LENKYČLENKY: října 2016\nPřežila jsem Chřibák!!!\nJe pondělí 17.10.2016…jsem živá…přežila jsem Chřibský maraton :-)\nLetos jsem FAKT už vůbec žádný silniční maraton běžet nechtěla. Na jaře v Krakowě to nešlo. Musela jsem zrušit i padesátku ve Winschotenu. V polovině srpna jsem si jen tak odcupitala Yesenický maraton, bo hory miluju. Na podzim jsem se rozhodla veškerou energii vložit do přípravy na Runfest půlmaraton. Trénovala jsem hlavně kvalitu, rychlost, nikoliv však vytrvalost…\nA pak mi v září můj kolega z Kroměříže zvaný napsal Chroust napsal sms.:“Hele, nechceš si zaběhnout Chřibák? Poběží i Richard, Xao, je to pro náš triatlonový oddíl takové tradiční zakončení sezony“. Nejprve jsem to zavrhla jako nereálné, pak jsem si řekla, že třebas stihnu ještě nějaké dlouhé běhy natrénovat a pokud nebude pršet, do Kroměříže přijedu…No a tak jsem jakože trénovala…25.9. „dlouhý“ půlmaraton, 2.10. běh po rovinaté asfaltové cyklostezce v délce 20 km…Na víc nebyl čas…\nCelou dobu bylo škaredě, pršelo, vítr foukal. Ještě ve čtvrtek 13.10. to vypadalo nadějně – že bude bude zima, déšť a já nebudu nikam muset. Najednou tu ale byla sobota 15.10. a s nísluníčko, azuro, celkem teplo. V 7 hodin ráno jsem tedy vlakem vyrazila směr Kroměříž. Byl to trochu adrenalin, zda start maratonu stihnu, neboť na trati byly nějaké výluky, nicméně vše nakonec klaplo a v 10:00 hodin jsem už byla v dresu a na značkách.\nPřemístili jsem se na stadion, kde jsme potkali dalšího kolegu a také nečekaně běžce na lidi z MK Seitl. Bylo s kým podřystat, nějaké fotečky jsme udělali a v 10:30 bylo odstartováno.\nNejprve se 2x oběhlo kolečko na atletickém stadionu a pak hurá mimo dráhu. Trasa zprvu parádní. Rovinka, asfalt, cyklostezka podél Moravy, prostě Baťův kanál. Držela jsem se Chrousta do cca 5-tého kilometru, pak zrychlil a já zůstala sama. Tipla jsem si, že Chroust utekl, neboť se bál, že mu začnu sprostě nadávat, jakmile přijde první kopeček. Výčitky svědomí jím ale patrně lomcovaly, neboťmi tu a tam poslal jako morální oporu kolegu, který ho přišel povzbudit na kole.J Kolega cyklista se mnou různě debatoval, žertoval, pak mi ale řekl, že na Bunč tedy ani náhodou nepojede, že je to prudké stoupání…a zmizel…\nCo je to Bunč? KOPEC!!!! Kopec jak SVIŇA!!!\nBunč…no asi tak-na 11- tém km skončila pohoda jazz a průměrné tempo 5:30 na kilometr a začalo stoupání, pláč a skřípění zubů. Na druhou stranu jsem předběhla ultramaratonkyni Vilmu Podmelovou, pak nějaké dva chlapy a ještě nějakou běžkyni, znamení toho, že to pořádně rubu. Sem tam se zastavím a fotím,, protože jsem si slíbila, že to poběžím na pohodu.\nDo toho i přemýšlela jsem, co může být horšího, než na maratonu soustavně stoupat do kopce…bolavý zub? Vichr z hor? Jiráskův F.L.Věk? Kocovina? Abstinence? No akorát jsem dostala zoufalou chuť na pivo. Na Bunči naštěstí byla občerstvovačka. Volám na ně „pivo, pivo, bylo by?“ Ty voe – bylo!!!! Normálně jsem dostala decku alko piva, pak taky jiný ionťák, vzala jsem si banán, obalila ho v soli a v ten moment jsem věděla, že se do cíle dostanu. Byť to bude na morál.\nPři seběhu z Bunče jsem předběhla maratonského rekordmana Jirku Březinu, pak ještě nějakého chlapíka a na občerstvovačce na 31km mám fata morgánu – zdá se mi, že vidím Chrousta. Trošku jsem přidala a byl to on!!! Zlobilo ho koleno, jak mi sdělil na občerstvovačce na kilometru 36-téma to ho prý zpomalilo (no kdoví, jak to bylo). Mě to naopak nakoplo a se slovy „Chrouste kurdepřydej“ jsem se rozběhla. Připadala jsem si jak nějaký králíček Azurit na baterky, ten z té reklamy ..cupitycupity.\nNohy mě ty poslední kilometry bolely příšerně. Ale až polezu v červenci na Elbrus, tak to taky nebude žádná brnkačka…do toho bude -20, hafo sněhu a možná i trudomyslnost…. Na maraton ještě vzpomínat budu!\nNaštěstí se mi nechtělo zvracet, ono od bolesti se dá odpoutat, ale od žaludku naruby nikoliv Cajdycajdy, byl tu 40-tý kilometr a s ním kruhák v Kroměříži, tady mi hromadně zatleskali lidi čekající na autobus, obdařím je úsměvem filmové hvězdy, nafoukám trojky a pak už vidím stadion, půlkolečko po dráze a je vymalováno … přežila jsem… Jsem v cíli, dělám si v duchu čárku za další odběhnutý sen. Jen se nějak nedostavila post maratonská euforie a dojetí. Tak moc jsem byla unavená.\nMinuta, druhá minuta a až poté se na stadionu zjevil Chroust. Porazila jsem ho, Ironmana jednoho. No musela jsem si rýpnout, to jinak prostě nešlo.Chvilku jsme všichni doběhnuvší debatovali, jak to bylo těžké, vzájemně se poplácali po ramenou, jak jsme dobří, pak sprcha, nějaký ten make-up, štamprdla na vítězství a hurá na guláš a pivo. Pak pro sichr ještě jedno pivo…a pak sprint na nádraží, protože by nám málem ujel vlak. Sprintovali jsme ale tak intenzivně, že jsme na nádraží nakonec ještě i dvě minuty čekali.\nJsem ráda, že jsem se nakonec nechala vyhecovat. V pátek jsem si přála:doběhnout, přežít, dát to pod 4:30 a nebýt poslední. V sobotu v 15:00 hodin jsem věděla, že žiju, zdravá jsem, čas 4:27 a poslední jsem nebyla ani náhodou.\nChřibák je dost těžký, kopcovitý závod. Když ale vyjde slunečné a teplé počasí, je to radost. Jak se říká: zážitek nemusí být pozitivní, musí být však intenzivní. V sobotu se skloubilo obojí . Asi za rok zase, možná, uvidíme…tentokrát však budu trénovat\nNapsala Lenkačlenka v 20:35 Žádné komentáře:


