Deník milovníka filmů: listopadu 2012\nVystavil Martin Štefko v 15:07 Žádné komentáře:\nSahara, Stormbreaker, Syriana, Andělský podíl, 96 hodin, Dahlia, Grimmové a další\n"Sahara" je klasický americký akční film. Naprosto ničím nevybočuje, snaží se pobavit, jak humorem, tak akčními skopičinami. Daří se obojí, i když se v žádném případě nejedná o nějaké velké umění. Co si budeme povídat, ani v daném žánru to není nic ojedinělého. Zajímavé exteriéry, svalnatí hrdinové, krásné hrdinky, většinou s přednostmi, které mužskému oku lahodí, do toho nějaký nekňuba, který přijde se špatným vtipem a sem tam se blýskne i dobrým humorem, aby nakonec něco zachránil, protože tam přece jen nebyl zbytečně. Nutno říct, že některé béčkové koncepty jsou v "Sahaře" potlačeny, ale pořád to zůstává v mezích všední podívané, která pro vás nemá žádnou přidanou hodnotu, snad jedině tu, že si s rodinou zase jednou vyjdete na společný výlet. Sice do kina, ale aspoň něco. Matthew McConaughey podává obvyklý výkon, pro ženy příjemný, chlapy většinou moc štvát nebude. Steve Zahn si zase hraje jednoho ze svých nekňubů. Nemá moc prostoru, neurazí, sem tam pobaví a vždycky je to skvělý parťák, na něhož je možné se spolehnout. Penélope Cruz toho nemá co říct, naštěstí není využívána jako sex symbol, jak tomu bylo ve filmu "Sexy Pistols", její role je trochu hlubší a navíc není kladen důraz ani na romantickou rovinu. Kdybych si tedy měl vybrat mezi Saharou a podobně laděným snímkem "Bláznovo zlato", vyberu si raději "Saharu". Hlavně i proto, že Penélope můžu a Kate Hudson opravdu těžko snáším.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když chcete zažít jedno z mnoha dobrodružství filmového plátna, kterým se Indy neobtěžoval.\nHodnocení: 35% za to, že to ještě není tak úplně, úplně špatné a sem tam to má i trochu nápad, i když pořád jen sem tam\nQuentin Tarantino znamenal hodně pro americkou, ale i světovou kinematografii, o něco menší, ale stále významný vliv na další umělce a autory měl Guy Ritchie. Jeho filmy dokážou zaujmout, a to jednoduše proto, že spolu s násilím a hláškami jedou v takovém tempu, které ne každý dokáže ukočírovat, ale když už se to povede, je to skutečně adrenalinová jízda. Spousta novodobých mafiánů, flákačů a vrahů, kteří to nemyslí až tak špatně, ale vždycky jsou na druhé straně zákona. O něco podobného jako třeba "RocknRolla" se pokusil i Joe Carnahan, který v poslední době zaujal filmovou předělávkou seriálu "A-Team" a některé nadchnul, některé méně, drsným hororem "Mezi vlky", který drží nad vodou především skvělý Liam Neeson. "Sejmi eso" je filmem, který se točí kolem jednoho chlapíka, jeho vraždy, peněz a dalších důležitých věcí. Máme zde neskutečné množství postav a postaviček, které se úplně nepletou a dokážete je rozlišit od sebe. Nic to však nemění na tom, že je film přeplácaný a z jednoduché zápletky je uděláno drsné divadlo, kde se daří sem tam zahláškovat, sem tam se otřepete nad tím, jak drsná byla některá scéna. Nešetří se krví a v závěru je to vážně docela masakr. Zajímavou postavu má Chris Pine, která mi u něj sedí víc než třeba jeho agent ve filmu "Tohle je válka!". Film vás může strhnout, ale stejně po jeho skončení budete mít ten zvláštní pocit, kdy si budete říkat: "A o čem to vlastně celé ty dvě hodiny bylo?"\nKdy je na film vhodné kouknout: Když si myslíte, že Guy Ritchie může mít pomalejší dvojče.\nHodnocení: 55% za to, že to má mnoho zbytečných postav, které nemají jiný úkol, než udělat podívanou efektnější\nDokonalá skrýš (Stash House, 2012)\nDolph Lundgren má jednoduše obličej pro záporné hrdiny. Hlavně z tohoto důvodu si ve čtvrtém Rockym zahrál ruského boxera Ivana Draga. O to víc mě potěšilo, když si v "Expendables" nakonec přece jen střihnul kladnou roli, protože i ta mu sedí dobře. "Dokonalá skrýš" je ale návrat ke starým pořádkům. On nikdy není úplně správňáckým hrdinům, což dokázala "Hra pro jednoho", ale "Dokonalá skrýš" nám ho představuje jako čistého záporáka. Dvojice mladých manželů si koupila nový dům, respektive si ho může koupit. Manžílek chtěl svoji milou překvapit a na narozeniny jí umožní nastěhování do nového domu, pokud ona bude souhlasit. Proč by nesouhlasila. To místo vypadá prostě dokonale. Samozřejmě, že ani omylem dokonalé není. Je to tak trochu pevnost a tak trochu vězení, protože právě tím se pro titulní pár stává. Jdou po nich dva zabijáci, kteří něco z domu chtějí. Velmi předvídatelný film, který v rámci akčního žánru ničím nezaujme, je možná až příliš dlouhý na to, že se tam vlastně nic zásadního neděje. Dvě postavy, které chtějí přežít, další dvě, které chtějí za každou cenu získat něco strašlivě důležitého. Ve výsledku obyčejný akční film, co používá scény z jiných filmů, nevymýšlí si žádné nové a nedá ani pořádně vyniknout svojí hlavní hvězdě. Tedy předpokládám, že to byl právě Dolph, který měl tenhle film prodat. Prostor v závěru je dobrý, ale jeho postava směšná.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte rádi Dolpha Lundgrena a nevadí vám, koho hraje.\nHodnocení: 30% za předvídatelnost s nějakou tou dávkou napětí\nStormbreaker (Stormbreaker, 2006)\nKterý mladý kluk by nechtěl být tajným agentem? Umět všechna bojová umění, nemít strach, dobře se rozhodnout v každou chvíli, i během toho největšího nebezpečí? Alex Rider není zrovna z těch kluků, ale přitom má záliby, které by mu možná i James bond záviděl. Leze po horách, lyžuje, sjíždí řeky, chodí na různé kurzy, kde se učí, jak by se měl bránit. Celou dobu si myslí, že jsou to jen hobby, ke kterým ho přivedl jeho nudný strýc. Jenže když strýc zemře a Alex zjistí, že jeho pěstoun nebyl nudným úředníkem, ale právě tajným agentem, mladíkův život se změní. Sám se má totiž stát agentem britské tajné organizace. Nejprve následuje tvrdý výcvik, kde zazáří. Pak je ale poslán na akci, kde to bude ještě náročnější. Stojí totiž proti šílenci s tváří Mickeyho Rourka a musí odhalit jeho spiknutí. Není přece jenom příliš mladý? Velmi nepodstatná otázka, protože je jasné, že odpověď je záporná. Ne, vůbec není příliš mladý, má akorát věk na to, aby zachránil celou Británii. Film se v nepříliš inovativním příběhu snaží britské agenty přiblížit i mladším divákům, a to včetně serepetiček, které agenti většinou dostávají na své operace. Nebude tedy chybět superkyselina, padák, nebo pero s vystřelovací šipkou napuštěnou látkou, která donutí zasaženou osobu vyslechnout všechny příkazy. Film také představuje Alexe Pettyfera, který se tak mohl stát miláčkem nejedné dívky, což se snažil potvrdit i filmem "Bez kalhot", kde už měl přece jen dospělejší look. "Stormbreaker" má především pobavit a myslím, že na jedno odpoledne to není špatný film. Uteče vám, možná se sem tam usmějete a pak se prostě podíváte na "Skyfall" a pořádně do toho vlétnete.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte děti a ty už nechtějí koukat na animáky.\nHodnocení: 40% za to, že je to celkem zábavné, nenáročné a akční\nBlízký Východ a dnes i trochu vzdálenější Východ za Perským zálivem jsou nadále velmi palčivé otázky, které sužují obyvatelstvo a samozřejmě i politiky. Jak se zachovat k teroristické hrozbě, jaké nástroje použít? A co udělat s lidmi, s vlastními lidmi, kteří pro vládu vykonali dost špinavé práce, ale pro další postup se stávají minimálně nepohodlnými? Některé postupy vlády jsou jednoduše neomluvitelné, ale o to spíše by se o nich mělo vědět. Film "Syriana" ukazuje na to, co se může s lidmi stát, pokud sledují cíle, o kterých si myslí, že jsou v nejlepším zájmu národa. Je ale na hrstce vyvolený, aby tohle dokázali poznat a sami rozhodnout? Otázka je dost zbytečná, protože tak to prostě chodí. Nevíme, co dělá vláda s jednotlivci, víme jen to, co dělá pro celý národ. Agenti to nemají jednoduché, a to nikoli pouze proto, že s nimi jejich nepřátelé mohou zacházet, jak je jim libo, ale někdy se nemohou spolehnout ani na své nejbližší. George Clooney v tomhle filmu konečně dostal roli, za kterou si vysloužil Oscara. Je krásnou ukázkou toho, jak se seriálový herec může stát uznávaným hercem, ale vlastně i tvůrcem, protože je i režisérem a scénáristou a v obou kategoriích má nominace na Oscara. Role mu sedla jako ulitá,, ale nemá zde zase tolik prostoru. Jeho výkon ve filmu je závislý i na tom, že docela přibral a také se naučil cizí jazyky. Musím říct, že jinak mě tak nenadchnul, ale nemyslím si, že za to může svým výkonem. "Syriana" mi obecně nesedla jako celek, což je hlavně proto, že politické filmy my poslední dobou nějak nejedou. Asi bych si je měl nechat na vhodnější rozpoložení.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když vás zajímá politika.\nHodnocení: 70% za to, že film je obecně dobrý, ale téma mě prostě nechytlo\nAndělský podíl (The Angels' Share, 2012)\nVíte, co je andělský podíl? Pokud jste neviděli stejnojmenný film, tak vám to trochu objasním. Andělský podíl je to, co unikne z whisky, když se poprvé otevře sud. Je to vlastně část, která je přenechána andělům. Člověk má smůlu a musí se smířit s tím, že tahle drobná část mu nepřináleží. Možná si řeknete, co to má společného s filmem, který se odehrává v prostředí osob, které za sebou mají už nějaký ten přestupek proti zákonu, který si mají odpracovat, ale v rámci jejich nápravy se dostávají na ochutnávku whisky, která toho hodně změní. Dovídají se o tom, že má být otevřen velmi unikátní sud, kde je whisky, která je mnohými považována za tu vůbec nejlepší, jaká kdy byla vypálena. Chtějí se na akci, která je pro vybrané, dostat, což se jim také nakonec povede. Jejich záměry ale nejsou obdivné, naopak, jsou velmi podlé. Chtějí si trochu ukrást pro sebe. Film je o tom, jak si i ve Skotsku žije nižším vrstvám blbě a jak mají co dělat, aby se uživili. Kriminální činnost tak není něco neobvyklého. Jde to ale sledovat s humorem a nadhledem. "Andělský podíl" je takovým filmem. Sledujeme trpké osudy hlavních postav, ale přesto si s sebou neseme naději, která nám vykresluje lepší zítřky. Film není o dokonale dobrých lidech, ale něco v sobě přece jen mají. Osobně se přiznám, že film jsem sledoval hlavně proto, že jsem zjistil, že v něm zaznívá geniální píseň "I'm Gonna Be (500 Miles)" od skotských Proclaimers. Jestli někdy pojedete na dlouhou cestu, tuhle píseň si pusťte. Bude s vámi dělat divy a možná si připomenete i snímek "Andělský podíl, kterému kralují neherci s neskutečně přirozenými výkony. Někdy není důležité mít skvělé a drahé herce, někdy stačí mít zajímavý příběh. Alkohol nepiji, alespoň ne takhle silný, ale stejně jsem měl po filmu chuť se o whisky dovědět víc.