Expremiér Miloš Zeman sice už nevede Stranu práv občanů, kterou nedávno založil, ale na politiku ani po neúspěchu ve volbách do Sněmovny nezanevřel. I když stále říká, že je spokojený důchodce na Vysočině, u pouhého objímání stromů, jímž je proslulý, nevydrží. "Budu pomáhat v senátní kampani, jak jsem slíbil," řekl iDNES.cz Zeman.\nStátní dluh je ...\n... výsledkem toho co kdo umí ze správců země. Nikdo není hnán k odpovědnosti velmi rychlým krokem a to je hrubá chyba. Napakovat stát a ne sebe by mělo být vyryto na státních budovách a velmi přísně dodržováno.\nKalousek: "Každý má dělat, co umí. Pokud vím, C. Svoboda je profesí notář."\nPokud pan Kalousek uvažuje tímto způsobem, tak by si měl v prvé řadě vzpomenout, že on sám je profesí chemik , a ne ekonom, a měl by přestat dělat pokusy s nastavením daní, opustit ministerstvo financí a vrátit se do laboratoře.\nNejvětší radost mám\nz toho, že KDU-ČSL se svým "lidoveckým Obamou" míří na smetiště českých dějin!\nA Bobo nedá pokoj, pořád chce urvat alespoň\nBože ochraňuj tuto zemi .....\njeden z posledních veřejných výroků Kalouska na Svobodovu adresu. "Každý má dělat, co umí. Pokud vím, tak Cyril Svoboda je profesionální notář,"\n...a Kalousek je zase vystudovaný chemik To by sedělo.\ntak to jsem zvědav, co by dělal průměrný právník bez praxe Bohoušek Sobotka\nNo přece hrál v reklamě.\nA mě by zase více zajímalo co by dělal Marek Benda, ten totiž neumí vůbec nic.\nS Milošem je to jako v té pohádce, jak sedlák našel\nláhev a v ní ukrytou babiznu, která ho prosila, ať ji osvobodí. Byla to zakletá smůla. Sedlák to udělal a ona se ho držela jak klíště. Kdo osvobodí Miloše z Vysočiny, toho se už Milošova smůla nepustí.\nZeman nechce pomáhat, chce se jen nechat vynést nahoru\nJinak by nestanovil podmínku pěti procent, ale snažil by se nezávisle .Chytat se za sukně /perspektivníchú vítězů je možná účlené, ale to je tak všechno. Měla jsem ho za větší formát.\nže paní Bobošíková, je osobnost, která by konečně po dvaceti letech zvládala funkci prezidenta ve prospěch státu a lidu ČR, bez servility a podlézavosti k USA a nepodléhala by stupidnímu antirusizmu.\nTak ten byl dobrej, medvěde (Medvěděve).\nprosím bez háčku na druhém - e - , slova MedvÉděve !\njo, o Budulínkovi, teď, v pravý poledne. Ať ti maminka dá suchý plínky a dudlíka. Usneš taky.\nTy musíš bejt nejmíň Pepa Nos 7\npaní Bobošíková,nechte toho.\nproč by měla- máš problém s tím , že je inteligentní nebo že je to ženská?\nA co třeba s tím, že je to bezpáteřní oportunistka, stoprocentní populistka (tak populisitický program neměl NIKDO v posledních dvaceti letech jako ona) a politická turistka, která klidně bude dělat loutku komunistům :) Vaše manipulace je úsměná :D\nZeman a Sládek\npřinesli do domácí politiky sprostotu a špínu. V mnohém si jsou podobní. Soudím, že takoví politici naší zemi příliš neobohatí a že by Zeman měl spíše psát domácí úkoly se svojí dcerkou.\nRe: Zeman a Sládek\nA co jí přinesl velkej Jyrka a pan Hostivice (Rath)???\nTa její snaha získat jakékoliv křeslo placené státem je až úsměvná...\nPaní Bobošíková je pěkná žena a její postoj v době televizní krize byl výborný.Když jsem před volbami párkrát poslouchal její výroky v různých diskuzích,musel jsem konstatovat,že s ní v řadě případů mohu souhlasit.Pak jsem si ale uvědomil,koho mi připomíná a sice halvu republikánů /bývalých/ Sládka.Ten mluvil stejně.Uváděl ředu pravdivých argumentů a říkal věci,které lidé chtěli slyšet.Případ paní Bobošíkové je hodně podobný.Když ji chvíli sledujete,zjistíte,že jí jde ne o zásady,ale jen o dobře placené místo v politice.Stále ji vidím,jak s rudýni třešničkami v uších a v červené halence kandidovala za komunisty za prezidenta.Vůbec nepochybuji o tom,že by se stala spojencem kohokoliv kdo by jí nabídl to,o co jí jde a že by si pro to vybrala vhodnou barvu halenky.\nTo je přesně to, co já tvrdím už dávno: je to Sládek v sukni\nPro BOBO platí jediné rčení "Vrať se do hrobu magore"\n"Slovanská epopej"....národní ano,ale moravská národní.\nRe: "Slovanská epopej"....národní ano,ale moravská národní.\nKdyby Mucha, když tvořil tu panslavistickou propagandu tušil, jaké vyvolá trapné zaprděné vášně moravských nenávistných ukřivděnců, tak by se do tho snad ani nepouštěl, protože lepší antitezi toho, co tím svým dílem chtěl vyjádřit si ani nelze představit :D\nÚroveň pisatele z Čech...podrážděnost,vztek,urážky....co čekat jiného od našich českých sousedů...\nSchválně jsem to v prvním příspěvku nezmínil, oba rody (matčin i otcův) pochází z Moravy a já se tam i narodil, a těchhle trapných demagogických keců jsem si každé prázdniny užil až až. Jinými slovy nezklamal(a) jste "sousede".\njestli Svoboda vzkáže Kalouskovi,že by měl jít dělat něco co umí,protože Kalousek není ekonom,Kalousek je chemik.\nciste pro zajimavost - co jsi ty?\nAč příznivce TOP09 musím souhlasit, také mě to napadlo, jedině, že by Kalousek před vstupem do politiky dělal někde podnikového ekonoma :)\nLiska pujde ucit\na konecne ziska prazdivku Zdimal :)\nBobosikova tentokrat jako primatorka?\nTa fakt nic nevynecha\nRe: Bobosikova tentokrat jako primatorka?\njá bych jí tam klidně zvolil, ˇaspoň by ukázala co v ní je, byla by sranda\nTo je opravdu "dobrý" přístup. Já myslím, že srandy si užijeme dost s ministrem Johnem, který jako novinář pohrdlivě nenechával na politicích nit suchou a myslím, že teprve teď mu začíná docházat, jakou práci si na sebe navalil a možná, že k některým bude mít zpětně aspoň trochu respektu.\nBobo se přihlásí vážně na cokoliv, což svědčí o tom, že v podstatě nemá specializaci a chce jen kancelářské místečko bez měřitelných výsledků\n...Slouf, Milan Drobny\na kde zustal Pepicek Laufer..?\nCo to je za zvrácenou logiku najímat politiky na VŠ?\nJá na takové VŠ studovat hanbou bych se propadl.\nRe: Co to je za zvrácenou logiku najímat politiky na VŠ?\nnavic neschopne politiky\nPo tom jak chlastá bych čekal spíš objímání\nzáchodové mísy nežli stromů. Tenhle bonmotista a lhář nám tady v politice ještě chyběl. Ale bonmoty a luhanými sliby se ještě nikdy nic nepostavilo. Ani kadibudka !\nRe: Po tom jak chlastá bych čekal spíš objímání\nAle zase je s ním sranda, takovou legraci s Nečasem nezažiješ, i když jsem rád že je premiér Nečas, další Zemanovo vládnutí bych asi nezvládl , ale mohl se dostat do sněmovny ale maximálně 6% hlasů víc ne, pak by mohl o něčem rozhodovat\ntak necas proste mlci, nema ostatne co rict. navic je nudny.


U domu mládeže v Chodově přibudou nová hřiště pro děti - Sokolovský deník\nU domu mládeže v Chodově přibudou nová hřiště pro děti\nChodov - Budova navíc dostává novou střechu a fasádu – technický stav byl již nevyhovující\nV areálu domu mládeže dnes panuje čilý ruch. Řemeslníci mají napilno. | Foto: Deník/Milan Hloušek\nVelkou chloubou města se má stát objekt Domu dětí a mládeže v Chodově. Kromě toho, že v těchto dnech dostává novou střechu a fasádu, přibudou v jeho areálu i dvě hřiště. Podle vedoucího odboru rozvoje města Zdeňka Gaudka se tím zvedne komfort stovkám dětí, které sem pravidelně docházejí.\nDům dětí a mládeže je jednou z nejstarších budov v Chodově. Stavba se datuje od roku 1888 a svému současnému účelu slouží již 43 let.\n„K rekonstrukci jsme přistoupili, jelikož technický stav objektu už nebyl dobrý,“ zmínil Gaudek. „Fasáda je dnes ze dvou stran hotová. Nechali jsme odkrýt původní nátěr a nahradili ho původní barvou, bílošedou. Práce by měly být hotové letos v září,“ pokračoval vedoucí.\nLidé, co chodí okolo, investici tohoto druhu vítají. „Když ještě byla zahrada domu mládeže přístupná, tak jsme ji navštěvovali poměrně často. Teď se sem ale kvůli stavebním úpravám nesmí. Jsem moc zvědavý, jak budou vypadat ta slibovaná hřišťátka,“ řekl Petr z Chodova.\nPokud bude mít město štěstí a sežene potřebnou dotaci, udělá radost i sportovcům. Má totiž zájem pořídit nafukovací halu pro volejbal. Zatím nechá vypracovat projektovou dokumentaci a pak se pokusí získat nějakou dotaci.\n„Když se vše podaří, tak bychom nafukovačku umístili vedle areálu druhé základní školy, do prostoru víceúčelového hřiště,“ upřesnila tajemnice chodovského městského úřadu Marcela Kubicová. „Pokud ale žádnou dotaci nezískáme, halu nekoupíme,“ zdůraznila.\nDříve v Chodově podobná nafukovací hala stála poblíž porcelánky. „Její výztuhy však byly natolik nestabilní, že když napadlo více sněhu, došlo ke zdeformování konstrukce,“ připomenul starosta Chodova Josef Hora.


KINE-MAX Professional Overball - 25cm - šedý - cvičební míč\nDomů / Fitness vybavení / KINE-MAX Professional Overball - 25cm - šedý\nKINE-MAX Professional Overball - 25cm - šedý\nCvičební míč, průměr 25cm, materiál: ECO-friendly PVC\nKine-MAX OVER BALL je profesionálním pomocníkem pro posilovací cvičení, kondiční cvičení a rehabilitaci. Míč je vyroben z vysoce kvalitních a odolných materiálů, využívá technologii ANTI-BURST a je protiskluzový. Maximální zatížení míče je 100Kg. Míč je dodáván s brčkem pro snadnou regulaci úrovně nafouknutí. Kine-MAX OVERBALL je ideálním pomocníkem pro udržení zdravé fyzické kondice.\nKine-MAX OVER BALL pomáhá rozvíjet koordinaci pohybu, vyrovnává disbalance svalových partií, odbourává stres a svalové napětí. Míč je vhodný při sedavém zaměstnání, kdy zlepšuje držení těla a odbourává nepříjemné bolesti zad. Využití overballů je velmi populární pro maximální zvyšování výkonu sportovců ve všech sportovních disciplínách. Overbally nacházejí čím dál větší uplatnění v běžném životě, při úlevě od bolesti, rehabilitaci a celkovém zlepšení zdravotního stavu.\nKvalitní, odolný a protiskluzový materiál\nNosnost do 100Kg\nBrčko pro snadné nafouknutí


archiweb.cz - Na štítových zdech v brněnském Bronxu vzniknou obří malby\nBrno - Brněnský Bronx, dříve opomíjená čtvrť mezi Francouzskou ulicí a Cejlem, se mění v galerii pod širým nebem. Na štítových zdech bytových domů, v prolukách a na dalších příhodných místech vzniknou takzvané muraly, tedy velkoplošné malby. Dnes začaly práce na první z nich. S ironií zobrazuje zakladatele genetiky Johanna Gregora Mendela, kterak kontroluje pokusný hrášek. Cílem je postupně vyzdobit 15 až 20 štítových zdí.\nZa projektem Městské galerie stojí spisovatel a nakladatel Martin Reiner. Jako obyvatel Bronxu pozoruje dynamické změny, kterými čtvrť prochází. Chce, aby nová tvář Bronxu zahrnovala také umění. "Spousta lidí vnímá Bronx s dvacetiletým zpožděním, pořád je to pro ně čtvrť, kam se nechodí. Když se čtvrť podívá do zbytku města touto novou tváří, budou mít lidé důvod jít se sem podívat a zjistí, že je to úplně jiné místo než někdy v 90. letech," řekl ČTK Reiner.\nTaké podle starosty Brna-středu Vojtěcha Mencla (ODS) má čtvrť potenciál, developeři staví nové bytové domy podle návrhů renomovaných architektů. Městská část ale cítí dluh z minulosti, kdy čtvrť nedostávala náležitou pozornost. Projekt Městské galerie podle Mencla zapadá do plánů na její obnovu. Jako vzor zmínil berlínský Kreuzberg.\nPrvní muraly financuje město částkou asi 1,5 milionu korun na základě projektu, který získal podporu veřejnosti v participativním rozpočtu. Kromě Mendela na Cejlu vzniknou také díla Evy Koťátkové, Petra Maliny, Františka Petráka a nejspíš také uznávaného Rusa Marata Danilyana.\nDalší muraly plánuje Reiner financovat prostřednictvím vznikajícího spolku Nový Bronx z darů, komunitního financování či dotací. Vzniknou nejen na městských domech, ale také na objektech družstev nebo jiných vlastníků. V plánu je například dílo streetartisty Tima nebo práce Františka Skály v Úrazové nemocnici.\nAutory prvního muralu Mendel kontroluje pokus jsou Vendula Chalánková a Petr Lysáček. Jejich návrh pracuje s ironií a humorem, Mendel je postavička provedená charakteristickým rukopisem Chalánkové. Na stěnu návrh přenesou výtvarníci z ateliéru Malujeme jinak. "Chodíme se jen koukat, nemusíme na to ani sáhnout. Je to ideální zakázka," řekl s nadsázkou Lysáček.\nSpecialisté z Malujeme jinak si v pondělí večer návrh na stěnu promítli a zaznamenali základní obrysy. "Teď začne velká omalovánka pro dospěláky," uvedl Lukáš Veselý krátce před tím, než s kolegy začal vyplňovat plochy fasádními barvami. Budou potřebovat desítky litrů, dále pak spreje na detaily, nakonec malbu zalakují, aby nebledla. Na místě by měla vydržet roky - pokud tedy proluka nebude zastavěna.


