e-Deník - Norský deník 2009\nNorský deník 2009\n9 dní v Norsku s CK Scandia - Czech Tour\nPsáno den po dni do papírového notýsku a později přepsáno do této formy.\nPokud bude v textu zmiňováno "předloni", je tím míněn náš zájezd do Švédska v roce 2007 se stejnou cestovní kanceláří.\nVýlet, který se opět málem neuskutečnil\nPo hloupém nedopatření z předloňska jsem letos nezaváhal ani vteřinu, když přišla nabídka zpříjemnit si červen pobytem v Norsku a pro jistotu nahlásil rovnou celou rodinu.\nVše klaplo a my se těšili na konec června. Když už se začátek zájezdu nebezpečně přiblížil, přišla zpráva, že zájezd se možná pro malý zájem neuskuteční, protože z ČT Ostrava je nás přihlášeno 16, z čehož 7 členů tvoří moje rodina a známí. Nakonec se to ale nějak zaonačilo a na sever nás vyrazilo 29. Nebyl nás sice plný autobus jako předloni, ale hlavně, že se jelo.\nPři odjezdu jsme malinko zablokovali dopravu před studiem, protože jsme nakládali uprostřed cesty. Nejelo se jako předloni Renaultem Illiade, ale Irisbusem ČSAD Havířov, což konkrétně mě znejistilo, neboť mi zprvu připomínal stroje značky Karosa, kterými jsem coby dítko jezdíval do školy, ale po výstupu na Dalsnibbu (bude vysvětleno dále) se jim dodatečně omlouvám. Zájezd byl lehce upravený okruh Národní parky Norska. Jel s námi i kamarád Bob, který je tak jako my nadšený geocacher a tak jsme jeli s GPSkami doslova narvanými 1650ti norskými kešemi v okolí trasy. Sice jsme jich odlovili jen sedm, ale zase ve třech státech - "Pánové, nechci se vás dotknout, ale kdo z vás to má?".\nPátek - odjezd, sobota - Kodaň\nCesta ubíhala vcelku příjemně. Okolo osmé večer jsme usedali k večeři v Jablonci nad Nisou, tentokráte přímo v malé restauraci cestovní kanceláře. Milým překvapením byl náš předloňský průvodce Honza Horný, který se za ty dva roky, je-li to vůbec možné, ještě více zdokonalil a nebylo otázky, nebo tématu, o kterém by nic nevěděl. Cestu přes Německo si moc nepamatuju, protože jsem se snažil nezlomit si ve spánku vaz. Za mnou totiž seděl Bob, takže nějaké extrémní naklápění sedačky nebylo příliš možné :-) Řidiči nám cestu zpříjemnili filmem Pelíšky. Autobusem se v pravidelných půlhodinových intervalech linula rumová vůně. Nejprve jsem si myslel, že si někdo veze pralinky, ale šlo o tekutou verzi tohoto pamlsku. Jedna z cestujících zřejmě zaháněla smutek z toho, že jede sama pravidelnými hlty. Soukromě jsme si ji pojmenovali Rumová víla.\nNa trajekt v Rostocku jsme se nalodili okolo páté ráno. Můj pobyt na trajektu se letos obešel bez žvýkaček Travelgum a nebýt Dominikovy kšiltovky, která se rozhodla plout baltským mořem sama, proběhlo všechno v pohodě.\nV pivovaru Carlsberg\nDominik na řetězu\nPodvečer na Annebergu\nZ trajektu jsme zamířili do Kodaně, kde jsme stejně jako předloni navštívili pivovar Carlsberg, ochutnali z místní nabídky, Pavla vyhrála trolla od průvodce Honzy (našla nejrychleji v té záplavě pivních sklenic Jablonecký ležák), já jsem poslal babičce přes volné wifi první fotky a venku u nedaleké Carlsberg Laboratory jsme si odlovili naši první keš. Kodaň jsme si opět prohlédli z paluby lodi plující po síti vodních kanálů, pak se snažili vystrnadit z lavičky, pod kterou byla další keš, mohutného plnoštíhlého zahraničního turistu, který seděl jako přilepený Patexem. Následovala cesta k soše Malé mořské víly, cesta na dvacetiminutový trajekt do Švédska a pak už cesta na Anneberg, kde jsme měli strávit jednu noc. Cestou jsme z autobusu zahlédli losa. Naštěstí nebyl stírací. Na Annebergu nás opět přivítal majitel cestovky pan Šmíd (bez vikingské plyšové helmy a viditelně šedivější).\nPo ubytování a večeři šly děti obdivovat okolí a my venku sledovali, jak je ještě v deset hodin večer krásně světlo. Později skupinka elfů z předloňské akce odplula kamsi na ostrov, ale vrátila se podezřele brzy a tiše.\nNeděle - vikingský hřbitov, skanzen Maihaugen, Lillehammer, ubytování v Sjoa\nVstávali jsme v neskutečných 4:45 - snídaně měla být v 5:00. V tu dobu už bylo světlo, protože v noci snad ani moc nezašlo, jen se trošku setmělo. Na snídani byla švédská klasika (stolová všehochuť jako předloni) a pak už jsme vyrazili směr Norsko, ovšem s několika mezizastávkami. Tou první bylo vikingské pohřebiště ve tvaru vikingské lodi u Svinesundu. Nedaleko nám GPS ukazovala keš, takže jsme neváhali a byla naše. Pokračovali jsme na Lillehamer, kde nás čekalo první a poslední setkání s toaletami na norských odpočívadlech. Dvěma slovy smrad a hrůza. Pokračovali jsme podél největšího norského jezera Mjosa k další zastávce, kterou byl skanzen Maihaugen. V místní škole nás ruská učitelka naučila několik norských slov a spojení a hrozila nám rákoskou, které láskyplně říkala Eddie. Po prohlídce skanzenu jsme zamířili k nedalekým můstkům - památce na olympijské hry - a zatímco Pavla s Bobem lovili keš, my s Domkou a Terkou (a dalšími) si sešli všech 857 schodů dolů (počítal Dominik). Norský sportovní bůh mě tref bleskem, ale nedalo mi to a utrhl jsem si jeden travní vlas z umělé sjezdovky.\nRuská u čitelka\nPohřebák ve Sjoe\nMísto našich dýchánků\nPo Lillehammeru jsme dorazili do Sjoa, které nám mělo poskytnout ubytování a stravu po většinu zbylých dní. Trošku nás zarazil starý pohřební vůz stojící vedle raftů a slova průvodce, že na rafty se jede autobusem a tímhle vozem pak zpět. Po večeři jsme si sedli s partičkou na schody před náš bungalov a čekali, až se setmí spolu s přítelem myslivcem. Okolo půl jedné nás to přestalo bavit (taky došel myslivec a ochladilo se) a protože bylo pořád světlo jako zhruba v osm večer u nás a mi to hlava nebrala, šel jsem spát.\nPondělí - park Rondane, chata Peer Gynta, rafting na řece Sjoa\nRáno po bohatém švédském, tedy vlastně norském stole jsme vyrazili směrem do národního parku Rondane na cestu Peer Gynta. Samotný park je nádherné fotogenické místo, kde by člověk klidně vypráskal celou paměťovou kartu. Říká se, že kdo si v Norsku postaví z kamenů trolla, znovu se tam vrátí. Dominik stavěl celou cestu. Místy jsme šli i kolem zasněžených míst, kde Pavla zkoušela andělíčky. Kousek před chatou, kde měla být taky keš, jsme zjistili, že náš průvodce je protřelý geocacher, čehož jsme v průběhu zájezdu ještě využili. Terry nám hned v úvodu utekla a u chaty byla první a sama, čehož využila k osvěžení nohou v ledové vodě. To bych musel mít vyhřívané gumáky, aby mě tam někdo dostal. Zpáteční cesta byla rozdělena na dva okruhy: kratší 4km a delší 6km. S Domkou jsme si vybrali kratší okruh. U autobusu jsme dlouho nečekali na čelo druhé skupinky s Terry a Pavlou. Terku cesta zřejmě tak zahřála, že měla nutkání skočit oblečená do ledového jezera. Parťákem jí byl Jirka. A nebyl by to Dominik, aby tam nehupsnul taky. Šílenci. Brrr!\nDominik s trollem\nChata Peer Gynta\nTerry se chladí\nTerry s Jirkou před skokem\nPříprava na rafting\nDominik s Eirikem\nPo návratu do Sjoa následovala příprava skupiny dobrovolníků, kteří se chtěli nechat utopit na raftech. I za cenu pohrdání zbytkem zájezdu jsem se nezúčastnil, neboť chci zemřít stářím. Celá má rodinka i spolupracovníci byli vecpáni do neoprenů (tu více, tu méně padnoucích), někteří byli i dozdobeni parukou a pak odjeli autobusem k řece Sjoa. Instruktoři ve mně nebudili příliš jistoty (obzvláště mužík připomínající dlouhou kozí bradkou skřítka z pohádky), ale dělají to roky, tak uvidíme.\nČekání a stres, zda se vrátí celí, mě tak vyčerpal, že jsem zaspal jejich příjezd, načež jsem byl vzbuzen už ani nevím kým a motal jsem se tam pak s kamerou jako přišlápnutý čmelák. Nicméně všichni přijeli nadšeni ačkoli byli několikrát dobrovolně potopeni i s lodí, vymáchání a někteří dokonce trefili mostní pilíř. Večer si k nám na naše oblíbené schodiště přišel přisednout onen skřítek (jmenoval se Eirik) a přinesl si šachy, což potěšilo Dominika, který s nim sehrál nepočítaně her a celkem si ho oblíbil. Libore, nedej na první pohled! Z Eirika se vyklubal vzdělanec, který učil v Norsku angličtinu, norštinu a matematiku a o prázdninách si přivydělával raftingem. Jednu dobu raftoval dokonce na Kostarice. Povídali jsme si skoro do dvou. Povídali obzvláště u mě je hodně silné slovo. Chytal jsem tak každé sedmé slovo a občas jsem se snažil zapojit do hovoru jednoslovně, či za pomocí hrdelních zvuků opisujících danou činnost. Letos začnu znovu s angličtinou! Ale tentokrát poosmé a už doopravdy!\nPavliny zážitky z raftu: Horko těžko jsme se nacpali do velmi přiléhavých neoprénů, což v těch 25-30 stupněch bylo velmi vydatné a jako žabí muži a ženy jsme se nasoukali do outdoor busu, který nás odvezl na začátek tratě. Jeli jsme kolem řeky, kterou jsme opatrně okukovali a pořád si říkali, jo, to půjde, to je pohoda. Naše ujišťování pomalu utichalo, když jsme sem tam přejeli kolem zátočiny, kde se voda divoce valila přes kameny. V lese jsme vystoupili a vyslechli si bezpečnostní přednášku, kde bylo podstatné, že pořád a za každých okolností musíme držet pádlo. Jen v případě, kdy se ocitneme pod raftem, můžeme pádlo pustit, protože tady jde o život. Tady nás sranda fakt přešla a na některých bylo vidět, že zvažují cestu zpět po souši, jen ten neopren je odrazoval.\nNo nic, rafty jsou na vodě, šup do nich a jedeme. Prvních pár metrů si trénujeme vodákovy povely, poslušně konáme, co slyšíme – vlevo, vpravo, kontra a dopšedu (je to fakt profiservis, povely jsou v češtině), párkrát si zakřičí rokenroll a jistě se baví, když se poslušně dle pokynu cpeme z okraje lodě dovnitř. Pak míříme do první vířivé vody, kdy se vlny skoro obrací do protisměru. Najedeme přesně doprostřed, takže my vpředu jsme ohozeni pořádnou vlnou a děti vzadu brblají, že si všechnu zábavu užíváme jen my. Jakoby jim náš kormidelník rozuměl (no to asi těžko, Rob je z jižní Afriky), najíždí do dalších vln a konečně i dětem zvlhnou vlasy pod helmou.\nDivoké úseky se střídají s klidnějšími, kdy se lze i kochat krajinou, i když musí být člověk pořád ve střehu, kdy se ozve další DOPŠEDÚÚ. Jedeme jako poslední, tak můžeme sledovat, jak se s vodou potýkají ostatní tři rafty. Někteří soutěživí jedinci těžko snáší naši čtvrtou pozici, ale když Dominikovi vysvětlíme, že určitě fungujeme jako záchranný člun pro ostatní, na chvíli je uspokojen. Ale oči mu svítí, když chvíli jedeme bok po boku s předposledním raftem a na chvílí ho dokonce předjedeme. Párkrát jsme cestou foceni, nejvíc si to asi užil raft vedený Inge, kde podle pokynů všichni před mostem zvedli ruce s pádly a smáli se do objektivů. Smích jim pak umrzl na tváři, když raft bezchybně trefil mostní pilíř. Každopádně tento člun si fakt užil koupání, při windsurfingu byli hned napoprvé kompletně obráceni a posádka byla řekou unášena velkou rychlostí neznámo kam. Kecám, některé zachránil další raft a někteří se dostali vlastními silami na břeh.\nPak jsme windsurfing zkoušeli my, najeli jsme na do obrovské soptící vlny a najednou se dívám, že jsem na raftu sama s Dominikem, Rob se pobaveně usmívá a Terry je odnášena proudem řeky pryč. Bob se drží poblíž lodi a když dáme posádku dohromady, dostaneme dotaz, jestli si to zopakujeme. Děti nadšeně kývají hlavou a moje žádost o nepřevrácení člunu už zaniká v hlučící vodě, jak se opět blížíme do bouřlivého kolotu. Tentokrát se opravdu raft postavil, ale pozici windsurfing jsme si opravdu nemohli vychutnat, protože jsme během vteřiny byli pod ním. Asi máme tuhé kořínky, protože po pár vteřinách šoku, kde to sakra jsem, proč je raft nade mnou a tady někde musí být vzduchová kapsa, jsme se všichni dostali zpod něj a posléze i do něj.\nZbytek cesty proběhl v poklidu a opravdu nás celkem mrzelo, když se rafty stočily k mělčině a my po 16 km vystupovali.\nZávěrem, bylo to skvělé, průvodci byli profíci a bylo na nich vidět, že je to vážně baví a ví, co dělají (i když ten pilíř, no nevím…) a klidně bych si to hned zopakovala.\nÚterý - Romsdalen, cesta Trollů, Trollvegen, Dalsnibba, přespání v Loenu\nRáno jsme sbalili věci potřebné na přespání v další lokaci, kde jsme měli strávit jednu noc a pak se vrátit do Sjoa (což konkrétně v našem případě znamenalo dva kufry a jednu velkou tašku - tedy všechno) a vyrazili k národnímu parku Romsdalen. Nejprve jsme měli navštívit trollí park, který byl bohužel v rekonstrukci a tak jsme alespoň zašli nakoupit suvenýry (nějaké ty trolly, kšiltovku, norské tričko). Z knih Terryho Pratchetta jsem měl o trollech jiné představy. Kamenná a pomalá stvoření jsou ve skutečnosti veselí, lehce přiopile působící postavičky s ocasem a charakteristickou houbou rostoucí na křivém nose. Inu jiný kraj, jiný mrav. Další naše zastávka byla u vodopádu, jehož jméno jsem si nezapamatoval, ale zato si pamatuju, že se jej snažil před časem projet jistý adrenalinový kajakář jménem Schumacher. Nebyl příliš úspěšný, neboť se z něj k dnešnímu dni našla jen špice z kajaku.\nNásledovala další zastávka před samotnou Cestou trolů (Trollstigen), která mě už z popisu průvodce lehce děsila. Můj vztah k výškám je známý - mám závrať i na Štramberské trúbě. Po povinné fotce oficiální dopravní značky "Pozor, trollové" (u nás by se někdy hodila "Pozor, volové") jsme začali stoupat. Autobus šplhal jako kamzík a já v duchu zvracel a střídavě se snažil nedívat dolů a opakovat si, co tu vlastně dělám. Jednou jsme se zasekli vedle projíždějící dodávky, protože cesta je to opravdu uzounká a pan řidič nepochopil, že teoreticky jde jen o jednosměrku. S láskou jsem vzpomínal na naše loňské šplhání autem na sv. Jur v Chorvatsku., které mi přišlo drsné. Pchá! To jsem ještě netušil, že tohle je proti Dalsnibbě minikopeček. Nějak jsme se nakonec nahoru dostali a shora udělali fajn fotky z vyhlídky. Zajímavé - nahoře měli trolly i svetry celkem levnější, než v tom obchodě se suvenýry dole. Pak jsme pokračovali na trajekt do Eidsdalu a následně tzv. Cestou orlů k fjordu Geiranger. Dny, kdy většinu času trávíme v autobuse, mě příliš nebaví, protože střídavě upadám do komatu a budím se neznámo kde.\nPrvní pohled na fjord se nám naskytl z tzv. České vyhlídky, což je místo, kde po revoluci pravidelně zastavovali čeští turisté, ačkoli tam nebylo kde stát, až si toho všimli Norové a tu vyhlídku tam vybudovali. Cesta dolů, zvaná Cestou orlů byla pro mě nekonečná, protože jsem nevěděl, jestli sledovat Domku, který vypadal, že mu jízda po serpentinách s neustálým přibržďováním před protijedoucími vozidly moc nesedí, nebo sledovat své vepřové ze včerejší večeře. Nakonec jsme sjeli, projeli kolem obrovské několikapatrové výletní lodi, já si vydechl, že je to za námi, načež nám průvodce Honza sdělil, že teď vystoupáme do výšky 1500 metrů na Dalsnibbu (skalnatá plošina nad Geirangerem). Z jeho popisu cesty mě braly křeče, ale nad nutkáním vystoupit a počkat na zpáteční zájezd zvítězila péče o Dominika. V jednom úseku se pásli sobi. Poslední úsek, který se jel po šotolině a místy chyběly i obrubníky, zaskočil i jindy otrlého Boba, který začal jevit známky strachu o život. Ke konci cesty, asi aby to nebylo tak jednotvárné, se přidal i mírný deštík. Bože! Jak se asi dostaneme dolů? Nahoře jsme si odlovili další keš, pomodlili se a dali si hlt slivovice na zpáteční cestu, která mě možná děsila víc, než ta nahoru. Všechno ale dopadlo dobře - třikrát pochvala a sláva řidičům, fakt borci - po dvou hodinách a několika tunelech vysekaných nahrubo skrz horu jsme dojeli do Loenu, kde jsme měli strávit jednu noc. Parkujeme u cesty, taháme zavazadla z autobusu, jen jedna osoba netahá - stojí totiž frontu na rum s kolou.\nVzhůru na Trollstigen\nRelax na vrcholu\nŠotolina na Dalsnibbu\nUbytování na Loenu\nUbytování v menších chatičkách pro čtyři včetně televize a kuchyňského koutu. Ale i kdyby nás tam nechali spát ve stanech, ten pohled na hory odrážející se v jezeře a z hor crčící vodopád... Řeknu vám, tohle si nechám udělat alespoň ve formátu A1 a až mi bude zle, budu trávit hodiny zíráním na tu nádheru. Na večeři jsme dostali dva obrovské kusy masa a kdyby nám snad nestačilo, tak ještě velký krémový zákusek a kávu. Po večeři jsme si půjčili loďku a hodinku jen tak sem a tam veslovali střídavě jezerem. O půl jedenácté pořád světlo jako ve dne. Hlava mi to nebere, ale asi bych si zvykl. Děti nás pak ještě přemluvily, jestli by se mohly smočit a opravdu do té vody z ledovce několikrát skočily.\nVečer jsem strávil na terase u deníku a piva a představoval jsem si, jaké by bylo tady žít napořád...\nStředa - ledovec Briksdalbreen (modrá šlehačka), kostel v Lomu, zpět do Sjoa\nRáno se při snídani znovu kocháme pohledem na odraz skal na hladině jezera a pak balíme. Dnes nás čeká ledovec Briksdalbreen. Jsme rozděleni do dvou skupin. Jedna si zaplatila výšlap na ledovec s cepíny a mačkami a druhá - to jsme i my - jde na procházku k ledovci. Zastavujeme v malebném údolí, kde z kolmé stěny crčí asi dvěstěmetrový vodopád a vydáváme se na dvaapůl kilometrů dlouho procházku k úpatí ledovce. Působí obrovský a okolní stěny velice majestátně. Zhruba sto metrů před začátkem ledovcového splazu jsou řetězy a varování. Přesto se najdou odvážlivci, kteří dojdou až k samotné mase ledu, aby si sáhli. Jeden šťastlivec z naší skupiny docílí toho, že po doteku jeho ruky se země zachvěla a shora spadlo několik kusů ledu. Později tvrdil, že to spodní prádlo si v křoví měnil jen tak ze zábavy.\nLetní lyžařské středisko\nPo dostatečném pokochání se a nafocení odjíždíme do Sandokempu, kde jsme měli původně včera spát a tam hodinu čekáme na ledovcolezce z druhé skupiny. Je tam volné wifi, tak posílám babičce další fotky a vysmívám se kolegům v práci přes ICQ. S dorazivší skupinkou pak odjíždíme zpět do Sjoa na poslední přespání. Cestou zastavujeme na prohlídku sloupového kostela v Lomu, kde odlovíme další keš. Po návratu a večeři jdeme s Pavlou a Bobem zkusit poslední keš nedaleko naší ubytovny, ale po hodině prohledávání mostu a okolí to zklamaně vzdáváme. Pak s průvodcem Honzou rovnáme dluhy, Pavla dostává trolla za nalezení piva v Carlsbergu a když už je ten poslední večer, posedíme na schodech před naším bungalovem déle, než obvykle. Opravdu déle, protože najednou je půl sedmé ráno a jdeme na snídani.\nČtvrtek - Oslo, muzeum Kon-Tiki, Frogner park, čekání na trajekt\nPo snídani jedeme do Osla a já v autobuse doháním spánkový deficit z noci. V Osle navštívíme muzeum lodi Fram postavené polárníkem Fridtjofem Nansenem. Lodí lze volně procházet, ale nemají tam klimatizaci a je tam vedro jako v peci. Ono vůbec celý tenhle zájezd bylo docela horko na to, že jsme sebou měli dokonce rukavice, svetry a čepice.\nPo jedné lodi zamíříme naproti do muzea Kon-Tiki a Ra Thora Heyerdahla. Následuje přejezd do Frogner parku, kde je k vidění cca 650 postav norského sochaře Gustava Vigelanda, které zobrazují koloběh lidského života, vztahy mezi mužem a ženou a mezi rodiči a dětmi. Tolik příručka. Některé sousoší působí velice... jak to slušně říct... podivně. Alespoň tedy na mně. Po prohlídce si u vchodu odlovíme s pomocí Honzy keš a pak se vydáváme do centra Osla shánět něco na večeři na trajektu.\nV centru je to jako v Praze na Václaváku. Plno lidí a chaosu. Dvě hodiny volna, které jsme dostali, se nám zdají nekonečné. Konečně se vypravujeme k nástupišti na trajekt Stena Line, kde po proškolení a sebrání si osobního zavazadla nastupujeme do dvanáctipatrové lodi. Jímá mě děs, protože mi to tu připomíná letiště před čtyřmi lety. Naše "kajuta" je ve druhém z dvanácti pater. Jde o místnůstku o rozměrech odhadem 4x3 metry se čtyřmi lůžky, koupelnou, WC, nočním stolkem a věšákem. Při vstupu si říkám, že konečně poznám, jaké je to bydlet v cele. Jsme nejníže ze všech. Nad námi jsou dokonce i autobusy a auta. Kajuta nemá okna (ještě že tak, protože jinak bychom sledovali podmořský život) a případnou poruchu motoru bychom slyšeli první, protože motory hučí přímo vedle nás. Najednou zjišťuji, že netrpím pouze občasnou úzkostí, ale zřejmě i klaustrofobií, protože mám pocit, že mě ta minikabinka musí rozdrtit. Jdu spát brzy, ale několikrát se v noci probudím a zkoumám pravidelnost zvuku motoru a nohou na podlaze ověřuju, že nám do kabiny nezatéká a neplavou tam ryby.\nPátek, sobota - oceánografické centrum Grenaa, skanzen Den Gamle By, návrat domů\nPoměrně nehezký zážitek z noci byl vynahrazen bohatou snídaní. Je docela zábavné sledovat jednu německou důchodkyni, která si nakladla na tác porci jídla, kterou by se nasytila menší somálská škola a poměrně statečně si to soukala do hrdla. Později jsem ji viděl při výstupu, takže to zvládla. V 7:30 se nedočkavě tlačíme u východu a vystupujeme na pevnou půdu Frederikshavnu. Čekají nás poslední dvě atrakce zájezdu - oceánografické centrum Grenaa a skanzen starého města Den Gamle By. V Greně to bylo fajn. Bazén se žraloky, pod kterým vedl prosklený tunel, 3D kino promítající krátký film z podmořského prostředí, simulátor batyskafu, mininádrž se zábavným rejnokem, který půlkou těla vyčníval nad hladinu, točil se kolem své osy a nechal se hladit. Osobně si myslím, že byl nemocný, ale možná byl cvičený. Jeden zvláště odvážný tatínek nad nádrž nastrčil své batole, aby si rejnočka pohladilo. V mysli mi vyvstal obraz, kterak totéž činí nad bazénem se žraloky :-) Mimochodem, krmení žraloků byla docela nuda. Krmič musel rybami plácat o hladinu vody, aby si ty přežrané potvory připluly ukousnout. Venku pak, ohraničení haldou kamenů od moře, plavali tuleni. Terry se do těchto zadumaně vyhlížejících tvorů okamžitě zamilovala a prohlašovala, že tam chce zůstat. Uklidnila se až po koupi plyšového minituleňka, kterého si pojmenovala Síl.\nSnídaně na trajektu\nPoslední zastávkou bylo městečko Arhus se skanzenem Den Gamle By. Což o to, skanzen je to pěkný a dokonce se v něm pohybují dobově oblečení lidé simulující život před třemi sty lety, ale dvě hodiny času, abychom natáhli dobu příjezdu do Česka, nám přišlo kapku hodně. Obzvláště v tom vedru.\nPak už se skládáme do svých pohodlně/nepohodlných sedaček a vyrážíme domů. Z cesty si pamatuju počáteční kolonu, kterou nám řidiči zpříjemnili stylově filmem Účastníci zájezdu a pak několik zastávek na nočních německých pumpách kvůli WC. Německé záchodky bývají placené, většinou je to půl eura. Je zajímavé sledovat skupinu osob stojících u pisoáru a prázdný talířek na mince při odchodu z WC. Inu, hoď kamenem, kdož jsi bez viny. Ještě, že tam zůstal alespoň ten talířek :-) Kolem druhé hodiny vystupuje náš průvodce někde u Berlína a přesedá na autobus se zájezdem mířícím zpět do Norska, aby si celý tenhle devítidenní kolotoč zopakoval znovu. Obdivuji ho. Okolo půl šesté překračujeme hranice s Českem a později stavíme ještě v Jablonci nad Nisou, abychom se rozloučili s částí zájezdníků. Autobusem naposledy zavane parfém Rumové víly. Naše poslední zastávka je v motorestu u Čendy. Pak už nás po skoro 24 hodinách strávených v autobuse čeká rodná Ostrava.\nPo předloňském Švédsku, které mě absolutně nadchlo, jsem si letos říkal, jestli to bude stejné, nebo to bylo jen momentální okouzlení něčím jiným, než je pravidelné letní Chorvatsko. Kdyby obsahem celého tohoto článku byla několikrát opakovaná věta Norsko je nádherné, přesně by to vystihovalo moje pocity. Norsko mě nadchlo svou přírodou, národními parky a prostředím vůbec. Náš průvodce byl ještě lepší, než předloni a v podstatě nebylo téma, o kterém by nic nevěděl. Pokud pojedete do Norska s cestovkou Scandia Czech, vyžádejte si pana Honzu Horného. Nebudete litovat.\nSbohem, Norsko! Že by příště Finsko?\n1. den - Kodaň\n2. den - Goteborg, Volvo, Universeum\n3. den - Granna, ostrov Visingso\n4. den - Drottningholm, Stockholm\n5. den - Návštěva u místního starousedlíka, Bottnaryd, sportovní den\n6. den - Rašeliniště, sirkárna v Jönköping\n7. den - Lund, Malmö, návrat domů