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte rádi whisky a chcete se o ní něco dovědět.\nHodnocení: 75% za to, že je to výborná sociální komedie, kde mají hlavní protagonisté takové přízvuky, až se vám z toho bude žaludek stahovat\nZabiji Nixona (The Assassination of Richard Nixon, 2004)\nVěděli jste, že chtěl někdo spáchat atentát na Richarda Nixona? Přiznám se, že se pořád divím tomu, že se o to někdo skutečně nepokusil. Případ, který by měl blízko k úspěchu, neexistuje, ale přece jen žil člověk, který se rozhodl, že to zkusí. A půjde do toho rovnou s letadlem. Ještě několik desítek let před arabskými teroristy unese letadlo plné lidí a napálí to s ním rovnou do Bílého domu. Skvělý plán, jen mu něco chybělo - příčetnost. Sam Bicke je neúspěšný člověk. Selhává na všech frontách, kde to jen jde. S manželkou mají vztah, který by se ani nedal nazvat oddělené ložnice. Prostě rovnou oddělené byty. On však žije v domnění, že je to jen přechodné a časem se všechno vyřeší. Ani v práci to nemá dvakrát jednoduché. Jeho šéf je klasický malý žralok, který se snaží zákazníka oškubat, ale přitom se tváří jako Svatý Petr před branou nebeskou. Sam nemá potřebnou průbojnost, nemá v sobě tu sílu, ale snaží se trochu změnit. Učí se novým technikám, v hlavě má nějaké ty nápady. Chtěl by zase rozjet starý rodinný obchod s pneumatikami, protože v tom je budoucnost. Má i celý podnikatelský plán, jen stačí počkat na vyjádření banky, jestli mu povolí úvěr. Ve své hlavě vidí budoucnost růžovou, ale všechno je proti němu. Když si uvědomíme, op čem snímek vlastně je, záhy zjistíme, že je to jenom hluboký pád jedince do temnoty vlastní duše. "Volný pád" bez napětí, ale se skvělým hereckým výkonem Seana Penna. Snímek bohužel padá s tím, že se jedná o skutečnou událost, ale ta je pojata tak, že sledujeme hlavního hrdinu, kterému se všechno hroutí. Problém s ním je, že ani divák si k němu nenajde cestu. Sam není příjemnou postavou, s kterou se dá ztotožnit. Jenom budete mít pocit, že svět je prostě nefér, ale zas nemá cenu blbnout a snažit se proto zabíjet prezidenty.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte náladu na skvělý herecký výkon v nezajímavém příběhu.\nHodnocení: 60% za to, že Sean Penn tomu dal všechno, což je jediný důvod, aby film nezapadl\nO filmu "96 hodin" jsem slyšel jenom dobré, ale přesto jsem si říkal, že na akčním thrilleru něco zas tak unikátního být nemůže. Jenže ono je. A k popisu stačí dvě slova - Liam Neeson. Liam Neeson se na stará kolena stal neskutečným akčním hrdinou. Díky jeho charismatu sledujeme člověka, kterého si můžeme zamilovat, ale to ještě netušíme, co tenhle dnes již šedesátník dokáže ve chvíli, kdy přijde na akci. Je neskutečně dobrý a uvěřitelný. Sledujete někoho, kdo opravdu může být akčním hrdinou nového věku. Otec od rodiny, který má tajemství, není vybavený muskulaturou, ale schopnostmi, které z něj dělají nejnebezpečnějšího vraha. Co na tom, že je to veterán? Když na to člověk má, tak na to prostě má. Liamovi uvěříte všechno. Jeho klid, když v přímém přenosu poslouchá, jak jeho dceru unáší, tady je vidět, že prostě koukáte na někoho, kdo je totální profesionál. Jste s ním a fandíte mu. Tohle je velké pozitivum filmu, které překvapivě nestojí na nijak komplikované zápletce. Právě Liam z toho ale dělá podívanou naprosto jinou. Jeho kroky jsou logické, a i když víte, jak to nakonec asi dopadne, stejně jen čekáte, co přijde a jak se vlastně ke své dceři dostane. Filmu trochu pomohlo, že si autoři vybrali Paříž (není to nic tak divného, když scénář psal Luc Besson), ale lokace v tomhle případě není rozhodující. Klidně by to mohla být Praha, když už jsme u toho. "96 hodin" vám nepřináší děj, který vás ohromí, ale setkáte se s hrdinou, který vás celou dobu udrží v napětí a v naději, že najde svou dceru a všechno dopadne tak dobře, jak jen to dopadnout může. Musí prostě všem hajzlům nakopat zadek. Pokračování filmu mi bohužel v kině uniklo - nechtěl jsem ho vidět, dokud jsem neviděl jedničku - ale bojím se, že si Besson ke stolu znovu sedl jen proto, aby z úspěšné značky vytřískal o malinko víc. Kvalitativně tomu ale moc nevěřím a jak zjišťuji v názorech kritiků a diváků, jsou moje obavy opodstatněné. Jednička je ale mistrovské dílo moderního (rozuměj současného) akčního filmu.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když chcete být celý film v napětí.\nHodnocení: 80% za výborný akční zážitek s hercem, od kterého byste něco podobného nečekali\nČerná Dahlia (The Black Dahlia, 2006)\nBrian De Palam byl podle mnohých jeden z mála režisérů (spolu s ním ještě Steven Soderbergh), kteří mohli v dnešní době natočit film noir. Nevím, jak Soderberghovi - časem určitě zjistím -, ale De Palmovi se to jednoduše nepovedlo. Jeho příspěvkem do skvělého žánru 40. let měl být právě film "Černá Dahlia", která vycházela ze skutečných událostí z druhé poloviny 40. let minulého století ve Spojených státech. Byla nalezena ošklivě znetvořená mrtvola ženy a bylo nutné najít vraha. O to se měli postarat především dva policisté jeden s tváří Joshe Hartnetta a druhý s dentovskou tváří Aarona Eckharta. Mimochodem film měl obecně dobré obsazení, a to i na ženských postech - Scarlett Johansson a Hilary Swank jsou obě moje oblíbenkyně. Příběh se tedy mohl rozvíjet, ale místo toho, aby se De Palma zaměřil na scénář, sledoval hlavně formu. Noir styl přiblížil dnešnímu divákovi, jak nejlépe dokázal. Asi by to lépe ani nešlo. Josh Hartnett je silným hrdinou, vypravěčem, který se nebojí rány rozdávat a ani je přijímat. Nechybí zde ani ženy (ženy), do které by se mohla zamilovat, natožpak spousta lidí, kteří se na první pohled tváří jinak, než jakými ve skutečnosti jsou. Vizuální i hudební stránka jsou skvělé, nic nemůžu vytknout kostýmu. Jenže pak je tu příběh, který se snaží být plný zvratů, aby se sám v sobě nakonec zamotal a nepřinesl vůbec nic dobrého. Buď bych se pokusil o trošku přímočařejší přístup, anebo děj trochu víc rozpracovat, aby i divák měl možnost odhalit, kdo za vše může. Vodítka, náznaky a finální uvědomění si. To by fungovalo dobře. Takhle je ale až moc cítit, že se vše odehrává podle scénáře. Není asi úplně správné, pokud mě více než vrah zajímá, jak dopadne vztah mezi mladým detektivem a ženou jeho parťáka.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když se chcete vrátit do 40. let a zapadnout do nich.\nHodnocení: 40% za to, že De Palma chtěl tak moc natočit film noir, až se v té formě úplně ztratil\nJá nevím. Asi jsem nikdy pořádně nepochopil, jak to Terry Gilliam vlastně myslí. Film "Kletba Bratří Grimmů" obsahuje digitální efekty, které jsou příšerné, ale také efekty, které jsou krásné. Je to šílená báchorka, který je různě poskládaná s povídek bratří Grimmů, stejně taková je vlastně i hlavní zápletka. Pohádková a celkem zajímavá, jenže i jednoduchá. Důraz tedy byl kladen na vizuál, který se místy dává až tak moc na odiv, že je to spíše ukázka toho, jak se chtěl Gilliam na filmu sám pro sebe ukojit, a tak se ani moc nevěnoval příběhu a radši si hrál s různými filtry, triky, loutkami, CGI, prostě se vším, co má rád. Navíc si do hlavních rolí objednal oblíbené herce (Matt Damon a Heath Ledger), což by mu mělo stačit na to, aby natočil něco, na co lidé půjdou a on bude zase moct zkusit něco, co bude nejen vizuálně zajímavé, ale i nějak smysluplné. Tahle pohádka není a místy je prostě až moc ujetá a až moc se snaží být zajímavá, že vás to přestane bavit. Co trochu vyniká, to je účast českých herců, kteří nemají pouze štěky, ale zahrají si docela důležité role, ať už je to Miroslav Táborský nebo Tomáš Hanák. Velké herecké výkony jim role ale nepřisoudily. Celý film je trochu škoda, protože v důsledku je to divnost nad divnost a celek je takový zvláštně pocuchaný, že člověk neví, co si myslet. Film vás může nadchnout, ale bude to skutečně jen proto, že máte rádi Gilliama. A možná i jako vzpomínka na skvělého Heatha. Jinak je to ale další splněný sen jednoho se tam až moc osobitého umělce, který vždycky měl blíže k vizuální stránce a její podobě než k příběhu.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když si chcete zavzpomínat na Heatha Ledgera a přitom potrápit fantazii.\nHodnocení: 40% za to, že se Terry snažil, ale svůj stín nepřekročil ani zdaleka\nVystavil Martin Štefko v 6:08 Žádné komentáře:\nŠtítky: diář milovníka filmů, martin štefko, scarlett johansson\nArbitrage, Interview, Malé děti, Neznámý svůdce, Producenti, Restitution, Co je šeptem..., Bokovka\nRichard Gere už není tím bohatým chlapem, co si jednou vybere tu správnou prostitutku, z které by mohl udělat princeznu. Časy romantických komedií už podle všeho skončily, nutno říct, že "Pretty Woman" jen těžko překoná. V posledních letech se vrhl spíše na thrillery a nutno říct, že mu to celkem jde. Je to jednoduše dobrý herec. Pravda, asi si tím nezíská takovou popularitu jako Liam Neeson, ale přece jen mu podobné role sedí. Dokáže nasadit ten správný výraz, kterým se vžije do role hodného tatínka i pořádného hajzla, který ovládá lidi kolem sebe a ti o tom ani pořádně neví. Robert Miller je velmi bohatý člověk, který vlastní rozsáhlou společnost a má zaděláno na velmi spokojený důchod. Robert Miller je muž, který má milující ženu a dceru a podle všeho žije šťastný život. Jenže všechno je samozřejmě jinak. Jeho společnost má problémy a nejspíš se do nich dostane i on kvůli nějakým těm podvodům. To ale není všechno. Miller má možná šťastnou rodinu, což mu však nijak nebrání v tom, aby měl milenku. Jenže co se stane, když milenka umře při autonehodě, kterou on zaviní. Uteče, anebo se policii přizná? Miller si nevybírá tu nejjednodušší cestu, a tak se dostává stále hlouběji a hlouběji do kolotoče, na kterém sedí, ale který už rozhodně neřídí. Všechno se s ním točí a on dělá poslední zoufalá rozhodnutí, která by teoreticky měla vést k nápravě, což se ale neděje. Gerovi skvěle sekundují Susan Sarandon a Tim Roth, což je jeden z nejvíce nedoceněných herců, a to i rolemi. "Arbitrage" není špatný film, má svou gradaci, ale ten závěr je možná až příliš symbolický.