Projekt Superman V. - hranice lidských možností opravdu posunuta? | Esoterika.cz | Magazín alternativních směrů\nZa pár dní pro mě dal otec Jack opět poslat. Tak jsem hned po tréninku šel za ním. Otec Jack už na mě netrpělivě čekal a hned mě chytil a odvedl do suterénu, kde byla nějaká komise, sestávající z nějakých čtyřech doktorů. Kromě této komise tam byli ještě rodiče a učitelé. Byl tam také doktor Purrizzo, ortopedický chirurg z Bergenského okresu, New Jersey. Tento doktor také léčil dokonce prezidenta Nixona. Hned jak jsem vešel na mne zaútočil, abych se přiznal, že užívám steroidy.\nZnova a znova. Já jsem jen stále trpělivě odpověděl, že žádné steroidy nepoužívám. Musel jsem si vysvléct tričko abych jim ukázal akné jako průvodní jev při užívání steroidů. Já jsem však žádné akné neměl. Takhle to pokračovalo dál, až mě přinutili nakonec vysvléct si i trenýrky. Tak moc jsem se styděl, ale co jsem měl dělat. Musel jsem se vymočit před všemi těmi lidmi do malé misky a ani potom mi ještě hodnou chvíli nedovolili, abych se oblékl. Jeden člen komise byl psychiatr a ten na mě opět tlačil, že jestli se nepřiznám, tak mě vyhlásí za mentálně nemocného. Nikdo mi nevěřil a nikdo nevěřil ani mým důkazům. Tak jsem se jich zeptal já jaké mají oni důkazy, že užívám steroidy. "Máte kameru v mém domě nebo jaké důkazy vlastně máte?" Nakonec jsem dokázal přesvědčit alespoň část rodičů a učitelů v publiku a ti také chtěli znát důkazy.\nTak začal dr. Purrizzo vysvětlovat, že má diplom z genového inženýrství a že mé geny studuje už léta. Vysvitlo, že DNA jeho syna je nadřazené mému DNA. Dr. Purrizzo dělal prostě testy na svém synovi a dával mu steroidy. Když člověk užívá steroidy, tak jeho DNA se změní a stane se nadřazené vůči DNA obyčejných lidí. Problém byl v tom, že já jsem byl mnohem silnější než jeho syn a dr. Purrizzo si to vysvětlil tak, že já musím užívat steroidy. Protože jinak by všechny jeho studie a testy byly nanic. Byla to skutečně velkolepá teorie, jenomže zapomněl na jednu maličkost. Jeho syn byl Ital a to jistě předpokládal také u mne, když mé příjmení bylo Pero. Pravda je však taková, že já mám kořeny v Maďarsku, Rumunsku a v Čechách. Tím pádem když porovnal mé DNA s DAN svého syna, vycházely mu stále divné výsledky, protože oba pocházíme z různých oblastí a národů. Nikdy se neobtěžoval se mne zeptat a tak došlo k této nešťastné chybě.\nSamozřejmě, že když vyhodnotily mé vzorky moči, byly negativní. Moc se toho však nezměnilo. I přes má slova, přese všechny důkazy se na mně ostatní dívali a chovali se ke mně jako bych steroidy skutečně užíval.\nCelý ten "Hon na čarodějnice" byl natočený i na video a pár kopií bylo i volně v oběhu. Každopádně jsem načas přestal s mými mentálními cvičeními. Příběh s dr. Purrizzem však ještě neskončil. Bylo mi tehdy 18 let a celá tato zkušenost mě velmi vyděsila. Jako dítě jsem věřil, že dospělí vědí vše. Po této zkušenosti se mi však otevřely oči a já jsem zjistil, že to tak není. Pamatuji si, že když mi tehdy v suterénu dr. Purrizzo vyhrožoval, že mě prohlásí za blázna a budou mi dělat lobotomii, když se nepřiznám k užívání steroidů, všichni dospělí v místnosti se jen dívali jak vyplašené ovce a nikdo neřekl slovo na mou obranu. Tehdy jsem si uvědomil, že dospělí jsou stejní jako děti, jen jsou větší. I při dětských hrách je obvyklé, že jeden je vůdce a co řekne, to platí. Ostatní ho slepě následují. To samé se odehrává ve světě dospělých.\nV tomto období jsem byl také v kontaktu s jednotlivými univerzitami, kde bych mohl eventuálně hrát fotbal. Už jsem mohl mít dávno podepsanou smlouvu, ale kvůli tomu, že mi náš trenér nedovolil dva roky hrát, to byl zdlouhavý proces. Nakonec se výběr zúžil na tři až čtyři univerzity. Mezi nimi byla také Penn State. Tam jsem chtěl jít nejvíc, ale tam jsem měl také největší problémy se dostat. Náš trenér jim posílal různé dezinformace, špatné statistiky, videonahrávky a ve všem jim lhal. Prostě nechtěl nikomu vysvětlovat, proč jsem poslední dva roky nebyl v týmu. Nakonec ale všechno dobře dopadlo a Penn State univerzita mi nabídla stipendium. Dostal jsem svůj pokoj a musel jsem platit jen za knížky a kurzy (kolem 3000 dolarů).\nBěhem poslední atletické soutěže (krajské mistrovství) jsem vyhrál hod diskem a vytvořil státní rekord (167 stop a 11 palců - zhruba 55 metrů, pozn. překladu). Právě na těchto mistrovstvích jsem znovu spatřil dva muže v uniformě.\nOd té doby, co jsem si udělal řidičák jsem si zamiloval jízdu autem. Vždycky předtím, než jsem jel domů, jsem se trochu provětral. Jednou, když jsem si tak jezdil, na mne zablikalo jedno auto.\nSamozřejmě, že jsem uhnul ke kraji na malé parkoviště vedle červené budovy, kde má matka před jistou dobou prodávala reality. V tom autě byla žena Dr. Purrizza. Bylo jí okolo 30 let a byla neskutečně krásná. Pamatoval jsem si ji z toho nešťastného výslechu v suterénu. Všiml jsem si, že když jsem tam tehdy přede všemi stál bez trenýrek, dost se červenala. Vedle ní seděla v autě ještě jedna asi 18letá žena. Ta byla snad ještě krásnější než paní Purrizzová. Zastavili u mně a požádali mne abych si sedl dozadu. Řeknu vám, že když vás o to požádají dvě nejkrásnější ženy, jaké jste kdy viděli, tak moc neváháte. Paní Purrizzová mi podala malý plastikový pohárek (jaké bývají v nemocnici) s nějakou bezbarvou tekutinou s tím, že určitě musím mít žízeň a ať se napiju. Museli být skutečně naivní, když si mysleli, že to opravdu vypiju. Ale nakonec jsem se rozhodl, že se s nimi také trochu pobavím, a tak jsem předstíral, že jsem to vypil, i když jsem pohárek položil na podlahu. Potom mi začaly obě ženy lichotit jak jsem pěkný, silný a dobře stavěný.\nJá jsem jim tyto komplimenty vracel a opravdu jsme se dobře zasmáli a pobavili. Nakonec se mně zeptaly, jestli jsem připravený s nimi odejít. "Odejít? Kam?", zeptal jsem se. Paní Purrizzová řekla, že samozřejmě že do hotelového pokoje. Já jsem jí na to řekl, že klidně můžou jít na hotel, ale já jdu domů. Snažily se mě chvilku přesvědčovat, ale neúspěšně. Jak jsem vystupoval, vrátil jsem jim jejich pohárek s vodou. Nasedl jsem do svého auta a odjel. Ony se nezmohly ani na pozdrav. Jak se ukázalo, rozhodně jsem je neviděl naposledy...


Delfinoterapie- přednášky – Eldhwen\n3. December o 13:00 – 10 December o 18:00\nPraha, Žilina, Bratislava\nPŘEDNÁŠKY O TERAPII ZA POMOCI DELFÍNŮ\nAnitera o.p.s., společnost zaměřující se na komplexní služby v oblasti terapií za pomoci zvířat, Vás srdečně zve na sérii setkání a přednášek na téma Delfinoterapie s Dr. Muratem Kemaloglu, tureckým psychiatrem a psychoanalytikem, který již od roku 2001 provozuje terapii za pomoci delfínů. Díky spolupráci Anitera o.p.s. a Soulscience School Antalya je delfinoterapie nyní přístupná také českým a slovenským klientům.\nPraha – Sobota 3.12. 2011 ve 13:00 – Seminář pro odbornou i laickou veřejnost\nPraha – Neděle 4.12. 2011 v 15:00 – Beseda pro rodiny a osoby pečující o zdravotně postižené\nŽilina – Úterý 6.12. 2011 v 9:30 – Beseda pro rodiny a osoby pečující o zdravotně postižené\nBratislava – 10.12. 2011 ve 14:00 – Beseda pro rodiny a osoby pečující o zdravotně postižené\n* Vstupné na akce je dobrovolné.\n* Kapacita sálů je omezena, je nutná rezervace prostřednictvím této webstránky: http://www.delfinoterapie.cz/2011/11/prednasky-o-delfinoterapie-dr-kemaloglu.htm\n* Přednášky budou v angličtině s tlumočením, doplňující prezentace Oldy Bureše jen v češtině.\n* Seminář je vhodný pro odborníky z oborů zdravotnictví, sociální péče a pedagogiky a zájemce o animoterapii. V plánovaném rozsahu 2 hodin poskytne základní přehled o působení delfinoterapie na klienty včetně foto a video ukázek, případových studií a diskuse.\n* Besedy jsou vhodné pro výše zmíněné publikum, ale zvláštní pozornost se bude věnovat dotazům osob, které pečují o klienty a rodičům postižených dětí.\n* Sály v Bohnicích bohužel nejsou bezbariérové. Budete-li potřebovat pomoc s vozíkem, uveďte to, prosím, při rezervaci míst.\n* Více o tomto projektu a charitativním kalendáři Daemen & Dolphins 2012 na www.delfinoterapie.cz\n* Více o práci Dr. Kemaloglu na www.dolphintherapy.eu\nOlda Bureš – e-mail: info@delfinoterapie.cz\nMichaela Freeman – e-mail: info@anitera.cz\nAnitera o.p.s., Vavřenova 1440/2, 142 00 Praha 4, ČR, IČ: 284 89 021, DIČ: CZ28489021, č.ú.: 6694991001/5500 www.anitera.cz (informace o společnosti), www.animoterapie.cz (server o terapiích za pomoci zvířat)


Biker Kulhavý už téměř jistě nebude závodit jen na horských kolech - Deník.cz\nBiker Kulhavý už téměř jistě nebude závodit jen na horských kolech\nPraha /ROZHOVOR/ - V úvahu připadá i silnice z bikového týmu Specialized by se přesunul k silničnímu týmu, jehož závodníci jezdí na kolech této značky: tedy buď Saxo Bank, za který jezdí hvězdný Contador či český cyklista Roman Kreuziger, nebo Omega Pharma, jejímž majitelem je český podnikatel Bakala a v jejíž barvách jezdí třeba Mark Cavendish či Zdeněk Štybar, a nebo kazašská Astana.\nPodrobnosti kolem podpisu nové smlouvy ale olympijský vítěz z Londýna stále tají, přestože na vyhlášení ankety Král cyklistiky tvrdil: Dávám si týdenní ultimátum.\n„Ano, už uplynulo, ale pořád nemůžu nic říct," nechal se slyšet včera na udílení cen Roberta Bakaláře. „Ještě není doladěná ani podepsaná smlouva, bohužel ji nemohu prezentovat."\nAle rozhodnutý už jste, že?\nAno, jsem. Ladíme vlastně pár detailů, ale nemělo by se už nic měnit. Čeká se na další věci. Mám dvě varianty, se kterými budu do budoucna spokojený jedna z nich vyjde.To, co bych si chtěl ve své kariéře splnit, by se mělo podařit.\nNeřeknete, zda setrváte v bikovém týmu Specialized, nebo se rozhodnete pro silniční tým?\nCo mohu říct, že určitě zůstanu na kole Specialized, to je jistá věc.\nRozhodl jste se dobře?\nJá myslím, že ano. Podle toho, jak to zatím vypadá, je to super.\nJak to, že nejste na teambuildingu Bakalovy Omegy na Slovensku? Mají v sestavě ještě jedno volné místo…\nJeště není smlouva hotová, nemohu být nikde. Ani nevím, jestli mi dopadne kemp, který jsem si určil jako takový svůj.\nDobře. Tato malá lest nevyšla. Kdy se tedy rozhodnete definitivně?\nAž doladíme detaily a obě strany budou spokojené. Myslím, že je to otázka jednoho, dvou týdnů, kdy se všechno dozvíte. Pokud budeme spekulovat o jedné věci a nedohodneme se, tak se to samozřejmě posune.\nSmlouvu řešíte přímo s manažery?\nZatím je to na Zdeňkovi (Löffelmann, jeho manažer u firmy Specialized), pak dojde na nějaká osobní jednání.\nNabídka ze silničního týmu údajně přišla docela pozdě. Zaskočilo vás to?\nAni ne. Bylo to i o nás, do olympiády jsme nechtěli o ničem slyšet ani jednat a pak jsme to posouvali až do doby po mistrovství světa, protože po olympiádě jsem měl jiné starosti. I my jsme čekali. Ale tyhle věci se neuspíší a vždycky to nějaká strana trošku protáhne. I když jsem chtěl mít rozhodnuto dřív, člověk to příliš neovlivní.\nKdybyste přešel na silnici, je vaším vzorem Zdeněk Štybar, který první sezonu jezdil cyklokros i silnici a postupně cyklokros omezoval?\nMožná trochu taky. Štyby je trochu jiný případ, šel na silnici z cyklokrosu. K porovnání by byli jiní lidé, kteří dřív jezdili biky a jsou teď na silnici.\nTřeba Cadel Evans?\nNebo třeba Frederik Kesiakoff, kterého jsem znal, nebo Dán Fuglsang, který šel do Astany. A taky Perot, který se letos kvůli olympiádě vrátil i na biky. Lidí, se kterými jsem závodil na biku a pak šli na silnici, je víc. Přece jen kombinace zima cyklokros-léto silnice, je trochu jiná, než léto silnice-léto biky.\nTři týmy, co jezdí na silnici na kolech Specialized, mají za lídry Alberta Contadora (Saxo Bank), Toma Boonena (Omega Pharma) a Vincenza Nibaliho (Astana). Který je vám nejblíže?\nVšechny tyto týmy jsou strašně moc silné. Těžko říct. Každý je jiný. Contador je na tom nejlíp, co se týče největších závodů Grand Tour, možná nejlepší cyklista světa. Ale Boonen dokázal, že klasiky jsou jeho, umí je vyhrávat. Obdivuji je oba.\nAť to dopadne jakkoliv, nějaké závody na bikách byste absolvoval?\nStoprocentně nějaké v příští sezoně pojedu. Ať už vyjde jedna, nebo druhá varianta, biky tam budou.\nStihnete vůbec dovolenou?\nTeď jsem stihl jakés takés volno. První trénink by mě měl čekat na Kanárech, ale bude to spíš najíždění kilometrů, na pohodu, dostávání se do první kondice. Na Kanáry bych měl odletět kolem 8. prosince. Teď ještě vyčkáváme, jak vše dopadne. Do té doby by se mohla smlouva stihnout.