Balení a doprava krmiv - Míchárna krmiv Ubušínek\nKrmiva je možno dodávat a přepravovat těmito způsoby:\nVolně ložená – krmiva jsou přepravována nákladními automobily uzpůsobenými k přepravě krmiv. V současné době firma disponuje čtyřmi automobily, včetně nákladního automobilu Tatra, který je schopen díky rozdělitelné nástavbě přepravit dva druhy krmiv k odběrateli najednou. Přímo v chovech jsou pak krmiva buď foukána do sil, nebo sypána na určená místa.\nPytlovaná – někteří, především drobní, odběratelé krmiv preferují koupi pytlovaných krmiv (absence sila). Tato krmiva jsou jim napytlována po 25 či 50 kg do papírových pytlů, kdy každý z nich je označen etiketou poskytující všechny potřebné informace o příslušném krmivu. Pro takto pytlovaná krmiva si odběratelé jezdí do provozovny v Ubušínku sami.\nPytlovaná – paletovaná – některá krmiva je kvůli manipulaci i uskladnění vhodné dodávat jako paletované, a to v pytlech po 25 kg. Každý pytel je rovněž označen etiketou poskytující všechny potřebné informace. Takto připravená krmiva si zákazník buď může sám vyzvednout v provozovně v Ubušínku, nebo mu je jsme schopni doručit přímo na určené místo naší přepravou.\nDodávaná pomocí big bagů (velkoobjemových vaků) – krmiva je případně možno dodávat rovněž ve velkoobjemových polypropylenových vacích.


Apartmány Valet ubytování Lednice\nMapa a popis cesty Apartmány Valet Fotogalerie Apartmány Valet\nDetailní popis objektu Apartmány Valet ubytování Lednice a jeho okolí:\nRezervace : Poslat vzkaz rezervaci proApartmány Valet Lednice\nPrávě se nacházíte na stránce rychlé rezervace pro Apartmány Valet, které nabízí ubytování ve městě (obci) Lednice - Lednice. Nyní jen zbývá vyplnit potřebné udaje pro rezervaci ubytování a odeslat. Můžete poslat nejen rezervaci ubytování, ale i jakýkoliv jiný dotaz. Vzkaz je pak online odeslán pro Apartmány Valet. Aby bylo možné Vám případnou rezervaci ubytování potvrdit, nebo Vám odpovědět na dotaz, je povinné vyplnění políčka e-mail. Aby také v zařízení Apartmány věděli kdo se ptá či komu potrzují ubytování ve městě Lednice - Lednice, je nutné vyplnit také Vaše jméno. Pokud chcete, aby Vaše poptávka ubytování nebo jiný dotaz byl vyřízen co nejdříve, je vhodné uvést i Vaše telefonní číslo.


Schumi je jen jeden! | BUGGYRA Racing\nSchumi je jen jeden!\nTvrdí v reakci na návrat Michaela Schumachera, který po zatím blíže neurčenou dobu bude v kokpitu Ferrari zaskakovat za zraněného Felipe Massu, truckový mistr Evropy David Vršecký. David se zároveň smířil s tím, že jeho oblíbený jezdec, se kterým se seznámil u příležitosti loňského galavečera FIA v Monte Carlo titul letos nezíská a nesplní tak svůj slib.\n„Zprošťuji Felipeho závazku, ale jsem si stejně jist, že titul jednou získá,“ tvrdí David kategoricky. „Když jsem ale viděl, co všechno se může stát, rychle jsem si uvědomil, že v životě jsou i důležitější věci, než je závodění. Člověk na to v zápalu boje občas zapomíná.“\nI v tomto případě však podle Davida platí, že každé zlo je k něčemu dobré. Dočasný comeback Michaela Schumachera pak považuje vedle návratu Lance Armstronga za největší sportovní událost této sezóny. „Konečně se v souvislosti se závody F1 hovoří taky o něčem jiné, než o soudních sporech a hádkách. Kdyby měl Schumacherův návrat trvat jeden závod, strašně moc formuli pomohl,“ uvedl dále David Vršecký. Zároveň dodal, že se rozhodně neobává o sportovní výsledek. „To, že se dva týmy vzbouřily proti možnosti Schumacherova testování, považuji za malichernost. Někteří lidi si asi neuvědomují, že Schumi je jen jeden. Vzhledem ke stále se lepšícím výsledkům Ferrari věřím, že se popere o místo na stupních vítězů.“


Zdorov - krém z artritidy k nákupu v České republice - 70% sleva, recenze, výsledky, cena\nCzech Republic (Česká republika) >> Zdorov – krém pro artritidu Česká republika Sleva 70%\nZdorov – krém pro artritidu Česká republika Sleva 70%\n04.12.2017 Nata Czech Republic (Česká republika)\nBolest v kloubech alespoň jednou v životě vzala každého překvapením, ale stav onemocnění artritidy se ve většině případů dostane do lidí v dospělosti. Toto onemocnění je diagnostikováno určitými příznaky, například: bolesti kloubů, otoky a záněty, pocit pálení v určitých oblastech těla.Lidé s touto patologií pocítí bolesti u každého gesta, takže člověk začíná snadno odolávat neurózům a cítí trvalou únavu. Abychom tomu zabránili, je nutné dodržovat určitou terapii, ale příliš často drogy buď nemají požadovaný účinek, nebo mají cenu nad průměr. Jaká je tedy droga, aby se rozhodla být efektivní a cenově dostupná? Krém na artritidu Zdorov je relativně nový nástroj na trhu s léky proti artritidě, který vyvinuli ruští vědci. Výrobek ze Zdorova je populární nejen v Rusku, ale i v sousedních zemích. Zvažte, co je smetanovým voskem z artritidy Zdorov.\nTerapeutické vlastnosti smetanového vosku Zdorov\nPři pravidelném používání krému si pacienti uvědomují následující vylepšení:\nztráta bolesti a ztuhlosti kloubů během pohybu;\nsnižuje otoky a záněty kostí a pojivových tkání;\nvrací zdravou barvu pleti. Zkusnění zmizí na místech sousedících s nezdravým kloubem;\núnava a slabost zmizí.\nPoužívá se třením krému v nemocné oblasti a následným převíjením pružným obvazem. Léčba je přibližně jeden měsíc.\nVýhodou tohoto krému je naprosto přirozená kompozice. Zdorov voskový krém je produkt, který je nejen léčivým, ale i velmi účinným profylaktickým lékem.