CHS z Borových lesů - Strakonice\na návštěva proslulých Hoštic\nKdo by nepoznal, tak koukáte na strakonický hrad s věží zvanou Rumpál. Mimochodem, s krásným výhledem na celé město. My však až nahoře nebyli, jen jsme si prošli všechna nádvoří hradu.\nVýlet do Strakonic nám však nezačal příliš štastně. Již po cestě, kousek před Vodňany, jsme měli poruchu na našem autíčku Páníček se však nevzdal a díky jeho provizorní opravě se nemuselo hned vyrazit zpátky domů Počasí také nebylo ideální, hodně moc foukal vítr, ale pro procházku po městě nebyl až takovou překážkou.\nTak jako v Českém Krumlově chovají v zámeckém příkopu medvědy, ve Strakonicích mají kolem hradeb "safari" (opravdu se to tak jmenuje ), a chovají tu zakrslé kozy, dva poníky a také oslíka Právě oslík byl pro naši Áju asi největším zážitkem z celého výletu.\nOd hradu jsme přešli po mostě přes Otavu do centra, na Velké a Palackého náměstí. Páníček opět hodně fotil, hlavně historické budovy (vše ve fotoalbu). Kolem kostela sv.Markéty jsme se vrátili zpátky k hradu a Ája s Verčou se běžely se skamarádit s oslíkem. Aileence se líbil tak moc, že ani nechtěla od hradu odjíždět.\nOdpoledne se nám krátilo a my chtěli ještě zajet do nedalekých Hoštic, obce známé zejména z filmové trilogie Slunce, seno... Popravdě, chvilku nám trvalo, než jsme se na místní návsi zorientovali a mohli zavzpomínat, kde že se tu natáčelo. Kromě zámku, přilehlého kostela, kde přebýval farář Otík , je tu k vidění i další známá budova, především z třetího dílu trilogie, mrkněte..\nA to už se hodně stmívalo, vydali jsme se na zpáteční cestu. Páníčku... kam se podíváme příště ?