Our kingdom of books: Složité souvislosti - 13. kapitola\nSložité souvislosti - 13. kapitola\nJakmile La Fleur a Jonah McAllister vešli do mého podniku, proletělo mi hlavou několik různých scénářů. Většina z nich zahrnovala krev a odklízení mrtvých těl.\nSophia Deveroux zbavovala Fletchera těl a dalších následků jeho práce dlouhá léta, a já jsem tuto její službu zdědila spolu se živností. Sophia byla živel Vzduchu, stejně jako její sestra Jo-Jo. Ale na rozdíl od ní tuto sílu nepoužívala k léčení, nýbrž k ničení. Dokázala rozložit cokoliv až na molekuly, což se výborně hodilo v případě skvrn od krve.\nOčima jsem zalétla k posledním dvěma párům, které právě končily s jídlem. Nemohli jsme se Sophií před svědky nic podniknout, a i tak by stejně bylo taktičtější počkat a zjistit, proč vlastně přišli.\n„Musím končit,“ řekla jsem Owenovi do telefonu. „Mám tu nějaké zákazníky.“\n„Někoho, koho znám?“ zeptal se.\n„Jonah McAllister ukazuje novému děvčeti město.“\nTicho. Když jsem byla posledně u Owena, řekla jsem mu o La Fleur, i o tom, co jsem si vydedukovala o jejích plánech.\n„Nepotřebuješ nějakou pomoc, Gin?“ zeptal se Owen tiše. „Můžu tam být za pár minut.“\nMožná mohlo být po všem během chvilky, záleželo na tom, co ti dva chtějí a jestli znají mou skutečnou identitu. Ale i tak mě potěšilo, že Owenovi na mně záleží natolik, že je ochotný kvůli mně riskovat krk.\nLevou ruku jsem schovala pod pult na dosah jednoho ze svých nožů, který tam čekal pro případ potřeby. Ostří bylo tak ostré, že by bez problémů přeřízlo cokoliv, včetně McAllisterova přebujelého ega - a krku.\n„Ne, myslím, že to zvládnu. Je tu se mnou Sophia, a Finn je na cestě. Čtyři – to už by tu bylo narváno.“ Řekla jsem tiše. „Kromě toho, nejdou mě zabít. Myslím, že něco chtějí, jinak by nepřišli hlavním vchodem. A pokud by věděli, kdo doopravdy jsem, měli by jako doprovod přinejmenším ještě pár obrů. Možná by s nimi přišla i Mab, kdyby měla náladu na představení.“\n„Uvidíme se večer?“ zeptal se Owen. „Až bude po všem?“\n„Nejspíš ne. Mám pocit, že budu mít dnes večer napilno.“\nOwen napjatě vydechl. „Dobře. Jen buď prosím opatrná. A zavolej mi, ano?“\n„Zavolám,“ řekla jsem a zavěsila.\nJonah McAllister přejel hnědýma očima přes restauraci a rty se mu zkřivily do pohrdavého úšklebku stejně jako pokaždé, když sem přišel. Růžové a modré vinylové boxy se nemohly vyrovnat drahým elegantním restauracím, na které byl zvyklý. A ani bych nečekala, že by se někdy snížil k tomu, aby jedl na místě, kde jsou na podlaze namalovaná růžová a modrá kopýtka směřující k toaletám.\nPřesto si všechno pozorně prohlížel, dokud se jeho oči nezastavily na mě. Seděla jsem u staromódní pokladny za pultem, který se táhl podél zadní zdi. Po mé levé straně visel na zdi zarámovaný výtisk knihy „Kde roste červené kapradí“ a fotka Fletchera z doby, kdy byl ještě mladík. Obojí představovalo vzpomínku na původního majitele, kterému jsem tím zároveň vzdávala poctu.\nMcAllister si stáhnul rukavici, pak druhou, zastrčil si je do kapsy a pomalu se vydal směrem ke mně. Jeho chůze byla uhlazená a plynulá stejně jako všechno ostatní na něm - působivá a zastrašující zároveň.\n„Jonah McAllister,“ řekla jsem s rukou s nožem stále schovanou pod pultem. „Čemu vděčím za tu čest?“\nChladně se na mě usmál, i při tom nepatrném pohybu to vypadalo, že nepřirozeně vypjatá kůže musí prasknout. „Gin Blaco. Jaké příjemné setkání. Co bych rád? No, ukazuji tady té krásné dámě město, je v Ashlandu nová, a chce si tak říkajíc obhlédnout terén.“\nLa Fleur popošla k McAllisterovi a já se na ní poprvé podívala zblízka. Měla na sobě upnuté černé kožené kalhoty a tmavě zelenou hedvábnou rozevlátou košili. Zapínání bylo lemované úzkou krajkou a vzbuzovalo dojem staromódní elegance. Přes to si oblékla vlněný kabát ve stejné barvě a dojem doplňovaly kozačky na jehlových podpatcích. Černé krátké vlasy jí držela z tváře čelenka se smaragdy. Pěkně drahá cetka. Věděla jsem, že smaragdy jsou pravé, že to není jen sklo - slyšela jsem kameny šeptat o své kráse. Byly stejně arogantní jako jejich majitelka.\nJejí srdcovitá tvář byla skoro stejně krásná jako Roslynina - s perfektní hladkou bledou pokožkou. Oči měla jasně zelené – stejnou barvu měl elektrický výboj, kterým zabila trpaslíka v docích. Dokonce i teď jí v očích jiskřila magie. Obklopoval ji opar živelné energie, něco jako statická elektřina, kterou cítíte ve vzduchu, když se blíží bouřka, ale i to málo stačilo, aby mě pálil kov zatavený v dlaních.\nPostavu měla souměrnou, atletickou. Sice byla štíhlá, ale ani drahé oblečení nedokázalo zakrýt pevné, vypracované svaly.\nNejzvláštnější na ní ale bylo její tetování. Začínalo v jamce pod krkem - jednoduchý stonek, který se ovíjel kolem krku a byl zakončený jediným nádherným květem orchideje. V jemných odstínech zelené, broskvové a krémově bílé. Umělecké dílo vykreslené do nejjemnějších detailů vypadalo skoro jako opravdová živá květina. Pravidelný tep na jejím krku lehce pohyboval okvětními lístky, takže to vypadalo, jako by orchidej rozkvétala.\nTakže se Fletcher nemýlil, když do složky napsal, že má pravděpodobně tetování. Teď, když jsem ho viděla, mi bylo jasné, že je to něco víc. Byla to její runa, symbol pro jemný půvab. Proto vždycky na místě činu nechávala květ orchideje. Protože to byla její obchodní značka, stejně jako moje pavoučí runa, nebo Mabiin náhrdelník se slunečním žárem. Takže za sebou prostě nechávala květinu, místo aby kreslila komplikovanou runu. Možná neuměla kreslit, nebo jí jen bylo líto času. Koneckonců, nájemní vrahové nemívají ve zvyku se moc dlouho zdržovat na místech svých útoků. To by byla nejrychlejší cesta jak se nechat chytit.\nAle i tak mi něco na tom tetování mi unikalo. Možná to bylo tím umístěním na krku, nebo to jak se kresba ovíjela kolem. Někdy předtím jsem něco podobného viděla. Na někom, koho jsem zabila…\n„Ráda vás poznávám, Gin,“ řekla La Fleur a přerušila tak moje myšlenky. Hlas měla posazený níž, než bych čekala, podmanivý, s výraznými sykavkami. „Já jsem Elektra La Fleur.“\nUdržela jsem tvář bez výrazu, jakoby mi její jméno nic neříkalo. Elektra, přímá narážka na její živelnou sílu. Takové klišé. Zajímalo by mě, jestli jí to jméno dali rodiče, nebo jestli si ho sama vybrala. Ne že by na tom nějak záleželo, nebo to odvrátilo její smrt.\nKývla jsem hlavou na pozdrav, i když palcem jsem přejížděla po rukojeti jednoho ze svých nožů.\nV tu chvíli se o dění začala zajímat i Sophia. Věděla o mých problémech s Jonahem McAllisterem. Vlastně to byla ona, která litinovou pánví vyřešila náš malý problém s jeho synem, když se nás pokoušel oloupit. Sophia vydala tázavý zvuk, aby mi dala najevo, že je připravená mi v případě potřeby pomoct.\nVyhledala jsem její pohled a gestem schované ruky jí naznačila, aby zůstala v klidu. Žádný skutečný problém nebyl – zatím.\nDřív než uděláme něco, co bude vyžadovat důkladný úklid, jsem chtěla zjistit, co McAllister doopravdy chce a proč sem, do Pork Pit přivedl La Fleur.\n„Takže posadíme se, nebo… chceš někam jinam?“ zeptal se McAllister.\nPřivřela jsem oči. „Vy tady chcete jíst? V mém podniku?“\nTo bylo to poslední, co bych od něj kdy čekala.\nMcAllister se na mě chladně usmál. „Přece tady nabízíte nějaké jídlo, nebo snad ne? Měl jsem dojem, že provozujete restauraci.“ Přejel znovu hnědýma očima poněkud ošuntělý, ale čistý interiér. „Přinejmenším něco podobného.“\nArogantní přezíravý tón jeho hlasu by možná jinou ženu ponížil. Já jsem jen pod pultem sevřela nůž v ruce pevněji.\nAle místo toho abych nůž vytáhla a ukončila právníkovu mizernou existenci, jsem ho zastrčila zpátky na jeho místo pod pultem. Nezbývalo mi nic jiného, než je usadit. Ne pokud jsem nechtěla nadělat spoustu problémů všem přítomným.\nPokud bychom tady byly jen já a Sophia, pak bych možná šla s nožem po krtku Elektry La Fleur a pak bych svou smrtící pozornost věnovala i jejímu průvodci. Jenomže tu byli nevinní přihlížející, kteří neměli nic společného s McAllisterem ani s nevyřízenými účty, které jsem s ním měla.\nI v dobách, kdy jsem pracovala na plný úvazek jako nájemný vrah, jsem nezabíjela nikoho jen proto, že se ocitl v nesprávný čas na nesprávném místě. Byla tu jistá pravidla, která jsem nepřekračovala. Nikdy jsem nezabíjela děti, domácí mazlíčky a náhodné svědky. Tak mě to Fletcher naučil, a tím jsem se celá léta řídila. A ctila jsem je i teď, přestože to znamenalo, že mi McAllister bude dál dělat problémy.\nKromě toho jsem chtěla vědět, jakou hru právník hraje, čeho si myslí, že svou přítomností dosáhne - kromě toho, že tu obtěžuje. Takže jsem se natáhla, vzala dva jídelní lístky a obešla pult.\nZavedla jsem je do boxu vedle výlohy, co nejdál od pultu, Sophie a ostatních hostů. Pořád ale blíž, než mi bylo milé.\nJonah a Elektra se usadili naproti sobě, já jsem jim podala jídelní lístky a o krok ustoupila.\n„Něco k pití?“ zeptala jsem se nezúčastněným hlasem.\n„Předpokládám, že nemůžu doufat, že byste tu měli nějaké víno,“ ušklíbnul se McAllister. „Stejně by to byla jen nějaká levná břečka, nebo co hůř, domácí patoky.“\n„Jonah si dá vodu s citronem, a pro mě prosím jahodovou limonádu.“\nNadzvedla jsem obočí, překvapená, že la Fleur objednává pro oba – a že on neprotestuje.\nElektra se předklonila a palcem přejela po McAllisterově hladké ruce. Plaše se na něj usmála, což jí oplatil a očima jí sjel do výstřihu pod zelenou košili. Na tváři se mu objevil vědoucí úšklebek, jakoby přesně věděl, co pod tenkou látkou je.\nTak takhle se věci měly. Zajímavý vývoj. Zajímalo by mě, jestli Mab Monroe ví, že si její právník užívá s jejím zabijákem. Vsadila bych se, že ne. Živel Ohně by takové bratříčkování netrpěla, už jen proto, aby si byla jistá, že její poskoci zůstanou loajální jen jí. Ne, že bych si myslela, že mezi McAllisterem a La Fleur je opravdový milostný vztah, ale i tak jsou lidé schopni kvůli sexu dělat šílené věci. Třeba zabíjet.\n„Za minutku jsem zpátky pro vaše objednávky.“\nJonah mávnul rukou, jako by mě odháněl. Jeho arogance mě naplnila zlostí, ale nepoddala jsem se jí. Místo toho jsem svoje pocity potlačila, aby mě motivovaly později, až se ocitnu s McAllisterem a mými noži o samotě.\nVrátila jsem se od jejich boxu za pult.\n„Zavolej Finnovi,“ řekla jsem tiše Sophii, když jsem vzala dvě sklenice a plnila je ledem. „Řekni mu, že je tady La Fleur a že se pravděpodobně minimálně hodinu zdrží. Ať zaparkuje naproti a až budou s McAllisterem odcházet, tak ať je sleduje. Mohli by nás dovést k Natashe. Taky mu připomeň, aby vzal všechno, co si myslí, že by se nám mohlo hodit. Chci to ukončit ještě dnes večer.“\nSophia zabručením vyjádřila souhlas a vrátila se ke svému hrnci.\nDokončila jsem přípravu nápojů, postavila je na podnos, vzala sebou svůj blok na objednávky a tužku a vrátila se k jejich boxu. Postavila jsem před ně jejich sklenice, a vůbec mě netrápilo, že trochu McAllisterovy vody vystříklo na stůl.\nElektra La Fleur s tím ale problém měla.\nNa kůži ji dopadla kapka vody a okamžitě se objevila zelená jiskra. Bzzzt. Voda na její kůži poskakovala a prskala, jako by to byl nějaký živý hmyz, a protože jsem měla ruku na mokré sklenici, ucítila jsem, jak vodou do mého těla proniká elektrický výboj. Překvapivě to bolelo, jako bych prsty strčila do zásuvky a dostala ránu – zuby se mi sevřely a srdce zrychlilo. Překvapeně jsem se na ni podívala.\nLa Fleur mi věnovala hřejivý úsměv, oči teď měly jasně zelenou barvu a v pohledu jí skákaly další jiskřičky. Věděla, že jsem dostala ránu a líbilo se jí, že mě to bolelo. Možná vnímala i mé překvapení a nepohodlí stejně, jako jsem já vnímala tichý šepot kamene. Teď už jsem věděla, že právě kvůli tomuhle pocitu zabíjí lidi svou magií, místo toho, aby použila nůž nebo pistoli. La Fleur dělalo dobře, když mohla působit bolest. Sadistická mrcha.\n„Taky tak nesnášíte zimu?“ řekla Elektra znuděným tónem. „Vzduch je plný statické elektřiny. Každou chvíli dostanu ránu. Stává se vám to taky?“\n„Jistě,“ zamumlala jsem. „V jednom kuse. Co to bude?“\nJonah McAllister si objednal cheesburger a hranolky, zatímco Elektra La Fleur si vybrala sendvič s grilovaným masem, fazole, hranolky a coleslaw. Nebylo pochyb o tom, že měla zdravý apetit. Byla jsem zvědavá, jak to se svou štíhlou postavou všechno zvládne. Pak mě ale napadlo, že zabíjení lidí elektřinou asi vyžaduje spoustu energie.\nVrátila jsem se zpátky za pult. Zatímco jsem mluvila s La Fleur a McAllisterem, Sophia zmizela vzadu. O chvíli později se vrátila na svoje místo ke sporáku.\n„Finn?“ zeptala jsem se tiše a pleskla placku mletého masa na hamburger na rozpálený gril.\n„Na cestě,“ zachraptěla Sophie.\nV tichosti jsme dokončily objednané jídlo. Neotáčela jsem se, ale ze svého místa jsem slyšela, jak spolu McAllister a La Fleur mluví tlumenými hlasy.\nNaaranžovala jsem jídlo na čisté talíře a chystala se znovu překonat vzdálenost k jejich boxu.\nK mému překvapení Elektra La Fleur vyklouzla z boxu a otočila se zády k výloze tak, že měla celou restauraci před sebou. Pomalu zkoumala interiér zelenýma očima, pečlivě si prohlížela každou maličkost, od podlahy přes strop a pult až ke dveřím vedoucím dozadu.\nNakonec se zaměřila na mě, když jsem s talíři šla směrem k ní. Ostrý pohled zelených očí zaznamenal všechno, způsob, jakým jsem se pohybovala i pocákanou zástěru přes triko a džínsy. Nedívala se na mě ani pohrdavě, ani nenávistně jako předtím Jonah McAllister, jen si mě prohlížela.\nTen pohled jsem znala – byla to maska, kterou jsem si sama nejednou nasadila, takže jsem si okamžitě uvědomila pravý důvod její přítomnosti tady. Přišla si obhlédnout restauraci – a mě.\nPosoudit svůj nejnovější terč, přesně tak, jak to nájemní vrahové dělávají.\nJako by se chtěla později vrátit a zabít mě.\nJonah McAllister mě nenáviděl. Nenáviděl mě od chvíle, kdy jsem se mu vzepřela a odmítla jsem stáhnout obvinění proti jeho synovi. Navíc mě oprávněně podezříval, že mám něco společného s jeho smrtí. Kvůli tomu jsem před pár týdny skončila zmlácená na nádvoří Ashlandské koleje a pár dní na to se snažil přimět Slatera, aby dokončil, co začal.\nProto sebou dnes večer přivedl La Fleur. Chtěl, aby mě zabila. Byla ve městě, aby skoncovala s Pavoukem, tak proč by pro něj neudělala ještě něco menšího bokem. Arogantní právník neměl ani tušení, že Gin Blanco a Pavouk jsou jedna a tatáž osoba.\nChladně jsem se usmála. Taková ironie. Ale tentokrát mi hraje do karet.\nSe Sophiinou pomocí jsem dokončila přípravu jídla a odnesla to k jejich boxu. La Fleur znovu pozorně sledovala každý můj pohyb, odhadovala mou sílu, rovnováhu, výdrž. Úplně stejně, jak bych to udělala já v případě osoby, kterou bych se chystala zabít.\nTřískla jsem podnosem s jídlem na jejich stůl stejně, jako jsem to před tím udělala s nápoji. Teď tu ale nebyla žádná rozlitá voda, takže mi La Fleur nemohla dát další ránu. „Dobrou chuť.“\nDoufala jsem, že se oba zadusí, ale bylo mi jasné, že takové štěstí mít nebudu.\n„Díky,“ řekla La Fleur.\nKlidně a neškodně jsem se na ni podívala. Pohled mi oplatila a pak se obrátila ke svému jídlu. Evidentně si myslela, že už o mně všechno ví. Uniklo jí ale, že si masku neškodné majitelky malé restaurace nasazuju stejně snadno, jako si ona obléká své předražené značkové šaty. Tak, jak mě to naučil nejlepší učitel, jakého jsem kdy mohla mít. Fletcher Lane.\nJeden z párů dojedl a chystal se k odchodu, takže jsem se vrátila k pokladně, nechala je zaplatit účet a vyprovodila je ven. Pak jsem se usadila na svou stoličku a věnovala se své rozečtené knize. Iliadě. Nový semestr na Ashlandské koleji sice začne až po svátcích, ale chtěla jsem mít náskok na hodinách klasické literatury, kterou jsem si zapsala.\nDalších třicet minut uběhlo v klidu. Četla jsem svou knihu, Sophia se věnovala práci v kuchyni a zbylí hosté včetně mých nepřátel, jedli svou večeři.\nKonečně Jonah McAllister a Elektra La Fleur dojedli, a zamířili k pokladně. McAllister vytáhnul peněženku a podal mi pár bankovek. Docela mě překvapilo, že se namáhá s placením, ale asi chtěl, abych si myslela, že skutečně přišli jen kvůli jídlu. Jako bych byla úplně pitomá.\n„Drobné si nechte,“ řekl uštěpačně, „považujte to za předčasný vánoční dárek.“\n„Ach,“ vydechla jsem. „celých třináct centů. Jste příliš laskavý, Jonahu, takovou velkorysost si nezasloužím.“\nMcAllisterův obličej při mé odpovědi zrudnul, ale La Fleur se do něj zavěsila a jeho vztek se rozplynul.\n„Možná byste je měla utratit, dokud můžete, slečno Blanco,“ řekl. „V těchto nejistých časech se může ledacos přihodit.“\nOba zamířili ke dveřím a těsně předtím, než vyšli ven, se ke mně La Fleur obrátila, zelené oči jí svítily jako kočce.\n„Jídlo bylo skvělé. Nejspíš se brzy vrátím, Gin. Hodně brzy.“\nS úsměvem na tváři vyšla ven za svým společníkem. Dívala jsem se, jak odcházejí.\n„Ne, pokud se k tobě dostanu jako první,“ zamumlala jsem.\nMirka09 22. dubna 2016 12:06\nLucka 22. dubna 2016 12:55\nOou.. Děkuji moc. Skvělý překlad. Gin naprosto zbožňuji\nIvana Němcová 22. dubna 2016 12:59\nJana 22. dubna 2016 13:40\nAnonymní 22. dubna 2016 14:37\nRadka Maděrová 22. dubna 2016 19:06\nVypadá to, že se chystá velmi zajímavá bitva :) Moc děkuji za překlad\nLidka 22. dubna 2016 22:02\nMoc a moc děkuji za skvělý překlad a korekturu.\nAnonymní 22. dubna 2016 22:15\njajana 23. dubna 2016 1:18\ntak to bolo zaujímavé ... vďaka za preklad a korektúru a teším sa na pokračovanie :-)\nAneta 23. dubna 2016 2:42\nYanica Zet 24. dubna 2016 17:30\nBoszika 24. dubna 2016 19:32\nuroboros 17. srpna 2017 19:54