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když vás ani tak nezajímá ekonomika, ale spíš lidské osudy v kritických situacích.\nHodnocení: 60% za to, že Richard Gere nemusí hrát jenom milionáře, který mění život šlapky v život princezny\nInterview (Interview, 2007)\nSteve Buscemi není jen hercem, ale jak se ukázalo, tak také celkem zdatným režisérem. "Interview" je jeho již čtvrtým filmem, který natočil od roku 1996. Nejedná se přímo o autorský snímek, i když je pravdou, že jeho jméno je uvedeno nejen na místě režiséra, ale také u scénáře a hlavní role. "Interview" totiž není přímo originálním filmem, ale je remakem nizozemského snímku se stejným názvem, který natočil Theo Van Gogh podle scénáře Theodora Holmana. Zápletka není nijak složitá. Uznávaný novinář, který se specializuje na politiku, musí udělat rozhovor s mladou hvězdou béčkových filmů, která je ale u fanoušků velmi oblíbená. Má se s ní sejít v restauraci, kam ona přijde o hodinu později. On z toho není příliš nadšený, ona není příliš odvázaná z toho, že on o ní ví doslova kulové a na rozhovor se totálně vykašlal a vůbec se nepřipravil. I když se po večeři velmi rychle rozejdou - k večeři vlastně vůbec nedojde, ani k rozhovoru - osud je přesto svede dohromady a oni rozhovor vykonají. Mají na sebe dost času a v jejich konverzaci dochází k mnoha zvratům. Postupně přestáváme věřit tomu, že sledujeme stále ty stejné lidi jako na začátku. Kdo je vlastně větší lhář? Ona, která se lhaním živí, je herečka, anebo on, kdo by se naopak měl živit pravdou, ale podle všeho k ní také má docela nejasný vztah. Velmi zajímavé je pak sledovat jejich společný vztah, který se vyvíjí jako na horské dráze. Vzniká mezi nimi něco? Nebo je to všechno jen přetvářka? Nebýt Steva a Sienny, film by byl mnohem méně zajímavý. Oni jsou těmi, kdo vás drží v naději, že to nějak zajímavě skončí. Pontu film přímo nemá, ničím vás nepraští, ale stejně si myslím, že si z tohohle snímku něco odnesete.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když vyhledáváte komorní dramata s nábojem a nevadí vám remaky.\nHodnocení: 60% za dobré herecké výkony Steva a Sienny, které vás donutí vydržet až do konce\nJako malé děti (Little Children, 2006)\n"Jako malé děti" je film, který mě neskutečně překvapil. Rovnou se přiznám, že jsem o něm nic nevěděl, ani jsem netušil, že byl kdy natočený. O to více mě to překvapuje, když vím, že tam hráli herci jako Kate Winslet, Jennifer Connelly, Patrick Wilson nebo Jackie Earle Haley. Především první dvě by se daly považovat za prvoligové, Patrick k první lize nemá daleko a Jackie je rozhodně jedním z nejlepších psychoušů, jaké v posledních letech můžeme ve filmovém světě vidět. O čem tedy asi bude film, který disponuje těmito postavami? Jedná se o film, který se zabývá nevěrou. I když se zdá, že by to mohl být film o jednom pedofilovi, ve skutečnosti se tak daleko nezajde. Lidé se přece mohou napravit, nebo v sobě svoji zvrácenou podstatu potlačit. Sarah (Kate Winslet) je žena v domácnosti, které nesedí předměstí. Nezapadá mezi paničky a rozhodně nezapadá ani do života, který se kolem ní vytvořil. Její manžel je podle všeho velmi fixovaný na jednu internetovou krásku, jejíž kalhotky si rád natahuje na hlavu a masturbuje při sledování fotek své virtuální milé. Ani Brad (Patrick Wilson) to nemá dvakrát jednoduché. Je mužem v domácnosti, ženami milován, ale svou vlastní ženou v určitém smyslu opomíjen. Nemá pro něj tolik lásky, kterou by vyžadoval, její dokumentární filmy se pro ni zdají důležitější. Sarah i Brad mají děti a chodí s nimi dopoledne ven. Zde se poznají. A zamilují se do sebe. Velmi vášnivě. Jak to s nimi dopadne? A jak to souvisí s pedofilem, který se přistěhoval do sousedství? Velmi silný film, který ve vás určitě vyvolává nějaké emoce, ale je to malinko uzemněno závěrem, který je sice opět symbolický, ale ukažte mi nějakého dospělého chlapa, který se vykašle na svůj plán jenom proto, aby si mohla na šílených schodech skočit ze skatu, na které nestál snad nikdy, a pokud, tak před hodně, hodně roky. Je to zvláštní zvrat a přijde mi dětinský, ale je to hlavně můj názor. Film si rozhodně nadprůměrné hodnocení zaslouží, a to nejen za herecké výkony, ale i za scénář.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když přemýšlíte, jestli má nevěra smysl.\nHodnocení: 70% za zajímavý příběh, který mohl být ještě lepší nebýt toho blbého skejtu\nNeznámý svůdce (Perfect Stranger, 2007)\nMoje uznání patří Giovanni Ribisimu. Tohohle člověka sleduji už od "Přátel" a musím říct, že ho s každým dalším filmem mám raději. Pravda, hodně dostává role vyšinutých cvoků, spíš komických postaviček, ale když konečně dostane něco, kde může hrát, je skvělý. Tohle je ten případ. Nevýrazná figurka, která na sebe místy dokonale strhává pozornost. Ve společnosti Halle Berry to zase není tak těžké, protože, cop si budeme povídat, ona hraje hlavně tělem a zase tak skvělá herečka to není, nebo se alespoň tolik nesnaží. Dice má už v rukou Oscara, ale je jen málo filmů, v nichž by mě přesvědčila, že se na hraní nevykašlala. To, že si na sebe bere kostýmy, kde vynikne její postava, je sice hezké, ale na druhou stranu mi to přijde málo. Bruce Willis hraje svoje optimum, navíc je zápornou postavou, alespoň částečně určitě. Film stojí na linii s Giovannim Ribisim, která je skvělá a zajímala mě, jenže je to vlastně jen vedlejší motiv. Důležitější je vyšetřování, které postava, novinářka, kterou Berry ztvárnila, pátrá po vrahovi své kamarádky. Dostává se do celkem zajímavé hry se zbytečnými postavami, jejichž úkolem je pouze zamlžit děj. Jakmile se dovídáme pointu filmu, všechno dobré, co by film mohl přinést, padá, a z "Neznámého svůdce" se stává jen obyčejný akční thriller, který se v závěru nedařilo ukočírovat. Až příliš se hrálo na pointu, která je tak děsivě špatná, že to hezké není. Obrací film naruby, ale bez toho, aby se dostavil šok jako při filmech "Šestý smysl" nebo "Ti druzí". Film nemá tak dobrý průběh, tak promyšlený, aby to v závěru všechno dokonale zapadlo do sebe. Je to tak jen náznak dobrého filmu, který byl ztracen ve zbytečné snaze - neschopnosti - šokovat diváka, který už je přece jen zvyklý na různé věci.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když si myslíte, že sledujete dobrý thriller, ale ono je to vlastně celé jen psychoblábolem.\nHodnocení: 30% za závěrem dokonale zabitý celkem zajímavý\nProducenti (The Producers, 1968)\nPrvní verze "Producentů", kterou jsem kdy viděl, byla ta z roku 2005. Myslím, že není úplně ono, když člověk vidí prvně remake, ale stejně pak může srovnávat. "Producenti" z roku 2005 jsou klasickým muzikálem, který je švihnut crazy komedií. "Producenti" z roku 2005 nemají msty daleko od crazy komedie, ale pořád je to především satira na to, jak funguje zákulisí vytváření muzikálů, a to se všemi jeho nedostatky a podvody. Max Bialystock získává peníze na svoje špatné hry díky tomu, že uspokojuje bohaté paničky v důchodu, které mu pak podepíší jeho "šečíček", bez něhož nemůže hry produkovat. Právě během jednoho takového uspokojování k němu dorazí Leo Bloom, četní, který mu hodlá udělat pořádek v knihách. A zjistí jednu zajímavou věc. Mohou vydělat obrovské množství peněz na tom, když udělají hru, která bude naprostý propadák. A tak začínají dělat na hře, která se jmenuje "Springtime for Hitler" ("Jaro pro Hitlera"). Věřte tomu, že ústřední melodie vám bude - chtě, nechtě - znít v hlavě ještě nějakou dobu po skončení filmu. Původní "Producenti" nejsou muzikálem v tom pravém smyslu slova. Zpěv se zde objevuje až ve chvíli, kdy se hra nacvičuje, případně když je hra přímo prezentována nejprve velmi nespokojenému publiku. Tam, kde je pro "Producenty" v roce 2005 rozhodující homosexuální pojetí, tam zase Mel Brooks těžil z toho, že 60. léta byly éra hippies a pro film to fungovalo dokonale. Hitler v tomhle provedení byl prostě dokonalý. Mel Brooks nevytvořil film, který je tak plný zvratů, jeho zápletka je přímočará, o to je jednodušší se zaměřit na komediální složku, která zde funguje dokonale. Legendární film, který remake nepotřeboval, ale stalo se. Mnohým divákům asi bude nová verze přijatelnější, ale v jejím provedení vypadá komika jako hloupá groteska.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když si zase jednou chcete připomenout, že vše lze dělat s humorem.