\nÚčinné látky v krému jsou:\nExtrakt propolisu zvyšuje tón žilních stěn a také pomáhá potlačovat bolest v těle a snižuje otoky. V důsledku toho se rána utahuje a procesy metabolismu všech tkání se zrychlují.\nVčelí jedák stimuluje krevní oběh v žilách a cévách a zbavuje se křečí.\nVčelí vosk je potřebný k zastavení krvácení v krátké době a uzdravení ran z jakékoli složitosti.\nKonský kaštan může zabránit vzniku krevních sraženin stimulováním krevního séra. Použití extraktu z konopího kaštanu ve složení krému Zdorov má zrychlující účinek na obnovu antitrombinu, zvyšuje plnost žil a následně snižuje viskozitu krve.\nCédrový oleoresin odstraňuje zánět a posiluje svalovou tkáň.\nOlivový olej má pozitivní vliv na hemodynamiku.\nExtrakce včel podrývá odstraňuje zánět a zmírňuje bolest.\nVčelí oheň vzplanutí ztuhne stěny nádob a žil. Stimuluje jejich pružnost a pružnost.\nVitamíny B1, B, C a mnoho dalších slouží jako urychlovač regenerace, ve kterém jsou zesíleny stěny žil a cév. Na základě všech výše uvedených skutečností je krémový vosk Zdorov – účinným prostředkem, který odstraňuje kloubní problémy všeho druhu.\nLékař je revmatolog:\n„Hlavní věc, která se stará o pacienta s artritidou, je nesnesitelná bolest. Začátečníci začínají užívat velké množství léků nebo je podávají intramuskulárně. Dělají to lepší? Ne, samozřejmě!Každá léčiva má kromě kontraindikací i indikace. Například pacienti často zapomínají, nesteroidní protizánětlivé léky jsou zdržet pro žaludku a vředové choroby žaludku a střev, stejně jako hemeroidy, a ischemie.\nPokud léčba mých pacientů neřídí operační zákrok, vždy jim doporučuji, aby používali krémový vosk Zdorov. Všichni zdravotničtí pracovníci nemají první tucet lidí, kteří se uzdravili. Zvláště při předběžné léčbě to vůbec nebude problém.“\nLukáš, 38 let (Česká republika):\n„Artritida byla se mnou po mnoho let, prsty mých rukou bolely a bobuly tak, že každý pohyb a dotek mučení. Celý život jsem pracovala v horké prodejně, takže není překvapení. Žena se pokouší léčit všechno s pomocí tradiční medicíny, takže čte o krému Zdorov. Rozhodli jsme se objednat. O pár dní později jsem už cítil pokles bolesti a dokonce se mi podařilo pohybovat prsty, protože i otoky zmizely.Jedním slovem jsem velmi šťastný!“\nJessica, 45 let (Německo):\n„Artritida mě doprovází po mnoho let. Všechno začalo jako dítě a nyní se více než deset let snaží najít něco opravdu vhodného. Zdorov se stal skutečným nálezem.Byl jsem doporučen koupit si přítele a já jsem se rozhodl zkusit, protože cena je k dispozici. Rozhodla jsem se, že pokud to nepomůže, pak to v žádném případě neudělá. Teď jsem velmi rád, že jsem se rozhodl koupit tento produkt. Skvělý výsledek! Bolest a otok jsou méně, a to je pro mě již úspěch.“


Mistr v dopravě České Budějovice Nabídka práce v GW BUS a.s. | Správný krok.cz\nKde jsem: Správný krok.cz » Pracovní nabídka Mistr v dopravě\nMistr v dopravě České Budějovice\nLokalita pracoviště: Pekárenská 255, České Budějovice, Jihočeský\nSpolečnost GW BUS a.s. hledá vhodného kandidáta na pozici Mistři v dopravě.\nPetr Kocar, ředitel divize +420 389 009 490\nOdesláním tohoto formuláře poskytnete vyplněné osobní údaje Inzerentovi (zadavateli pracovní pozice) GW BUS a.s. (IČO 04356683, který může tyto údaje dále spravovat a zpracovávat. Provozovatel spravnykrok.cz (INET-SERVIS.CZ, s.r.o, IČO: 27523209) data odeslaná prostřednictvím tohoto formuláře nespravuje ani nezpracovává. Obsah formuláře pouze v reálném čase odešle Inzerentovi. Více…


Bruder BWORLD Figurka hasič cena od 176 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Děti a maminky » Hračky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Bruder BWORLD Figurka hasič\nBruder Bworld Figurka hasiče má pohyblivé kloubové končetiny, pohyblivou hlavu, ruce uzpůsobené k uchycení předmětů. Postava působí velmi realistickým dojmem a její součástí je přilba se štítem, vysílačka, hasicí přístroj a rukavice. Výška figurky je 11cm. Německá značka Bruder vyrábí realistické modely dopravních a ...a dál?\nProdukt Bruder BWORLD Figurka hasič neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Bruder BWORLD Figurka hasič nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Bruder BWORLD Figurka hasič neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nBruder 60100 hasič \nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič uReneho.cz\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Ok-hracky.cz\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Czhracky.cz\nVíce možností? Bruder BWORLD Figurka hasič koupíte i tady\nBRUDER BWORLD 60100 - Figurka - hasič\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Mrakyhraček\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Bruder hračky\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Hracky-u-kocoura.cz\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič hobynaradi.cz\nBruder Bruder - Figurka hasič\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Reklamní předměty - dárky.CZ\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Prochlapce.CZ\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Prodívku.CZ\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Hracky-4kids.cz\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič i-hrackarstvi.cz\nBRUDER 60100 Figurka hasič(BRUDER 60100 Bworld - Figurka HASIČ - NOVINKA 2013 ; Požárník)\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Remauh.cz\nDo obchodu » Bruder BWORLD Figurka hasič Fonetip.cz\nSpecifikace Bruder BWORLD Figurka hasič\nBruder 60100 Figurka hasič Figurka má pohyblivé končetiny a hlavu. Součástí balení hasící přístroj, vysílačka, přilba. Výška figurky: 10,7 cm Vyrobeno v Německu ... a dál?