Progmetalový minifestival s THRESHOLD v čele - Tiskové zprávy - ABYSS - hudebně-kulturní magazín\nRadio Beat Prog-Metal Fest\nPoslední srpnový den odstartuje britská progmetalová formace THRESHOLD evropské turné k podpoře kritikou i fanoušky kladně přijatého alba "Dead Reckoning". Jednou ze zastávek bude i Retro Music Hall v Praze, a to v sobotu 8. září. Ačkoliv THRESHOLD samotní jsou velkým koncertním zážitkem, nepřijedou sami a před nimi se představí další tři kapely - COMMUNIC (Norsko), MACHINE MEN (Finsko) a SERENITY (Rakousko).\nAle zpět k hlavním hvězdám... THRESHOLD se museli v červenci vyrovnat s nečekaným a překvapivým odchodem zpěváka Andrewa „Maca“ McDermotta v nejméně vhodnou chvíli těsně před dvojicí festivalových vystoupení. Ztráta takového hlasu však přinesla další překvapení, když na spolupráci přikývl původní vokalista Damian Wilson. Oba koncerty tedy kapela odehrála a následně potvrdila Wilsonovu účast i na dalších koncertech naplánovaných pro letošní rok. Přestože pěvecký styl obou zpěváků je odlišný, THRESHOLD chtějí především propagovat aktuální album, takže největší prostor bude patřit novým skladbách, starším hitům, ale i písním z debutu "Wounded Land" (1993) a třetí desky "Extinct Instinct" (1997), na nichž zpívá právě Wilson.\nPříznivce (prog)metalu tedy 8. září čeká pořádná hudební nálož, kterou by si rozhodně neměli nechat ujít. Vstupenky jsou v předprodeji v síti Ticketstream (www.ticketstream.cz) za 549,- Kč, na místě se budou prodávat za 600,- Kč.\nVideoklip THRESHOLD - Pilot In The Sky Of Dreams\nMachine Men: www.machinemen.net\nNezávislý | 03.08.07


KONT.: Životopisy prosím zasílejte do 25 .10 . 2016. Přijmeme pracovníka do přímé práce s uživatelem na 1,0 úvazek . Jedná se o klienty s těžkým mentálním a kombinovaným postižením, práce zahrnuje přímou obslužnou péči o klienta, aktivizační činnosti. Výtvarné a hudební dovednosti vítány.Vyžadujeme 150 hodinový kurz Pracovníka v sociálních službách nebo střední odborné vzdělání v oboru sociální práce/zdravotnictví Požadujeme citlivý a empatický přístup k lidem s postižením., kolegialitu, flexibilitu, ochotu učit se novým věcěm. ČTR, Zdravotní průkaz.


Cyklodálnice: virtuální laboratoř\nPartner projektu CHIPS, společnost NHTV, vyvinula simulátor virtuální reality CycleSpex, který inovativním způsobem zkoumá uživatelskou zkušenost cyklisty s infrastrukturou a zastavěným prostředím.\nDíky simulátoru mohou výzkumníci i političtí činitelé vizualizovat velké množství nejrůznějších scénářů s ohledem na koncepci a poznatky týkající se cyklistické dopravy ve svém městě. Jedním z hlavních přínosů je možnost otestovat možná řešení v bezpečném a řízeném prostředí ještě před realizací velkých investic. Takové prostředí navíc umožňuje zapojit koncového uživatele a získat jeho odpovědi a tím i cenná data o chování cyklistů.\nDalším přínosem simulátoru je fakt, že politikům umožňuje zintenzivnit participaci obyvatel. Jde o přístroj, který může analyzovat interakci s infrastrukturou a okolním prostředím a zaznamenat zkušenost cyklisty pro velké množství koncových uživatel.\nV rámci projektu CHIPS bude NHTV zkoumat zkušenosti cyklistů s jízdou po cyklodálnici, především pokud jde o jejich srozumitelnost, bezpečnost a možnost orientovat se na nich. Protože v reálném životě je testování nových koncepcí značně omezené, je využití virtuální laboratoře obrovským přínosem.\nNHTV společně s městem Tilburg, které je jejím regionálním partnerem, demonstrovala využití simulátoru virtuální reality a první test provedla s tajemníkem úřadu města, který si tak mohl osobně vyzkoušet řadu nových technik pro výzkum. Testování bylo zábavné pro všechny účastníky, protože ve virtuální realitě poznávali různá zákoutí svého města. V příštích měsících bude NHTV i nadále rozvíjet další scénáře pro infrastrukturu i prostor, ve kterých cyklodálnice implementuje do městského prostředí.\nAutorka Carolien Ruebensová


Nabízíme zboží následujících značek\nHewlett-Packard, Dell, Lenovo, Acer, Asus, Toshiba, Sony, Fujitsu, MSI, Panasonic, Apple, Samsung, IBM\nPočátky na Stanfordu. Roku 1934 na Stanfordově univerzitě dostudovali Bill Hewlett a David Packard, kteří založili společnost Hewlett-Packard. Formálně vznikla společnost 1. ledna 1939. Hewlett a Packard si „hodili korunou“, aby se rozhodlo, jestli se firma bude jmenovat Hewlett-Packard nebo Packard-Hewlett. I přesto, že David Packard zvítězil, firmu nazval „Hewlett-Packard Company“. Akciovou společností se HP stala 8. srpna 1947. První experiment HP experimentoval v 60. letech s použitím minipočítačů firmy Digital Equipment Corporation. Ale ukázalo se, že je to ekonomicky nevýhodné a HP vstoupila v roce 1966 na trh s minipočítači HP 2100 a HP 1000. Tyto počítače měli jednoduché ALU, jejichž architektura se používá dodnes. Tato série byla vyráběna 20 let. Řady 2100 a 1000 byly předchůdcem HP 9800 a HP 250, které směřovaly do domácností a firem. Počítače pro VŠ a výzkum Roku 1990 společnost rozšířila svou řadu o počítače, které byly původně vyráběny pro vysoké školy, výzkumy a firmy. HP podporovalo svou expanzi díky akvizicím, a proto v roce 1989 koupilo Apollo Computer a o 6 let později také Convex Computer. Roku 2002 společnost HP koupila společnost Compaq. Díky této akvizici se stala jedním z největších hráčů na trhu s Notebooky a stolními PC. Mezi nejúspěšnější notebooky firmy patří HP Omnibook a HP Pavilion. Po sloučení se společností Compaq začala HP používat nové značení výrobků HPQ. Předurčení pracovat a chránit Za pomoci moderních technologií, u notebooků a stolních PC značky HP, má uživatel vždy k dispozici dostatek výkonu. Ať již výpočetního, které dodávají moderní procesory, nebo grafického za pomoci diskrétních grafických karet. V dnešní době nechybí produktům HP podpora pro moderní ochranné prvky, včetně HP Client Security s možnosti šifrování dat uložených na pevném disku. Zvýšena je i ochrana online účtů, kde si již zákazník nebude muset pamatovat složitá hesla a Password Manager vše vyřeší za něj. Samozřejmě jsou veškerá data chráněna i proti mechanickému poškození za pomoci HP 3D DriveGuard.\nVíce o značce Hewlett-Packard\nZákazník vždy na prvním místě Když Michael Dell v roce 1984 založil společnost PCs Limited, hlavní myšlenka jeho podnikání byla: Zákazník vždy na prvním místě, vše je třeba přizpůsobit uživateli PC. V době, kdy IBM a další výrobci chrlili počítače své konstrukce, kde všechny komponenty pocházely vždy od jedné firmy, se Michael Dell rozhodl na to jít opačně. Jeho základní teze byla: Nešlo by náhodou vybírat komponenty od různých výrobců a jejich kombinací dosáhnout lepšího výsledku? Skok do neznáma V dnešní době tímto způsobem vzniká většina počítačů, ovšem v roce 1984 byl tento postup bezprecedentní. Michaelovi Dellovi nezbývalo než se pustit do práce a doufat, že jeho teorie se potvrdí v praxi, že sestavením počítače z komponentů od různých výrobců dosáhne vyššího výkonu, kvality a optimalizace produktu vzhledem k uživatelským požadavkům. Dell měl pravdu Tato hypotéza se Michaelu Dellovi potvrdila v roce 1985, kdy na trh uvedl první počítač své konstrukce nesoucí název Turbo PC. Tento počítač si okamžitě oblíbilo obrovské množství uživatelů hlavně ve Spojených státech. Prodaných kusů bylo tolik, že na nich Michael Dell v za první rok prodeje vydělal neuvěřitelných 73 milionů dolarů, čímž se jeho teze potvrdila: Optimalizací počítače pomocí užití komponentů od různých výrobců lze dosáhnout řádově lepšího výsledku. Tento trend, stanovený Michaelem Dellem v roce 1985 se stal ideologií všech výrobců PC po celém světě. Neustále inovovaná tradice Michael Dell je dodnes nejvyšším šéfem společnosti (nyní Dell Inc.), díky čemuž zůstala ideologie „zákazník vždy na první místě“ zachována. Přestože se Dell stal nadnárodní korporací, jeho přístupy ke klientům se nezměnily. V současné době společnost zaměstnává přes 11 000 lidí, kteří v 11 světových jazycích neustále monitorují uživatelské požadavky a přání. Prostřednictvím komunikace přes internetová fóra, sociální sítě a další internetové nástroje dosahuje Dell nejkomplexnější zpětné vazby od svých zákazníků vůbec, a podle ní sestavuje své počítače. Pokud si koupíte Dell, můžete se spolehnout na to, že jakkoliv drobné připomínky vznesete, bude jim nasloucháno na nejvyšší úrovni společnosti. Pokud se vám podaří přijít s něčím zásadním, je dost dobře možné, že vašim názorem se bude zajímat samotný Michael Dell. A to je v hierarchii podobných korporací něco neuvěřitelného. Proč tedy Dell? Koupí počítače od společnosti Dell si kupujete pečlivě vybíranou kvalitu, výkon a inovaci. Vždy se můžete spolehnout na to, že za svoje peníze dostáváte to nejlepší v dané cenové kategorii. Navíc se stáváte členem komunity, na kterou je brán velký zřetel a sami můžete být eventuálními inovátory produktů od Dellu. V tom je zřejmě nejvyšší přidaná hodnota tohoto výrobce, v osobním přístupu k zákazníkům a v pečlivém sledování uživatelských požadavků prostřednictvím nesmírně komplexní zpětné vazby. A o to by vám mělo jít především. Zákazník jste přece vy!\nVíce o značce Dell\nVše začalo v IBM Koncept notebooků Lenovo pochází od americké nadnárodní společnosti IBM, které byla založena v roce 1888. Faktem je, že firma IBM jako první uvedla na trh osobní počítač (pc – personal computer). Vzhledem k tomu, že IBM neutajila konstrukční plány pc a dokonce je sama uvolnila do veřejného prostoru, mohl v 80. letech 20. století začít obrovský boom stolních počítačů. Všechny ostatní výrobci počítačů (kromě APPLE) dodnes vycházejí z konstrukčních plánů IBM a jejich hardware je vyráběn podle mustru, se kterým přišla IBM v roce 1981. Za to, že je v dnešní době téměř v každé domácnosti osobní počítač, vděčíme bez jakékoliv nadsázky společnosti IBM. Lenovo – Dědic nejvyšší kvality Společnost IBM se ovšem v roce 2005 rozhodla změnit svou obchodní strategii (v dnešní době se IBM zaměřuje zejména na konstrukci vysokovýkonných serverů, na výrobu softwaru a na datové služby klientům – tzv. cloudy), a proto prodala svou divizi přenosných počítačů korporaci Lenovo. Lenovo je, stejně jako IBM, nadnárodní společností se sídly ve Spojených státech, v Singapouru a v Číně. Firma Lenovo v roce 2005 okamžitě navázala na výrobu notebooků série ThinkPad (původně IBM, dnes Lenovo) pocházející z počátku 21. století. Ty jsou dodnes odborníky považovány za vzor kvality, spolehlivosti a konstrukční dokonalosti.Firma Lenovo samozřejmě u této série nezůstala a sama pokračovala v dalším vývoji. Díky tomu mohli vzniknout i další série: ThinkPad Nejlepší definice již zmíněného ThinkPadu je notebook pro byznys. Vyznačuje se fyzickou odolností, dlouho životností a konzervativním designem. ThinkPad je velmi oblíbený mezí managery, podnikateli a administrativními pracovníky. O jeho kvalitách asi nejlépe svědčí fakt, že ThinkPad je jediný notebook certifikovaný pro užívání na ISS (Mezinárodní vesmírná stanice). ThinkPad zároveň nabízí rozsáhlé možnosti zabezpečení uživatelských dat, a vzhledem k jeho zacílení na obchodní sektor je vyvinut tak, aby spotřeba energie byla co nejnižší. IdeaPad Dalo by se říct, že tato série je pravým opakem řady ThinkPad. Je určena zejména pro domácnosti a klade důraz na design, styl a multimediálnost. IdeaPady už zcela vyvinula společnost Lenovo, na rozdíl od ThinkPadů nejsou dědictvím IBM. Série ThinkCentre je v podstatě stolní alternativou ThinkPadu, a další řada IdeaCentre je stolní alternativou IdeaPadu se všemi vlastnostmi popsanými výše v textu. Proč si koupit Lenovo? Pokud si pořídíte notebook od společnosti Lenovo, kupujete si jeden z nejkvalitnějších počítačů na trhu. Každý chytrý uživatel ví, že není zas tolik důležité jak notebook vypadá. Stěžejní je, co má notebook uvnitř, z komponentů jaké kvality je sestaven. Při koupi počítače od společnosti Lenovo si nekupujete okázalý design a další vlastnosti, které sice dobře vypadají, ale pro funkci nemají žádný význam. Kupujete kvalitu, životnost, rychlost a užitečnost vyráběnou podle konceptu IBM, vynálezce stolních počítačů. Posuďte sami: Copak byste nechtěli mít notebook, který je tak kvalitní, že jako jediný splňuje nesmírně náročná kritéria pro užívání na Mezinárodní vesmírné stanici?\nVíce o značce Lenovo\nCelý příběh tchajwanské společnosti Acer Incorporated začal v roce 1976, kdy Stan Shin založil malou firmu pojmenovanou Multitech, o jedenácti lidech a s počátečním kapitálem 25 tisíc USD. Firma se v počátcích zaměřila na výrobu polovodičových součástek, výuce a školení v oboru mikroprocesorů. Takže není žádným překvapením, že jejich první komerčně úspěšný výrobek byl MicroProcesor. V osmdesátých letech Acer ovládl celý asijský trh obchodními řetězci AcerLand a to jen díky velké oblibě svých výrobků.\nVíce o značce Acer\nRoku 1989 založili společnost čtyři počítačoví inženýři firmy Acer a jako název zvolili poslední čtyři písmena ze slova Pegasus, což byl bájný řecký okřídlený kůň, který ztělesňoval sílu, čistotu a dobrodružného ducha. Asus začínal jako malý výrobce základních desek s několika málo zaměstnanci a dnes patří mezi přední technologické společnosti.\nVíce o značce Asus\nKe vzniku Toshiby došlo díky sloučení dvou společností v roce 1939, v předvečer druhé světové války. Jednou z nich byl první japonský výrobce telegrafního zařízení Tanak Seisakusho a druhou první japonský výrobce elektrických lamp Hakunetsusha, fungující pod jménem Tokyo Denki. Nový podnik svým názvem ještě dlouho ctil oba předchůdce.\nVíce o značce Toshiba\nFirma Sony byla založena roku 1946 v Tokiu inženýrem Masaru Ibukou a fyzikem Akio Moritou. Zprvu se společnost zabývala opravami elektrických zařízení a snažila se vyrábět i vlastní výrobky, mimo jiné i tehdy populární vařič rýže. Průlom nastal v roce 1954, kdy společnost získala licenci na výrobu tranzistorů. V květnu pak uvedli na trh první japonský tranzistor a v následujícím roce i první tranzistorové rádio.\nVíce o značce Sony\nV roce 1923 založila japonská firma Furukawa Electric a německá firma Siemens AG společnost Fuji Electric kvůli podpoře domácí výroby generátorů a elektrických motorů v Japonsku. Název Fujitsu vznikl z počátečních písmen Fu z Furukawa a Ji z jimensu, což je japonským přepis pro Siemens. Kromě motorů a generátorů začala firma dovážet i telefony a přepínací systémy.\nVíce o značce Fujitsu\nHistorie tchajwanské společnosti MSI sahá do srpna 1986. V té době ji založilo pět zakladatelů – Joseph Hsu, Jeans Huang, Frank Lin, Kenny Yu a Henry Lu. V počátcích se firma zaměřovala na vývoj a výrobu počítačových mainboardů a grafických karet. V roce 1987 proto vyrobila první přetaktovatelný motherboard a o deset let později uvedla první grafickou kartu.\nVíce o značce MSI\nHistorie společnosti Panasonic odstartovala okamžikem, kdy Konosuke Matsushita založil společnost Matsushita Electric Devices Manufacturing Works v roce 1918 se svou manželkou a švagrem. Společnost se zaměřovala na výrobu elektrických zařízení, a tak jejich prvními výrobky byly izolační desky a objímky pro elektrické lampy.\nVíce o značce Panasonic\nNa úplném počátku stáli dva kamarádi – Steve Jobs a Steve Wozniak, kteří vyráběli a prodávali speciální elektronické krabičky umožňující bezplatné dálkové volání. V roce 1975 se Wozniak seznámil s novým počítačem Altair 8800, který ho inspiroval k tomu, aby si postavil svůj. Když pak hotový počítač spatřil Steve Jobs, okamžitě v tom viděl příležitost, a tak 1. dubna 1976 ještě se společníkem Ronaldem Waynem založili společnost Apple Computer. Wayne však projekt brzy opustil a svůj podíl firmě prodal za 800 dolarů.\nSpolečnost Samsung Trading Company, kterou založil Byung-Chul Lee 1. března 1938, byla zpočátku zaměřena na export lokálních potravin – prodej sušených korejských ryb, zeleniny, ovoce, nudlí a rýže. Malý podnik se začal postupně rozšiřovat a vzkvétat. V roce 1953 firma vytvořila první rafinérii na cukr a pod vedením Leea společnost nadále prosperovala. Díky tomu pak expandovala i do mnoha dalších oborů jako textilní průmysl, pojišťovnictví, zabezpečení.\nDějiny společnosti IBM se začaly psát už v roce 1880, kdy byly patentovány první technologie pro hromadné počítání. Vynálezci a inženýři těchto technologií se pak spojili pod názvem C-T-R (Computing-Tabulatin-Recording Company), která byla oficiálně založena 16. června 1911.\nVíce o značce IBM