\nHodnocení: 80% za neskutečně pozitivní film, kterému se jeho remake nevyrovná ani díky pompéznosti\n"Restitution" je přesně jedním z těch filmů, u kterých od začátku víte, že si nejspíš hraje na něco, co není. Je pravda, že jediný důvod, proč jsem o tenhle kousek projevil zájem, je Mena Suvari. Mám pro tuhle maličkou blondýnku slabost už od Americké krásy - kdo by se Kevinovi Spaceymu divil? Mena Suvari ale nemá tolik prostoru, kolik bych chtěl, aby měla, navíc se ještě jmenuje Heather, takže má člověk pocit, že přišla rovnou z "Prci, prci, prciček". Je barmankou, která se dá dohromady s chlapíkem, který podle všeho něco vyšetřuje, někoho sleduje. Věci se nakonec nevyvinou takovým způsobem, jakým si přál. "Restitution" je filmem, který si hraje na chytrý thriller s pointou, ale ve skutečnosti je to jenom akční film, kterému jakákoli složka překvapení chybí. Několikaminutový úvod, který je přerušen výrazným zvratem, jen odkazuje na to, že musí mít nějaký smysl. Ten smysl není tak těžké poměrně brzy odhalit. Je to škoda, protože kromě závěrečného twistu a odhalení pravdy nemá snímek co nabídnout. Není nijak drsný, nejsou zde dialogy, které vás uzemní, celé je to jen obyčejné střílení a zabíjení, které má většinou jen jeden jediný smysl - pomstu. Hlavní hrdina ani jeho kumpán, kterého nechtěně získá, nejsou lidé, které by si mohl divák oblíbit, žádná jiná zajímavá zde není, a tak je film jen o tom, jestli chcete, nebo nechcete průhlednou podívanou bez skutečných zvratů, bez překvapení, bez koření, prostě jenom nudnou jízdu s postavami, které jsou vám ukradené.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když už jste viděli všechno.\nHodnocení: 30% za to, že zápletka není nijak skvělá, hodně průhledná a herecké výkony nevýrazné a nezajímavé\nCo je šeptem... (Rumor Has It..., 2005)\nFilm "Absolvent" je klasika, stejně tak román, podle kterého byl film natočen. Beau Burroughs je člověk, podle kterého měl být román napsán. Nejprve měl poměr s ženou, která měla už něco přes čtyřicet, aby se hned na to mohl vyspat s její dcerou. Jenže příběh nekončí, posouváme se o nějaký třicet let dál a zjišťujeme, že v generaci dvou žen je další dívka, která chce zjistit, jestli Beau Burroughs náhodou není jejím otcem. Komedie s Jennifer Aniston ale vlastně vůbec není o hledání otce, protože to je velmi rychle vyřešeno, ale o tom, aby zjistila, jaké je vlastně místo jednoho člověka ve městě, kde ona sama chce být. Film vlastně říká, že pokud si nejste jistí tím, že vaše připravovaná svatba je skutečně s tím pravým, vyspěte se s chlapem, který to dělal s vaší babičkou i matkou, ono se tím hodně vyřeší. Váš nastávající vám všechno odpustí, přece jenom Beau Burroughs je pořád Kevin Costner a Mark Ruffalo je zase jednou splachovací. Vůbec tedy nejde o nějaké vztahy, ale jenom o to, že si jedna žena není jistá, trochu si užije a všechno bude zapomenuto. Co se stane ve Vegas, zůstane ve Vegas. Jenže podle téhle definice je Vegas celý její život. Může dělat, jaká chce špatná rozhodnutí, nakonec je jí ale všechno stejně odpuštěno, protože je to přece krásná hollywoodská ženská. Chlap na ni čeká, trochu dělá drahoty, ale stejně jí nakonec padne do náruče. Nezachrání to ani pár dobrých vtipů, výborná, i když až příliš karikovaná Shirley MacLaine, či charismatický Kevin Costner. Jennifer Aniston tímhle filmem zase poklidně zapadla do svých obvyklých mantinelů a hraje asi tolik jako hokejista na střídačce s bruslí v rukou brusiče. Má na sobě dres, chrániče, všechno, ale gól stejně nedá. Chybí tomu tah na branku. Neříkám, že komedie musí uctívat nějaké hodnoty, ale já mám pocit, že tenhle film to dělá, akorát nějakým hodně divným způsobem.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když se chcete pobavit jen trochu.\nHodnocení: 30% za to, že je to místy celkem vtipné, ale bohužel jen místy\nThomas Haden Church, Virginia Madsen a Paul Giamatti. Tohle je prostě koncertní trio, které rozjelo neskutečně civilní herecké vystoupení, z toho dva z nich (Madsen a Church) si dokonce mohli sáhnout na Oscara, ale zůstalo jen u nominace. Přiznám se, docela se divím, že nebyl nominován i Giamatti, ale asi by to bylo moc, tři nominace za herecký výkon v jednom filmu. To ovšem nic nemění na tom, že film chcete sledovat kvůli postavám, které herci hrají. Anebo spíš, kterými herci jsou. Miles a Jack jsou přátelé, i když je každý jiný. Jack se má ženit a s Milsem vyráží na týden, kdy by si měli naposled pořádně užít. Jack to chce vzít ve velkém a pořádně si užít s nějakou ženou. Žení se, ale co, stejně má pochybnosti, a tak se chce ujistit, koho vlastně miluje. Miles je úplně jiný než Jack. Je více introvertní, odborník na víno, který se snaží prorazit jako spisovatel, ale nedaří se mu to, vzpamatovává se z rozvodu se svou ženou před dvěma lety a stále není schopen se dát dohromady, navíc ještě musí okrádat svou starou matku, aby měl aspoň nějaké peníze. Společně s Jackem se vydávají za vínem, on Jacka učí, jak víno vychutnávat a musím říct, že i když filmem není zaměřen na víno třeba tak jako "Bobule", člověk se zde toho o víně dozví docela dost. Přes víno se dá seznamovat, a tak se Jack seznámí se Stephanie a jde s ní, s Milesem a Mayou, která po Milesovi očividně jede, na večeři, kde se seznámí. Jack si uvědomuje, koho vlastně jmenuje, stejně jako si Miles uvědomuje, že toho má ještě hodně nedořešeného. "Bokovka" je založená na dialozích a na lidských osudech. Alexander Payne zase dokazuje, jak je skvělým scénáristou a že ty dva Oscary za scénáře (jeden za "Bokovku" a druhý za "Děti moje") jsou naprosto oprávněné. Krásné malé příběhy o lidech, kteří nejsou na první pohled hvězdami, ale přesto jsou jejich osudy zajímavější než osudy většiny celebrit. Krásný film, který mě jednoduše dostal.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když si chcete užít dobré víno a tápající hrdiny.\nHodnocení: 90% za to, že pořád existují filmy, které mi dokážou vyrazit dech bez velkých efektů a epických příběhů\nDeja vu, Fred Claus, Oko dravce, Penelope, Bláznovo zlato, Magic Mike, Strings, Kouření, Producenti, Jane\nPřiznám se, že podle posteru jsem si myslel, že "Déjà Vu" je filmem, který nebude mít daleko od takových jako "Training Day" nebo spíš "Muž v ohni". Nutno říct, že ale nakonec se musím přiklonit k tomu, že "Déjà Vu" je filmem, který má blíž k "Training Day". No, abych byl přesný, je něco mezi oběma. Co musím jako první vyzdvihnout, to je sci-fi prvek, který jsem jednoduše nečekal. Dívám se na film a najednou si říkám, o čem to sakra melou? Tohle většinou není klasický prvek akčních thrillerů, ale objevuje se nám tu něco, co rozhodně musíme nazvat sci-fi prvkem, protože to prohlížení minulosti, doslova projektování s tím, že můžeme do minulosti něco vložit, přece jen je. Představte si, že řešíte případ, hodně závažný, jak nám úvod filmu představí v celé kráse. Ale nemáte dostatek důkazů, abyste zjistili, co se opravdu stalo. Existuje však velmi speciální metoda. S tou se má seznámit Denzel Washington, jehož postava se jmenuje Doug Carlin a je agentem protiteroristických jednotek. Denzel je natolik zkušeným hercem, který umí hrát neskutečně příjemně, že vám v tomhle filmu prostě sedne. Ať už v sobě máte nějaké rasové předsudky, nebo ne, Denzel jednoduše hraje tak, že jeho postava je jednoduše kladná. Možná až moc, i když se přece jen sem tam snaží být trochu drsný. Přesto neudělá nic, co by ho jakkoli vytrhlo ze škatulky "správných chlapů". Zajímavější jsou některé vedlejší postavy, především pak tým, s kterým Carlin spolupracuje. Val Kilmer ještě nenabral tolik na váze a Adam Goldberg je prostě ujetý sympaťák. Romantika, která se zde objeví především na konci, je zbytečná jako nápis "Vánoce" nad nazdobeným vánočním stromkem, ale tak co byste chtěli. Tony Scott věděl, jak natočit celkem napínavý film, který má nejen dobrý nápad, ale také spád a dobrou akci. Jim Caviezel sice dostal klasickou roli záporáka, ale tak někdo to udělat musel. O něj vlastně v tomhle filmu zase tak moc nejde.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když chcete vědět, jak vypadá akční thriller se zajímavým sci-fi prvkem.\nHodnocení: 60% za to, že mě překvapilo, jak zajímavý tenhle film ve skutečnosti je\nSanta má bráchu (Fred Claus, 2007)\nPo skvělé komedii "Nesvadbovi" jsem byl ochoten Vince Vaughna bránit za každou cenu, protože ten film se povedl. Jenže po každém dalším snímku, který jsem s ním viděl, jsem si uvědomoval, že jednou tohohle herce stačí vidět, a pak dost. Jednou jednoduše proto, že podruhé se budete divit, proč se vám vlastně líbil, poněkolikáté už ho budete rozdýchávat jenom velmi těžko. Uvědomíte si, že nemá žádný herecký rejstřík a je ještě protivnější než Sandler, protože je prostě neskutečně toporný. "Rozchod!", "Trable v ráji". "Dilema" a nakonec právě "Santa má bráchu" (píši v pořadí, v jakém jsem filmy viděl) mi jen dokázaly, že tohle opravdu není herec, který je schopný dobrých hlavních rolí a spíše se hodí pro vedlejšáky, což dokonale předvedl ve filmu "Útěk do divočiny". "Santa má bráchu" je komedie, která bude těžit z toho, že lidé milují Vánoce a milují vánoční filmy. Santa Claus je v Americe jednou z nejoblíbenějších postav, v posledních letech má stále navrch nad prezidentem. Paul Giammati je herec, kterého bych si nikdy jako Santu nepřestavil, přesto ho zvládl výborně. Vince Vaughn je jeho neurvalý bratr, který jednoduše trpí tím, že jeho bratr je tak populární. Žije obyčejný život, což mu vyhovuje. Bohužel musí dojít k tomu, že se znovu dostane do kontaktu se svým bratrem, což vede k tomu, že jen velmi těžko drží nervy na uzdě. O čem to je? No samozřejmě že o tom, jak se z hajzla stane milující bratr. Dvouhodinový film, kde je všechno dané předem. Budete chtít brečet, budete se chtít smát, ale všechno jenom proto, že takhle je to jednoduše dáno, takhle to má být. Všechno jede v zajetých kolejích, využívají se přesně takové zvraty, jaké čekáte, takže je vám i nalajnováno, kdy se máte jak chovat. Proč dávat do filmu srdce, když stačí jenom udělat něco, co tu bylo, jenom na to napasovat trochu jiný příběh a celkem velkolepý Severní pól? Člověk se ani nediví, že se vytvořila skupinka - no, možná pořádná skupina - lidí, kteří zatracují americkou tvorbu a raději se kloní k evropskému nebo japonskému filmu. Když se člověk dívá na moc filmů, prostě si musí uvědomit, jak jsou klišovité, bez nápadu a jen se snahou vydělat peníze. Kde je umění? Kde je snaha na diváka zapůsobit jinak, než jenom velkolepostí? Že by se Hollywood snažil umění zabít?\nKdy je na film vhodné kouknout: Když chcete vědět - a možná ani nechcete - jak to bylo se Santa Clausovým starším bratrem.