\nPorovnat ceny Bruder BWORLD Figurka hasič\nBruder BWORLD Figurka hasič - parametry\nBruder Bworld Figurka hasiče má pohyblivé kloubové končetiny, pohyblivou hlavu, ruce uzpůsobené k uchycení předmětů. Postava působí velmi realistickým dojmem a její součástí je přilba se štítem, vysílačka, hasicí přístroj a rukavice. Výška figurky je 11cm. Německá značka Bruder vyrábí realistické modely dopravních a stavebních prostředků nejvyšší kvality s tradicí rodinné firmy již 80 let. Hračky Bruder jsou navrhovány dle reálných strojů do nejmenších detailů s funkčními mechanickými vlastnostmi. Hračky Bruder a jejich příslušenství jsou mezi sebou kompatibilní a variabilní. Každý kluk je nadšený z modelů aut a strojů, ale značka Bruder dává něco víc - funkčnost, reálnost, detaily a kvalitu použitého materiálu. Značka Bruder rozčleňuje hračky do třech sérií - Bruder - RoundMax, Profi série a Mini série. Figurka - Hasič + příslušenství 60100 BRUDER\nVelice pěkné provedení figurky hasiče s příslušenstvím.\npříslušenství - přilba se štítem, vysílačka, rukavice a hasicí přístroj\nfigurka hasiče byla vyrobena v měřítku 1:16\nmateriál: ABS plast, polykarbonát BWORLD - Hasič se žebříkem a příslušenstvím Bruder 62700 Který kluk by nechtěl být hasičem? Sada Hasič se žebříkem a příslušenstvím Bruder 62700 obsahuje figurku hasiče s helmou, výstražný trojúhelník, výsuvný žebřík, hasicí přístroj atd. Zažijte ještě více zábavy z prostředí hasičů s hasičským vozem Bruder 03590 nebo s JEEPEM WRANGLER Bruder 02520. Rozměry figurky: 11 x 4 x 1,2 cm Materiál: ABS plast Výrobce: Bruder Země původu: Německo Věk: 4+ Pohyblivá funkce: - pohyblivé končetiny a hlava - figurky mohou sedět ve strojích, zvedat nářadí nebo držet volant Další: - Panáčci mají opravdu realistický vzhled jako ve skutečnosti. Podrobnosti:\nŰíslo výrobku výrobce: 60100\nFigurka požárníka Bruder s vysílačkou a hasícím přístroje ze série Bworld. Postavička má pohyblivé končetiny a hlavu a může se držet aut, strojů a nářadí. Postavička je vhodná jako rozšíření ke všem hasičským autům Bruder.


Po silnici plavali lososi - Novinky.cz\nNovinky.czKoktejlPo silnici plavali lososi\nPo silnici plavali lososi\n10. 11. 2016, 13:09 – Shelton\nLososi jsou známí tím, že migrují proti proudu řek kvůli rozmnožování. Američan Terrence Allison ale zdokumentoval jejich mnohem působivější umění – plavání přes silnici, napsala agentura UPI. Ve městě Shelton se totiž vlivem povodní rozlila řeka z břehů, a tak ryby vyrazily na průzkum i mimo své běžné teritorium.\nKvůli silným dešťům, které se před nedávnem prohnaly státem Washington, se ze svých břehů vylila řeka Skokomish. Voda zalila nejen přilehlá pole a louky, ale i cesty v okolí.\nŘidiči museli jezdit opatrně. Kvůli vodě, ale i proto, že se na silnici museli vyhýbat neobvyklým překážkám – rybám. Ty se v pár centimetrech vody snažily co nejrychleji dostat zpět do svého přirozeného prostředí.\nJedním z projíždějících byl i Allison. Když viděl, že někteří lososi uvízli u krajnice, vystoupil ze svého vozu a vydal se je vyprošťovat. Kuriózní putování ryb po asfaltce pak také natočil.\nV únoru se ochladí a bude sněžit\nLeden se rozloučí teplotami kolem sedmi stupňů, ovšem s příchodem února dorazí i ochlazení a sněhová nadílka. Sněžit by mělo i v nižších polohách. Vyplývá to měsíčního výhledu Českého hydrometeorologického ústavu (ČHMÚ).Celý článek\nIndex rizika protiepidemického systému (PES) klesl o čtyři body na 69 bodů. Mírně ale vzrostlo reprodukční číslo R, a to o setinu...


Vůdce je unaven a ruská polévka pomalu bublá | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKdyž jsem ve čtvrtek na Twitteru přibližoval během Přímé linky ruského prezidenta Vladimira Putina dotazy a prosby, které přicházely, a Putinovy reakce, začali se uživatelé ptát, jakou šanci má v Rusku mladá generace. Vystihli tak klíčový problém, který před touto zemí stojí.\nKomentář 6:00 18. června 2017 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na Google+ Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nVe čtvrtek významné signály nezazněly. Mávání kouzelným proutkem na programu sice bylo, ale případy neuvěřitelné bídy a zoufalství občanů, kteří se objevovali na obrazovce a se slzami prosili Putina, aby je vytrhl z nelidských podmínek, působily silněji než vládcovy zásahy.\nPutin navíc netypicky odpovídal slovy: „Nechápu... Nejde mi ta vaše situace do hlavy... Peníze jsme přece z Moskvy poslali..." V reakcích mimo prostor loajální k režimu pak převládalo slovo „únava". Viditelně je unaven vůdce, unaveni jsou i poddaní. Dominantním pocitem je dusno. Putin totiž ze zásady nechce měnit nic.\nVztah této části věrchušky k mladým, o nichž je řeč, vyjádřil v tomto týdnu jeden z hlavních Putinových mediálních propagandistů Vladimir Solovjov. Řekl ve svém rozhlasovém pořadu, že mladí, kteří šli protestovat proti současnému stavu, jsou „dvouprocentním lejnem".