Trezor digitální 230x170x170mm, černá, 8799 - Slevnuj.cz\nDomů / Dům a zahrada / Trezor digitální 230x170x170mm, černá, 8799\nElektronický trezor je perfektním řešením pro ukládání cenných, cenných předmětů ve vašem vlastním domě, kanceláři nebo na jiném místě, kde je důležité zabezpečit cennosti a dokumenty.\nrozměry (délka / šířka / výška): 23/17,5 / 17 cm\nElektronický trezor je perfektním řešením pro ukládání cenných, cenných předmětů ve vašem vlastním domě, kanceláři nebo na jiném místě, kde je důležité zabezpečit cennosti a dokumenty . Trezor bude fungovat také v hotelovém pokoji, kde zajistí klid hostů v něm ubytovaných, kteří budou schopni bezpečně uložit nejen platební prostředky, ale i cestovní doklady.\nRozměry prostoru uvnitř trezoru umožňují, aby se vešel do plechů s maximální velikostí A5 a všech druhů malých předmětů vysoké hodnoty. Spodní část trezoru může být potažena přiloženým materiálem . Chrání vaše šperky nebo jiné cennosti před náhodným poškozením nebo poškrábáním. Na přední straně dveří je elektronický ovládací panel. Je napájen ze 4 baterií (součástí sady). Máme také přístup k tradičnímu zámku klíčů . Umožňuje nouzové otevření trezoru pokud zapomenete svůj kód. Klíč by proto měl být skrytý mimo trezor, aby nedovolil neoprávněný přístup. Na dveřích je nainstalován knoflík pro otevření bezpečných dveří . Signalizační LED nad panelem poskytují informace o stavu baterie a také o tom, zda činnosti vykonáváme správně. Když je třeba baterii vyměnit, LED se po otevření trezoru otevře. Pomocí panelu můžete nastavit a změnit svůj osobní přístupový kód. Pokud je přístupové heslo zadáno třikrát nesprávně, ozve se výstražný tón a klávesnice se zamkne na 30 sekund.


letecká archeologie: Zápisník hledá pátrá ... - Ostrava - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Knihy > Hobby, odborné knihy > Inzerát č. 113943406\nletecká archeologie: Zápisník hledá pátrá ...\n- [30.12. 2019]\nZápisník hledá, pátrá, objevuje -\nvyšlo 2012, 152 str., pátrání po sestřelených letadlech v rámci celé Moravy a Slezska, foto nálezů, mapky, popis tras na lokality, výpovědi pamětníků,nepostradatelná pro hochy s detektorem,poštovné platba na účet 68 kč, dobírka 120 Kč\nletecká archeologie: Pod křídly je Ostrava - [30.12. 2019]\nvydáno 1985,290 stran, 25 kapitol = 25 bádání po sestřelených letadlech: Jilešovice,Pustá Polom,Guntramovice, Bohuslavice, Dětmarovice, Hrabyně .... očité výpovědi pamětníků, pátrání v ruských archívech, setkání s pozůstalými ... jedinečná a nepostradatelná kniha všech hochů s detektorem. 285 Kč, po ...\n285 Kč Ostrava\n723 00 28 x\nletecká archeologie: Po stopách zlomených křídel - [30.12. 2019]\nvyšlo 2011, 80 str., vydal klub KVH, pátrání po 40ti sestřelených letadlech v rámci Ostravské operace, foto nálezů, mapky, přesný popis tras na lokality + GPS, výpovědi pamětníků,nepostradatelná pro hochy s detektorem, objednávky pouze na jkmineral@seznam.cz , poštovné platba na účet 75 kč, dobírka ...\n723 00 26 x\n©2020 Bazoš - Inzerce, Bazar Hobby, odborné knihy\nInzeráty Knihy celkem: 42676, za 24 hodin: 957


Nezařazené Archivy - Kabelkomania.cz\nRychlé dodání a kvalitní servis, to jsou hodnoty, které je potřeba dodržovat. Jedinečné kabelky, prvotřídní kvalita a rychlé doručení. To jsou důvody, proč nakupovat na internetu. Elegantní dámské kabelky nikdy nebyly tak dostupné. Přesvědčte se sami. Nabídka kabelek je pravidelně aktualizovaná, takže máte u nás jasný přehled o tom, co je trendy a co už má svou slávu za sebou. Náš web je pro vás tím pravým řešením. Dobrý nákup nikdy kabelek vybere opravdu každý. Kvalitní kabelka sluší každé ženě.\nPeněženka Pierre Cardin 8824 černá


Průjmy telat - zásady léčby | Mgr. Markéta Prenerová\nNáš chov 8/2012 Doc. Ing. Oldřich Doležal, DrSc.\nTele je ve věku pěti dnů bez většího zájmu o příjem krmiva. Výkaly jsou kašovité a řídké s bílým, žlutým až nebezpečným zeleným zbarvením. Předtím bylo normálně krmeno 2 x denně, 2 až 3 litry teplého mléčného nápoje.\nTele projevuje určitou životnost, pohybuje se, leží, přežvykuje. Nejsou zřetelné žádné projevy onemocnění. Pouze okolo ocasní krajiny jsou plochy pokožky silně znečištěné od řídkých výkalů. Tělesná teplota činí asi 39,2°C. Vzniklý stav je většinou výsledkem neadekvátní výživy, resp. techniky krmení.\nV tomto případě se někteří praktici bohužel stále vrací k nepodávání mléčných nápojů a preferenci pouze elektrolytických nápojů. Opačný názor je na štěstí v současnosti také uplatňován. Krmné mléko (nativní mléko se pasterizuje) se dále podává, avšak v menší dávce a rehydratační terapie je doplněna o elektrolytické nápoje.\nOptimální napájecí režim telete s průjmem\nCelkový objem tekutin\nelektrolyt ad libitum\n6 - 8 litrů\n8 - 10 litrů\nHlavním problémem průjmových onemocnění telat je ztráta vody - dehydratace, ztráta elektrolytů a acidóza organismu.\nZákladem úspěšné terapie je včasná a vhodná rehydratace průjmujících telat. S rehydratační terapií je nutné začít včas, kdy telata jsou ještě sama schopna přijímat tekutiny.\nRehydratace je tedy první volbou při léčbě průjmových onemocnění. Pomocí rehydratačních roztoků dojde ke stabilizaci vody a elektrolytické bilance v organismu.\nDnes se již během léčby nedoporučuje vysazení mléčného nápoje. Roztok podáváme střídavě s mléčným nápojem nebo ho přidáváme do něj. Pokud tele nepije, musí se podat teleti nuceně! Při těžkých stavech je třeba volat veterinárního lékaře.\n4. Typy průjmů\n°Nutriční, dietetický - normální tělesná teplota do 39,2°C, bez příměsi hlenů a krve ve stolici -rehydratační léčba bez použití antibiotik: HYDRATAN\n°Infekční - tele s horečkou nad 39,3 °C, možnost příměsi krve či hlenu ve výkalech - rehydratační léčba: HYDRATAN doplněná případně o léčbu antibiotiky. Použití antimikrobiálních přípravků při včas zahájené rehydratační terapii není nutné. Antibiotika aplikujeme pouze v indikovaných případech, jako je např. salmonelóza. V těchto případech je vhodná jejich kombinace s nesteroidními antiflogistiky\n°Nezastavitelný průjem - v těchto případech je vhodné použít adsorbencia, která zadržují vodu v trávicím traktu a zároveň jsou i schopná vyvázat patogeny -černé uhlí, tanin. Tanin je navíc schopen i zastavit drobná krvácení a chránit sliznice zažívadel tvorbou tenkého zpevněného filmu na povrchu sliznic - HYDRATAN STOP.\nJe vhodné doplit léčbu průjmů podáním probiotik pro obnovení střevní mikroflóry (zvláště tehdy, pokud je léčba průjmu doplněna léčbou antibiotickou).\nHydratany a GMO\nHydratany podle Vás\nVesta pro masná a větší tela již v prode


Povlečení PARIS fototisk, bavlna hladká (více rozměrů) | Internetový obchod Chci POVLEČENÍ.cz\nPovlečení PARIS fototisk, bavlna hladká (více rozměrů)\nPaříž jako věčný symbol svobody, nezávislosti, lásky a snílků - nyní může vstoupit do Vašich ložnic v podobě ložního povlečení - PARIS. Povlečení je ze 100% bavlny. U povlečení z kolekce Matějovský je použit vysoce kvalitní materiál se speciální úpravou, díky které je pevnější a zachová si svůj tvar i po mnoha vypráních. Díky speciální technice tisku je také zaručena barevná stálost. Povlečení doporučujeme prát na 40°C tiskem dovnitř, při nastavení nižších otáček ždímání si také usnadníte žehlení s vyjímkou krepového povlečení, které se nežehlí. Vyberte si to pravé právě pro Vás!\nPovlak na přikrývku tvoří nápaditá koláž motivů charakteristických právě pro Paříž, vrchní strana odpovídá vyobrazení, spodní pokrývá podobná kombinace vrchních obrázků.\nRecenzujete: Povlečení PARIS fototisk, bavlna hladká (více rozměrů)