\nHodnocení: 30% za to, že Vince Vaughn je opravdu příšerný herec, ale sladkobolnost celého filmu ho na konci přece jen vymaže\nJeště jeden akční thriller po snímku "Déjà Vu". "Déjà Vu" se mi přece jen zamlouvalo trochu více, což je dáno možná i tím, že Shia LaBeuof si to u mě hodně rozházel filmy "Transformers", ale hlavně to bude asi proto, že dobrá myšlenka není zase tak úžasně provedena. D. J. Caruso není zrovna prvoligový filmař, ale natáčí alespoň béčka, která se jako áčkové filmy tváří. "Oko dravce" je přesně takovým filmem. Známé herecká jména a celkem profesionální vzhled, ale stejně nakonec máte pocit, že sledujete jenom dobře vypadající béčko a nic jiného. Myšlenka není špatná. Co když existuje entita, ať už je to člověk, či nikoli, která dokáže sledovat každý náš krok. Ta myšlenka není špatná. Co když nás někdo nejen sleduje, ale zároveň dokáže ovlivňovat to, co děláme? Co když existuje někdo, kdo si bude hrát na boha? "Oko dravce" se nám snaží ukázat, jak moc jsme závislí na technologiích a jak moc si to neuvědomujeme. Naše životy jsou díky Facebooku veřejné, nevadí nám dát na vlastní profil, že odjíždíme na dovolenou. Jako kdybychom dávali zlodějům klíče od bytu. "Sám doma" by už nebyl tak zábavný snímek. Kdysi jsem viděl film "Más de mil cámaras velan por tu seguridad", což mělo velmi podobnou zápletku, jenom tam nešlo o nějaký skvělý výdobytek technologie, ale prostě jenom o lidi. "Más de mil cámaras velan por tu seguridad" není žádný geniální film, celkem špatný horor, ale jak říkám, efekt to na mě ve své době mělo velký. Však mi bylo něco kolem sedmnácti, pokud se nemýlím. "Oko dravce" je zajímavým filmem, ale pořád jde hlavně o to, že dvě hlavní postavy před někým unikají. Prvek "Velkého bratra" je dobrý, ale stále si myslím, že není využit dokonale. Kdyby Caruso tak příšerně nelpěl na tom, aby své filmy končil dobře, hned by si vysloužil minimálně o 10 % lepší hodnocení. Takhle je to jen fajn nápad, který nebyl dotažen do konce, což mě v závěru hodně zamrzelo.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte rádi thrillery, které jsou napínavé a mají celkem spád.\nHodnocení: 50% za to, že nápad je dobrý, můj oblíbený, místy je to napínavé, ale zas takový unikát to není\nPenelope (Penelope, 2006)\nAni se mi o tomhle filmu nechce nic moc psát. Když zjistíte, co je zač hlavní hrdinka, dojde vám, o co vlastně půjde. Není to nic jiného než pohádka "O ošklivém káčátku". Je to hrozně předvídatelné, hrozně srdcebolné a hraje si na emoce, ale v konečném důsledku je to celkem dobře odvedená práce. Je zde snaha o vtip, nějaká ta snaha o celkem zajímavý příběh, ale pořád budete mít pocit, že je to jen něco, co už jste někde četli, co už jste někde viděli. Duši tomu dávají jen herci, kteří jsou prostě příjemní. Christina Ricci je prostě milá holka, i když "Zrůda" jí vykreslila i trochu jinak, je princeznovsky pěkná a nic na tom nezmění ani skutečnost, že má místo nosu rypáček. Taková drobná vada na kráse se zdá horší, než postižení, kterým trpěl John Merrick. Ve skutečnosti je Penelope celkem roztomilá a hon na čarodějnici, který je zde pořádán, je trochu přemrštěný. Ale tak film musí mít i nějakou jinou, než jen milostnou zápletku. Aby byla romantika romantikou, v americkém filmu se musí jeden z páru, většinou dívka, případně oba dva, zklamat ve svém mužnějším protějšku. Mužným protějškem je James McAvoy, což je příjemný herec, který nikdy úplně nezklame a já se na něj podruhé budu těšit jako na Profesora Xaviera. Tady má prostor hlavně zpočátku, pak už se všechno točí kolem "Penelope", která je hlavní postavou, káčátkem, z kterého se musí stát labuť. To se děje a příběh se uzavírá. Romantika se pak v závěru zdá docela zbytečná, ale tak přece by nemohla chybět, že? Na to jsou určitě pravidla a mohla by se platit i pokuta, že divák nedostal, co si přál. V Americe je možné všechno.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když chcete romantiku, kde romantika chybí.\nHodnocení: 40% za to, že je to jenom variace na "Ošklivé káčátko" a nic víc\nBláznovo zlato (Fool's Gold, 2008)\nMatthew McConaughey je docela fajn chlap, a i když režiséři často staví filmy na jeho sex appealu, myslím si, že je to skvělý komediální herec. Dokazuje to i v případě filmu "Bláznovo zlato", kde mu už podruhé dělá ženský protějšek Kate Hudson, což pro mě osobně zas taková výhra není, protože Kate je jednou z hereček, které snáším opravdu velmi těžko. "Bláznovo zlato" je hlavně film, který nesází na její herecké schopnosti, ale jenom na to, že naprosto dokonale vypadá v bikinách, pokud tedy máte rádi drobné ženy, na kterých zase není až tolik zajímavého. O co vlastně jde? O co jiného než o poklad. Finn (Matthew McConaughey) je lovec pokladů, který nemá příliš štěstí. Dlouho pátrá po ztraceném pokladu a nemůže ho najít. Když se konečně zdá, že se na něj usmálo štěstí, tak má problémy jinde. Nemá loď a nakonec přijde i o manželku Tess (Kate Hudson), která se s ním rozvede, protože je to vlastně budižkničemu, který se umí jenom potápět. Nebudu se rozepisovat o tom, jak skvělý happy end film má, spíš bych řekl něco o tom, co je zde ještě špatně. Součástí filmů je celkem velké množství postaviček-karikatur, které nejsou vtipné, snad jen Donald Sutherland je tak příjemně nablblý, což se promítlo i do jeho filmové dcery, což je úžasně zbytečná postava. Nakonec těch je zde víc, ale tak musíme se smířit s tím, že při hledání pokladů nesmí chybět někdo, kdo po vás půjde, protože poklad vždycky hledají minimálně dva. "Bláznovo zlato" je opět příliš dlouhý film, který zas nemá tolik co nabídnout. Rozhodně se nebudete popadat za břicho, stejně jako nebudete hlavnímu páru přít, ať se dají dohromady, spíš budete s tichou nadějí trpět a přát si, ať jeden z nich skoná. No, jen si konec domyslete sami. A jestli máte nějaké manželské problémy, vydejte se na výpravu za pokladem, při níž se všechno vyřeší.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když pořád ještě nejste unaveni předvídatelnými americkými romanticko-dobrodružnými komediemi.\nHodnocení: 20% za to, že je to prostě příšerná nuda s hroznou Kate Hudson\nMatthew McConaughey podruhé, i když tentokrát se nejedná o hlavní roli, ale pouze o roli vedlejší, i když i tak má celkem dost prostoru. Je to jen dobře. Hlavní pozornost se ale soustředí na Chaninga Tatuma, což je chlap, který učaroval snad miliónům žen. Myslím, že je to parádní protiklad vedle vyzáblého, na slunci se třpytícího Pattinson, který se nás v poslední době snaží přesvědčit, že není jen hodně špatný upír, ale i celkem dobrý herec. Steven Soderbergh si natočil v roce 2011 dva filmy, které kritiky hodnotí velmi obdobně. Jedná se o snímky "Nákaza" a "Zkrat". Musím říct, že "Nákaza" je na tom mnohem lépe a "zkrat" je jen filmem, který si hraje na něco víc, než jakým ve skutečnosti je. To, že hlavní akční hrdinkou je žena, která to natře všem borcům, dle mého zase není až tak objevný prvek, abych musel o filmu pět chválu. Stejně tak je to i s filmem "Bez kalhot". Je skvělé, že se Soderbergh pustil do poměrně kontroverzního tématu, kterému mnozí nerozumí, ale opět si hraje na nějaké pozlátko, které má kolem svého jména, ale nakonec nepředvádí to, co by se od něj čekalo. Pořád je to však lepší než "Zkrat". Pánský striptýz je pro protagonisty mnohdy umění, mnohdy práce, pro divačky je to podle všeho skvělý zážitek, pro mnohé nezúčastněné naprosto nepochopitelné představení, kdy se mnozí ptají, co na tom ty ženy vlastně vidí, když ani nemají možnost si nějak pohrát s tím, co zůstává většinu času skryto. Na podobnou otázku neodpovím, nejsem žena, ale myslím si, že prostředí je zde pojato velmi dobře, dokonce i s jednou scénou, která ukazuje trochu víc, než by puritánský divák snesl. Dobře mu tak. Film se mi líbil, prostředí je zde zachyceno báječně, ale jakmile jdeme někam trochu dál, je to pořád jen film o tom, jak kolektiv kabaretu nefunguje, jak jsou zde rozkoly, jak se neplní sny a jak láska všechno řeší. Ano, pokud jde o romantickou notu, určitě jsem od Soderbergha čekal trochu víc, než jsem dostal. Možná je to ale jen tím, že o něm mám trochu větší mínění, než jaké si ve skutečnosti zaslouží. "Bez kalhot" spíš jen potvrzuje, že mu jde udělat celkem efektní podívaná, které ale něco chybí k dokonalosti.\nKdy je na film vhodné kouknout: Hlavně pro ženy, které mají rády pohled na vypracovaná mužská těla.\nHodnocení: 65% za výborné herecké výkony a zmršený konec\nStrings (Strings, 2004)\nPo stránce formální nechybí nic k dokonalosti filmu "Strings". Chtěli jste někdy vidět film, kde budou loutky, jejichž provázky uvidíte? Na jedu stranu to může být doložení toho, že filmaři neměli mnoho peněz, na druhou stranu to může být záměr tvůrců, aby vytvořili něco, co tu ještě nebylo. Pokud se tedy kloníte spíše k první variantě, tak vězte, že tvůrci těžili z problematiky mnohem více, než by se dalo čekat. Ovládací provázky loutek zde nejsou pouze jako kuriozita, ale jako skutečná součást příběhu. Kolem loutek je vystavěn zvláštní fantasy svět. Když jsem se na film díval, skoro jsem si říkal, že takhle, přesně takhle, by mohl být natočen snímek podle knihy Stephena Kinga s názvem "Dračí oči". Neskutečně by to tou slušelo, protože tuhle Kingovu pohádku mám velmi rád a navíc si myslím, že příběh "Strings" s ní má společné některé prvky. Bohužel ale právě příběh je dle mého názoru to, co sráží "Strings" trochu do kolen. Není to až tak špatné, nápad je zajímavý a pro fantasy se loutky jednoduše hodí, ale také si myslím, že by to celé šlo udělat zajímavěji, barvitěji. Je to však dáno i tím, jak byla volena vizuální stránka, která spíše odkazuje na temné fantasy než na takového "Hobita". Jako začátek série by byl film zajímavější, dal by se na takovém stylu vystavět velmi zajímavý svět se svébytnými prvky, ale jako jediný snímek to místy vyznívá spíše jako experiment, snaha udělat věci trochu jinak, než touha přimět jiné, aby se jinak dělaly. Je to škoda, hlavně je škoda, že snímek trochu zapadl - je totiž evropský -, než aby výrazně ovlivnil další tvorbu jiných umělců, kteří by film podobného ražení také stvořili. Je však pravda, že širokému publiku se podobným filmem těžko zalíbíte. A bez širokého publika jen těžko budou finance na další, podobný film nebo pokračování.