Reprofit Olomouc. Chodíte tam taky? - str. 673\n@carlik opravdu nádherná 🙂 x-)\n@asmeena děkuju strašně moc, to myslím prospívá každé mamince. Máme se dobře, jen vždycky ten den uteče jak mávnutím proutku a nejde za mnou nic vidět, tak jsem z toho lehce nervozní 😕 Jinak jsem dnes začla prát nakřečkovanou výbavičku oblečka vel. 74, 68 už je nám tak tak a tak teď vidím, kolik moc jsem toho nakoupila zbytečně, že to nemáme ani kdy unosit, to jsem celá já 🙂 . No a Sofinka se od soboty převrací sama na bříško, jenže se neumí vrátit nazpátek ani se nikam posunout a tak se pořád hrozně rozčiluje. Ale jinak vůbec neplače, za těch 5 měsíců bych řekla tak 10x, je to usměvavé sluníčko, tak snad jí to zůstane. A co ty a chodící Sofinka, jak poznává svět, když už ji to tak pěkně samo šlape 🙂?\n@carlik Překrásné miminečko 🙂\n@carlik taky moc gratuluju a přeju hodně zdravíčka a krásných chvil spolu jako rodina x-)\n@kvakuska ahojky, jak se daří???\n@escadka tak s plakáním 10x za 5měsíců těžce závidím :-N .....Matoušek je úplný opak, je to náš malý uřvánek, od narození....takže přezdívka Tygrouš ja naprosto trefná :-p\n@misa.patrik držím palce!!!\n@escadka tak my asi budeme mít stejně hodňoučký ty princezny naše vymodlený 😉 za to všechno, co nás loni potkalo (i dřív) se určitě nad náma někdo smysloval a teď nám to vrátí v dobrým 🙂\nJá byla dneska 2 hodiny ve městě (matrika a pojiš´tovna), a mamča hlídala a malá jen spala a spala. prostě Šípková Růženka |-| Samozřejmě jsem to vzala přes sekáče a nakoupila Kristýnce 4 ks overalků ve vel. 50, všechno co máme doma je jí trošku větší, tak ať má něco na teď. Já toho mám taky nakoupenýho strašnou spoustu skoro až do roku, že to snad neunosíme 😃\nDěkuju holky na přáníčka 🙂\no křečkování mi holky ani nemluvte. Já si občas koupila něco ve slevě ještě, když jsme se snažili a ono to nešlo, takže jsem kupovala spíš chlapečkovské barvy a nebo neutrál. Ujížděla jsem na bodýčkách s krátkým rukávem a když se pak Sofča narodila na podzim, tak mi mini bodýčka s krátkým rukávem byly na prdlačku. Takže vše vyprané, vyžehlené jsem opět schovala do vakuového pytle, jinak bychom se tady nehnuli.\nSofča byla taky hodné, neplačící miminko. Ona je hodná vlastně i teď, ale jak už si víc uvědomu vše kolem sebe a začíná se u ní projevovat osobnost, tak už je to občas nápor na nervy, ale jsem ráda, že ji máme.\nA dny nám taky šíleně rychle utíkají a taky nic nestíhám. Připadne mi, že pořád jen peru a dokola jen ložní, ručníky a Sofčiné věcičky a nějak zapomínám na moje a manželovo oblečení, protože to je vždy na spodu prádelního koše, že za chvilku nebudeme mít v čem chodit, pokud to urychleně nevyperu a nevyžehlím. Ale s tím žehlením je to u mě katastrofa. To je pro mě nejhorší činnost co může existovat.\n@asmeena , @escadka , @carlik že by to bylo tím, že máte holčičky....že jsou hodné a nepláčou?\nMatoušek dokže řvát do bezvědomí, tak že je úplně zpocený a zalyká se :-| Nepomůže pak nic, je schopen řvát i hodinu v kuse. 8-( Teď taky po obědě ztropil v kočáru takovou hysterii, že jsem nechápala. 8-( První tři měsíce jsme si mysleli, že jsou to jen koliky, ale řev řešíme pořád. Doktorka říkala, že je zvýšeně dráždivý....jen teda nevíme proč |-|\nJe to náš andílek s rohama 😃\n@juvik ahojik 🙂, strášně dlouho ses neukázala, tak jsem moc ráda, že si pisla a že jste v pořádku 🙂, i když teda s tím brečením, chudáčku, je mi to opravdu upřimně líto, musí to být nápor na psychiku jako blázen, já už jsem na nervy, když jen sem tam kňourne, natož když pak teda jednou za čas brečí, tak ani nevím, co s ní, jak na to nejsem zvyklá. Moc ti přeju, aby se Maty brzičko umoudřil a dovolil ti užívat si mateřské a miminka se vším všudy, i když věřím, že i tak si to užíváš, ne 😉? A nepošleš nám alespoň jednu fotečku, ať víme, jak je maličkej krásnej a taky určitě už kus chlapa 🙂!\n@asmeena no myslím to máme stejný se vším všudy, jak s oblečky, tak se Sofinkou, tak s rychlostí a i s žehlením, taky mám vždycky už 2metrovou hromadu, tak se pak do toho vrhnu a říkám si, příště už musím vyžehlit než po prvním praní a ještě snad nikdy se mi to nepodařilo 🙂. No jsem zvědavá na povahu té mojí drndičky, snad bude rozumná a bude se s ní dát domluvit 🙂.\n@carlik tak to jsem moc ráda, že máš takové zlatíčko, i Sofi byla šípková růženka, už ji to pomaličku opouští, ale nemůžu si stěžovat, pořád přes noc 10 hodin a přes den párkrát po chvilečkách a jednou po 3 hodinách, Ale nemá to žádnou pravidelnost, tak nikdy nevím, co ten den přinese, většinou ale nic, opravdu mi to přijde, že ráno vylezem s postele, 5x nakrmím a jdem spát, nic mezi tím. Někdy už mi z toho hrabe, doma jsem už 2 a půl roku, teď se Sofi se mi nikam moc nechce, bo než se vždycky vybatolíme, tak jsem totálně vyflustlá a mohla bych jít spát, natož tak vyrazit někde do obchodu nebo mezi lidi a tak jsme skoro furt doma.\n@juvik to nevím, to asi nebude holčičkama, mám kámošku, které malá taky pořád plače. Říká se, že jsou taky děti hodně podle porodu, měla si ho těžký, ne? No tak hlavně jak jsem psala, aby se to zlepšilo moc přeju\n@juvik jo a kojíš nebo jste na umělé? Asi už dáváš příkrmy, viď, jak mu to chutná? A kolik Maty měří a váží 🙂?\n@misa.patrik Mně Machač nový hormonální profil dělal, ten původní už byl 2 roky starý. Takže asi záleží, jak starý profil u tebe má založený. Ale neboj, já měla tentokrát hodnoty ještě lepší než tenkrát, což je prý zajímavé, s věkem se to prý zhoršuje.\n@katapola děkuji za potěšení no já mám kompletní horm profil z Prahy od Madara z listopadu tak snad mu to bude stačit vždy jsem ho měla v pohodě 🙂\n@escadka tak to máš doma super zlatíčko, snad to budeme "kopírovat" od vás... A i já se přidávám s tou nechutí k žehlení. No ale musím se pochlubit, dopo jsem vyžehlila svou první "ušpiněnou" várku. Hlavně jsem musela prát ty včerejší nakoupený věcičky, abych už je mohla oblíkat a Kristýnka neplavala v těch větších oblečcích. No a s těma vycházkama ven, to bude u nás podobný. Taky se mi ji nechce navlíkat, pak sebe a jít v tom hnusným počasí ven na cca 30 minut. Já jsem taky už dlouho doma, ale nějak mi to neva. Loni jsem byla v práci necelý 3 měsíce, před tím skoro 4 měsíce doma...ale myslím, že do 3 let Kristýnky to tak rychle uteče, ani nevím jaka půjdu do práce (kam se mi teda děsně nechce). Že bych šla rovnou do důchodu......akorát nevím, kdo by nás živil, stát na nás prdí 😞\nHolky, poraďte jak změním v profilu, že nečekám miminko, ale už mám? Já to nikde nevidím...\n@carlik Gratuluji princesny hlavne at se dobre chova a je zdrava!\n@escadka Sofinka je prekrasna divam se na fotky, vsechne mimca mate tady hezke.\n@silvie_z - ja jsem byla u dr. Polaka z dvojcatkami ve 12 a 20 tt, nebyla jsem rada s vysetreni jsem silnejsa zena a vysetreniu pro 2 /teoreticky/ delal nam jen asi 7 min. Druhe dvojce nebylo videt tak vubec se nesnazil pockat az se obratni nebo zmenit aparaturu. Nedelal mi 4D jen 3D a fotky mam jen s 12 tt. Jestli chcis neco vedet tak se ptej.\n@milusiaw děkuju, zkusím tam ještě zavolat a zeptat se, jeslti má ještě cenu se vůbec objednávat. ve 20tt zkoušel 3D a nepovedlo se 😞\n@milusiaw děkuji moc za přáníčko a moc ti přeji, aby jsi se i ty dočkala toho štěstíčka a miminka v náručí. Určitě už smutek přebolívá a tak se snaž myslet dopředu a těšit se do dalšího pokusu !!!\n@milusiaw Děkuju moc 🙂. I ty se dočkáš, neboj, jak jste na tom, jizva už zahojená, už Machač dovolil další pokus? A už je trošilinečku lépe i na dušičce? Moc na tebe myslím. A hlavně aby už bylo mimuško v bříšku a ty se mohla radovat z těhulkování a užívat si to na 100% 🙂\nTak hlásím, že ode dneška v sobě nosím jednu expandovanou blastocystu a možná zbude něco na zamražení (což by bylo vůbec poprvé). To se dovíme až později. Pindíka to na obrazovce nemělo, tak to bude asi holčička🙂 Je to naše 3. IVF, k tomu 2 minimálky, tak držte pěsti.\n@misa.patrik Ahojki jsem ráda že ses ozvala tak držím palečky do dalšího pokusu. 😉\n@katapola tak držíme všechny pěsti,co máme a za 14 dní nám podej hlášení o Dálnici 🙂\n@carlik děkujeme. Docela mě udivilo, Koudelka napsal do papíru testování už 2. 2., což bude vlastně 12. den od ET. A poprvé jsme dostali reprofiťácký testík.\n@katapola tak ET ti dělal doktor Kouďas? Mě taky a dopadlo to móóc dobře 😉 No a test jsem tenkrát taky dostala poprve, takže klidně si ho můžeš udělat 12. po ET. Sice ty čárečky na něm bývají slabší, jistější je Mammatest 10 citlivost a ten klidně můžeš už 10. po ET.\n@carlik Jj, ET dělal dr. Koudelka, tedy asi Kouďas🙂 A jak je vidět u tebe, asi ty transfery umí🙂\n@silvie_z ja bohuzel nic vic nepomohu me one zemrely ve 24 t+2\n@katapola Držím všechny palce co mám a budu sledovat čerstvé zprávy! Ať se blastocysta pořádně zakousne a nepustí !!! 🙂\n@milusiaw to je mi moc líto 😞\nahoj,taky hlásím ve čtvrtek zavedeny dvě embrijka jedno dvanáctibuněčné a jedno pětibuněčné-to druhé je nějaké pomalejší.ET dělal Macháč.Je to šestý pokus-první minimálka.Tak držte palce díky\n@bucho držíme všechny co máme, ať se to tu pěkně rozjede s těhulkováním 🙂\n@bucho Tak držím taky pěsti. To budeme asi testovat přibližně ve stejnou dobu 🙂\n@katapola No jo,koukám budem se testit asi ve stejnou dobu.Mám si udělat test na začátku února,ale já se znám-tak dlouho nevydržím 😃\n@bucho Já mám test naordinovaný na 2.2.