Obyčejné letní psaní... O jídle a pohybu. | Blog Extrifit.cz\nObyčejné letní psaní... O jídle a pohybu.\nPavel Vacek | 06. 07. 2021\nPokud máte neodbytný pocit při sledování nejrůznějších médií, web Extrifit nevyjímaje, že už jste to někdy někde četli, nebo viděli, nelze vám upřít dobrý postřeh. Extrifit se nijak neodlišuje od dramaturgie České televize, vyjma toho, že nám nechodí peníze za nic, a tak jen oprašuju staré fláky a dávám jim nové pozlátko. Léto na mě totiž udeřilo plnou silou a než bych vymýšlel třeskutě vtipné články se špetkou nějaké té kulturistické moudrosti a okořeněné nezbytnou radou napomáhající vašemu progresu, raději se válím na lehátku poblíž naleziště nějaké té větší či menší louže, nechám do sebe bodat sluneční paprsky a nasávám do sebe alfa, beta, gama mutace rýmy. Ale fakt je ten, že přece jen sem tam zapřemýšlím, co a o čem bych měl zase psát. Leč, bohužel, nenapadá mě lautr nic. Ale aspoň už konečně chápu ekonomy, kteří tvrdí, že je nesmysl, aby Italové, Řekové a Španělé s Portugalci se svým letním pracovním tempem sdíleli stejnou měnu jako Němci. Takže tu teď z lenosti totálně vařím z vody a budu doufat, že se dostaneme k nějaké té pointě.\nAle je taky dost dobře možné, že pointa se konat nebude. Vždyť, jak se říká, i cesta může být cíl a v kulturistice, kde je cílem vybudování ideálního těla dle vkusu jednotlivého cvičence, je ten cíl vždycky v nedohlednu. Počítám, že i Ronnie Coleman se při převzetí další a další sošky Eugena Sandowa říkal, že příště to už bude zase lepší a větší… Já si zase říkám, že příští rok bych mohl ušetřit víc korun, abych se na starý kolena odstěhoval někam, kde je takhle pěkně pořád. Miluju totiž léto, ačkoliv je to období, kdy se ze zažitého kulturistického stereotypu odchýlím asi nejvíc. Dietní prohřešky jsou na denním pořádku a moje skladba suplementů se radikálně liší. Na snídani si dám víc pečiva jak obvykle, protože si klidně dojdu pro čerstvé, což se v následujícím ¾ roku v plískanicích už nestane, přidám si víc ovoce, neboť si díky lepší dostupnosti už nemusíte brát hypotéku na dvě kuličky vína a tři jahody. Bez svačinek Break si den už ani neumím představit a takový mangový Break s mlékem a nakrájenou broskví, hmmm, panečku, to je normální lehký letní pamlsek.\nA co teprve takhle High80 v nějaké ovocné příchuti, rozmixovaný s hrstí jahod v mléce a s kostkami ledu? Bohajeho…, milkshake od mekáče proti tomu chutná jak rozmočená zubní pasta. Protein Caffe u bazénku? Znáte něco lepšího než si dopřávat proteiny v ledové kávě, ležérně je cucat brčkem a kochat se výhledem na krajinu, nebo ještě líp na něčí pěkný zadek. Nebo jiný kousek těla dle preference pozorovatele a poslouchat při tom nějaký ten letní song? Na světě je v tu chvíli tuze krásně a podobných okamžiků v životě moc není. Pokud se tedy nejmenujete Dan Bilzerian, nebo někdo jemu podobný a vaší hlavní náplní dne je rozhazovat kolem sebe rodinný majetek.\nAkorát bych po tom všem, co jsem teď napsal, měl slyšet růst svou podkožní vrstvu sádla a inzulin by mi měl lítat jak na centrifuze. Což by nebylo to nejhorší, neboť by mě mělo mléko zahlenit tak, že bych ucpal všechny odsávačky rýmy v okruhu 100 kilometrů. A až bych se z toho dostal, sesypala by se na mě tlupa nadšenců do pití proteinu, kteří by mě zlynčovali za to, že jsem si rozmíchal tento drahocenný prášek v mléce. Což je svatokrádež a rouhání a pokud by to nebyl High, ale dokonce Hydro, trestem by nebyl pouze veřejný lynč, nýbrž vcelku jistá vidina kulky do týlu.\nJenže nic z toho se neděje. Vlastně bych měl říct, že mám lepší formu než v jiném období roku. A měl bych ji ještě lepší, kdybych dokázal odolat těm kilům zmrzliny. Což se bohužel taky nestane. Možná je to tím, že přes léto taky trávím mnohem míň času na sociálních sítích a tak si nepřečtu, co všechno bych neměl jíst, protože mě to minimálně zabije, nebo aspoň fyzicky zničí, a že cukr z ovoce je něco jako neutronová bomba. Nedozvím se ani, že když nebudu jíst BIO, že se z mých vnitřností udělá chemická skládka. Nebudu vědět, že slepicím bohužel nepřikládají regenerační zábaly za krk, když mi zrovna kadí vejce a tak nemám šanci přejít na veganskou stranu barikády. Největší riziko je ale v tom, že nebudu mít šajnu, že ten chutný kousek čerstvého pečiva obsahuje lepek, který mi nejdříve do konce prázdnin zničí imunitu, načež mě stihne demence, takže si budu slintat na triko až se s vámi budu bavit někde na stánku. A když nic z toho nevím, nemusím si ničím z toho stresovat.\nKdysi dávno jsem přirovnal svůj vztah k facebooku ke vztahu hovnocucaře k jeho hovnohadici a od té doby mě nic trefnějšího nenapadlo. Stejně jako on potřebuje tu hadici k vydělávání korun, tak i já potřebuju tu síť a v obou případech z toho většinou nic povznášejícího netryská. Dnes a denně jsme doslova zavalení informacemi, co nemůžeme, co nám škodí, co nám ubližuje, jaké rizika jsou kolem nás, kde nás co přejede, kdo nás zabije, na co umřeme a kdy. Šokující titulek prodává, zdravý rozum už ne. Je třeba vymýšlet nové hrozby, abychom mohli vzápětí přijít s novou a zaručenou dietou a revolučním produktem. Vůbec netuším, kde se vzala ta všeobecná hysterie kolem lepku, Bio potravin, laktózy, ketodiet, veganství a podobných divočin, mnohdy hnaných až do samotných extrémů, ale vím, že toho na mě každý den vyskočí tuna.\nJak to, že to je až teď? Copak se housky pečou z jiné mouky než dřív? Já totiž neznám žádného spolužáka, který by v dětství trpěl celiakií. Což je dobře, protože by k sobě neměl alergického kámoše s laktózovou intolerancí. Dnes neuplyne týden, kdyby se mě někdo neptal, kolik je v proteinech laktózy a jestli jsou naše produkty bez lepku. Nechci nijak chytračit, ani to zlehčovat, ale myslím si, že drtivá většina, která se toho obává, žádnou alergii nemá. Každopádně však na získání intolerance usilovně pracuje, neboť když se něčemu důsledně vyhýbáte, později už to budete zpracovávat jen stěží. Vím, o čem mluvím, neboť jsem nikdy neholdoval tuku. Kostka másla mi vydrží přibližně 15 let. Takže když si dám dnes nějaký tučnější pokrm, nejpozději do 30 minut vyslídím nejbližší wc i kdyby mělo být na jiné planetě.\nMožná, že to je právě léto, které nám ukazuje cestu k ideálnímu zdravému fitness stylu. Vyvážená potrava s přirozeně vyskytujícími se vitaminy v ovoci a připravená z čerstvých surovin. Spousta pohybu, žádné extrémy a psychika, která je zaměstnaná reálnými zážitky a příjemnými stimuly, a ne sledováním životů druhých, je to, co vám napomůže k lepší formě než extrémní jídelníčky plných módních trendů. A možná je to léto, které vám připomene tu nejzákladnější pravdu všech diet, kterou je jednoduchá rovnice o tom, kterak menší příjem kalorií oproti většímu výdeji způsobí, že se vaše faldy začnou povážlivě tenčit. Takže až se budete zase půl dne cachtat v moři, klidně si tu zmrzku dejte..\n1.Jsem tlustá kvůli štítné žláze. Léčím to chipsy a litry coly. 39.166 zhlédnutí2.Zvětšete svou sílu21.905 zhlédnutí3.Když už dřepy nesnesu, spásu hledám v Legpressu9.258 zhlédnutí4.Lenost jako nové náboženství? 8.723 zhlédnutí5.Tréninkové tipy pro naturální cvičence 7.901 zhlédnutí6.Inzulinové okno a jak ho využít. 7.424 zhlédnutí7.Udělejte jednu změnu 6.187 zhlédnutí8.A jak je to s alkoholem při tom fitnessování? 5.057 zhlédnutí9.Jednoduché principy, které vám pomohou od stagnace 4.925 zhlédnutí10.Mám tu pro tebe poslední vědecky ověřenou radu, zlato...4.335 zhlédnutí11.Jak se zbavit pocitu vyhoření3.292 zhlédnutí12.Víte všechno o bílkovinách, hydrolyzolátech, peptidech a aminokyselinách? 3.004 zhlédnutí13.Co je základním kamenem pro svalový růst? 2.252 zhlédnutí14.Jakmile se nepodrbeš na zádech, jseš odepsanej, kámo...1.911 zhlédnutí15.Odpočívej a panuj – jak nastavit pauzy mezi sériemi? 1.610 zhlédnutí16.Metody ležingu ve sportu1.355 zhlédnutí17.Andy, naval prachy, my tady ten rasismus vymýtíme 1.329 zhlédnutí18.(skoro)zázrak jménem Glutamin1.272 zhlédnutí19.Blahobyt vás brzdí v progresu. A my, pisálci, taky. 1.180 zhlédnutí20.Vojta Koritenský: Hejtují mě neexistující lidi 1.092 zhlédnutí21.Kristýna Seidlová - trénink nohou v objemovce960 zhlédnutí22.Otázky metabolismu, aneb co o něm možná nevíte 880 zhlédnutí23.Pavel Koukal - 2 týdny do Arnold Classic793 zhlédnutí24.Existuje něco jako nejlepší doporučení? 735 zhlédnutí25.Než odsoudíte kladky a stroje 534 zhlédnutí


Dražby nemovitostí Bukovice (Náchod) - aktuální nabídka nemovitostí\nDražby nemovitostí Bukovice (Náchod)\nNalézáte se na našem portálu s realitami v sekci určené pro dražby nemovitostí Bukovice (Náchod). Využijte všechny naše dostupné nabídky filtrace druhů realit na základě uvedení ceny, plochy a více konkrétnější lokality pro nemovitosti Bukovice (Náchod) k dražbě pro ještě přesnější objevení, přesně toho co hledáte.\nKategorie Reality Bukovice (Náchod) na dražba se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Reality Bukovice (Náchod) na dražba neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Reality Bukovice (Náchod) na dražba právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Reality Bukovice (Náchod) na dražba\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Reality Bukovice (Náchod) na dražba, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Reality Bukovice (Náchod), a to Reality Bukovice (Náchod) na prodej, Reality Bukovice (Náchod) na pronájem, Reality Bukovice (Náchod) na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Reality Bukovice (Náchod) na dražba nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Reality Bukovice (Náchod), Reality Bukovice (Náchod) na prodej, Reality Bukovice (Náchod) na pronájem, Reality Bukovice (Náchod) na dražba.\nReality Bukovice (Náchod) na dražba upřesnění typu nemovitosti\nDocela široké hledání v kategorii Reality Bukovice (Náchod) na dražba, vůbec nevíme co přesně hledáte za druh nemovitosti. Vyberte si z kategorie Reality Bukovice (Náchod) na dražba vhodný druh/typ nemovitosti, který odpovídá Vaši představám.\nDalší lokality v okolí Reality Bukovice (Náchod) na dražba\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Reality Bukovice (Náchod) na dražba, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Reality Bukovice (Náchod) na dražba. Určitě lépe naleznete Reality Bukovice (Náchod) na dražba, který hledáte.


Prohlášení provozovatele - Svazek obcí okresu Plzeň-jih pro odpadové hospodářství\nTyto webové stránky provozuje Odpady Plzeň-jih. Webové stránky využívají redakční systém GCM, který je poskytován společností Galileo Corporation s.r.o.\nSprávcem veškerého obsahu je Odpady Plzeň-jih, se sídlem Čižická 133, 33209 Štěnovice. Veškeré osobní údaje návštěvníků webových stránek, které jsou prostřednictvím těchto webových stránek poskytovány, jsou spravovány výlučně správcem obsahu webu.\n377 916 205\nSvazek obcí okresu Plzeň-jih pro odpadové hospodářství © 2019


Samolepící filc tl. 1 mm na ochranu trupu ve styku s křídly a VOP - Ladas model\nDomů / Ostatní užitečné věci / Modelářská bižuterie a drobnosti / Samolepící filc tl. 1 mm na ochranu trupu ve styku s křídly a VOP\nSamolepící filc tl. 1 mm na ochranu trupu ve styku s křídly a VOP\nSamolepící filc tl. 1 mm na ochranu trupu ve styku s křídly a VOP. Šířka 20 mm, délka 10 m.\nSamolepící filc tl. 1 mm. Šířka 20 mm, délka 10 m. Filc po nalepení na trup slouží jako ochrana před poškozením povrchu trupu ve styku s křídly a VOP vlivem vibrací a zároveň i snižuje hluk a rezonance např. u celokompozitových modelů. Délka pásu 10 m Vám vystačí na několik obřích modelů.\nOsvědčený způsob aplikace:\nPáska šířky 20 mm je dostatečně poddajná na to, aby šla nalepit ve tvaru profilu křídla. Postup:\nSestavíte model na vyvýšeném místě (stole), abyste se snadno dostali i pod křídla a nemuseli u toho ležet.\nNormální barevnou lihovou fixou (ne mikro ani tlustou pro psaní na popisovací tabule) obkreslíte tvary profilů křídel a polovin VOP na trup. Šířka čáry pak odpovídá ideálnímu přesahu nalepeného filcu.\nProtože při obkreslování určitě zabarvíte fixem i hrany křídel a VOP, co nejdříve je očistěte lihem.\nZačněte např. na horní straně profilu křídla. Ostrými nůžkami upravte konec pásky - zastřihněte šikmo (po osu profilu) a upravte tvar v náběžné části profilu tak, aby páska kopírovala tvar náběžné hrany profilu. Z počátku filcové pásky odlepte krycí folii a filc nalepte upraveným tvarem do náběžné části profilu a dále pásku za současného odlepování folie pomalu tvarujte a současně nalepujte tak, aby hrana pásky přesně kopírovala vnější okraj barevné čáry. U odtokové části profilu zase ostrými nůžkami pásku zastřihněte šikmo (po osu profilu) a ukončete. U obřích modelů s velkou hloubkou křídla stačí upravit tvar pásky v prvních cca 3-4 cm od náběžné hrany a pak už pásku lze krásně tvarovat podle tvaru profilu, protože páska je poměrně poddajná.\nStejným způsobem nalepíme filcovou pásku i na spodní části profilu a na zbývajících místech. U VOP je práce náročnější na zastřihování, ale i tak jde práce velmi rychle od ruky.