Proč jsou dřevěná podlahová prkna dokonalou alternativou dřevěných dlaždic | Laminátové, dřevěné a vinylové podlahy\nProč jsou dřevěná podlahová prkna dokonalou alternativou dřevěných dlaždic\nNemůžete se rozhodnout, zda dát při výběru podlahy přednost dřevěným dlaždicím nebo prknům? Zde uvádíme pět důvodů, proč jsou prkna elegantní alternativou.\n1 – Teplé a jemné\nOpravdu si myslíte, že jen dřevěné dlaždice mohou vytvořit teplou a útulnou atmosféru? Není tomu tak. Dokonalé moderní technologie umí dodat příjemný vzhled a autentickou strukturu jakémukoliv typu podlahového prkna – tvrdému dřevu, vinylu nebo laminátu.\n2 – Dostupné v mnoha rozměrech\nVzhledem k tomu, že dřevěná prkna se vyrábějí ve všech velikostech, jaké si jen můžete představit, nebudete se muset při navrhování svého domova přizpůsobovat striktním požadavkům na rozměry. Krátké, dlouhé, největší – bez problému najdete tu nejvhodnější velikost prken v požadovaném stylu.\n3 – Snadná instalace\nDíky systému Uniclic Multifit od Quick-Step je instalace dřevěných podlahových prken hračkou i v nejmenších rozích místnosti. Jinými slovy – není potřeba prašné pískování, nepříjemné lakování, lepkavé olejování, ani natírání.\n4 – Jednoduchá údržba\nNejste si jisti, zda můžete používat podlahová prkna v koupelnách či kuchyních? Jen klid… Existuje mnoho typů prken, která dokáží odolávat vodě, například voděodolný vinyl. Máte domácí mazlíčky? To také není žádný problém. O podlahových prknech Quick-Step z tvrdého dřeva, vinylu, a laminátu je všeobecně známo, že díky ochranným povrchovým úpravám jsou mimořádně odolné proti poškrábání.\n5 – Nesčetné množství stylů\nPodlahová prkna se vyrábějí v nejrůznějších barvách, stylech a povrchových úpravách – lesklá nebo matná, ve vzhledu tradičním, moderním i prkna s patinou, která vypadají jako použitá. Jistě si vyberete podlahu podle svých představ. Podívejte se na poradce pro výběr podlahy Quick-Step a vyberte si podlahu, která se nejlépe hodí do vašeho interiéru.


MŠ Ve Svahu, Vrbno pod Pradědem - Vzdělávací program 16-17 - Program na podzim - Program na podzim IV.třída\nÚvod » Vzdělávací program 16-17 » Program na podzim » Program na podzim IV.třída\nProgram na podzim IV.třída\nDalší tematický blok zahájíme povídáním o ovoci a zeleně a jejich významu pro zdraví. Zaměříme se na rozvíjení smyslového vnímání pomocí her na ochutnavače apod. Děti se seznámí s novou pohybovou hrou „kompot“, která rozvíjí pozornost a rychlost. Také se seznámíme s výrobky z ovoce a zeleniny.\nPod jabloní (zdroj: internet)\nNa stromě jsou jablíčka,\nco má ráda Anička.\nČeká, čeká pod jabloní,\njablíčka tak sladce voní.\nVětře, větře, větříčku,\nrozhoupej víc větvičku.\nNa ní visí jablíčka,\nTřetí téma se ponese v duchu písničky „Vlaštovičko leť“. Rozloučíme se s létem a přivítáme barevný podzim. Půjdeme na kopec pouštět draky a naučíme se písničku „Vyletěl si pyšný drak“. Srovnáme hlavní znaky léta a podzimu, budeme pozorovat změny v přírodě při pobytech venku.\nZapojíme se do sběru kaštanů a žaludů pro zvířátka. A než je odneseme do krmelce, využijeme je ke hře, tvoření, třídění, počítání apod.\nDozvíme se, jak se zvířátka připravují na zimu a zahrajeme si pohybovou hru „Na veverky a kuny“.\nTaké budeme pozorovat podzimní práce na zahradě a příležitostně se zapojíme do hrabání listí. Pojmenujeme nářadí a připomeneme si bezpečnost při zacházení s ním. A protože se na podzim sklízí brambory, uděláme si na zahradě " bramboriádu" tj. bramborovou olympiádu.


Jak správně naimportovat novější certifikát (renewed) a spárovat ho s existujícím privátním klíčem - Ondrej Sevecek's Blog\nJak správně naimportovat novější certifikát (renewed) a spárovat ho s existujícím privátním klíčem\nOndrej Sevecek's Blog > Posts > Jak správně naimportovat novější certifikát (renewed) a spárovat ho s existujícím privátním klíčem\nby Ondřej Ševeček on 2.10.2013 12:03\nMáme v počítačovém úložišti certifiikátů nějaký certifikát (obvykle certifikát webového serveru), který se buď pomalu chystá expirovat, nebo bychom jen rádi přidali nějaká další jména do SAN (Subject Alternative Name), nebo ho nějak pozměnili. Veřejné certifikační autority (CA, certificate authority), od kterých si takový certifikát kupujete, mají obvykle více možností, jak to provést.\nUž od nich nejspíš máte právě onen předchozí certifikát i s privátním klíčem. Znamená to, že certifikační autorita má k němu uložen původní požadavek s veřejným klíčem. Služba, kterou jste si zaplatili, obvykle umožňuje provádět různé operace s existujícím požadavkem (certificate request), který si certifikační autorita uložila v době, kdy jste si službu poprvé objednali. To znamená, že nemusíte při každé změně procházet celým kolečkem generování nové žádosti, jejího exportu a importu do certifikační autority. Úpravy budou možná také rychleji potvrzeny, aniž by se muselo procházet kompletní úvodní proces potvrzení vlastnictví domény podle certifikační politiky.\nProstě se připojíte do nějakého webového rozhraní certifikační autority a vyplníte parametry nového požadavku s tím, že se má použít požadavek (a tedy hlavně veřejný klíč) původní. Na základě toho dostanete certifikát - něco jako soubor CER nebo CRT.