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte rádi trochu jiné animované filmy a nevadí vám experimenty.\nHodnocení: 60% za formu, která má rozhodně navrch nad příběhem\nDěkujeme, že kouříte (Thank You for Smoking, 2005)\nJsou filmy, o kterých člověk slyší, ale nějak úspěšně se jim vyhýbá. "Děkujeme, že kouříte" je přesně takovým filmem. Slyšel jsem na něj samou chválu, čemuž jsem velmi rád uvěřil, ale trvalo mi celkem dlouho, než jsem se o výjimečnosti snímku mohl sám přesvědčit. Podařilo se a já můžu říct, že "Děkujeme, že kouříte" je jednoduše nejlepší film, který jsem v tomto týdnu viděl. Je satirický, ironický, rozhodně se nedrží konvencí, a i když by se to mohlo na první pohled zdát, tak určitě neadoruje kouření. Vlastně razí cestu, kterou razí i hlavní hrdina Nick Naylor v podání skvělého "Aarona Eckharta". Nenuťte děti, aby nekouřily, nechte je, aby se v tom správném věku samy rozhodli. Tohle je i na vás. Rozmyslete se vy sami, jestli je tohle film o cigaretách a jejich propagaci, či zákazu, anebo zda se jedná o snímek, který se nám snaží ukázat, jak je člověk korporátním světem mlet na kaši a jak jen málo východisek ve skutečnosti má. Vše je stále podáváno formou, která vás bude držet v napětí, i když zde vlastně žádná akce moc není. Budete chtít vědět, jak hrdina skončí, jak se nakonec vlastně on sám postaví tomu, o čem mluví. Aaron Eckhart svého Nicka Naylora zahrál neskutečně, je přesně tím typem, kterému věříme, že může být tak cynický, a to i ve chvíli, kdy mluví o svém synovi, který ho přese všechno zbožňuje. Nick není dokonalý chlap, ale pořád má nějaké zásady. Budete mu fandit, jako fandíte třeba doktoru Housovi. Nick není tak velký hajzl, ale pokud jste odpůrci kouření, tak si s vámi nejspíš vytře zadek. Pokud tedy nemáte náhodou při ruce několik desítek balení nikotinových náplastí.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když jste kuřáci a chcete věty na obhajobu, když jste nekuřáci a chcete vidět kuřáka poníženého.\nHodnocení: 75% za to, že je to film s nábojem, který vás dostane, ať už jste, nebo nejste kuřák\nProducenti (The Producers, 2005)\nKdyž jsem se díval na film "Producenti" - myslím tenhle z roku 2005 - napadla mě jedna myšlenky. Proč se producenti vlastně nevykašlou na to, aby natáčeli úplně nové filmy, když místo toho mohou vzít ty staré, oprášit je a udělat novou premiéru. Ona odpověď je nasnadě. Zaprvé je problém v tom, že diváci by na starý film nejspíš nešli. Alespoň ne v takovém množství, jak by si producenti přáli. Přece jen, obraz před 40 lety byl trochu někde jinde. Herci hráli jinak, nemělo to vždy potřebné pozlátko. Zadruhé, jaký by pak mělo smysl mít herce, když by se pořád jen remakovalo? Já vím, že jsou i originální filmy, ale remaků je až moc. Trochu se bojím toho, aby Disney, když je novým vlastníkem Lucasfilm, neudělal remake "Star Wars". To už by byl skutečně vrchol veškeré hrabivosti, nemluvě o tom, že rádoby 3D verze "Star Wars" už jsou dost velkým parazitem, který má diváka vysát, aniž by mu jakoukoli hodnotu přidal. Remakovat se jednoduše bude, a to i přesto, že je předloha skvělá. "Producenti" Mela Brookse, jeho režijní prvotina, jsou legendární satirou a parodií, která má neskutečně chytlavé písně. Jenže už jí je dost před 40 let. Proto se dostalo i na ně a v roce 2005 jsme si mohli užít novou verzi. Je větší, delší, ve více barvách, ale přesto je nudnější, roztahanější a méně zábavná. Matthew Broderick hraje tak, že ho budete buď milovat, nebo nesnášet. Stejně tak i Nathan Lane. Umu Thurman jsem v jejím pitvoření jednoduše nevydýchal, ale za to může skutečnost, že jí snesu jenom v Tarantinových filmech. "Producenti" nejsou špatní, ale jaký má smysl dělat nevýjimečnou kopii výjimečného díla.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte bezmezně rádi remaky.\nHodnocení: 50% za to, že je to jen delší kopie skvělého filmu Mela Brookse\nPo skvělé zpracování knihy "Pýcha a předsudek" jsem si myslel, že film o životě Jane Austen bude podobný. Silní hrdinové, krásné prostředí, skvělé zpracování po stránce věrohodnosti. Pokud se týká kostýmu, není možné v podstatě nic vytknout. Doba je zachycena skvěle, kostýmy prostě krásné. Jenže tady se tak nějak končí. Silné postavy zde trochu chybí, opravdu se na ně především hraje. James McAvoy je příjemný chlapík, jak už jsem tady jednou říkal, ale jeho obličej je pořád trochu dětinský a těžko přístupný hrdina se mu těžko věří, na rozdíl od chvíle, kdy dává najevo city. to už je lepší. Podobně je na tom i Anne Hathaway a její Jane Austen. Není špatná, je tápající hrdinkou, ale Keira Knightley v sobě měla drzost, která z ní učinila skutečně silnou ženu. Anne je pořád trochu slabá. Proč pořád srovnávám oba filmy? Především pak proto, že mají dějově mnoho podobného, i když je pravda, že finále je v obou případech jiné. "Vášeň a cit" má být životopisným filmem, ale stále je více zaměřeno na romantickou notu. Nesledujeme tak skutečně věrohodný životopisný film, ale pouze další verzi některé z knih hlavní hrdinky.\nKdy je na film vhodné kouknout: Když máte rádi kostýmní romantiku.\nHodnocení: 50% za to, že je to na oko hezké, ale i když se tam dá Jane Austen, nepřestane to být obyčejným romantickým filmem


Košíček menší | Liri.cz - z přírody to nejlepší\nKošíček menší - růžový\nPletený košíček z bavlněných šnůr, převážně české výroby. Košíčky můžete využít jako dárkové balení pro naše produkty, přičemž si pak u nového majitele najdou nové využití, anebo koupit samostatně jako krásný dárek. Košíčky pro nás plete šikovná paní tady v Čechách. Menší košíček sedí akorát na 180ml svíčku z naší nabídky, anebo sprchový gel od Flora Siberica - obojí nejoblíbenější jako dárky. Větší košíček sedí akorát na sadu mini-ručníků, či lněných utěrek z naší nabídky. Košíčky můžete samozřejmě využít i jako dárkové balení, v tom případě Vám produkty vyskládáme dle Vaších požadavek a hezky zabalíme


Registrace do TOP ODPOVĚDNÁ FIRMA 2019 již jen do 31. července – FeedIT.cz\nPraha, 18. července 2019 – Pokud nechcete chybět mezi TOP Odpovědnými firmami, máte poslední šanci. Firmy, které chtějí ocenit a zviditelnit své strategie a projekty v oblasti odpovědnosti a udržitelnosti, mají totiž již jen pár dní na to, aby se přihlásily do ratingu TOP Odpovědná firma 2019. Registrace přihlášek se uzavírá 31. července a probíhá bezplatně na webu www.odpovednefirmy.cz.\n„Oceněním se snažíme již šestnáct let pomoci vytvářet prostředí, ve kterém i v Česku působící firmy uvažují dlouhodobě, chovají se eticky, váží si svých zaměstnanců a chtějí pozitivně ovlivňovat své okolí. Chceme, aby firmy samy přijaly udržitelnost za vlastní přístup k byznysu, podporovaly prospěšné inovace a dokázaly přizpůsobit své fungování změnám v prostředí, kde podnikají. Neplýtvání je naší klíčovou hodnotou. Plýtvat by se nemělo s lidským potenciálem a zkušenostmi, ani s přírodními zdroji,“ říká Pavlína Kalousová, předsedkyně aliance Byznys pro společnost, která rating sestavuje\n„Příklady táhnou. Jestli chceme měnit podnikatelské prostředí k lepšímu, zvyšovat u firem povědomí, že jsou mnohem víc než jen hybateli naší ekonomiky, musíme vyzdvihovat pozitivní příklady. A to ocenění TOP Odpovědná firma dělá už léta. Vítězové svými osudy a aktivitami inspirují ostatní a dokazují, že když se chce, tak to jde. Tak se z ojedinělých případů díky ocenění stala síť, která, doufejme, přeroste v ekosystém, kde být odpovědnou firmou je prostě normální,“ vysvětluje Adriana Dergam, ředitelka korporátní komunikace a udržitelného podnikání Vodafonu.\nZáštita: MPSV ČR, Poslanecká sněmovna PČR, Svaz průmyslu a dopravy ČR, Senát ČR, Zastoupení Evropské komise v ČR\nPartneři: Hilton Prague Old Town, ING Bank, Plzeňský Prazdroj, Pojišťovna Kooperativa (Vienna Insurance Group), Skupina ČEZ\nPředchozí příspěvekČeši kouří čím dál méně, řadě z nich se ale stále nedaří přestat, ukazuje průzkum skupiny AXA\nNásledující příspěvekBose rozšiřuje rodinu chytrých reproduktorů: Home Speaker 300 s hlasovými asistenty, 360° zvukem a AirPlay 2


desatero božích přikázání. Blog - igor sazma (bigbloger.lidovky.cz)\npátek 2. srpen 2013 17:01\npotkal jsem honzu. tak jsme kamenovali ženskou, spokojeně si zafuněl. fakt? a kde, já na to. támhle, na parkingu u tesca. fotila. já byl na kamenování jednoho rouhače, co si umýval auťák v neděli... hergot, uklouzlo mi, to mě mrzí, že jsem to nestihl. musíme si to příště líp zkoordinovat. ale pozdě. ruku jsem měl už zkroucenou za zády a sedělo na mě pět těžkooděnců. jméno boží vzal jsem nadarmo. sakrbléééé.\nvždy mě překvapí, když inteligentní lidé, velmi často i nereligiózní, nepraktikující či nevěřící, vyjádří svoji utkvělou představu, že biblických „deset přikázání“ je nějakou následováníhodnou morální normou, kterou je záhodno dodržovat.\ntento článek je tedy věnován jim. nikoli věřícím, kteří tuto představu mají tak říkajíc v popisu práce.\nani nevím kde začít. od toho, že bible je slepenec textů různých přepisů a znění, uměle sestavený dohromady? že přikázání není deset? respektive, kterých deset má být „těch“ deset? (fráze z exodu 34 je zmínka, nikoli seznam). i exodus 20 jich třebas uvádí rovnou třináct... ale přikázání jsou v bibli stovky, všechna tvrdě exekvována a trestána, často vysoce oblíbeným trestem smrti.\nale začneme od začátku: jaké je plus mínus první (nebo druhé) přikázání... už vím, žárlivý bůh říká: já jsem ten nej-nej a jedinej, takže mě uctívej, mě a mě a nikoho jiného. no, tohle dává smysl, pokud má být náboženství úspěšné. ne, pokud to má být morální norma.