Dřeviny, které lákají - Dumazahrada.cz\nDřeviny, které lákají\nEMPTYUSER | 20. ZÁŘÍ 2006\nV Evropě je tolik nádherných dřevin, tak proč se sem dovážejí z ostatních světadílů? Důvodů je hned několik. Mezi ty nejpádnější...\nAutor: archiv V Evropě je tolik nádherných dřevin, tak proč se sem dovážejí z ostatních světadílů? Důvodů je hned několik. Mezi ty nejpádnější patří vlastnosti a hned další je atraktivní vzhled. Zkrátka exotika je lákavá… Právě odlišnost exotických dřevin přitahuje pozornost výrobců i návrhářů, kteří jsou si dobře vědomi, že přinesou-li na trh jiný - neokoukaný produkt, mohou relativně snadno zapůsobit na spotřebitele. A to může mít příznivý vliv na ekonomický přírůstek do firemního rozpočtu. V době vyspělé techniky je možno zpracovávat téměř všechny dřeviny. K řezání se mj. využívá i vodní Autor: archiv paprsek nebo laser. V Čechách můžeme zakoupit výrobky z nejrůznějších exotických dřevin, vedle vzhledu vybíráme materiál především podle vlastností. Volíme podle umístění, způsobu užití a s ohledem na namáhání. Zahrady a terasy Většina exotických dřevin je vysoce odolná vůči nevlídnému počasí, nevadí jim vysoká vlhkost, žár slunce a ani po letech neztrácejí přirozené zbarvení. Právě proto se často využívají k výrobě zahradního nábytku. Nejčastěji vyhledávané je teakové dřevo, jehož typická Autor: archiv hnědá či medově nazlátlá barva působí velmi příjemně a zasazená do zahrady či na terasu vytváří s okolní přírodou harmonický celek. Konečný barevný efekt je závislý nejen na napuštění nábytku teakovým olejem, který se doporučuje jednou přibližně za pět let obnovit, ale i na způsobu broušení finálního výrobku. Cena nábytku z teakového dřeva patří k vyšším, i tak lze na našem trhu najít výrobky v příznivé cenové relaci. Nábytek z teaku je přibližně o 30 procent dražší než nábytek z měkkého dřeva, užitná hodnota je však mnohonásobně vyšší. Mezi další dřeviny s podobnými vlastnostmi patří robini (obchodní název rotimber), jatoba, yellow balau (obchodní Autor: archiv název yebano) ad. Dřeviny se používají nejen k výrobě zahradního nábytku, ale také roštů, obložení či venkovních paravánů a zahradních doplňků, např. altánků, truhlíků ad. Koupelna Nestandardní podmínky vytváříme v koupelně, kde při sprchování či koupeli vzniká v místnosti množství páry a vlhkosti. Přejeme-li si právě do této místnosti dřevěné obložení, podlahu apod., musíme zvolit dřevinu, které tyto Autor: archiv extrémní podmínky nevadí. Používat se vždy musí dřevěný masiv, známé jsou brazilské dřeviny massaranduba nebo ipe, jejichž dostatečná tvrdost a hustota dovolují použití i v takto vlhkém prostředí. Pokládají se klasickým lepením na pero a drážku, nebo se dřevo přibíjí na dřevěný rošt, který zajistí naprostý odvod vody a perfektní vyschnutí. Povrch dřeviny se ošetřuje voděodolným lakem, popřípadě olejem. Ochrana je tak znásobena, prodlužuje se životnost materiálu a je více příjemný na dotek. Podlahové krytiny Autor: archiv Exotické dřeviny jsou oblíbené také k výrobě podlahových krytin. Mezi nejvyhledávanější patří merbau, jatoba, jarach, ořech, rosewood ad. Typické je pro ně tmavší zbarvení, a protože patří mezi tvrdší materiály, jsou vhodné do místností s vyšší zátěží, např. vstup do domu, polyfunkční místnost (obývací pokoj s kuchyní). Z estetického hlediska by pokoj měl být dostatečně velký, protože ho tmavší provedení bude opticky zmenšovat. Také podlahové krytiny z exotických dřevin patří mezi dražší produkty, obecně můžeme počítat, že cena vzroste až o 1.000 Kč/m2 oproti běžným dřevinám. Víte, že… Dřeviny mohou být povrchově upraveny speciální technologií zaručující dlouhodobý svěží vzhled a zvyšující odolnost nábytku. Ptejte se po nano technologii -td-Foto: EGOÉ, HANSGROHE, CATALAN ITALIA, GALOTTI A RADICE


Mějte skvělé sídlo | Okdc\nMějte skvělé sídlo\n24.12.2021\tŽádné komentáře\nNež se někdo pustí do podnikání, měl by určitě dobře zvážit všechny předpoklady, jež pro to má, a také všechna úskalí, jež to pro něj může mít. Do podnikání by se zkrátka mělo vstupovat s rozmyslem a po zralém uvážení, aby se nakonec třeba neprodělaly kalhoty jenom kvůli nějakému tomu banálnímu opomenutí nebo podcenění něčeho.\nA co se u podnikání nesmí podceňovat? Například i otázka toho, kde se bude podnikat a jak bude takové místo na očekávané zákazníky působit. Ono totiž nestačí jenom nabízet nějaké výrobky nebo služby, které se těší poptávce, nestačí mít jenom ceny, které se jeví být ve srovnání s těmi konkurenčními skvělé. Důležité je i to, jak podnik na veřejnost působí, jaký dojem vzbuzuje.\nKdyž si my zákazníci máme vybrat, zda si pořídíme totéž od známé firmy sídlící na dobré adrese nebo od nějakého podniku odkudsi ze zapadlého koutu naší země, zvolíme si jistě to, co líp vypadá. A ti druzí podnikatelé přijdou zkrátka.\nVšichni soukromníci by tedy jistě chtěli mít budovu, která by je důstojně reprezentovala, ve které by vzbuzovali důvěru zákazníků. Jenže většina podnikatelů nemá takové peníze, jež takový objekt stojí, a ani ti, kteří snad peníze mají, nemusí vždy najít to pravé, protože podobných nemovitostí není mnoho.\nA když chce někdo důvěryhodné sídlo, ale nemůže si ho z nějakého důvodu dovolit, může vsadit aspoň na virtuální sídlo Ostrava, které může být často dokonalou alternativou.\nV takovém sídle si může kterýkoliv podnikatel pořídit svou firemní adresu, tady si může zařídit vyřizování pošty a papírování, tady může mít zdarma i telefonní číslo či fax. A to za pakatel. Protože si takové sídlo nekupuje ani nepronajímá. Pořizuje si tu jenom omezené množství služeb, jež se mu hodí.\nA s takovým virtuálním sídlem se určitě zaboduje u zákazníků, což je jeden z předpokladů podnikatelských úspěchů.


Etiopská směs koření berbere pro africkou kuchyni - FreshBites. | FreshBites.\nBerbere (někdy také berber) je ostrá a voňavá směs koření, bez kterého se neobejdete při přípravě jídel africké kuchyně. Velice oblíbené je například v Etiopii, kde se přidává do mnoha tamních pokrmů. Použít ho můžete na maso, do luštěnin, hustých zeleninových polévek i do nejrůznějších dušených jídel na způsob stew.\n3 lžičky mleté uzené papriky\nKoření, které máte vcelku, opečte krátce nasucho v pánvi, dokud nezačne vonět. Poté ho mlýnkem na koření namelte potřebné množství.\nOdměřte všechno koření a smíchejte dohromady v misce.\nKoření uchovejte ve vzduchotěsné nádobě, ideálně bez přístupu slunečního světla.\nV různých oblastech se připravuje odlišně a každý kraj má své zvyklosti a možnosti, ale stejně jako sama Afrika je i tahle kořenící směs vždycky ohnivá a silně aromatická, takže si ji oblíbí hlavně milovníci ostřejších, hodně kořeněných chutí.\nSměs můžete samozřejmě koupit od různých výrobců již hotovou, dokonce i v bio kvalitě. Složení směsi se bude lišit od výrobce k výrobci, takže doporučuji odzkoušet více druhů a najít tak ten nejvhodnější mix pro vaše chuťové pohárky. Jediné, na co bych si dala pozor, je, aby koření bylo bez konzervantů, bez glutamátu a raději i bez přidané soli. Jednak je zbytečné platit ve směsi drahých koření za sůl a hlavně si pak můžete jídlo dosolit podle své chuti.\nPokud ale stejně jako já dáváte přednost nákupu jednodruhové koření a domácí přípravě, máme pro vás recept, podle kterého si můžete berberské koření namíchat doma v kuchyni s vítězným pocitem alchymisty. Výhod to má hned několik. Zaprvé si můžete jakoukoliv směs koření připravit čerstvou v takovém množství, které ve své domácnosti dokážete spotřebovat, a tak se vám doma nebudou povalovat stovky načatých sáčků s kořením, které používáte jen několikrát do roka. Zadruhé si můžete každou směs odladit podle vlastní chuti – někdo to rád ostré, někdo zase voňavější. Zatřetí budete přesně vědět, co vaše směs obsahuje a v neposlední řadě určitě i ušetříte.\nV receptu najdete seznam různého koření. Nejlepší pro vytříbenou chuť gurmánského jazyka je koupit co nejvíce koření v celku a sami si ho namlít. Pokud to chcete dotáhnout k dokonalosti, hoďte koření před mletím do pánve a lehce ho opečte, dokud se nerozvoní. Pak bude připravená směs nejen čerstvá, ale také maximálně aromatická. Pro zjednodušení uvádíme množství koření již mletého, takže kdo chce mít naopak málo práce, může koupit koření už namleté.


TV program: 18. 6. 2017 — Česká televize\nPříběhy slavných... Otto Šimánek – 25 let od úmrtí\nStav voličské mysli. Místopředseda ČSSD Jan Birke, místopředseda sněmovny a KDU-ČSL Jan Bartošek a poslanci Radka Maxová z hnutí ANO a Pavel Kováčik z KSČM.\nPřed 45 lety zadržela policie pět mužů při pokusu instalovat odposlouchávací zařízení v předvolebním štábu Demokratické strany ve Washingtonu - počátek aféry Watergate, jež vedla v srpnu 1974 k abdikaci prezidenta USA Richarda Nixona. Více k tématu dodá mediální analytik Milan Šmíd.\nJasno nebo skoro jasno, na severovýchodě během dne až polojasno. Nejvyšší teploty 26 až 30 °C, na severovýchodě kolem 24 °C, v 1000 m na horách kolem 21 °C, na severovýchodě kolem 18 °C. Slabý proměnlivý nebo východní vítr 1 až 4 m/s.\nRychlá rota (49/57)\nDélka: 67 minutDSTADHD15+\nKdo povede ČSSD do voleb? A podaří se straně zastavit klesající preference? I o tom bude rozhovor s novým předsedou ČSSD Milanem Chovancem. Pořadem provází Vladimír Keblúšek.\nSpeciál ČT24 k 75. výročí posledního boje československých parašutistů, kteří provedli atentát na nacistického protektora Heydricha a jejich spolubojovníků. Živě vysílaný přímo z pravoslavného chrámu svatých Cyrila a Metoděje. Moderují: Jakub Železný a Karel Rožánek\nRusko v Česku a Češi v Rusku. Na tuzemské obrazovky míří nekritický Svět podle Putina, čeští dezinformátoři zase jezdí do Moskvy pro informace. Novináři a svobodný přístup k informacím – úřady se raději soudí, než by poskytly data. Třeba i Pražský hrad. Newsroom ukáže také zákulisí filmového archivu České televize.\nV pražském Rudolfinu zazní Dvořákovo oratorium Stabat mater v podání České filharmonie, Pražského filharmonického sboru, Kateřiny Kněžíkové, Kateřiny Jalovcové, Pavla Černocha a Jana Martiníka. Řídí Jakub Hrůša\n16. ročník dnešního předávání Evropských cen Trebbia ze Španělského sálu Pražského hradu. Večerem, jehož součástí je i benefiční dražba obrazů, provázejí Jitka Novotná a Ĺubomír Bajaník. Účinkují: Alena Miro - soprán a Andrew Richards - tenor. Hraje Symfonický orchestr hl. města Prahy FOK, dirigent Enrico Dovico. Kamera J. Lebeda. Režie S. Vaněk


BrainActive mozkový stimulant — Vitalita.cz\nKategorie: Posílení paměti Mozek & nervy\nBrainActive mozkový stimulant\nPodporuje paměť, koncentraci a mentální výkon.\nPřípravek obsahuje 13 přírodních látek. Snižuje únavu, dodává energii a bojuje proti stresu.\nV čínské medicíně užívá pro zlepšení paměti a krevního oběhu již přes 2 tisíce let.\nPodporuje paměť, zvyšuje schopnost koncentrace na řešení problémů a zvyšuje odolnost proti psychické únavě a stresu.\nSnižuje množství volných radikálů v mozku a pomáhá ho tak chránit před oxidačním stresem.\nZvyšuje energii, mentální výkon a pozornost, pozitivně ovlivňuje náladu, zvyšuje výdrž a zrychluje reakční čas.\nObsahuje přírodní účinné látky tzv. ginsenoidy, které podporují mentální i fyzický výkon a zvyšují odolnost proti stresu. Již více než 2000 let je ženšen užíván v tradiční Čínské medicíně pro své povzbuzující a adaptogení účinky i jako prostředek pro zvýšení celkové vitality.\nNeesenciální aminokyselina důležitá pro celou řadu metabolických procesů v těle. Podporuje stabilizaci buněčných membrán v mozku a má antioxidační schopnosti. Podporuje vytrvalost a vitalitu.\nVzácná houba rostoucí v Číně, Nepálu a Tibetu. Zlepšuje energetický metabolismus, čímž pomáhá snižovat pocit únavy a podporuje fyzickou výdrž. Již více než tisíc let je tradičně užívána jako prostředek pro zvýšení fyzické výdrže a jako pomocník při rekonvalescenci při různých onemocněních.\nPůsobí preventivně proti vzniku únavy a celkově podporuje zvýšení mentálního i fyzického výkonu. Snižuje také hladiny stresového hormonu – kortizolu.\nNezbytná při tvorbě životně důležitých látek pro tělo i pro mozek jako jsou aminokyseliny, hormony a mnoha dalších. Je nezbytná pro chemické procesy v mozku.\nV 1 kapsli – 100 mg bakopa drobnolistá, 100 mg guarana, 50 mg kofein, 50 mg taurin, 30 mg Eleutherococcus, 20 mg klanopraška čínská, 20 mg jinan dvoulaločný, 20 mg rozchodnice růžová, 20 mg ženšen, 10 mg DMAE, 20 mg housenice čínská, 3 mg vitamín B5, 1 mg vitamín B6, želatina, voda.\nLípa – tinktura z pupenů\nPovzbuzuje jaterní aktivitu, usnadňuje trávení. ...více\nGinkgo biloba – Jamieson\nPomáhá zachovávat kognitivní funkce i s narůstajícím věkem. ...více\nMelatonin spánek organizuje, zatímco výtažky z kozlíku jej udržují. ...více