\nJenže co je to certifikát? Jen podepsaný soubor s veřejným klíčem (public key). Privátní klíč máte na tom serveru, kde se prozatím používá onen původní certifikát.\nImport nového certifikátu a jeho spárování s původním soukromým klíčem (private key)\nKdyž nový certifikát naimportujete na počítači, bude se jevit tak, že prozatím nemá asociován žádný privátní klíč (nemá ikonečku klíčku a není v něm napsáno You have a private that corresponds to this certificate). Nelze ho tedy ještě použít, protože není čím podepisovat ani dešifrovat. Musíte ho tedy spárovat s jeho odpovídajícím privátním klíčem.\nJenže pozor. Teď důležité! Pokud nemáte náhodou cement, tak si tam dejte nějakej jinej prášek :-)\nNe, to podstatné je CSP nebo CNG poskytovatel - tedy buď správný Cryptographic Services Provider, nebo CNG Key Storage Provider. Každý privátní klíč je obsluhován nějakým CSP nebo CNG kryptografickým modulem. Takové moduly jsou například Microsoft RSA SChannel Cryptographic Provider, nebo Microsoft Enhanced RSA and AES Cryptographic Provider a Microsoft Enhanced Cryptographic Provider v1.0. Seznam všech modulů, které máte na počítači si můžete vypsat pomocí následujícího příkazu:\nO tom, že různé programy podporují různé kryptografické moduly jsem se zmiňoval už alespoň například v následujících článcích:\nPodpora CNG v aplikacích\nChyby SSTP připojení a ověřování s EAP-PEAP a klientským certifikátem\nJednoduše řečeno, každý program používá jen nějakého CSP nebo CNG poskytovatele. Pokud certifikát spárujete s privátním klíčem špatně, nebude program fungovat, i když by se zdálo, že certifikát třeba vidí. Klasickým příkladem je například IIS 6.0 na Windows 2003, které vyžaduje pouze Microsoft RSA SChannel Cryptographic Provider, nebo EFS na jakémkoliv systému, které vyžaduje jen Microsoft Enhanced Cryptographic Provider v1.0, nebo trošku flexibilnější SQL Server 2012, který ale neumí žádného CNG poskytovatele.\nKorektní párování certifikátu s privátním klíčem\nNejprve se podívejte, jakého poskytovatele používá původní certifikát. To zjistíte jednoduše z výpisu:\ncertutil -verifystore my *\nVe výpisu u každého certifikátu, který má připojen i privátní klíč, uvidíte položku Provider. Takže si uvědomte, kterého poskytovatele v tuto chvíli používá váš existující certifikát, který vám až do teď fungoval. Druhá důležitá položka je Serial number právě u vašeho nového, dosud nespárovaného certifikátu.\nAž to budete vědět, použijete jméno CSP v parametru -csp v následujícím příkazu a sériové číslo zjištěné v minulém kroku následovně, podle příkladu:\ncertutil -repairstore -csp "Microsoft RSA Schannel Cryptographic Provider" 2b8cbed312bd7a\nOvěřit, že to je dobře lze znovu už jen takto jednoduše. Jen bacha, tenhle příkaz nesmíte spustit dříve, než to máte korektně spárováno. Nebo se vám to spáruje s výchozím poskytovatelem, kterým je Microsoft Enhanced Cryptographic Provider v1.0:


AHOJ LIDI EDICE VEGA S TANÈ ÍKO VÁ HELENA - PDF\nAHOJ LIDI EDICE VEGA S TANÈ ÍKO VÁ HELENA\nDownload "AHOJ LIDI EDICE VEGA S TANÈ ÍKO VÁ HELENA"\n1 AHOJ LIDI EDICE VEGA HELENA S TANÈ ÍKO VÁ\n2 EDICE VEGA\n3 AHOJ LIDI HELENA S TANÈ ÍKO VÁ\n4 1. èást\n5 . Helena Stanèíková 2004 Takové ty první vzpomínky byly asi kolem mých čtyř let, kdy jsme s bráchou (o dva roky starším) šli ze starého bytu za babi a dědou na barák. Taťka tam pro nás totiž stavěl dům. Matně, ale asi to tak bylo, si vzpomínám, že naši budoucí kamarádi nás v aleji zbili, tedy mne asi vytahali za copy a Mirkovi snad dali pohlavek kdo ví, ale šli jsme přes jejich území a to se jim nelíbilo. 7\n6 Byli jsme cizí a pro ně vetřelci. V pozdější době Hanka ajardabylinašikamarádiatohleneměložádný vliv. nás tam být tak deset. Pamatuju se taky, jak u bebí tak jsme babi říkali jsem šla do kurníku vybrat vejce. Moc jsem se na to těšila, ale dělala jsem to nešikovně, slepici se to nelíbilo. Jak jsem pod ni sahala a chtěla vzít vajíčko, klovla mě. Určitě to bolelo, ale stejně jsem pak přišlanato,jaknato. Bebí dělala dobrou vaječnou smaženici. Na Mirka byla zatížená a tak se ho stále ptala, jestli nemá hlad. Hlad měl a tak jedl rád a hodně. Ještě v osm večer mu bebí zašla usmažit vejce, když se zmínil o jakési chuti nevim na co. Tehdá ale tlustý nebyl, protože všechno vylítal. A bebí byla štastná, jak mu chutná. Vidím malou copatou holku, jak se drží za ruce s o něco větším klukem a jdou si sami a nikoho se nebojí. Později v té aleji jsme si denně a denně hráli, mohlo Pak už jsme bydleli v domě, co taťka postavil, bebí s dědou měli na dvorku postavený vejminek. Naproti byla zatím neoplocená parcela, louka mi připadala hrozně velká a ráda jsem se tam brouzdala trávou, trhala voňavé kytky, honila se za motýlama, schovávala jsem se ve vysoké trávě a věřila jsem tomu, že mě nikdo nevidí. Taťka nám vyprávěl, že za náletu všichni utíkali do krytu a on též, a že najednou o něco zakopl. Byl to balíček z novinového papíru, převázaný provázkem. 