Conrad na Prague Maker Faire předvede novinky v 3D tisku a vyhlásí nejlepšího makera - TZB-info\nConrad na letošním ročníku veletrhu nabídne ve svém stánku tři stanoviště - 3D tisk, drony a také speciální programovatelný modulový systém M5Stack. „Díky rozvoji technologií a jejich lepší přístupnosti nikdy nebylo snazší tvořit, a to i projekty, které bylo v minulosti možné dělat jen v profesionálním prostředí. Ten pokrok nás fascinuje a chceme podporovat ty, kteří se rozhodli pracovat na sobě a vytvářet nové, úžasné projekty,” říká o podpoře makerů Jiří Maier z Conrad Electronic.\nV rámci programu veletrhu také Conrad vyhlásí vítěze soutěže Conrad Maker Challenge. Soutěž probíhala od letošního února, a to ve dvou kategoriích: Junior Maker 14-20 let a Master Maker 21-100 let. Zapojit se se svými projekty mohli všichni, jejichž originální projekt zapojuje klasické řemeslné činnosti tradičního charakteru, jako je pájení, ale i třeba i truhlařinu a další, ve spojení s novými technologiemi. Vítěz každé kategorie získá zájezd na Maker Faire 2020 do San Franciska.\nPodpoře makerů se německý prodejce potřeb pro techniky a elektrotechniky Conrad věnuje dlouhodobě. Má pro ně také vlastní značku Maker Factory a v nabídce má i výrobky těch nejlepších světových značek. „Z toho, co budeme mít na letošním Maker Fairu, jsme zvlášť hrdí na modulární vývojový systém s mikroprocesorem M5Stack, ke kterému můžete připojit různé periferie, a vytvořit tak zajímavý edukativní produkt. Programování probíhá v prostředí Arduina nebo microPythonu, a umožňuje tak velmi široké využití,” říká Maier.


Dětem z rozvedených manželství hrozí ústavy - Deník.cz\nDětem z rozvedených manželství hrozí ústavy\nPraha - O porozvodová dramata v českých rodinách není nouze. Téměř rok uplynul od chvíle, kdy se rodiče desetileté Terezky Smutné neuměli dohodnout, jak často se má stýkat s otcem a kde by měla trávit prázdniny.\nNakonec je děvče prožilo v Olivově dětské léčebně v Říčanech, kam ho poslal soudce Miloslav Sládek. Tehdy si za to vysoudil kritiku ze všech stran. Pokud ale poslanci přijmou novelu občanského soudního řádu, Terezčin příběh se může stát všedním jevem.\n„Před se nám od čtyř ministerstev dostalo slibu, že přijdou s úpravou, která by jasně specifikovala ono vhodné prostředí, kde má dítě projít navykacím režimem. To se ale nestalo ani náhodou,“ řekl Deníku prezident Soudcovské unie Jaromír Jirsa, který se rodinným právem zabývá.\nPrávě kvůli sporu o to, kde by děti, jejichž rodiče nezvládají výchovu, měly dočasně pobývat, se na řadu týdnů protáhlo projednávání zákonné úpravy. Ve sněmovně nyní leží návrh novely občanského soudního řádu, podle níž by specializovaný soudní senát určoval, kde by mělo dítě trávit čas, než se rodiče dohodnou na pravidlech stýkání. „Rozhodně by to neměl být ústav, ale třeba pěstounská rodina, která by ukázala dítěti, že lze žít i v jiném než rozhádaném prostředí,“ navrhuje například psycholog Jeroným Klimeš. Poslankyně ČSSD Anna Čurdová žádá jasné vymezení tzv. vhodného prostředí. „Děti mají být podle představy ministerstva spravedlnosti umisťovány například do ozdravoven, kde by ale vůbec nebyla odborná péče, což je naprosto nepřijatelné,“ sdělila.\nOdvržených rodičů přibývá\nSouhlasí s ní i Jirsa, podle něhož není možné vyjmenovat pět desítek pracovišť, která ale nemají na práci s dětmi kapacitu ani experty. „Dítě, které je jedním z rodičů dlouhodobě zpracováno a myslí si, že třeba otec je čert, který mu ublíží, potřebuje speciální péči,“ míní soudce.\nDodává, že je naprosto nevhodné, aby se dítě převezlo například do azylových domů nebo rodinných poraden, kde na to nejsou podmínky. „Mělo by se tomu věnovat jedno či dvě zařízení v republice,“ uzavřel Jirsa.\nKlimeš potvrdil, že tzv. syndrom zavrženého rodiče je vážný problém. „Takových rodičů, většinou otců, skutečně přibývá. Dítě pak nevyrůstá křivě, když v tátovi vidí zločince. To ho poznamená na celý život,“ připomíná Klimeš. Jirsa přitom upozorňuje, že Evropský soudní dvůr pro lidská práva dává za pravdu rodičům, kteří se domáhají styku s dítětem. Evropská soudní elita má za to, že stát by měl přispět k navázání kontaktu s druhým rodičem.\nPrávě minulý týden uznal Štrasburský soud žalobu Valerie Andělové, podle níž ji ČR nezajistila rodičovské právo. Otec totiž neuposlechl soudní verdikt o tom, že se Andělová má každý druhý víkend s dcerou vídat.


Některá gymnázia hodinu stávkovala - Šumperský a jesenický deník\nNěkterá gymnázia hodinu stávkovala\nŠumpersko/ Jesenicko - Studenti gymnázií v Šumperku a Zábřehu šli ve středu 7. prosince do školy až na devět. Obě školy se totiž připojily k hodinové výstražné stávce, vyhlášené odborovým svazem pracovníků ve školství.\nBudova šumperského gymnázia | Foto: DENÍK/Stanislava Rybičková\nUčitelé v ní bojují za zachování dosavadního automatického platového postupu po odpracování určitých let. Nelíbí se jim, že nově by měl o platech rozhodovat ředitel školy. Při stále menším počtu žáků, a tedy stále se snižujících příjmech škol, by mohla nastat situace, že jediným řešení by pro ředitele bylo snížit někomu základní plat. Dnes to udělat nemůže.\nDruhé nebezpečí spatřují odboráři v tom, že nový systém by sice dával šanci rozlišit odměnou lepší a horší učitele, ale zároveň by umožnil postihovat ty, ke kterým má ředitel třeba osobní averzi, a naopak protežovat kamarády.\n„Ke stávce se u nás připojilo 34 kantorů, hlavně z řad odborářů, to jsou více než dvě třetiny pedagogického sboru, proto jsem rozhodl, že do školy půjdou až na devět třídy vyššího gymnázia v osmiletém i čtyřletém studiu. Třídy nižšího gymnázia se učily normálně od osmi, protože část studentů dojíždí z okolních obcí a na devět by se do školy nedostali. Stejně by tady tu hodinu museli čekat,“ řekl ředitel Gymnázia Šumperk Milan Maceček. Výuku na nižším gymnáziu zajistili učitelé, kteří nestávkovali\nŘeditel vyhlásil podmínky stávky na webových stránkách školy. Pod textem se objevila reakce jednoho ze studentů: „Vážení profesoři, nepřijde vám jedna hodina stávky MÁLO?. Děkuji.“\nNa gymnáziu v Jeseníku se naopak učitelé do stávky nezapojili. „Konaly se tady olympiády a tato akce se už nedala zrušit,“ vysvětlil ředitel jesenického gymnázia Michal Žitňanský.


Aroma lampaDesignové stojací lampyDětská lampičkaIndustriální lampaKovová oblouková lampaKulatá měděná lampaLávová lampaMěděné stojací lampyNoční lampička\nObloukové lampyOlejová lampaPetrolejová lampaRetro lampySkandinávské lampyStojací lampyStojací lampy do obývákuStojací modré lampyStolní lampyVintage lampyZávěsné lampy\nOhýbací lampa patří do rodiny stojacích lamp, které se v zásadě díky své velikosti starají o dostatek pozornosti; ale obloukové lampy je předčí co se týká délky. Vyčnívající oblouková lampa nám dává světlo a působí jako samostatně stojící designový objekt, který nesmí chybět v žádném bytě. Každý den znovu přitahuje pohledy a okouzlí nás i naše hosty svou elegancí a impozantní velikostí. Pokud tyto lampy a světla ještě trůní na elegantním a stylovém mramorovém podstavci, jako Arco od Achille Castiglioniho, je vzhled perfektní! V žádném případě se netlačí do popředí, ale ani nezůstává v pozadí. Mramorový podstavec není na ohýbacím světle pouze z kvůli designu. Ohýbací světlo má určitou hmotnost a podstavec ho musí udržet. Navíc se tato lampa ohýbá a mramorový podstavec musí udržet i tuto formu. Těžký podstavec je tedy základem pro ohýbací světlo.\nOhýbací lampu nedefinuje pouze její výrazné a velké ohýbání. Přirozeně oblouk k obloukové lampě patří, proto i toto jméno, ale důležité jsou ve vzhledu této lampy i další faktory. Například stínítko – jako u kteréhokoliv jiného světla – je velmi nápadné a často zodpovědné za styl ohýbací lampy. Žárovky mohou být zcela uzavřeny ve stínítku lampy, potom je to ale tak, že lampa nevydává tak jasné světlo. V konečném efektu je stínítko lampy součástí lampy a stojí v popředí. Protože ohýbací lampa je ale velmi nápadná a vyčnívající, nabízí se u této lampy zvolit design stínítka v nenápadném stylu. Stínítko v bílé nebo béžové je pro ohýbací lampu optimální. Žárovka by měla vydávat světlé, ale přitom teplé světlo, tak abychom se u této lampy cítili dobře.\nV předchozím odstavci jsme se již krátce dotkli tématu žárovek pro obloukové lampy. Nyní ještě podrobněji! Lampa stojí a padá se žárovkou! Pokud se zvolí špatná barva světla, může se stát, že vznikne zcela jiná atmosféra, než jakou jsme si přáli a kterou jsme očekávali. LED-světla existují v řadě různých barev světel a LED světla mají dlouhou životnost! Zatímco spořivé žárovky mají dobu životnosti až 10.000 hodin, LED světla mohou zaujmout 50.000 – 100.000 hodinami svícení. U LED-žárovek také není žádné zpoždění při zapnutí. Kdo by to neznal: při zapnutí spořivé žárovky musí uplynout určitý čas, než světlo svítí naplno. LED-žárovky září od první sekundy maximální silou! Důležitý klad: LED-žárovky neobsahují rtuť, takže žárovka nemusí do speciální odpadu – jako je tomu u spořivé žárovky. Kromě toho nevzniká nebezpečí, že když ohýbací lampa spadne a žárovka se rozbije, nevylije se žádná jedovatá látka. Nákup LED žárovek pro obloukovou lampu tedy stojí za zvážení.\nJako světlo nad jídelním stolem, volně plovoucí nad obývacím pokojem nebo v ložnici – ohýbací lampa se nechá použít v mnoha oblastech bytu a nikde nepřekáží. Díky funkci stmívání, kterou mají uvnitř mnohé ohýbací lampy, dodávají vždy přesné množství světla, které potřebujeme v příslušné situaci. Obloukové lampy mohou být tedy staženy na mírné osvětlení, buď jako lampa na čtení nebo jednoduše jako náladové světlo pro příjemnou atmosféru! Ale přesvědčte se sami o této nádherné a výrazné lampě!\nObývací pokoj se zalije nádherným světlem. Ne příliš světlým, které by mohlo vyblednout, ale také ne příliš tmavým. Zkrátka příjemným a přesně správným. Nějak romantické, myslíte si a díváte se na lampu, která je zdrojem tohoto příjemného světla. Visí totiž nad gaučem. Nenárokuje si ale žádné místo, protože stojan stojí v rohu. Tato stylová lampa si zabírá pouze prostor ve vzduchu nad gaučem. Stínítko ohýbací lampy je béžové a perfektně se hodí ke koberci a polštářům, které leží na černé kožené pohovce, na kterou si sami rádi leháte. Závěsy v obývacím pokoji jsou zvoleny ve světlých tónech, takže pokoj celkově působí přátelsky a přívětivě. Pokud si umíte tento vzhled představit, potom si vezměte obloukovou lampu domů, a vytvořte si svůj osobní look, kde se budete cítit dobře. Přejeme vám u toho mnoho zábavy. Nechte se inspirovat!