V Bohunicích nemají nic proti nevidomým\nTady nejde o nevidomé, neslyšící. Sama jsem kdysi volala do bohunické nemocnice, když dávali v TV příspěvek o nedostatku krve, a odmítli mě tak nevybíravým způsobem,že mě přešla chuť se jich ještě někdy ptát. Později jsem se dozvěděla i od dalších lidí, jak arogantního jednání se dočkali. Pokud tu krev zrovna akutně nepotřebují, setřou vás jak malého spratka.\nProblém jsme následně my, příjemci\nMF dnes, odebírám v ročním předplatném. Krev dávám od svých 18 let, k dnešnímu dni mám za sebou 173 odběrů. (prosím toto neberte jako vychloubání!). Vážení redaktoři MFdnes, možná děláte svoji profesi konečně svobodně, nicméně mám pocit, že věnovat upoutávku na první straně vedle názvu vašich novin a následně cca 1/2 v dalších stranách Vašeho deníku popisovat kterak nevidomá dárkyně byla odmítnuta ve svém dobrém úmyslu darovat krev, hraničí s bulvárem! Máte pocit, že Vám BLESK "šlape na paty?". Je to nekorektní žurnalistická práce. Ve snaze upoutat, zblbnout "lidi", zacházíte skutečně velice daleko. Až se redaktorka seznámí s povinnostmi dárce, které předchází vlastnímu odběru, příště už takový článek nenapíše.\nRe: Problém jsme následně my, příjemci\nPane, pokusil jsem se odpovedet, tak to, prosim, nemazte . Tak to neni jak vy mi pisete Nejsem na te spatne strane pane!\nProč pořád slyšíme totalitní větu : "To nejde, protože"\nA pořád dookola. Jak to, že to všude jinde jde. A navíc s úctou k tělesně postiženému. A tady ve fóru se dozvídám, že překlad a vytištění stránky do braillova písma dvojjazyčně s psaným textem dohromady je stejně nákladný, jako obyčejný překlad. Každé zdravotnické zařízení ho musí mít atd.... A že je možné to zařídit dopředu a pak se jen dohodnout na datu a času a prostě jít darovat. A na druhé straně, tady už od noci (možná dříve) prudí nějací majklové1, že to není jen tak, že to chce čas a že to nejde protože by to stálo peníze.... Já zase vím, že to jde do nákladů, že jsou směrnice Evropské Unie, že na to jsou dotace (pro nepřízpusobivé, bezbarieérový přístup atd. - jen to musí někdo najít a zažádat). Jinde se zařídili, aby to šlo, i když to nejde a věřím, že to i dodatečně dořeší. Dnes není možné odstrčit nevidomého zdravého člověka, když chce darovat krev. Za takové jednání by se čechům smáli i v cirkuse Humberto. Pamatujte, všichni jednou se sejdeme v lázních po kloubní operaci.\nRe: Proč pořád slyšíme totalitní větu : "To nejde, protože"\nPokud považujete fakta za opruz, pak jsem hrdý, že prudím. Ono totiž nechat vytisknout pár kusů letáků je to nejmenší. Daleko větší problém je například získání anamnézy - jde o citlivá data podléhající mlčenlivosti, takže by musela být právně ošetřena přítomnost třetí osoby z nezdravotnického personálu. Totéž platí o podpisu příslušných listin. A záměrně vynechávám zdravotní problematiku.\nO nějakých dotacích si můžete nechat zdát. Provoz a náklady transfuzního oddělení vám Unie rozhodně dotovat nebude. Zato vám můžu garantovat, že se nějaký auditor bude pozastavovat nad tím, proč bylo vytištěno 10 letáků a použity byly 2. A jak to, že byly vůbec vytištěny, když to žádný předpis nepožaduje. Takhle to totiž v praxi chodí.\nMnohdy nejde o totalitní větu, jde o zdraví, alespoň v tomto případu. Nejde o to dát krev, ale s jistotou bezzávadnosti použít pro potřebného. To je to, oč tu běží.\nPřátelé, přečtěte si příslušný zdravotní zákon a pak teprve můžete být všichni chytří jak rádio. Transfuzka musí informace (a nejen ty o jménu a bydlišti, ale i ty o rizikovém sexuálním chování, přehledu operací, atd) získat od dárce. Ne od prostředníka či tlumočníka a pod. A to je jen jeden z problémů. Pravdou je, že musí být vše "posvěceno" několika lejstry a podpisy, ale ty slouží i k tomu aby chránily jak dárce tak i příjemce. Věřím, že na řešení těchto problémů ve FNB pracují, protože jim opravdu záleží na KAŽDÉM dárci. Jen prostě nelze dělat všechno a hned.\nBtw proč asi zrušili odpolední odběry? Kdo z Vás tam odpoledne byl?\nNevidome a hluchoneme upravuje dodatek. V kazdem pripade si nedelam iluze o etickem jednani personalu.\nMarné volání po rozumu, dav nechce ani fakta ani rozum, dav chce krev (ovšem nikoli darovat).\nPaní primářka Tesařová pobídla svého úředního šimla\nostruhami, až divoce zaržáááál.\nRe: Paní primářka Tesařová pobídla svého úředního šimla\nBrno je holt ta zlatá loď.\nco brno,češki republika - šečko problem...........místo,aby to řešili,tak nevidomého jednoduše vykopmou,už i ty špitály jsou státy ve státě,každej si dělá,co chce.když to někde jde a jinde ne.............nechápu..........\nJak i z článku vyplývá tak jinde problém není.\nAkorád v článku tak nějak zaponěli zmínit, jestli v těch ostatních nemocnicích dokumenty v brailově písmě mají, nebo jim tam posílají ty dva doktory, nebo prostě ignorují zákon a nechají slepce podepsat papír který si není schopen sám ověřit jestli nejde třeba o dlužní úpis. A ta paní s jakési nadace má asi v hlavě taky nas... řve že je to bordel, ale že by se snažila třeba přispět k tomu aby ty dokumenty nemocnice měla, tak to ji ani nehne. Ono už to je asi moc pracné oproti plácaní rypákem.\nJinde problém není, protože paní primářka Tesařová čte a zná zákon, ostatní ne a mohli by mít velký problém....\nTakové co striktně se drží nějakých mnohdy stupidních nařízeních a nepoužívají mozek, tak ty mám nejraději.\nvlastni pravidla skoro na vsechno\nJe docela úsměvné, jak se vymlouvají na brailovo písmo.\nPřeklad jedné stránky textu je stejně nákladný, jako překlad do angličtiny či do jiného jazyka. Pro komunikaci lze využít oboujazyčné psané texty - levá stránka v češtině, pravá v brailově písmu. Tedy - čirá výmluva. (Mimochodem, podobné texty i na popiskách k exponátům jsou běžně pro nevidomé připraveny v některých českých muzeích).\nRe: Je docela úsměvné, jak se vymlouvají na brailovo písmo.\nNějak pochybuju, že by si ty lejstra dělala každá nemocnice sama, takže bych to viděl spíš jako chybu v systému než v nemocnici. A hlavně, obyčejný formulář/dokument si může kdokoli za pár šupů vytisknout na jakékoli tiskárně, ale s braillovým písmem to už tak jednoduché není.\nKdyž vidím cenu toho byznysu, zadarmo bych dnes už nedával.\nBerou krev a plazmu zadarmo, prodávají za miliardy do zahraničí. Viz Diag Human. Přitom pacienti s vážnými nemocemi, např. s roztroušenou sklerózou, mají smůlu. Zdravotní pojištění platili většinou celý život.\nPrej nemaji personal..\nMno, pokazde kdyz jsem sel davat ja, tak tam polovina sester nic nedelala a hlavne ty na prijmu se docela nepretrhly. Tradicne nejvic jich pak bylo tam, kde se vydavalo potvrzeni pro zamestnavatele..\nRe: Prej nemaji personal..\nPokud mluvíte o Brnu, tak tam já potkávám dvě v kukani a jednu v šatně. Co by měly dělat kukaňsestry navíc? Plést obvazy?\n... plést obvazy. Dobrý nápad.\nJsem držitel stříbrné Jánského plakety\nDlouhodobě jsem daroval plasmu.A vím něco o Brnu. Když jsem byl na vojně, byly ve vojenské nemocnici nápisy NEJDŘÍVE BRŇÁCI, PAK CIZÍ.Bylo to těsně po revoluci a já jako inženýr jsem se docela pohádal s celým personálem a doktoři mi tam vynadali do spratků.To ještě nebyl zákon o diskriminaci.\nKdyž se chce, najde se způsob.Byl jsem v nemocnici v New Yorku a tam se mne zeptali,jsem-li rodilý New Yorčan. To mne docela urazilo, ale pak jsem pochopil dle další otázky, že to je kvůli tlumočníka. Řekl jsem, že ho nepotřebuji. Ušní lékař ale na mne vychrlil výrazy,kterým bych nerozuměl ani v češtině. To ho namíchlo, že dojde ke zdržení, že český tlumočník zrovna odjel, ale souhlasil jsem s polským.V jiné NY nemocnici to dělají telefonicky - doktorka a pacient spolu mluví z očí do očí přes telefon ve svých rodných jazycích.\nNepřijmout pacienta z důvodu jeho zdravotního omezení nebo místa pobytu je dvojnásobný trestný čin diskriminace.\nJedno pochopím, že slepý musí být předem objednáván.\nRe: Jsem držitel stříbrné Jánského plakety\nCo znamená fráze "já jako inženýr"? Trochu nechápu potřebu dospělého zcestovalého člověka, který očividně nemá týden po státnicích, vynucování si respektu vykřikováním svého titulu.\nJá to chápu tak, že i přes svoje nesporné kvality dané vzděláním se nechal unést svým majestátem a jednal jako sprostný občan středoškolsky vzdělaný.\nTO Bohunice je "vstřícností" vůči dárcům vyhlášená.\nNa této TS vycházejí dárcům opravdu "vstříc". Stačí jen nedávné omezení provozu - zrušení odpoledních odběrů ve čtvrtek. Vedení TS žije někde v oblacích, nebo si myslí, že soukromý zaměstnavatel uvolní na odběr, kdy musí zaměstnancům zaplatit z vlastních prostředků náhradu mzdy, s úsměvem a pochopením.\nNejen, že návštěvou lékaře přijde o bonus, ale pokud je třeba snížit stav, tak se proberou absence v práci a výsledek je jasný. Prý se jim to nevyplácí, přitom vždy tvrdili, že jsou vděčni za každého dárce, nemluvě o telefonátech, zda bych mohl přijet dát krev. Nelze jen brát, je třeba i dávat a vytvářet podmínky.\nDržitel stříbrné Jánského plakety.\nkolik máme transfúzních odborníků. Alespoň dle diskuse soudě. Že zřejmě "transfuzku" nezahlédli koutkem oka, natož aby věděli něco o jejím provozu, to je nepodstatné. Přitom se paní primářka vyjádřila přesně. Prostě tady se na "nějak to uděláme" nehraje. Zejména dnes, kdy soudit se se zdravotnickými zařízeními je pomalu věcí osobní prestiže.\nCelá kauza je totiž evidentně o něčem jiném, o mezilidské komunikaci a vzájemném pochopení. O schopnosti se domluvit a být ochoten se domluvit.\nZávěrem čistě ekonomické hledisko - jestliže transfuzka má, řekněme, 4000 pravidelných dárců, nakolik ekonomické je kvůli jednomu zřizovat výjimky?\njako neodborník se ptám - v čem je rozdíl napíchnout žílu vidomému a nevidomému? nejsem dárce krve - ač bych bez problémů ráda byla, ale prostě moje krev není vhodná\nZačínáte od konce. V onom napíchnutí žíly skutečně problém není. Problém je v podstatě zdravotně - právní. Dárce mimo jiné při každém odběru vyplňuje krátký dotazník a podepisuje tzv. Informovaný souhlas, což je "lejstro" ve kterém je poučen o možných rizicích. Oba papíry se povinně archivují v kartě dárce, bez jejich podpisu nemůže být odebrán. Další věcí je pak zdravotní stav dárce, i některé oční choroby mohou být kontraindikací dárcovství a naopak, krevní odběr není vždy z hlediska zdravotního stavu dárce žádoucí. Problematika dárcovství je značně složitá, vázaná řadou předpisů a zákonů.\nSama píšete : ..moje krev není vhodná..", ale tak tomu s 99ti procentní pravdědopodobností nebude, důvod ke kontraindikaci dárcovství je jiný, což Vám měl, pokud tak neučinil, vysvětlit transfuzní lékař.\nvazeny,moc kecate,tady jde zasadne o lidska prava,slepy clovek byl discriminovan ,to si asi neuvedomujete,nebo to umyslne prehlizite,ostuda\nZato vy jste vzor rétoriky a brilantní logiky. Co mají společného lidská práva s odběrem krve pro transfúzní účely?\nSe stejnou logikou můžete argumentovat, že nevidomí jsou diskriminováni, neboť jim příslušné úřady odmítají vydat řidičský průkaz.\nA vy jste ubohý chytrolín. Samozdřejmě je to trestný čin\ndiskriminace. Právo na lékařské vyšetření má každý občan ČR. A to do konce i neplatič! Podle Vás by nesměli být nevidomí přijatí k žádnému lékařskému zákroku, protože by to zvýšilo náklady na personál a technické zabezpečení. A hlavní důvod by byl braillovo písmo. Nebuďte směšný. Když se chce, najde se způsob. Když se nechce, najde se důvod. A už jste někdy byl v nějaké Brněnské nemocnici jako nebrňák? Zkuste to. Brněnské nemocnice jsou baštami totalitní diskriminace.\nRe: A vy jste ubohý chytrolín. Samozdřejmě je to trestný čin\nMýlíte se. Občan ČR má právo na lékařské ošetření. O vyšetření na vlastní žádost, pokud není ohrožen na zdraví nebo životě, nemůže být ani řeč.\nDobré ráno, už jste se probral? Odkdy je odběr krve pro transfúzní účely lékařským vyšetřením? Plácáte páté přes deváté. Přečtěte si znovu původní článek a vyjádření právníka.\nJestli tomu dobře rozumím, tak odmítnutí slepého\nnení trestný čin diskriminace? Z důvodu zdravotního omezení slepoty? Já jsem do dnes myslel, že vozíčkáři, pokud chtějí, jdou darovat krev, protože je na transfůzkách bezbariérový přístup. (kromě Brna, jak to zde vidím). A jestli dotyčná je schopná odběru, nemá žádné nemoci, pak to budete třeba vy, komu jednou bude chybět její krev. Pravda je, že v civilizovanějších zemích mají tlumočníky všeho druhu, i na braillovo písmo a podotýkám, že tam se za odběr platí. Snad je výjimkou odběr semene, tam hraje úlohu poprávka. Ale u krve je poptávka pořád. A takové jednání Brňáků mne znechucuje. Stačí dárce dopředu objednat a vyplněné a podepsané papíry i s ověřeným podpisem právního zástupce může nevidomý donést sebou. Někde je to dokonce doporučení, já jsem si při složité stomatochirurgické kostní operaci musel zajistit doléčení a dozor v nemocnici, protože to stomatochirurgie nezajišťovala. Telefonicky jsem to domluvil, pro formuláře osobně zašel a vyplněné je donesl sebou. Zažalovat Brno\nmajkle1,tak ty tady všechny poučuješ a nevíš,že před odběrem\nse provádí lékařské vyšetření? Před prvním odběrem podepíšeš poučení. Pokaždé se bere vzorek krve (už při vlastním odběru) - prostě tady poučuješ a meleš páté přes deváté. Transfůzní oddělení má líný personál, není problém vše zajistit dopředu a po domluvě si půjčit specialistu na braillovo písmo i z jiné nemocnice. Tak, jako musí každé zdravotnické zařízení umožnit přístup pro vozíčkáře a jinak postižené lidi. Jestli je postižený jinak zdáv, má právo si koupit rohlík, sahat na nákupní košík, ale také se rozhodnout darovat krev. Pokud je odběru schopen a zdravotnické zařízení není schopno vykázat náklady a má neschopný personál, musí být zažalováno a zakázat další činnost a nahradit jiným konkurenčním zařízením. Souhlasím s názorem, že je to diskriminace z důvodu zdravotního stavu. Kdyby odmítli z nějakého zdravotního důvodu, je to jasné. Ale oni odmítli z důvodu, že nebyli schopni nechat vytisknout (či vyrazit) a podepsat poučení. To je povinnost daná zákonem a všude jinde to umí!\nRe: majkle1,tak ty tady všechny poučuješ a nevíš,že před odběrem\nNikde jsem netvrdil, že se neprovádí předodběrové vyšetření - to má právě chránit dárce před nežádoucím odběrem (např. pokud má špatný krevní obraz, tlak a pod). Krevní vzorky odebírané při vlastním odběru slouží pro povinná laboratorní vyšetření odebrané krve včetně těch virologických a případné testy kompatibility před podáním transfúze.\nNež se ale přistoupí k odběru, musí být splněny ostatní zákonné požadavky. Zákon žádnou improvizaci nepřipouští a pokud ji někde praktikují, pak na své riziko. V případě maléru pak nesou plnou odpovědnost.\nOstatně, jak z článku vyplývá, dárkyně se prostě dostavila na TO a domáhala odběru. Že to nebylo technicky možné, to jí nezajímalo. Pokud tedy došlo k pochybení ze strany TO, pak bylo v tom, že jí to lékař nedokázal vysvětlit. Bohužel někteří lidé jakékoliv vysvětlení odmítají, pokuď není po jejich.\nTo docela vystihuje danou situaci, lépe než celý článek\nProstě v Brně jsou hodně pozadu a nejsou na takový případ připraveni nebo ani nechtějí, protože mají tvrdou hlavu. Kdyby byli připraveni, tak nemusí nikomu nic vysvětlovat. Ono nevidomý toho času na cestování nemá nazbyt, sám to nezvládne. A tak je vázaný na více lidí a vše zařizovat dvakrát je nad jeho síly. Určitě došlo k pochybení lékařského personálu, který je povinen na takové případy být připraven. A ze strany nevidomé je pochybení v tom, že zapomněla, že se bude nacházet v Brně a určitě to není její první zkušenost. Měla si tam nejdříve zavolat a kdyby ji odmítli, podat trestní oznámení. Myslím si, že by to nebylo první trestní oznámení na Brno.\nJen aby ještě neprosili . Je necitelný přístup k dárkyni součástí profesionála ? Dá se říct vše ..poděkovat ..ale vyprovodit dárce se slovy..nepotřebujeme si kvůli vám komplikovat život ??? Vzor -Rusko\nVy jste u toho byl? Asi ne a zřejmě jste nečetl pořádně ani článek, ani můj příspěvek. Tak to zkuste ještě jednou.\ntupá - jak se liší nevidomý dárce od vidomého? snad ta ruka s žílou je furt stejná, ne?!\njasně..jenom si představím dnešní rozhovor s úřednicí : Můžetemi říct proč....? Protože to visí venku / cedule\nano, některé úřednice jsou přímo učebnicovou ukázkou briskního intelektu\nJJ .. dala si záležet na výslovnosti ...a stejně šišlala\ntřeba ji bolely zuby\nSi mně zaskočila ......zapomněla si je doma\nno jo, proto byla tak nevrlá, ani si nemohla sníst svačinu


