stabilitu společnosti) a část moravských elit se jich pokoušela zbavit.\nZ archeologických nálezů a také z písemných zmínek lze usuzovat, že se do toho zapletli Maďaři. (Maďaři tedy nebyli prvotním hybatelem, tím byla strukturální a společenská krize mojmírovské říše.) Je velmi pozoruhodné, že hlavní maďarský úder směřoval proti hlavním mojmírovským pevnostem v Pomoraví – Staré Město, Mikulčice, Pohansko. Vedlejší pevnosti byly postiženy jenom okrajově a život v nich byl v průběhu 10. století obnoven.\nSeverní část mojmírovské říše, Olomoucko, byla postižena buď jen nepřímo, nebo možná dokonce vůbec. Na Olomoucku, ve středním Pomoraví, se tak podařilo velmi rychle obnovit mocenské struktury a Olomoucko se stalo dědicem nikoli mojmírovské, ale moravské tradice. Zjednodušeně řečeno: zmizela dynastie Mojmírovců a vše, co symbolizovala jejich říše, a naopak přetrvali Moravané a díky nim přetrvala na mapě střední Evropy i Morava.\nMacháček: Byl to celý komplex příčin. Na počátku 10. století byl přerušen dálkový obchod v celé středovýchodní Evropě. Důležité je také vědět, že velkomoravská centra se nacházejí uprostřed niv velkých moravských řek, na Dyji nebo na Moravě. Nikdy předtím a ani nikdy potom nebyli lidé a jejich společnost tak úzce provázani právě s chováním řek a říčních niv. Ovšem ze spolupráce s našimi kolegy geology víme, že v průběhu 10. století došlo ke změnám ve vodním režimu těchto říčních niv, došlo k jednorázovým, ale asi o to intenzivnějším záplavám, které mohly být velkým problémem pro společnost. Ta totiž byla velmi centralizovaná a orientovaná na existenci velkých aglomerací, a pokud došlo k omezení možnosti v nich sídlit, měla celá společnost problém.\nJe tedy možné, že nastala kombinace problematických jevů – vpády Maďarů, vnitrospolečenská krize a ještě klimatické změny. To vše nakonec mohlo vést k pádu Velkomoravské říše.\nPo rozpadu Velké Moravy se konstruuje nový státní útvar, ale jeho centrum se přesouvá do Čech. Čím si ten přesun vysvětlujete?\nWihoda: Toto byla velmi oblíbená teze, dokonce byla oficiální státotvornou tezí, když existoval společný stát Čechů a Slováků. Nicméně je nutno říci, že se jedná o konstrukt, který byl vložen do dějin dodatečně někdy v průběhu 10. století.\nOč tu šlo? Čechy, respektive česká knížata byla po jistou dobu podřízena mojmírovským knížatům. Do jejich moci se nedostala vlastním rozhodnutím, ale proto, že císař Karel III. odměnil Svatopluka tím, že mu na čas postoupil české kmeny včetně tributu, který mu z Čech náležel. Po pěti letech ale česká knížata vyslala do Řezna legaci a žádala, aby byla vyňata ze svazku Moravanů, protože jim více vyhovuje svazek Bavorů.\nKde se tedy vzala ta představa o translaci moci z Moravy do Čech, respektive do Prahy? Přemyslovci za vlády knížete Boleslava I. dobyli část Moravy. Na konci 10. století se pak říše českých Boleslavů ocitla v krizi. V této době vzniká Kristiánova legenda, jejíž autor se pokoušel zdůvodnit, proč Přemyslovci ovládají tak velké území a proč je jejich vláda na tomto území nesporná. Vsadil proto do své legendy silný motiv: pohanský kníže Bořivoj jede na Moravu, není vpuštěn do hodovní síně, vychází mu v ústrety arcibiskup Metoděj, který mu říká, že pokud přijme pravou křesťanskou víru, stane se v budoucnu pánem svých pánů – Přemyslovci jednou budou vládnout Moravanům. A tato pověst se měla naplnit právě za vlády Bořivojových potomků.\nTento motiv v 11. až 12. století, v době Kosmy, zanikl a oprášen byl Dalimilem, který má přímo kapitolu Kako jest koruna z Moravy vyšla (Jak vyšla koruna z Moravy). Ale to už je stavovské uspořádání společnosti, kdy čeští králové vládnou nejen v Čechách, v Království českém, ale též v Markrabství moravském. Tento motiv se strašně zamlouval Karlovi IV., který vědomě oživoval tyto staré tradice a dokonce založil klášter Na Slovanech, aby tím vylepšil vyhlídky Prahy na získání arcibiskupské hodnosti.\nMacháček: Když přišli Přemyslovci na Moravu, zemi ovládli i vojensky a vytvořili si zde vlastní struktury, svá vlastní centra. V zásadě nepokračovali na místech, kde byla předchozí velkomoravská hradiska (mohlo to být právě i z důvodu změny klimatu a nemožnosti osídlování původních míst), a budovali takzvaná Břetislavova hradiska. Třeba Pohansko tak bylo nahrazeno nedalekou Břeclaví, Mikulčice Hodonínem a tak dále. Přemyslovci se tedy skutečně snažili zemi systematicky ovládat a zabezpečovat její hranice směrem k Východní marce nebo k Uhrám.\nReportáž ze zpravodajské relace Události ze 7. června 2010:\n6. června byla na Bratislavském hradě slavnostně odhalena Svatoplukova jezdecká socha. Premiér Fico ho nazval králem Slováků a pilířem národního sebevědomí. A Bratislavský hrad přirovnal mohutností i dějinami k Wawelu a Hradčanům. Archeoložka Tatiana Štefanovičová, která tam deset let vedla výzkum, našla stavby z dob Velké Moravy, důkazy, že by tam působil Svatopluk ale neobjevila. „Že byl Svatopluk panovník, víme z písemných pramenů. Ale nikde se nevyskytuje název král a všude se uvádí, že to byl panovník Moravanů, ne Slováků,“ říká Štefanovičová. Slováci tedy dostali darem svého krále. Kritici tvrdí, že jeho úkolem nebude vládnout, ale soužit. Komu, to se ukáže.\nWihoda: Svatoplukova jezdecká socha na Bratislavském hradě byla vztyčena za vlády určité koalice, jejíž součástí byli i slovenští nacionalisté. Od té doby se slovenské politické reprezentace začaly k tomuto projektu stavět zdrženlivěji.\nObecně ale platí, že politická reprezentace si vybírá z výkladu minulosti jen to, co vyhovuje jejím dobově podmíněným zájmům. To je bohužel smutná skutečnost. Domnívám se, že na to pak každé společenství doplatí. Ať už jde o vymýšlení neexistujících králů a knížat nebo třeba o pohrdání takovým dědictvím, jako je zemské uspořádání, které funguje ke všeobecné spokojenosti v Německu nebo v Rakousku. A protože jsme do tohoto prostoru patřili, domnívám se, že by nic nebránilo tomu, aby takovéto uspořádání fungovalo jednou i v České republice.