\na druhé (v jiných počtech třetí... už mě to nebaví, wikipedie tady poskytuje hezkou tabulku): žádné obrázky! ani mne, ani synátorka, ani rybiček ani ptáčků. uděláš obrázek, chcípni.\nExodus 20:4 Neučiníš sobě rytiny, ani jakého podobenství [těch věcí], kteréž jsou na nebi svrchu, ani [těch], kteréž na zemi dole, ani [těch], kteréž u vodách pod zemí. Exodus 20:5 Nebudeš se jim klaněti, ani jich ctíti. Nebo já jsem Hospodin Bůh tvůj, [Bůh] silný, horlivý, navštěvující nepravost otců na synech do třetího i čtvrtého [pokolení] těch, kteříž nenávidí mne...\na přikázání další? budeš slavit můj svátek každej týden, jinak chcípni.\nKdyž Izraelci prodlévali na poušti, přistihli muže, který v den odpočinku sbíral dříví. Ti, kdo jej přistihli, jak sbírá dříví, předvedli jej před Mojžíše a Árona a před celou pospolitost. Dali ho střežit, neboť nebylo zřejmé, co se s ním má stát. Hospodin řekl Mojžíšovi: „Ten muž musí zemřít. Celá pospolitost jej ukamenuje venku za táborem.“ Celá pospolitost ho vyvedla ven za tábor a ukamenovali ho, takže zemřel, jak Hospodin Mojžíšovi přikázal.\nmilí zlatí, pokud tyhle dávnověké surovosti chcete vydávat za morální zásady sdělené lidstvu samotným bohem, tak to raději neříkejte nahlas. přikázání, jak se má chodit oblečený, jaký chleba jíst, jak je ok zabíjet a vraždit ve jménu toho vašeho jediného správného boha, držet si otroky, že sice jako nepokradeš, leda ovšem bys plenil a znásilňoval nepřátele, to že je pak úplně v pořádku (třebas Deuteronomium 19:13-14)... s tímhle "obecným základem morálky pro všechny" se fakt jděte bodnout.\nnééé, tak tohle by bylo na deset blogů.\nkřesťanská ideologie se pochopitelně musela přizpůsobovat, jinak by nebyla tak úspěšná. dneska už samozřejmě není země placatá a v evropě a severní americe se oficiálně neorganizuje upalování a kamenování ani sekání končetin. křesťanství se dokonce tváří mírumilovně, láskyplně až nezištně (to poslední u nás, v jiných evropských zemích tomu tak ovšem není), tváří se jako morální arbitr. dnešní křesťan, ať už amatér či profesionál, umí vysvětlit a odůvodnit, proč některá přikázání není třeba brát doslovně a jiná ano. proč už se smí fotit. proč je už dovoleno překládat bibli. kterou větu v bibli bůh nemyslel doslovně a kterou ano. a budou se tvářit, že je to vše logické a dává to smysl a jen vy tomu nerozumíte. *)\nvíte co? žijeme v jednadvacátém století. naše morálka je naštěstí jiná než starozákonní. jiná než novozákonní. jiná než středověká a jiná než renesanční. změnila se tak, jako se změnila lidská společnost.\ncož shledávám optimistickým.\ntřeba takový richard dawkins předkládá následující desatero:\n(překlad horkou jehlou, neb už se mi nechce psát)\n1/ nedělej jiným to, co bys nechtěl, aby jiní dělali tobě.\n2/ ve všem co děláš, usiluj o to, abys neublížil.\n3/ chovej se ke svým druhům, lidským tvorům i k jiným živým formám a vůbec ke světu s láskou, čestně, věrně a s respektem.\n4/ nepřehlížej zlo a nezdržuj se výkonu spravedlnosti, avšak buď vždy hotov odpustit provinění, pokud bez nátlaku je přiznáno a je projevena upřímná lítost.\n5/ žij život s pocitem radosti a údivu (= nad jeho krásou).\n6/ vždy usiluj o to, naučit se něco nového.\n7/ prověřuj a prozkoumej vše; fakty pak vždy své myšlenky prověř a buď hotov odhodit i vážený a ceněný názor, pokud neodpovídá faktům.\n8/ nikdy nevyhledávej cenzuru a neizoluj se od nesouhlasných názorů; vždy respektuj právo jiných s tebou nesouhlasit.\n9/ vytvářej nezávislé názory na základě svého rozumu a zkušenosti; nedovol být slepě veden jinými.\n10/ pochybuj o všem.\nmno, rozhodně zajímavější a inspirativnější než: já já já jenom já, tvůj bůh a až ti řeknu, zabij dítě.\nnebo verze takového christophera hitchense:\n6/ buď si vědom toho, že i ty jsi zvíře a závisíš na předivu přírody. snaž se dle toho jednat a myslet.\n7/ nemysli si, že unikneš odsudku, pokud i bez nože (lží) oloupíš lidi\n8/ vypni ten zatracenej mobil\n9/ ostře kritizuj všechny džihádisty a křižáky a nazvi je pravým jménem: psychopatickými zločinci trpícími ošklivými halucinacemi a působícími odporný sexuální útlak.\nuf, a tímto končím předlouhý blog.\nje vedro. a stejně, líp než hitchens to říct nedovedu.\n*) tzv. bible je artefakt, který ovlivnil významnou část lidské společnosti podobně jako korán jinou či lao´tzu ovlivnili ještě jinou. jak v jazyce, tak v jiných literárních odkazech nacházíme množství citací, odkazů, metafor souvisejících s biblí. ale je (tedy alespoň pro nekřesťany) celkem očividné, že takovýchto artefaktů máme tuny. a já bych rozhodně raději čerpal příměry z mnohem zajímavějšího a záživnějšího shakespeara.\na na okraj: dovedete si představit, že někdo svoji interpretaci hamleta prohlásí za jedinou správnou a všechny, co by ho interpretovali jinak za tupce a idioty, co se budou věčně smažit v pekle? případně by vás za to upálil? ukamenoval? zastřelil? neboť existuje jen jedna jediná správná interpretace hamleta?\nigor sazma | pátek 2. srpen 2013 17:01 | reputace článků: 10,90


Nový dvoukilometrový okruh naučné stezky s osmi zastaveními provede návštěvníky kulisou bývalých vápencových lomů a jejich nejbližším okolím. Představí jižní svah kopce Hády jako přírodní perlu oplývající vysokým počtem chráněných druhů rostlin i živočichů a jako místo se zajímavým příběhem. Nechybí ani fascinující panoramatický výhled na Brno a jižní Moravu. Stezku vybudovala místní organizace ČSOP díky programu NET4GAS Blíž přírodě.\nNení obyvatele Brna, který by neznal hádecký kopec s rozsáhlým etážovým lomem, dominantu východního okraje města. Poslední dobou je to populární cíl pro rekreaci rodin s dětmi i sportovce. „Mnoho lidí však o bohatství zdejší přírody stále netuší. A bývalý lom, který ukrojil část kopce, považují za bezcennou jizvu hyzdící zdejší krajinu. V lomu a jeho okolí však překvapivě najdete živou i neživou přírodu v bohatství mnohem větším než kdekoli v okolí. Proto jsme se rozhodli vybudovat zde naučnou stezku. Jižní svah Hádů je totiž podstatně víc, než jen těžbou dříve zcela zničená krajina,“ uvedl Lubomír Tichý z ČSOP. Jeho slova potvrzuje fakt, že na tomto území se vyskytují hned čtyři chráněná území (Hádecká planinka, Kavky, Velká Klajdovka, Růženin lom).\nNa Hádech najdeme velmi rozmanitou přírodu od dubohabrových lesů, přes teplomilné doubravy, lesostepi a stepi až po mokřady a jezírka. Pestrost zdejšího prostředí láká k životu řadu různých rostlin a živočichů. V roce 2004 napočítali ochránci přírody v oblasti Hádů více než 100 ohrožených druhů rostlin. Například populace třemdavy bílé nebo omanu mečolistého patří k nejpočetnějším na Moravě a ve velkoměstě by jí čekal asi málo kdo.\n„Tento projekt zcela naplňuje vizi programu NET4GAS Blíž přírodě, protože Brňanům představuje přírodní bohatství, které mají doslova za domem,“ řekla Zuzana Kučerová z NET4GAS.\nStezka pojmenovaná „Hádecké lomy a okolí“ provede turisty nejprve srdcem velkého etážového lomu. Dozví se o dlouhé historii těžby vápence v této oblasti, u panoramatického panelu přehlédnou krajinu od Brna po hranice s Rakouskem a při pohledu do lomu Džungle se mohou nechat inspirovat neotřelým způsobem nového využití opuštěného lomu. Místní ČSOP tu vybudoval malou farmu lam alpak a oveček se zázemím pro environmentální výchovu. U dalšího zastavení se pak návštěvníci nejen pokochají krásou Růženina lomu - jednoho z nejhezčích vápencových lomů v České republice, ale také se dozví, že zde na jaře rozkvétají například vzácné orchideje (prstnatce a kruštíky). Nechybí ani představení rozmanitých živočichů osídlujících těžební krajinu (ještěrky, vážky, motýli aj.) včetně popisu, jak rychle se příroda mění bez zásahů lidí. Unikátem je stratigrafický sloup představující velký model zdejšího geologického profilu doplněný o časovou osu a textový a obrazový popis.\nVětšina trasy vede po velmi pohodlných cestách, až na úseky mezi zastaveními 6 a 7, a mezi 8 a 1, které nejsou vhodné pro kočárky. Celá cesta je dobře značená pomocí značení Klubu českých turistů pro naučné stezky (šikmý zelený pruh v bílém poli). Na křižovatkách jsou postaveny směrovníky. Na několika místech je možné se posadit na dřevěné lavičky a kochat se výhledy. Na každém z osmi panelů je navíc také okénko s otázkou pro děti a vtipnou ilustrační kresbičkou. Odpověď na otázku se návštěvníci dozvědí na dalším zastavení.\nLuboš Tichý, tel.: 776 224 024, email: tichy@sci.muni.cz\nLucie Matulová, tel.: 731 760 872 email:lucie.matulova@csop.cz


Ray-Ban Jackie Ohh II RB4098 710/71 2 899 Kč Ray-Ban RB4171 - 6000/68 2 829 Kč Ray-Ban RB4171 - 601/5A 2 599 Kč Ray-Ban RB4171 - 710/71 2 559 Kč Ray-Ban RB4171 - 622/8G 2 749 Kč Ray-Ban RB4171 - 865/13 2 699 Kč Ray-Ban RB4227 710/13 2 779 Kč Ray-Ban RB4171 710/T5 3 479 Kč Ray-Ban RB3539 002/8G 2 669 Kč Ray-Ban RB4171 601/2P 3 059 Kč Polaroid P8339 C6T/JR 1 299 Kč Polaroid P8339 KIH/LA 1 399 Kč Polaroid PLD 6003/N/S DL5/WJ 1 199 Kč Gucci GG0024S 001 5 199 Kč Gucci GG0024S 002 4 999 Kč Gucci GG0059S 004 10 899 Kč Gucci GG0076S 002 6 759 Kč Puma PU0042S 001 1 889 Kč Puma PU0042S 003 1 889 Kč Ray-Ban RB4171 601/5Q 3 079 Kč Ray-Ban RB2132 - 902 2 589 Kč Ray-Ban RB2132 - 902L 2 449 Kč Ray-Ban Original Aviator RB3025 - 004/51 3 029 Kč Carrera Carrera 1004/S 2IK/HA 2 979 Kč\nSluneční brýle jsou krásné a zároveň chrání vaše oči a jejich okolí. Gradient brýle mají barevná skla, která vytvářejí jemný barevný přechod do světlejších tónů. Double bridge je drobnost, která dokáže zpestřit každé brýle. Módní brýle dokonale vyladí váš lifestyle. Brýle jsou vyrobeny převážně z tvrzeného odolného plastu. Brýlové čočky jsou vyrobené z materiálu, který poskytuje 100% ochranu proti UVA a UVB záření s vlnovou délkou kratší než 400 nanometrů. Trochu moc fyziky, co? Určitě vám bude stačit informace, že jsou vaše oči dokonale chráněné proti škodlivému záření. Spolu s brýlemi vám dorazí originální pouzdro na brýle. Součástí balení brýlí je také čistící hadřík na brýle.