8 9\n7 Tak ho vzal, no a díky tomu jsme měli později kde bydlet. Byly tam totiž peníze a za ty pak taťka s dědou postavili domek. Se Zinou jsem se seznámila asi tak v pěti letech. Byla zima a okolo našeho domu malá holka táhla sáně. Byla jsem za plotem, tak jsem šla k vrátkům a koukala na ni. Ještě jsem ji tu nikdy neviděla. Už nevím, ale asi tak nějak to bylo: Holčičko, nešla bys sáňkovat? Tak jsem rychle vytáhla sáňky a už jsme šly. Myslím, že jsem Zinu učila sáňkovat, v tom jsem byla dobrá. Jezdila jsem na všem, na čem se dalo. Na bugatkách (to nám vyrobil taťka prkýnko a pod ním dvě brusle), na ohnutým plechu, na pekáči, na bobku a nebo jen po zadku. Tak totiž jezdili všichni naši kamarádi. Sjíždět takové hóbly bylo dobrodružstvím, i když někdy trochu nebezpečné. Kousek za domem jsme měli kopec, tenkrát mi připadal obrovský, vedle menší kopečky a tam byly ty pěkný hóbly. Někdy večer jsme je pak chodili polévat, aby byl ráno pěkný led a rychlejší jízda. Kolikrát jsme ale přišli a bylo to posypané popelem. Paní Chvojková bydlela u kopce a moc se jí to polévání nelíbilo. I když Kája, její vnuk, tam chodil taky. Kája byl proti nám malý, ale všude chtěl být s náma. Tak většinou v aleji bývávala s ním paní Chvojková. Rádi jsme si s ní povídali, byla hodná\n8 Brácha jí říkal, že jí hrozně závidí, že je na důchodě, prý by ho to moc bavilo. Ona se mu smála. Mirek byl takovým vůdcem naší party. Uměl všechno nejlíp. Lyžovat, sáňkovat, sjížděl až od dvou borovic a na to by si nikdo netroufl. Rádi jsme lezli po stromech, ale on vylezl vždycky na ten nejvyšší. Taky vyrobil z tlustého lana houpačku a pověsil ji v aleji na vysoký strom. Tam jsme chodili nejčastěji. Skoro jsme lítali. Zkoušeli jsme, kdo se nejvíc rozhoupá. Stavěli jsme bunkry, dělali jsme hráze na potůčku, kouřili jsme suchou trávu. Taky jsme hrávali na honičku, kluci proti holkám. Jednou jsme chytali my je, jindy oni nás. Běhaly jsme dobře, ale kluci byli rychlejší. Utíkaly jsme mezi ulicemi, nebo do parku a kolikrát nás zaskočili, když se objevili tam, kde jsme je nečekali. Když nás chytili, dotkli se nás a tím teda vyhráli. Dotyk od nich byl zvláštně příjemný. Jarda s Hankou sourozenci bydleli naproti nám. Petr s Milenou taky kousek od nás. Když jsem šla pro Milenu říkali jsme jí Minda tak jsem pod oknem volala Mindoooó a třeba chvíli, než to slyšela a šla ven. Doma jsme se ani nenavštěvovali, spíš jen vyjímečně, vlastně jsme byli pořád venku. Přišli jsme ze školy 12 13\n9 a hodili tašku do kouta, vzali si tepláky, namazanej chleba a byli k mání, až když jsme zas dostali hlad. Pak tam patřil Vašek Červenka, tomu jsme říkali Červajs, ale neslyšel to rád. Kájovi bylo asi pět, byl nejmladší, ale patřil tam taky. S panenkama jsme si nehráli, nebyl na to čas, lepší byla alej, stromy a hry. S kočárkem (červený, ale vypadal hrozně proti těm, se kterýma jezdily holky ze třídy), s panenkou tmavovláskou s vydloubanýma očima, nevím kdo za to mohl, brácha či já, jsem vyjela jednou na Jarov. Navrhla to Maruška, předsedkyně třídy a té se nedalo nic odmítnout. Strach z ní měli i kluci. Ale ti neměli kočárky. Tak na rozkaz Marušky se jednou odpoledne vyjelo. Asi sedm holek s kočárkama za sebou do kopce asi kilák, silnice dost frekventovaná bez chodníku. Pohled to musel být pěkný. Maruška určila pořadí. Já jsem jela poslední, nelíbil se jí můj kočárek s panenkou. Ale asi mi to zas tak moc nevadilo, nebylo to pro mě tak moc důležitý, brala jsem to, že to asi tak má být, či co. O Marušce ještě bude řeč. Pak jsem s ní taky dost kamarádila, měla príma babičku. Táta myslím Ital, o mamce snad nemluvila, ale babička se o ni starala parádně. Uměla plést, šít na stroji, už ve čtvrté třídě si Maruška upletla podprsenku, asi jsme ji i trochu obdivovali. Takže v té partě se užilo víc srandy a nikdo nám nic nenakazoval. Někdy jsme ulomili dlouhé pruty a vyrobili z hlíny a vody kuličky, ty jsme pak napíchli na špičku prutu a už to lítalo. Kluci proti holkám, když se někdo strefil, tak to i bolelo. Ale když to byl kluk, který se mi líbil, dělala jsem hrdinku, že to nic není. Zina bydlela o několik ulic dál a tak tam ani nechodila. Když jsme spolu začaly kamarádit, chodila jsem za ní domů. Zina bydlela ve škole. Ráda vyspávala (už tehdá) a tak mohla vstávat ve třičtvrtě na osm. Když jsem k nim přišla poprvé, otevřela Zina u kredence dveře. To bylo pro mne úžasný, plná skříň hraček. Nejradši bych si sedla a hrála si s každou hračkou, ale Zinu to moc nebavilo, všechny už znala. Na kafe k nim do kuchyně chodil pan ředitel Urban, zrovna jsem tam byla, když přišel, měla jsem z něho strach, tak jsem si vlezla pod stůl. Do školy jsem ještě nechodila, ale už jsem tušila, že někdy budu muset. Když jsme pak chodily do školy, ráno jsem přišla pro Zi\n10 nu a než byla připravená, hrála jsem si s její magnetickou tabulkou. Někdy odpoledne jsme si chodily hrát do tříd, čmárat po tabulích a hrát si asi na učitelky. V zimě jsme si polily chodník na dvorku školy, zezadu, kde nikdo nechodil, a se Zinou jsme bruslily, mně to teda moc nešlo, Zina byla lepší. Bydlela s mamkou a babičkou. Maminka byla přísná a měla jsem z ní trochu vítr, ale mám ji ráda. Teď už si tykáme a říkám jí teto. Později (asi od šestnácti?) jsem s nima jezdila na prázdniny na Slapy a připadala jsem si jako jejich. Pěkné bylo, když jsem šla okolo školy a z oken, kde měli byt, se rozléhaly tóny piána. Měli otevřená okna a Zina hudební cvičení. Taky jsem doma říkala, že