Mgr. Pavel Jurečka (Praha 5 - Smíchov) - Najisto.cz Klávesové zkratky Na obsah stránky Načítám... Najisto.cz Můj profil menu Přidat firmu zdarma Úvodní strana Hodnocení Najisto.cz Internetové obchody a služby On-line obchody Potraviny a nápoje Káva a čaj Mgr. Pavel Jurečka (Praha 5 - Smíchov) Mgr. Pavel Jurečka (Praha 5 - Smíchov) Cafeneo Provozujeme internetový obchod s kávou. Upravit údaje Je toto moje firma? Ano Ne tel: +420 604 480 855 e-mail: kava@cafeneo.cz web: www.cafeneo.cz/ Pod stadiony 2902/29 Praha 5 - Smíchov 150 00 mapa volat Hodnocení ***** 0 hodnocení Ohodnotit Navigovat Více informací Napište nám Povinná pole Zpráva:\nSekce a Štítky Káva a čaj Praha 5 dárkové kazety kávovary pražírny kávy Vyzkoušejte také Čerstvá pražená kvalitní káva Hledáte pro svůj obchod či kavárnu kvalitní čerstvě praženou ... Coffee Source s.r.o. - čerstvá káva Patří do seznamu vašich potěšení vynikající čerstvá káva? ... Triaelia - přírodní kosmetika a olivový olej z Kréty Největší výběr přírodní kosmetiky, BIO olivových olejů, BIO ... RÓSTA KAFE - pražírna kávy a kavárna Jsme malá rodinná pražírna v srdci Šumavy, jejíž součástí je i ... Prodej vín Mikeš s.r.o. - moravská vína Navštivte naši vinotéku a ochutnejte moravská vína. V nabídce ... Caffé Trombetta - MTC CZ, s.r.o. – Kávový servis Nabízíme kompletní kávový servis pro restaurace, kavárny, ... Reklama Zavřít Přihlášení nebo Přihlásit se trvale


Paxos Standard KURZ, Graf, Cena & NÁVOD, Jak Výhodně Koupit PAX\nObchodovat Paxos Standard\nPaxos Standard kurz k 19. září, 2019 je $1.00, 23.45 Kč. Ke sledování ceny kryptoměny v reálném čase použijte box nad grafem. Cena kryptoměny PAX klesla o 0.25% během posledních 24 hodin. Hodnota kryptoměny rovněž klesla v průběhu posledního týdne o -0.26%. Celková trřní kapitulizace je nyní $237,566,627.\nDíky tomu se jedná o 35. nejhodnotnější kryptoměnu světa k 19. září, 2019. Pro lepší pochopení historického vývoje kurzu kryptoměny doporučujeme použít Paxos Standard graf výše.\nPaxos Standard live feed\nJsme si vědomi faktu, že se Paxos Standard kurz neustále mění. Abychom vám poskytli možnost sledovat hodnotu kryptoměny v reálném čase, vytvořili jsme live feed, který se aktualizuje vždy se změnou PAX kurzu.\nPaxos Standard (PAX) informace o trhu\nKryptoměna: Paxos Standard\nTržní kapitulizace: $237,566,627\nObjem obchodů za 24h: $141,326,123\nMincí v oběhu: 237,000,555 PAX\nMincí celkem: 228,469,284 PAX\nPaxos Standard kurz v USD, CZK, BTC a ETH\nCena v CZK: 23.45 Kč\nZměny ceny kryptoměny PAX\nPoslední hodina %: -0.54%\nDenní %: 0.2490420758467489%\nTýdenní % : -0.26%\nPaxos Standard Prognoza kurzu na roky 2018, 2019, 2020, 2021\nOhodnoťte kryptoměnu Paxos Standard


Setkávání se: V kolika lidech to vláda povolila? - CNN Prima NEWS\nDefinitivní pravidla: Venku maximálně po dvojicích, na sportovišti 12 lidí s rozestupy\n12. dubna 2021 17:49\nVláda určila definitivní pravidla pro setkávání se a pro fungování sportovišť. Bude platit opatření, které zakazuje setkávání více než dvou lidí. Venku může být na jednom sportovišti až šest dvoučlenných skupin, musí ale mít desetimetrové rozestupy.\nDůvodem pro zákaz setkávání více než dvou lidí jsou obavy epidemiologů. „Oprávněně se obávali, že kdybychom přidali další rozvolnění, povede to k dalšímu riziku, což by mohlo omezit klesající trend počtu nakažených i počtu pacientů v nemocnicích,“ vysvětlil v pondělí po jednání vlády ministr zdravotnictví Petr Arenberger (za ANO).\nSport venku ve skupinách je stále ve hře, tvrdí Hnilička. Přesvědčuje Babiše i Arenbergera\nOd pondělí mělo původně platit opatření, které vydal Arenbergerův předchůdce Jan Blatný. Uvnitř mělo být povoleno setkávání až deseti lidí, venku 20 lidí.\n„Situace je stále křehká. Jsme velmi optimističtí, ale musíme si uvědomit, že optimum je 100 nakažených na 100 tisíc obyvatel, a my jsme na šestinásobku této hodnoty,“ podotkl Arenberger.\nVláda také ujasnila pravidla pro sportovce. „Definovali jsme to tak, že skupinu můžou tvořit dva, ale takových skupin na venkovním hřišti může být až šest. Musí mezi nimi být rozmezí 10 metrů. To jsou epidemiologické podmínky,“ řekl Arenberger.\nZnamená to, že lidé mohou při udržení rozestupů například hrát venku tenis. „Je to složitější, ale je to kompromis. Řešilo se to asi 12 hodin,“ dodal ministr.\nSport původně ve dvaceti\n„Záleží to na kreativitě jednotlivých provozovatelů. Primárně nám šlo o to, aby se lidé mohli hýbat. Třeba tenis si můžete zahrát,“ dodal po brífinku pro CNN Prima NEWS Arenberger.\nDění kolem obnovení amatérského sportu nabralo na konci minulého týdne překotný spád. Původně mělo být od pondělí povolené sdružovat se venku ve dvaceti lidech, což by umožnilo sportovní aktivity až pro dvacetičlenné skupiny.\nTo ještě v pátek brzy odpoledne ministr potvrdil, ale pak vyslyšel argumenty odborné skupiny MeSES a rozhodl ponechat limit pro shromažďování na dva lidi uvnitř i venku. Fungování na sportovištích je podle něj jen interpretací tohoto nařízení, které dnes potvrdila vláda.\nPetříček: Odcházím se vztyčenou hlavou. Odvolají mě kvůli politickým důvodům\nZtratili jste i ty komunisty, vzkazuje vládě Stanjura. Navrhuje předčasné volby\nministr zdravotnictví Petr Arenberger vláda sport koronavirus COVID-19 koronavirová opatření sportoviště covid setkávání se