Profesionální Mini MOS-FET [AirsoftPro] | Army-Airsoft.cz\nÚvodní strana » Upgrade a díly » Pro elektriky » Kabeláž a elektronika » Profesionální Mini MOS-FET [AirsoftPro]\nProfesionální Mini MOS-FET [AirsoftPro] - Airsoft\nProfesionálně navržený a vyrobený obvod MOS-FET. Na rozdíl od home-made mosfetů jsou u tohoto součástky profesionálně osazeny na desce. A samozřejmě testovány. Charakteristickou vlastností tohoto typu jsou malé rozměry: 25 x 16 mm x 6mm. Je tak vhodný i pro malé prostory, jako je třeba u MP5, AUG..apod.\nNa vyšších pružinách jsou standardní spoušťové kontakty nedostatečné a vlivem vysokých proudů se opalují. Tím se zvyšuje odpor kabeláže, která se zahřívá, snižuje se kadence, akumulátor vydrží méně výstřelů. V posledním stádiu zbraň přestane úplně střílet, protože kontakty odpadnou. Všechny tyto problémy řeší spínání motoru přes mosfet. Toto spínání funguje tak, že původními kontakty zbraně prochází velmi malý proud a přes mosfet se spíná motor. Mosfet je na tuto zátěž stavěný, nemá žádné mechanické kontakty a spínání motoru je čistě elektronickou záležitostí.\nNabízený mosfet je určen pro všechny pružiny. U silných pružin doporučujeme nahradit Tamyia konektory za např. DeanT konektor a v případě potřeby doplnit o chladič. Lze používat všechny typy NiCd, NiMh baterií (7.2V až 10.8V) ,včetně Li-Pol 7,4V a 11,1V.\nMosfet byl úspěšně testován na zbrani AimTop M4A1 upgrade model s pružinou M130+ a LiPol akumulátorem 11,1V.\nInstalace mosfetu nemusí být komplikovaná, jak se na první pohled zdá. Obvykle však vyžaduje demontáž převodového mechanismu, a tak je nutná znalost funkce elektrické airsoftové zbraně. Mosfet má na zadní straně dostatečně velké pájecí plochy s předpájeným cínem. Pájí se tedy velice snadno a pouze na tři body. Trafo pájka není vhodná a může způsobit zničení obvodu.\nSoučástí balení je: Mosfet obvod, smršťovací bužírka, návod.\nProfesionální Mini MOS-FET [AirsoftPro]


Severní Korea spouští první internetový portál - iDNES.cz\nSeverní Korea spouští první internetový portál\n16. července 2004 16:20, aktualizováno 16:20\nPo několika měsících testování byl spuštěn první severokorejský internetový portál s názvem Naenara (Má země) na adrese www.kcckp.net fyzicky umístěný v Německu. Ještě před zobrazením titulní strany je návštěvník dotázán, zda si přeje prohlížet web v angličtině či korejštině. Samotná titulní strana, kterou ve středu shlédlo údajně 14 000 lidí, pak zaujme lehce militantní artificiální hudbou a aktuálními zprávami ze Severní Koreje ale i ze světa zprostředkovanými KCNA (Korejská Centrální Tisková Kancelář). Z ostatního obsahu se jedná hlavně o informace pro turisty a obchodníky nebo poznatky o korejském umění, kultuře a historii.\nOstatní služby, které by portál měl poskytovat, zatím nejsou v provozu, ale už přítomnost nefunkčních odkazů naznačuje, že do budoucna by se situace mohla měnit. Z těch nejpřitažlivějších vyjmenujme třeba bezplatnou emailovou schránku, internetový obchod nebo přístup k multimediálnímu obsahu. Na internetový rozcestník si patrně uživatelé vzhledem k neexistenci dalších korejských stránek budou muset počkat ještě poněkud déle. Portál nabízí možnost zaregistrovat se, což zpřístupní některé další části webu, např. kontakty na správce webu, kteří slibují odezvu na email do 24 hodin.\nNa druhou stranu bude trvat patřičně dlouhý čas, než se k portálu bude moci dostat i běžný Severokorejec. V Severní Koreji totiž internetovým připojením disponují pouze nejvyšší státníci, diplomaté a obchodníci. Většina návštěv webu tedy patrně pochází od severokorejských emigrantů, Jihokorejců či obecně od lidí se zájmem o Severní Koreu, ostatně na doméně kp, která náleží Severní Koreji stále není umístěna jediná stránka.\nJen pro zajímavost, vedle řady „posledenství“ ve světě techniky patří Severní Koreji stále jedno prvenství, nejvyšší hotel na světě. Nikdy nezprovozněný Ryugyong Hotel měří 330 m a má 105 podlaží, což z něj dokonce co do počtu pater činí druhou nejvyšší budovu na světě vůbec.\nAutoři: Dita Eckhardtová , Dita Eckhardtová


Františkovo videoposelství pro indický eucharistický kongres\nVatikán/Bombaj. Prostřednictvím zvláštního videoposelství pozdravil papež František účastníky indického národního eucharistického kongresu, který ode dneška do 15. listopadu probíhá v Bombaji. Událost je zároveň připomínkou zlatého výročí vůbec prvního mezinárodního eucharistického kongresu, kterému v roce 1964 osobně předsedal papež Pavel VI.\n„Nasyceni eucharistií, abychom mohli sytit ostatní“ - tak zní - „velmi inspirativní“ motto kongresu, podotýká papež. František připomněl pradávnou tradici hledání pravdy a božství v Indii a ocitoval slova Pavla VI. k příslušníkům nekřesťanských náboženství z 3. prosince 1964. Papež Montini tehdy poukázal na eucharistii jako na připomínku Ježíšovy lásky připravené zemřít pro druhého, lásky a sebeoběti, jež nejsou věcí minulosti, nýbrž zůstávají inspirací a vzorem i pro ty, kdo nejsou křesťany.\nJak správně vystihuje téma kongresu, eucharistie nás sytí, pokračoval Svatý otec:\n„Lidské bytosti na celém světě dnes potřebují potravu. A tato potrava nemá pouze upokojovat fyzický hlad. Jsou tu také jiné hlady – hlad po lásce, nesmrtelnosti, citu, péči, po odpuštění a milosrdenství. Tyto hlady mohou být utišeny pouze Chlebem, který přichází shůry. Ježíš sám je živým Chlebem, jenž dává život světu (srov. Jan 6, 51).“\nV eucharistii dostáváme podíl na Kristově oběti, pokračoval Svatý otec. Ta však nekončí přijetím Jeho těla a krve. Společenství s Pánem nás totiž nutně vede ke společenství s našimi bratřími a sestrami.\n„Kdo je tedy živen a sycen pravým Tělem a Krví Kristovou, nemůže zůstat netečný při pohledu na potřebné a hladové bratry a sestry. Ti, kdo se sytí eucharistií, jsou povolání přinášet radost evangelia těm, kdo ji ještě neobdrželi. Posíleni živým Chlebem jsme povoláni přinášet naději, těm, kdo žijí v temnotě a zoufalství. „V eucharistii nás Pán vede po své cestě, která je cestou služby, sdílení a dávání. A dokážeme-li sdílet to málo, co máme, to málo, čím jsme, stáváme se silní, neboť Boží moc - která je mocí lásky – sestupuje do chudoby, aby ji proměnila“ (Homilie ze slavnosti Corpus Domini, 2013).\nPapež František na závěr popřál, aby se eucharistický kongres stal znamením světla pro Indii, aby ohlašoval radost, štěstí a jednotu. Jeho účastníky vybídl, aby kráčeli po boku P. Marie, zpívající Magnificat za to, co pro nás Bůh učinil.\nPřipomeňme ještě, že zvláštním papežským legátem na Kongresu byl jmenován kardinál Malcolm Ranjith, arcibiskup Kolomba na Sri Lance. Kromě předsedy organizačního výboru, kardinála Oswalda Graciase, jsou přítomni ještě další tři indičtí kardinálové, 71 biskupů a 665 delegátů z celé Indie. Program zahájilo vystoupení kardinála Telesphora Toppy, který vzpomínal na své osobní setkání s bl. Matkou Terezou z Kalkaty. Své svědectví přednesla také současná generální představená Misionářek lásky, matka Prema MC. Zítra je na programu mimo jiné svědectví dvou lidí, kteří přežili antikřesťanský pogrom v Orisse v roce 2008, kdy tamní radikální hinduisti zorganizovali jeden vůbec nejkrutějších útoků na křesťanskou menšinu.


Podrobnosti: • Číslo výrobku: A135109 • Barevný servis pro čtyři osoby • Nádobka na cukr, konvička, džbánek na mléko, 4 talířky, šálky, 4 hrnečky, 4 vidličky, 5 lžiček, 4 nože • Od 3 let Upozornění! Barevná odlišnost možná, změna barvy vyhrazena. Nevhod.. Více >>\nStabilní robot ze dřeva uhněte těsto pomocí otočného míchadla a stabilního hnětadla z plastu. Díky výklopné míchací hlavici, kterou lze otáčet, je miska snadno vyjmuta. Knoflík na vypínání a zapínání lze snadno obsluhovat. Podrobnosti: Rozměry: cca 18 x 10 x 20 cm Věk: od 3.. Více >>


Vykup automobilu Ejpovice | Likvidace a výkup aut\nVykup automobilu Ejpovice\nVýkup vozidla Třanovice.\nLikvidace aut Káraný.\nEkologická likvidace odtah Mokrá-Horákov.\nVykup aut Stěžery.\nLikvidace aut zdarma Patokryje.\nVýkup vozidla Vrskmaň.\nVýkup aut k dalšímu provozu — auta pojízdná, auta lehce bouraná či momentálně nefunkční, která se ještě vyplatí opravit - zde vám nabídneme odtah zdarma, převzetí právní odpovědnosti a dle typu a stavu vašeho auta odměnu 3.000 – 120.000 Kč ihned na ruku. Vozy vykupujeme po celé ČR a díky naší síti více než 135 odtahových vozů si přijedeme opravdu kamkoliv až k vám. Nikam nemusíte, na nic nemusíte čekat. Vykup automobilu Ejpovice. Vykupujeme osobní auta, dodávky, nákladní auta.\nVýkup aut, která se již nevyplatí opravovat a nebo o která by již nebyl zájem k následnému prodeji ale stále je u těchto vozů poptávka po dílech. Vykup automobilu Ejpovice. Tyto auta vykoupíme a nabídneme vám odměnu 500 – 60.000 Kč ihned na ruku + odtah zdarma a protokol o ekologické likvidaci vozu, s kterým vůz odhlásíte. Platí pro osobní auta, dodávky, nákladní auta.\nNehodí-li se vaše auto ani k následnému prodeji, ani k výkupu na náhradní díly zbývá mu jen poslední varianta a tou je ekologická likvidace aut - zde vám nabídneme odtah zdarma + protokol o ekologické likvidaci vozu pro odhlášení a odměnu 0 – 500 Kč dle aktuálních výkupních cen železa v ČR. Vykup automobilu Ejpovice. Nikam nemusíte - auto si sami zdarma vyzvedneme u vás doma.


10 tipů jak šetřit | Prima nápady\n1. Dárky zadarmo nebo za hubičku\nPokud třeba pěstujete bylinky, rozmnožte je nebo nasušte a můžete vesele obdarovávat. Stejně tak pokojové květiny. Radost udělá i dnes tolik oblíbený domácí kváskový chléb či skvělé linecké sušenky, domácí marmeláda, nasušené houby nebo koš ořechů, které vám možná rostou na zahradě.\n2. Jezděte na kole nebo hromadnou\n3. Návštěva místo restaurace\nPozvěte pár přátel na večeři nebo jen tak na skleničku, zahrajte si hry nebo jen povídejte. Jedná se o velmi příjemně strávené chvíle, navíc levnější, než kdybyste šli do baru či restaurace. Je také velmi pravděpodobné, že se v takových akcích navzájem jako hostitelé prostřídáte.\n4. Vzájemné hlídání dětí se sousedy\nPokud nemáte poblíž prarodiče, ale naopak spoustu sousedů s dětmi, zkuste se s těmi, kterým důvěřujete, domluvit na vzájemném hlídání ratolestí. Tímto způsobem budete mít občasné večery zdarma bez nákladů na hlídání dětí.\n5. Zvažte, jestli vám staré oblečení neposlouží jinak\nNevyhazujte kalhoty kvůli díře na koleni, spravené ještě dobře poslouží, až budete potřebovat pracovat na zahradě. Z letní sukně, která je vám malá, můžete během pár okamžiků udělat sukýnku dceři, staré triko poslouží jako hadr.\n6. Když věci nevyužijete, darujte je nebo prodejte\nVěci, pro které už využití nenajdete, můžete zkusit prodat ve výprodeji nebo na internetu, uspořádat bazar nebo je darovat na charitu a odečíst váš dar z daně.\n7. Drahé hračky pořizujte jen minimálně\nVětšinu dětí od předškolního do školního věku lze zabavit velmi levně. Můžou si hrát s obyčejnými věcmi kolem domu (kamínky, písek…), v bytě můžete házet třeba mince do sklenice. Doma děti také nejvíc zajímá tátovo nářadí nebo to, jestli můžou mámě pomoci s vařením. Neznamená to, že nemají mít žádné hračky, ale určitě nejen vy oceníte, když police nebudou přetékat věcmi, se kterými si stejně skoro nikdy nehrají.\n8. Pomozte učňům naučit se řemeslo\n9. Zlaté pravidlo nakupování\nKdykoliv chcete při nakupování v obchodě či e-shopu dát určité nestandardní zboží do košíku (například ho nemáte na seznamu), zastavte se na deset vteřin a zeptejte se sami sebe, jestli danou věc skutečně potřebujete. Pokud nemůžete najít dobrou odpověď, dejte zboží zpět do regálu.\n10. Staňte se opravářem\nPokud se vám doma něco rozbije, zkuste to opravit sami. Samozřejmě jen věci, na které si troufáte, elektřinu při jakýchkoliv pochybách raději nechte odborníkům. I na webu existuje řada postupů a videonávodů, jak si s čímkoliv poradit.\nPrima tip: Darujte službu\nNarodilo se přátelům miminko a přemýšlíte, jaký dárek jim dát? Pokud máte praxi v hlídání dětí, nabídněte jim právě tohle. To je věc, kterou ocení každý rodič. Časově zaneprázdněnému kamarádovi zase můžete darovat posekání trávníku... Určitě na něco vhodného už přijdete sami.\nPublikováno: 8. 8. 2017, Autor: Ivana Kropáčková , Profil autora: Ivana Kropáčková