Chránič ruky svářečský WELDAS | Svařovací technika Kolín\nProč zvolit náš obchod?\nZkratky a pojmy ve svařování\nCo to je invertor?\nJak vybrat invertor?\nRady pro práci s invertorem\nSvařovací kabely-jaký průřez?\nNáklady na 1m svárů\nJak vybrat kuklu?\nSváření/Řezání - Stroje\nSpotřební díly MIG/MAG\nSpotřební díly TIG\nSvářecí kukly + příslušenství\nPodložky pod svářeče\nBrusivo / Kartáče\nAKČNÍ nabídka firmy Kühtreiber 2022\nAkční nabídka firmy Alfa in 2022\nÚvod » Ochranné pomůcky » Rukavice » Chránič ruky svářečský WELDAS\nChránič ruky svářečský WELDAS\nČíslo produktu: 44-3006\nbez DPH: 180,17 Kč\nChránič ruky WELDAS 44-3006LB je svářečský. Ochranný štít, který se používá na hřbet ruky. Chránič ruky je vysoce reflektivní. Všechny švy jsou dvojité a jsou prošity velice pevným odolným 5-ti pramenným KEVLAR® vláknem. Toto vlákno je odolné vysokým teplotám. Všechny kritické body jsou nýtovány nebo zpevněny zdvojením kůže. Chránič je nasouvací. Vyrábí se v jednom provedení.\nKEVLAR® - para-aramidové vlákno. Je lehké a zároveň odolné. Kevlar® je pětkrát pevnější než ocel při stejné hmotnosti. Jeho vlastnosti: Velmi odolné vůči prořezu, karbonizuje při teplotě mezi 425 °C a 475 °C, nerozpustí se, samo-zhasitelné, rozměrově stabilní, chemicky stabilní, dochází ke změnám barvy při UV záření.\nMateriál: Hliník, podklad kůže.\nPoužití: Svářečský průmysl.\nNorma: EN 532.\n, Naše zboží jsme již dodali do většiny krajů a měst. Jsme na Vás pyšní. Děkujeme za projevenou důvěru! :)\nMladá Boleslav, Most, Náchod, Nový Jičín, Nymburk, Olomouc, Opava, Ostrava-město, Pardubice, Pelhřimov, Písek, Plzeň, Praha, Prachatice, Prostějov, Přerov, Příbram, Rakovník, Rokycany, Rychnov nad Kněžnou, Semily, Sokolov, Strakonice, Svitavy, Šumperk, Tachov, Tábor, Teplice, Trutnov, Třebíč, Uherské Hradiště, Ústí nad Labem, Ústí nad Orlicí, Vsetín, Vyškov, Zlín, Znojmo, Žďár nad Sázavou,Benešov, Beroun, Blansko, Brno, Bruntál, Břeclav, Česká Lípa, České Budějovice, Český Krumlov, Děčín, Domažlice, Frýdek-Místek, Havlíčkův Brod, Hodonín, Hradec Králové, Cheb, Chomutov, Chrudim, Jablonec nad Nisou, Jeseník, Jičín, Jihlava, Jindřichův Hradec, Karlovy Vary, Karviná, Kladno, Klatovy, Kolín, Kroměříž, Kutná Hora, Liberec, Litoměřice, Louny, Mělník


Dětská vkladní knížka, Exekuce a insolvence | Banky.cz\nBanky.cz Banky.cz Bankovní poradna zdarma Exekuce a insolvence #4345, Dětská vkladní knížka\nDětská vkladní knížka, Exekuce a insolvence\n#4345, Dětská vkladní knížka, Exekuce a insolvence19.2.2018\nDobrý den, chci se zeptat, babička by chtěla založit dětskou vkladní knížku, ale já jako zákonný zástupce jsem v insolvenci. Bude to nějaký problém? Děkuji\ni v insolvenci můžete založit dětskou vkladní knížku svému dítěti. Produkt v bance můžete založit jen Vy coby zákonný zástupce dítěte (babičce vkladní knížku v bance nezaloží).\n#7551, Odměna za sepsání návrhu, Exekuce a insolvence, 23.9.2019\nDobrý den, jak je to s placením za sepsání návrhu insolvence? Právník si ji bude přihlašovat do insolvence? Měsíční odměny insolvenčního správce - jestliže se platí již při zahájení insolvencniho řízení a nákladů insolvencniho správce za přezkum pohledávek. Jde mi o to jestli se toto vše bude strhávat až že splátek insolvence nebo zda to po mne může být vyžadováno jako platba mimo splátky insolvence? Děkuji\nDobrý den, odměna za sepsání návrhu na insolvenci je regulována státem (pro jednotlivce max. 4 000 Kč bez DPH, pro manželé max. 6 000 Kč bez DPH) a měla by být placena z insolvence formou přihlášené pohledávky. Problém je, že za těchto podmínek (které jsou velmi nepříznivé pro kohokoliv, kdo by Vám službu "sepsání návrhu" poskytl) možná nenajdete nikoho, kdo by Vám návrh sepsal. Odměna insolvenčního správce se hradí z insolvence.\n#7550, Mám šanci na hypotéku s minimální mzdou?, Hypoteční poradna, 22.9.2019\nDobrý den, jsem přibližně 2 roky po insolvenci, kterou jsem doplatila dříve než za 5 let. Pracuji již 8 let v jednom zaměstnání s napsanou minimální mzdou a mám jedno dítě ve věku 10 let. Ráda bych měla vlastní bydlení. Je u nějaké banky šance na hypotéku? Pokud ano, dá se ručit tou danou nemovitostí? Moc děkuji za odpověď.\nDobrý den, ve Váš prospěch hovoří délka zaměstnání u současného zaměstnavatele (8 let), nicméně kombinace "minimální mzda, 2 roky po insolvenci a jedna vyživovaná osoba" získání hypotéky bohužel neumožní. Insolvenci vyřeší čas - banky nepůjčují lidem 4-5 let po insolvenci, tedy za 2-3 roky tento problém odpadne. Nicméně s minimální mzdou byste hypotéku nikdy nezískala - bude třeba přiznat celý příjem a nenechávat si nic vyplácet bokem.


Obchodní podmínky | Bylinky Naturius. Zdraví a krása z boží lékárny\nObchodní podmínky e-shopu Bylinky Naturius\nNázev společnosti: Naturius, s.r.o.\nSídlo společnosti: Na Barborce 4/C, 373 16 Dobrá Voda u Českých Budějovic, Česká republika, IČ: 281 37 671\nProvozovna: Bylinky Naturius, Panská 10, 370 01 České Budějovice\nOdpovědná osoba a kontakt: Silvie Hovorková, tel: 602 873 547, email: obchod@naturius.cz\nPracovní doba provozovny: pondělí – pátek: 09.00 – 18.00, sobota: 9.00- 12.00\nProhlašujeme, že data slouží pouze pro účely identifikace při nákupu ve firmě Naturius, s.r.o. a nebudou poskytnuty třetím osobám ani jinak zneužity. Potvrzením registrace souhlasím se zasíláním nabídkových e-mailů z internetového obchodu firmy Naturius, s.r.o., v souladu se zákonem č. 480/2004 Sb. O některých službách informační společnosti.\nNabídkové e-maily budou zasílány maximálně dvakrát do měsíce a velikost jednotlivých e-mailových zpráv nepřekročí 50kB. Službu zasílání novinek e-mailem můžete kdykoliv zrušit na e-mailové adrese: obchod@naturius.cz, nebo na uvedené pevné adrese.\nObjednávku je možné vyzvednout v provozovně Bylinky Naturius, Panská 10, 370 01 České Budějovice následující den za předpokladu, že objednané zboží je skladem. V ostatních případech vás budeme informovat. Objednávky lze vyzvedávat každý pracovní den od 08.00 – 18.00 hodin, v sobotu od 9.00 do 12.00 hodin, mimo tuto dobu po dohodě.\nDoručení zásilky přepravní firmou Česká pošta:\nZboží je doručováno přepravní firmou Česká pošta.\nPoštovné, pokud nebude uvedeno jinak, je účtováno takto:\n69,- při platbě objednávky předem na účet prodávajícího, platí pro zásilky s váhou do 0,2kg\n99,- při platbě objednávky dobírkou, platí pro zásilky s váhou do 0,2kg\n79,- při platbě objednávky předem na účet prodávajícího\n109,- při platbě objednávky dobírkou\nU objednávky nad 2.500 Kč poštovné neúčtujeme\nCena nezahrnuje žádné další služby, protože je Česká pošta nenabízí. Pokud nebude objednávající zastižen na uvedené adrese, obdrží do schránky oznámení o doručení zásilky. Zásilku si může vyzvednout na uvedené poště nebo požádat o opětovné doručení.\nDaňový doklad bude zaslán emailem. Záruční lhůta začíná běžet od data uvedeného na dokladu. Záruční lhůta je uvedena u každého výrobku v detailu zboží. Ve sporných případech může být záruční lhůta prodloužena o 5 (slovy pět) dní jako náhrada za čas dopravy.\nosobní odběr - platba v hotovosti při osobním odběru zboží\nVaše Bylinky Naturius, s.r.o.\nObchodní podmínky jsou platné od 1. 1. 2012 do odvolání.