Rodinný dům Zdiměřice | 4-construction.com\n05.02.2010 | [CZ]\t[EN]\nJedním z investorské dvojice domu „světel a stínů" je člověk, který má k přírodě velice blízko. Jeho oborem se stala buněčná a molekulární biologie. S mikroskopickou přesností sobě vlastní se věnoval nejen výběru pozemku, hledání architekta, koncepci domu a přilehlé zahrady, ale rovněž dozoru nad průběhem realizačních prací. Výsledkem několikaletého úsilí je introvertní dům skrývající se před světem a prorůstající do zahrady.\nDům se nachází v malé vesnici na západním okraji Prahy a na první pohled se vymyká běžnému standardu satelitní zástavby. Samotné hranice pozemku předurčovaly situování stavby. Směrem do ulice a k sousedním parcelám působí objekt uzavřeně, naopak směrem východním, kde protéká Jesenický potok lemovaný vzrostlými duby, se otevírá a nechává přírodu vstoupit do svého interiéru.\nSvé představy - minimalistická koncepce, sepětí s přírodou, užití přírodních materiálů, bezbariérovost, funkčnost, skvělý design... - formuloval investor v zadání, které předložil pěti typově podobným tvůrcům. Z nabídnutých řešení investora nejvíce oslovila analytická koncepce ateliéru D3A. Na základě delších jednání a diskuzí s klientem vznikla studie, která byla odsouhlasena na první pohled. Dům v průběhu zpracování nedoznal příliš velkých změn. Většina potřebných úprav byla vyvolána regulačním plánem. Regulace se týkala hlavně zastavěné plochy, reakcí vznikla zvlněná fasáda, která vstupuje do interiéru. Pohybem vlny se dům dal ve fázi návrhu dle potřeb investora i předpisů „nafukovat". Dalším problémem z hlediska legislativy se stala navržená plochá střecha, dle formulace v regulačním plánu se měla skládat ze šikmých ploch. Je až pozoruhodné, že domy, které reagují na krajinu jinak, než je obvyklé, byť mají například navrženou zelenou střechu, je tak těžké zrealizovat. Po menších úpravách týkajících se sklonu střechy a zvláště díky aktivní účasti investora v jednání s úřady se podařilo projekt prosadit.\nObjekt je situován na okraji pozemku, blíže k silnici, tzv. předzahrádka je využita jako parkovací plocha, zastřešená lehkou krytinou z vlnitého laminátu. Zde se také nachází vstup do domu. Zádveří přechází v centrální obytný prostor, který je srdcem celého domu a po vzoru berberských obydlí plní úlohu jakéhosi náměstí, veřejného a přehledného prostoru uvnitř. Prostor je ze tří stran po obvodu lemován jednotlivými místnostmi, které se skrývají za posuvnými dřevěnými dveřmi (je zde ukryta i místnost s televizí). Při zavření vytvářejí dojem kompaktní dřevěné stěny. Naopak při otevření posuvných dílců lze pokoje propojit s centrálním prostorem a vytvořit tak jeden velký společný, kde se trajektorie členů rodiny sbíhají, ale i rozdvojují. Zároveň se zde koncentruje teplo a světlo, které se rozlévá do jednotlivých místností po obvodě. Prostoru dominuje solitérní těleso krbu, vyrobené tak jako většina ostatních povrchů z pohledového betonu, které zároveň plní funkci nosného prvku. Zajímavým dělicím prvkem je uprostřed zimní zahrada nepravidelného tvaru. Zasklení lamel s netmelenou spárou při slunečním svitu vrhá na všudypřítomnou dlažbu z čínské břidlice nespočet malých duh. čelní strana obytného prostoru je prosklená ve tvaru vlny. Její tvar umožňuje prorůstání zahrady do interiéru. Stírání rozdílu mezi vnitřní a vnější částí domu napomáhá vnější pergola s osvětlením, navazující kontinuálně na stropní podhled. Vodorovné trámy pergoly rozehrávají hru světel a stínů a poskytují nezvyklou atmosféru. Jako stínicí prvek zde působí ve vegetační době popínavá vistárie. Terasa z tropických dřevin je zakončena atypickými posuvnými díly vyplétanými vrbovým proutím obdobně, jako se dříve vyráběly hatě. Tyto zástěny působí na jinak strohé fasádě z hladkého plechu, spíše typické pro průmyslové objekty, jako změkčující prvek, zároveň přebírají funkci žaluzií a vytvářejí iluzi dalšího prostoru. Boky terasy kryje perforovaný vlnitý aluminiový plech.\nNávrh přilehlé zahrady vycházel z přání klienta udržet danou plochu pokud možno opticky co největší. Nezmenšovat ji osázením větších keřů či stromů a ponechat tak volný průhled na scenerii dubů za hranicí pozemku. Z nabízených řešení si klient vybral variantu otisku domu v zatravněné ploše. Jednotlivé půdorysné plochy místností symbolizují políčka postupně kvetoucích rostlin. Zahradní domek pro nezbytné nářadí důvtipně nahrazuje prostor v rohu objektu, který lze zcela otevřít posunutím obou bočních stěn.\nKonstrukčně se dům vymyká běžnému standardu. Jedná se o betonový monolit, přičemž beton zde neplní pouze funkci nosnou, ale rovněž i estetickou. Většina vnitřních povrchů je z pohledového betonu, který je velice náročný na způsob provedení. Dokonalý výsledek svědčí o dobré spolupráci všech zúčastněných. Neomezené možnosti při práci s hmotou, liniemi, strukturou a barvou, které beton poskytuje, využil architekt i při výrobě zcela originálních umyvadel v koupelnách. Prkennou strukturu pohledového betonu na stropech reflektuje podlaha z čínské břidlice. Původně měla být podlaha litá, leštěná s antracitovým vsypem, ta se vsak ukázala být ze strany subdodavatelů neproveditelná. Klient však volil variantu, která méně podléhá únavě. Osvětlení je zapuštěno ve stropě a řešeno bodově.\nModerní design, originalita, jednoduchost, barevná střídmost, ale zároveň funkčnost, tak se dá několika slovy charakterizovat interiér. Kontrast vytváří žlutozelený emailový nátěr v sociálním zařízení a v prostoru točitého schodiště, kde dává vyniknout perforaci ocelových stupňů za použití laserové techniky „á la roztržené těsto". Tento prvek se v interiéru opakovaně objevuje v různých formách, např. v koupelnách jako kryt odtokového kanálku nebo na krbové vložce.\nMinimalistická kuchyně s lesklým lakem a antracitovou barvou úmyslně nedominuje. Její přítomnost naznačuje svítící tenká žlutozelená linie na spodním okraji horních skřínek. Naopak pozornost na sebe strhává originálně řešený pracovní stůl, který zároveň zastává funkci baru. černá oválná deska kontrastuje s bílou podnoží, která slouží jako úložný prostor. Podnož je kryta transparentní shrnovací žaluzií z mléčného polykarbonátu, která efektně propouští vnitřní osvětlení.\nV této části je objekt podsklepen. Nachází se zde technologická místnost, posilovna a vinný sklípek.\nStanislav Fiala / D3A\nPřipravili Eva Bílková a Julius Macháček\nSvětelnou draperií rozvlnit dům\nOkolnost, že po převážnou část dějin se stavělo zejména kvůli ochraně před náladami přírody (i lidí) a že jen malá část společnosti chápala bydlení rovněž jako výraz reprezentace, protože to pro velkou většinu nebylo ekonomicky ani sociálně dostupné, hluboce ovlivnila naše vnímání. Toto chápání architektury paradoxně posílila ropná krize v roce 1973 a nepochybně i současný propad na finančních trzích (uvidíme, nakolik keynesiánská viditelná ruka státu zabrání spadnutí do pasti na likviditu) toto pojetí jen utvrdí. Bydlení a stavění má však řadu svých jiných konstitutivních stránek než jen efektivní izolace, optimalizace energetické bilance, rozvrh dispozic co nejvíce šitých na míru uživatele a spoustu jiných, dnes preferovaných kritérií. Právě v souvislosti s energetickou udržitelností se v architektuře znovu vynořilo téma světla. Se světlem se pracuje v souvislosti s orientací objektu ke světovým stranám, což dnes opět vychází z energetických, případně fyziologických hledisek. Ale světlo v architektuře znamená víc než jen vyhovět nárokům fyziologie zraku a primátu energetické úspory. Architektura se světlem také zachází esteticky. A to je jedna z důležitých silných stránek domu ve Zdiměřicích od Stanislava Fialy.\nV čem je (podobně jako v řadě jiných ohledů) Stanislav Fiala skutečně mistrem, je inscenování světel a stínů. Dokázal to u Sipralu a Neomedu a řady dalších staveb, ale k virtuozitě to dotáhl ve Zdiměřicích, na hraně průhonického parku. Dramaturgie světla nepatří k frekventovaným tématům architektů, ale tento dům je přímo paradigmatem toho, jak lze této tak zanedbávané dimenzi dostát se skutečnou brilancí. Nevybavuji si v českém prostředí po této stránce obdobu.\nZahrada je koncipována podle geometrismu někdejších francouzských zahrad jako pandán dispozic domu, jako jakýsi negativní otisk. Geometrismus francouzských zahrad rozehrává planimetrické tvary do obrovského množství variací, ale ve Zdiměřicích jde o narativní planimetrii, o geometrii, která převypravuje půdorys stavby. Jednotlivé části stavby „otištěné" do svého zahradního alter ego vytvářejí broderii svého druhu.\nPozoruhodné jsou i materiálové konstelace. V celém domě se proplétají zdánlivě nepropojitelné materiály, plechy s košíkářsky upletenými stěnami z vrbových větví, jež změkčují nejen vstup domu a oplocení, ale i východní stranu domu otevřenou do zahrady. Košatina navíc tvoří jednu z důležitých vizuálních charakteristik domu.\nMnoho míst a nábytku v domě je podsvíceno, nasvíceno, ozvláštněno světlem tak, že nelze určit, kam až mohl architekt předpokládat účinky světel, jejich rozmístění, charakter i intenzitu. Nakolik musí architekt znát fotometrické údaje projektovaných světel, aby docílil požadovaného rozložení světelného toku a svítivosti? Jinými slovy do jaké míry musí být světelným mágem s exaktními znalostmi fotometrie? Je to svého druhu scénografické dílo, světlo je natolik vtaženo do provozu domu, že mu dodává dramatický charakter. Světelný děj vytváří kontrast ke klidu zahrady. Na inscenování světla se ovšem zdaleka nepodílí jen umělé osvětlení, ale zejména přirozené světlo. Například světlík v centrální části domu transformuje účinek pohybu slunce po obloze do opalizujících pablesků měnících svou barvu během dne. Kovové schody propojující podzemní podlaží s nadzemním jsou perforovány tak, že různě tvarovanými skulinami vzlíná světlo (v tomto případě sice umělé, ale usměrněné průzory ve schodišti) vzhůru. Podobnou roli hraje pergola, která vrásní světlo do jakési světelné draperie, jejíž záhyby prolínají postupně prostorem domu. Jako by jedním z cílů architekta bylo rozvlnit dům, podtrhnout dynamický půdorys, zavléci stavbu do světelného theatra mundi, aby byla „světlem oděná". Míst různých světelných dramat bychom nalezli v domě mnoho a všechna tato místa děje se syntetizují v jedinou a jedinečnou scénografii.\nSvětlo ale není jediným scénografickým prvkem domu. Prolnutí domu a zahrady prostřednictvím velkoformátových skel vytváří spojitý prostor o dvou dílech. Je zde nikoli uměle konstruovaná podobnost se scénickými postupy divadelní avantgardy. Jako by zde architekt i uživatelé našli ozvěnu dávných teatrologických sporů o míře propustnosti/ oddělenosti jeviště a hlediště. Někdejší dichotomie vnitřek (interiér domu) / vnějšek (exteriér, zahrada, případně jiné okolí stavby) přestává hrát roli. Dům může být za pomocí multiplikací světlených efektů hledištěm, odkud lze sledovat světelnou dramaturgii zahrady, ale platí to a vice versa. To jsme již hodně daleko od domu chápaného jako záštita proti nestabilitě počasí a pravidelným výstřelkům přírody (i lidí). V této souvislosti bychom si mohli položit otázku, nakolik je takový dům scénografickým dílem a nakolik stavbou, o to více, oč méně nalezneme v domě podpor, což jenom zesiluje scéničnost prostoru. Podstatný rozdíl mezi divadlem a architekturou je však v časové dimenzi i druhu a cílech oboru. Peter Brook o svém druhu umění říká: „Divadlo je vždycky sebeničivým uměním a vždy je zapsáno v povětří."1 Jenže o jisté tendenci, kterou bychom mohli označit jako teatralizace architektury, lze hovořit u nemalé části tvorby nemalé řady architektů - Jean Nouvel, Dominique Perrault (výčet spíše namátkou). Není pak taková architektura také „zapsána v povětří"? Není taková teatralizovaná architektura tak trochu sebeničivým uměním, jestliže dobrovolně do sebe sama vkládá kus své vlastní entropie? Dům ve Zdiměřicích je scénografickým kusem, zároveň je však velmi silnou a přesvědčivou architekturou.\nTyto otázky, jak a zda vůbec může architektura sklouznout k tomu, aby se stala kulisou místa, scénografií, divadlem, však vkládá do úst přílišný tradicionalismus, jehož posledním výhonkem bylo přesvědčení avantgardy o stavbách jako strojích na bydlení. Má-li být dům extenzí nejen lidských potřeb, ale také lidského ducha, proč by nemohl v sobě obsahovat prvek scénografie, světelného dějství? Přírodu nejsilněji vnímáme v jejích proměnách, a to nejen v rozsahu ročních období, ale i v mikrointervalech v rámci dne i noci. K propojení přírody a domu tak došlo v maximální míře. Rodinný dům ve Zdiměřicích dává vyvstávat světlu v jeho metamorfózách a ve světle těchto proměn pak také lépe vyniká krása tohoto domu.\ntext: Michal Janata\nArchitekt: Fiala – Prouza – Zima / D3A spol. s r.o.\nSpolupráce: Milan Bulva, Ing. arch. Daniela Polubědovová, Ing. arch. Lukáš Pinkava (zahrada) HIP stavební část Ing. Jiří Václavů, Ing. Hana Vavříková\nStatika: Ing. Petr Skála / Building s.r.o.\nZdravotní technika: Ing. Jana Viktorinová\nVytápění a chlazení: Ing. Bořivoj Šourek / SaS projekt\nPrimární zdroj: Ing. Dana Vágnerová / Hennlich Industrietechnik s.r.o.\nElektro silno+slabo: Ing. Tomáš Bachtík\nCelková plocha pozemku: 1208 m2\nObestavěný prostor: 1050 m3\nano: 380 ne: 392


👌 Dřevěný smeták. Masivní bukové dřevo impregnované olivovým olejem. Přírodní a PET štětiny. Šíře hlavy – 28 cm. Německý kovový závit. Vhodný pro dřevěnou tyč s kovovým závitem. Vhodný na venkovní použití – beton, dlažba.\n👌 VILEDA Windomatic vysavač na okna. Unversální pomocník do každé domácnosti. Windomatic byl vyvinut pro dosažení optimální kombinace sací síly a rychlosti pro mytí nejen oken.Unikátní systém 12 kanálků perfektně odvádí veškerou vodu, úklid se tak stává velmi efektivní sací síla je rozložena pro celé šířce\nUtěrka z mikrovlákna Colour Bubbles multicolor\n👌 Utěrky z mikrovlákna jsou vhodné pro úklid za sucha i za mokra. Úklid s těmito utěrkami je velmi efektivní a lze uklízet bez použítí čistících prostředků. Dlouhá životnost. Dodáváme ve 4 barevných provedeních bez možnosti výběru. Balení obsahuje 1 ks utěrky z mikrovlánka. Rozměry: 40 x 40 cm. Foto je jenom\nUmyvadlo s dekorem 12 l, limeta\n👌 Plastové kulaté umyvadlo je vhodné pro všestranné použití v domácnosti. Umyvadlo je vyrobeno z kvalitního PVC, je lehce omyvatelné a dobře se skladuje.\nÚklidové pomůcky 5 (100%) 16 x hodnotené\nKategorie produktů Uklidove pomucky obsahuje 59 záznamů.


Málo známé krásy Česka 5. Díl kostel sv. Barbory Všekary - Zdeněk Slezák\nHISTORIE, Málo známé krásy Česka - seriál, NOVINKA\nPíše se rok 1717. Už několik desítek let dolují v potu tváře horníci olovo, stříbro a cín v hlubokých lesích panství horšovskotýnského. Mají svoji vesničku o pár domech, nedaleko dnešní s názvem Všekary. Nebo to byla přímo tahle vesnice? To se dnes stále neví – a asi už nikdy vědět nebude.\nMajitel panství, hrabě Trauttmannsdorf, věděl, jaká je hornictví těžká robota i nechal pro své poddané v letech 1717-1724 vystavět právě tento hornický kostelík. Milosrdenství? Těžko. Spíše tehdy hluboko zakořeněná víra v Boha a jeho dobrodiní, které pán potřeboval „přenést“ na těžce robotující horníky. Aby více a neohroženěji dřeli, své sv. Barboře se klaněli a do panské pokladnice zlatky přinášeli.\n„…dám jim tu jejich svatou Barboru, kostelík se zvonicí nechám postavit pro slávu Boží a dobrý skutek tak vykonám…“\nInteriér kostela a akantový oltář před rokem 1945\nKruchta kolem roku 1945 - byly tam malé varhany?\nHistorie už ne tak vzdálená\nJak to tak u těchto nebohých staveb v naší zemi obvykle bývá, minulost kostela sv. Barbory se od jisté doby jeví jako nikterak radostná a svým způsobem nezvykle „bohatá na události“. Pro naši zem jev naprosto charakteristický.\nKostel stojí kousek od vesnice Všekary v západočeském kraji. Poté, co byly drahé rudy vytěženy, obec zřejmě zmizela v prachu dějin, nicméně kostel tu zůstal. A od 18. století fungoval jako poutní místo.\nZa Josefa II byl kostel sv. Barbory Všekary zrušený, ovšem lid pořádal poutě nadále, bez ohledu na nařízení panstva.\nPrvní, a zřejmě ještě ne zcela radikální změna nastala v roce 1938 po odtržení Sudet, kdy se kostel a okolí stal součástí Velkoněmecké říše. Na konci války byl kostel sv. Barbory Všekary využíván k bohoslužbám příslušníků polské vojenské brigády.\nA ještě dlouho po válce se zdálo, že bývalý hornický kostel bude žít. Konaly se tu poutě i příležitostné mše.\nBolševik začal úřadovat. Na kostely a církev obecně padla kletba. Tento měl navíc tu smůlu, že v okolních lesích začaly padat vojenské povely neb tu cvičila Československá lidová armáda.\nA dílo zkázy dokonali vojáci Rudé armády za okupace v roce 1968, kteří si ve věži kostela zřídili pozorovatelnu.\nPo jejich odchodu zůstal kostel ve zdevastovaném stavu a stal se cílem vandalů a zlodějů. Poškozenou střechou začalo zatékat do interiéru a byly tak nenávratně poškozeny stropní kresby a fresky, vytvořené v roce 1767. Zařízení bylo rozkradeno nebo zničeno a kostel zůstal trvale otevřený.\nKostel kolem roku 1945\nPoničený stav po roce 1968\nHlavní atrakcí býval⇒ akantový hlavní oltář plus nějaké sošky světců a další vybavení. Podle dobových fotek by snad měly být na kůru malé varhany…?!\nDříve byl kostel sv. Barbory Všekary označen za zříceninu a v roce 1990 byl na něj dokonce vystaven demoliční výměr. Nicméně rozhodnutí se podařilo zvrátit, byla opravena střecha a stavba byla prohlášena za národní kulturní památku! Najednou…\nDnes pozemek s kostelem patří občanskému sdružení ⇒„Syndicus Hereditas“, který se snaží najít peníze na jeho obnovu. Má to být údajně cca 15 mega!\nHistorie nebyla k této stavbě ani trochu vstřícná. V podstatě od konce II. světové války většinu času trpěla.\nFiliální kostel sv. Barbory Všekary je i přes svůj zchátralý stav krásná sakrální stavba. Dovedu si představit i její využití celospolečenské, kulturní. Třeba se to někdy povede.\nJako příklad by mohl sloužit nehezký osud a následné vzkříšení kostela ⇒Nanebevzetí Panny Marie v Neratově v Orlických horách.\nNové okénko s devíti acháty od umělkyně jménem Veronika Konturová


Poodří se po roce opět slavnostně otevře - Novojičínský deník\nPoodří se po roce opět slavnostně otevře\nBartošovice - První velkou akci letošní sezony organizuje o tomto víkendu Záchranná stanice v Bartošovicích. Otevíraní Poodří nabídne bohatý program po celou sobotu 16. května. Bartošovické slavnosti se konají u příležitosti Evropského dne parků.\nOtvírání Poodří v Bartošovicích.Foto: Archiv/Deník\nMilovníci turistiky si dají sraz jako první, a to o půl desáté před bartošovickým zámkem. Zámecká naučná stezka je zavede do sadu, k rybníkům, a také do zámecké zahrady. Na cestě se bude naslouchat ptačímu zpěvu, doprovázet turisty bude ornitolog. V jedenáct hodin se otevírá vodní mlýn v Bartošovicích, kde se koná výstava fotografií na „šňůře“, návštěvníci si mohou celý mlýn prohlédnout.\nV jednu hodinu po poledni proběhne prezentace a zahájení projektu „Likvidace křídlatky v povodí řeky Odry a jejích přítoků“. Na místě nebude chybět také předseda Strany Zelené Martin Bursík. V povodí Odry dosáhla křídlatka v některých místech stavu, který nelze řešit jednotlivě. Proto se již od poloviny loňského roku mapuje výskyt této, původně východoasijské, rostliny a letos se konečně přistupuje k její likvidaci. „Od 11 hodin bude k dispozici pro veřejnost také informační místo k projektu Zelená úsporám,“ sdělil Jan Kašinský, pracovník záchranné stanice.\nV pravé poledne začíná v zámku Pooderské koštování, na kterém bude možnost zhlédnout veřejnou degustaci pálenek. Soutěží se o krále pálenky Regionu Poodří na rok 2009, a to ve třech kategoriích: slivovice, hruškovice, jabkovice.\nBohatý program pokračuje také v odpoledních hodinách. Ve čtrnáct hodin vystoupí hudební skupina BEATLES revival, k vidění bude ukázka tvorby uměleckého řezbáře Františka Nedomlela z Bruntálu.\nBrány Centra ekologické výchovy (CEV) v Záchranné stanici v Bartošovicích se tradičně otevírají s příchodem května. Součástí areálu stanice je také Informační centrum Chráněné krajinné oblasti Poodří, které každoročně organizuje spoustu zajímavých akcí. Zájemcům o problematiku ochrany přírody a volně žijících živočichů jsou určené komentované prohlídky s průvodcem. „Pro malé, rodinné skupiny nebo jednotlivce je CEV otevřeno ve volných dnech (soboty, neděle a státní svátky) v období od 1. května do 31.října. Tyto dny začíná komentovaná prohlídka expozic v hodinách: 9.30, 10.30, 11.30, 13.30 a 14.30 hodin,“ informoval Kašinský.


OCHUTNÁNO ZA VÁS: Srdíčka jsou prý neprávem opomíjené maso | popelky : Use of undefined constant bgcolor - assumed 'bgcolor' (this will throw an Error in a future version of PHP) in /www/popelky.cz/popelky.cz/wp-content/plugins/wp-skyscraper/skyscraper.php on line 67\nTak jsem se rozhodla to vyzkoušet. A byla to ode mě velká, velká oběť, protože jsem téměř vegetarián, chvíle, kdy jsem dravec a jedu po mase jsou vzácné, o to víc si jich však užívám. Takže srdíčka? Hm… zvolila jsem kachní. Z větších zvířat by to bylo možná trochu tuhé, ke kuřecím mám z principu odpor stejně jako ke kuřecímu masu. Takže kachní.\nNevypadalo to zle. Při krájení jsem se snažila nemyslet na to, že za každý srdíčkem se skrývala jedna\nroztomilá kačenka s krásným zobáčkem a nevinnýma očičkama, a že to srdíčko pohánělo celý to teploučký\ntělíčko pokryté hebkým peřím, než přišel člověk se svou nenažraností a…\nMíša zvládla jíst cvrčky, já snad zvládnu pokrájet pár kachních srdcí, no ne?\nKrájí se dobře, i ty vršky, jež by se měli odkrojit, se tak nějak oddělí samy, navíc je to tužší a měkké maso vám nezůstává za nehty, což je jev, který při krájení masa vyloženě nesnáším!\nVypadalo to celkem dobře, jako docela fajn maso.\nOdřezky jsem nakrájela kočce. Neměla zájem. Její nezájem byl dokonce rychlejší, než Olympus.\nPřidala jsem tedy hlívu ústřičnou.\nKuřecí, kachní, vepřová i jiná srdce patří mezi vnitřnosti, ale jsou z nich takříkajíc nejzdravější, protože srdce nemá tendence ukládat škodliviny z celého těla jako to dělají játra a ledviny. Navíc se svou strukturou masu podobá, proč taky ne, je to taky sval. Klasickou úpravou je omáčka s muškátovým oříškem, pepřem a novým kořením, či úpravy podobné jako játra na cibulce. Takové ty omáčky k rýži.\nTo jsem zavrhla, ač je hodně lidí má rádo.\nLuxusní restaurace kachní srdíčka upravují nejčastěji pečená a přidávají je k prsíčkům na medu a podobným laskominám.\nTaky jsem objevila jeden recet na smažená srdíčka posypaná majoránkou.\nA klasicky vařená se dají použít nakrájená do rizota, prý je to dobrá masová složka.\nJá však zvolila mě již známý recept na guláš z hlívy ústřičné. Je to jednoduché. Prostě jen ona super zdravá houba a gulášové koření. V tomto případě přišly do party ještě kachní srdíčka.\n– je to prostě pořád maso, nemasožravec to prostě nedá…\n– na ty ubohé kačenky jsem myslela i při jídle\n– rychlá příprava, během půlhodinky hotovo, srdíčka měkká\n– je to opravdu neprávem opomíjený masový materiál, chutná jak jemnější hovězí, občas i jako játra\n– rozleženo do druhého dne to bylo excelentní\nPost Views: 3 960\nDali jste si do nového roku předsevzetí, že si obnovíte, nebo vyměníte kuchyň? Kvalitní prostor na přípravu jídla je v současné době zkrátka potřeba. V době pandemie se pro nás stal domov ještě důležitější místem. (Pokračování textu…)\nDnešní návštěvy: 417\nNávštěvy posledních 30 dní: 20 819\nNávštěvy posledních 365 dní: 381 325\nCelkem návštěv: 1 429 353


Víkendové kurzy kajaku | Kajakové kempy | Kajaková škola | Česko\nZažij kajak intenzivní formou na víkendovém kempu\nLetní kajak kemp Brandýs n. Labem\n09. 7. 10:00 SELČ – 10. 7. 18:00 SELČ\nDvoudenní kurz kajakování v našem domácím prostředí v Brandýse n. Labem. Ideální příležitost pro seznámení se s kajakem pro začátečníky. Seznámíte se vybavením, vyzkoušíte si své první záběry v kajaku pod dohledem certifikovaných instruktorů. Cena: 2 350Kč\nKajak kemp Veltrusy\n16. 7. 9:00 – 17. 7. 17:00\nSlalomový kanál Veltrusy, Nerudova, 277 46 Veltrusy, Česko\nKajak kemp pro začátečníky a mírně pokročilé kajakáře na umělé slalomové dráze ve Veltrusech. Ve stínu Jezového mostu budete pilovat všechny své kajakářské dovednosti. Střední část slalomové dráhy Vám nedá rozhodně vydechnout. Cena: 2 690 Kč\n30. 7. 9:00 – 31. 7. 16:00\nKajak kemp v Českém Vrbném\n06. 8. 9:00 – 07. 8. 16:00\nČeské Vrbné, České Vrbné, 370 11 České Budějovice, Česko\nKajak kemp v Českém Vrbném je určený díky různorodosti umělé dráhy pro začátečníky i mírně pokročilé kajakáře. Zmenšená kopie kanálu v Lee Valley. Kdo by nechtěl nechtěl zkusit pádlovat na olympijském kanále? Cena: 2 890 Kč\nLetní kajak kemp Veltrusy\n20. 8. 9:00 – 21. 8. 17:00\nNejbližší Kajakové kempy\nVyber si svůj kajak kemp a rezervuj si své místo podle tvých dovedností.\nKemp je vhodný pro úplné začátečníky. V kajaku budete sedět zřejmě poprvé nebo s ním teprve začínáte. Obtížnost terénu bude ZW maximálně WW I.\nKemp je vhodný pro mírně pokročilé kajakáře, kteří potřebují dále pilovat techniku jízdních prvků. Eskymácký obrat doporučujeme. Terén obtížnosti WW II - II+\nKemp je vhodný i pro pokročilé kajakáře. Zvládnutí všech běžných jízdních prvků vč. eskymáckého obratu. Terén může dosahovat obtížnosti WW III - IV.\nIndividuální přístup je pro nás standard, proto bude program kempů vždy přizpůsoben vašim dovednostem. Trénink probíhá ve skupinách maximálně 4 kajakářů na instruktora.\nKajakovekempy.cz jsme založili jako intenzivní výukovou platformu v roce 2018 pro úplné začátečníky, mírně pokročilé ale i pokročilejší kajakáře, protože věříme, že intenzivnější forma tréninku umožní rychlejší a bezproblémovější posun kajakářských dovedností zejména u začátečníka.\nNa našich kurzech půjčujeme vybavení, které sami používáme nebo které jsme přímo my otestovali. Jako jediná Kajak škola půjčujeme na našich kurzech i top vybavení od renomovaných světových výrobců. U nás vyzkoušíte např. legendární helmy Sweet Protection, značkové plovací vesty Peak UK nebo kompozitní pádla značky Ophion Paddles.\nPro koho je kajak kemp?\npro děti s doprovodem od 12 let\nmin. 4 x 90min. tréninku s instruktorem\nworkshop záchrany a sebezáchrany\ntaktika jízdy na divoké vodě ve skupině\nu vybraných kempů může být délka tréninku upravena dle výkonnosti\nzapůjčení kajaku v max výbavě + kompletní výbava pro kajakáře\nmožnost testování vybavení\npoplatek za využití slalomové dráhy\nZkušený instruktorský tým\nfotky nebo video z kurzu na památku\nmožnost vyzkoušet unikátní rivertubing


Analytici předpovídají dolarovou zkázu - KRYPTOMAGAZIN.cz\nUpdated: 17. listopadu 2020\nBitcoin v posledních několika týdnech neúnavně roste a analytici tak začínají spekulovat nad tím, jak moc by Bitcoin mohl ohrozit samotný americký dolar.\nBitcoin se v posledních týdnech předvádí takovým stylem, že se téměř každý druhý den dotýká nového ročního maxima. Nejdůležitější kryptoměna světa dokonce překonala své cenové maximum z roku 2018.\nAnalytici z amerického finančního sektoru se tak s rostoucí cenou Bitcoinu domnívají, že dolar by měl během stále probíhajících voleb prezidenta klesnout níže. Se zvolením Joe Bidena by měl jít americký dolar dolů. Hlavní investiční analytici David Bailin a Steven Wieting z Citi Private Bank uvedli:\n„Vítězství pro nově zvoleného prezidenta Joe Bidena znamená návrat ke konvenční správě věcí veřejných. To povede k zásadnímu posunu ve způsobu provádění zahraniční politiky. Tok peněz na rozvíjející se trhy způsobí hodnotovou migraci z amerického dolaru do zahraničních aktiv.“\nIndex amerického dolaru vůči cizím měnám v předminulém týdnu poklesl o 1,92 procenta poté, co Biden získal náskok před americkým prezidentem Donaldem Trumpem. Obavy z vysoké inflace amerického dolarů z důvodů stimulačních balíčků, které jsou přijímány díky pandemii Covid-19 optimistickým vyhlídkám také nepřidávají.\nInvestoři Paul Tudor Jones a Stan Druckenmiller prohlásili, že Bitcoin je ideálním zajištěním proti medvědímu výhledu amerického dolaru. Nezávislý analytik Michael van de Poppe řekl, že je zcela jasné, že se nacházíme v rané fázi nového býčího cyklu.\nV době psaní článku se cena BTC pohybuje okolo 16 700 USD dle KMC.\nPokud vše půjde podle plánu, v blízké budoucnosti můžeme očekávat překonání historického maxima. Známý analytik PlanB dokonce očekává, že už v roce 2021 se dotkneme hodnoty 100 000 USD za jednu minci BTC. Více se dozvíte v našich pravidelných technických analýzách.\nPrůměrné hodnocení 2.7 / 5. Počet hlasujících 88


Mihintale – DanMar Travel s.r.o.\nMihintale leží 12 kilometrů východně od Anuradhapury a pod vrcholem 330m vysokého kopce Missaka Pabbata do dálky svítí bílá dagoba kláštera Mihintale, pro buddhisty jednoho z nejposvátnějších míst na ostrově. Zde se syn velkého buddhistického císaře Indie Ášoky – Mahinda – setkal v r. 247 př.n.l. s králem Devanampiya Tissou a přesvědčil ho, aby i se svou družinou přijal Buddhovo učení. Mahinda byl vyslán na Srí Lanku, aby obrátil místní lid na svou víru.\nSchodiště ke svatyni, vroubené plumériemi, nechal vybudovat už sám Devanampiya Tissa, aby se tu mohly konat výroční pouti, vždy o červnovém úplňku (Poson Poya). Pod kopcem jsou trosky klášterních staveb a bývalé nemocnice – ajurvédská léčba byla vždy úzce spojena s buddhistickými kláštery.\nNahoře stojí uprostřed malé terasy dagoba Ambasthala, doslova dagoba mangovníku. Připomíná test inteligence, který Mahinda uspořádal s králem, aby se ujistil o jeho inteligenci.\nJaké jméno nese tento strom, ó králi?\nTento strom se jmenuje mango.\nJe ještě jiné mango kromě tohoto?\nExistuje ještě mnoho mangovníků.\nA jsou ještě jiné stromy, kromě tohoto a jiných mangovníků?\nExistuje mnoho stromů, pane, ale tyto stromy nejsou mangovníky.\nA jsou, kromě jiných mangovníků a stromů, které nejsou mangovníky, ještě jiné stromy?\nExistuje ještě tento mangovník, pane.\nTraduje se, že dagoba je postavena na místě, kde tehdy stál Mahinda a bezruká socha v popředí stojí na místě, kde stál tehdy král.\nZ terasy na které stojí dágoba mangovníku se dá vystoupat na strmou skálu, zvanou Aradhana Gala, (tj. Meditační skála), na které se Mahinda modlil při svém prvním kázání. Z osmdesátých let 20. století pochází obrovská socha sedícího Buddhy, která ne úplně odpovídá buddhistické tradici, podle které smí být Buddha zobrazen pouze v pěti přesně definovaných podobách. Za sochou vede pěšinka k převisu, kde prý Mahinda přespával. Dagoba Mahaseya (naproti meditační skále), kterou je vidět už z Anuradhapury, je v Mihintale největší. Z její terasy je krásný výhled na typickou krajinu severní Srí Lanky, s mnoha přehradními jezery, rýžovými políčky a zalesněnými vršky. Cestou dolů se ještě můžete zastavit u Kobřího jezírka, nazvaného podle pětihlavé kobry, vytesané do skály. Umělé jezírko je součástí vodního systému svatyně.\nHlavní pouť se sem koná vždy o červnovém úplňku (Poson Poya), kdy můžete vidět tisíce bílle oděných poutníků připomínající příchod buddhismu na Srí Lanku. Nicméně toto posvátné místo je poutníky navštěvováno prakticky nepřetržitě.