bych ráda chodila do hudebky a hrála na piáno, ale řekli mi, že na to nemáme. Když Zina říkala, že chodí s mamkou do divadla na operu, tak mi to nic neříkalo. U nás doma vypínali televizi, když tam něco takovýho bylo a mně to taky nebavilo. Zina mi povídala příběh o Rusalce, což mě zaujalo. A vůbec taková důležitá poučení o sexu či něčem jiným důležitým jsem se dozvěděla od Ziny a té to řekla její mamka. Byla jsem udivená, když mi říkala, jak je to mezi mužem a ženou, jak se rodí děti a tak. Moje mamka to brala tak, že se o tom nemluví. Jednou v sousední ulici se oběsila dívka. Mamka o tom mluvila se svou kamarádkou a řekla přede mnou, že ta dívka byla v tom. Já jsem věděla, o čem je řeč, ale mamka si dávala prst na ústa, aby kamarádka nic neříkala, že já ještě nevím. Tak jsem je přitom nechala, věděla jsem svoje. Mamka se ráda chlubila, třeba jsme spolu šly po městě a někdo známý řekl jé, vy už máte slečnu velkou abylomitřebaosm. Mamka ještě řekla jak dobře se učím, i když to asi vždycky tak nemuselo být. Když jsem dostala z ruštiny pětku, tak teprve pak jsemsejizačalaučitapakmněruštinaibavila.podobné tobylonazdrávceslatinou. No a s tím chlubením když jsem vyšla zdrávku a šla pracovat, tak prý mamka někde říkala, že to je jen přechodné a že půjdu na medicinu. Mamka se kamarádila ve škole s učitelkama, tykaly si, no a jednou učitelka mluvila o tom, jak bychom měli doma pomáhat a že jsou i takoví, kteří nepomáhají a koukala se na mne. Asi jsem moc toho doma nedě\n11 lala, ale pamatuju se, že jsem musela vybírat popel z kamen a že mi mamka Ziny říkala, že mám upracované ruce. Ale pracovat jsem musela, když mamka odešla od taťky a vzali si s Vláďou hospodu, pak jsem teda makala a na kamarádky nebyl čas. Zinu piáno bavilo a chodila do hudebky asi osm let. Ráda jsem ji poslouchala jak hraje, trochu mě mrzelo, že na to piáno naši nemají. Vždycky před výplatou nebyly peníze a bylo to poznat i na jídle. Jedli jsme i suchý chleba. Ale hned po výplatě bebí zajela na velký nákup a už jsme ji vyhlíželi, kdy půjde, pak se hodovalo. Bebí nám vařila, starala se o nás, mamka byla snad pořád někde v práci. Podle toho, kam bebí zajela, jestli do Prahy obvykle nakupovala u Anděla v obchodním domě to pak bylo plno různých kelímků se salátama, bramborový, rybí, humrový ten byl nejlepší, pak nějaké ty sladkosti, želé v čokoládě a kdoví co ještě, ale vždycky husu. Na tu jsme se teda těšili. Na talíř jsme ale dostali ještě k tomu knedlíky a zelí a to bebí dohlížela, ať nejíme jen maso. Před tím jsme museli sníst talíř polévky a to už jsme fakt tu husu skoro nemohli, jak jsme byli najezení. Babi byla někdy přísná, chtěla, když sedíme u stolu, ať jen jíme a nebavíme se s Mirkem mezi sebou. My jsme se ale pošťuchovali a dělali na sebe ksichty a pak se smáli, sice potichu, když to šlo, ale někdy to prostě nešlo a řehtali jsme se, čím víc babička chtěla ať jsme potichu, tím víc nás to nutilo se smát, až babi vzala vařechu a položila ji na stůl, že te-dy bude ticho. Mirek už se smíchy zakuckával, tak raději vyběhl ven, no a já za ním. Mirek (Vladimír, ale všichni jsme mu říkali Mirku, až když se oženil, tak to byl Vláďa) byl babičky miláček. Pro něho by uvařila cokoliv, i večer šla k sobě mu něco ukuchtit. Normálně po osmé už jsme nikdo nic nejedli, ale babi měla radost, když se ozval, že by i něco snědl. Taky i po babičce je brácha silný. Později, když mamka odešla od taťky, musela ji babička Mirkovi nahrazovat. Ještěžetak. Já jsem zas byla tátova, nedal na mne dopustit. Nepamatuju se, že by mě kdy uhodil, vždycky to spíš jen řekl, když jsem něco dělala špatně. Ráda jsem s taťkou byla v jeho dílně. Tam také stále byl a něco kutil. Uměl udělat sekačku na trávu, ještě to nikde 18 19\n12 ale nesměl to taťka vědět a měla jsem ho prý i sníst, než aby se dostalo do jiných rukou. Když byl taťka na noční, mamka oknem pustila souseda, dostal polárkový dort a my s Mirkem jsme museli jít spát. Asi jsme o tom s Mirkem nemluvili, ale souseda jsme rádi neměli. Taťkovi jsme nic neříkali, možná jsme tušili, že by z toho byl smutný, a to bychom nechtěli. nebylo a už dělal sluneční kolektory, abychom měli teplou vodu v létě a nemuselo se ve sklepě kvůli tomu topit. Vyráběl svářečky, lidi ze Zavadilky k němu chodili, když něco potřebovali opravit. Myslím, že ho tam všichni měli rádi. Až asi na mamku, té se líbili i ostatní muži. Třeba pro souseda mi dala složené psaníčko, mohlo mi být šest, sedm let? Nevěděla jsem proč, S Mirkem navečer jsme na zahradě chytali babky. Lítaly a bzučely nám kolem uší. Mirek je nastrkal do krabičky od sirek a večer pak, když jsme leželi v posteli, a mamka též, vypustil je z krabičky ven. Dělali jsme, že spíme, když v tom přišlo ohromný bzučení, babky lítaly, bzučely, prostě chtěly ven a my nic, chechtali jsme se pod peřinou. Mamka se mohla zbláznit a tak nás sprdla a my jsme museli babky vychytat a vypustit ven. Jednou byl Mirek nemocný, měl horečku. V ložnici byla kamna, pěkně hřála. Už prý jsme spali, když Mirek ve spánku se zavřenýma očima šel ke kamnům, sundal si kalhoty a močil na kamna, když domočil, oblékl se a šel si zase lehnout. V pokoji byl prý potom příšerný smrad a muselo se větrat\n13 věděl kde co je. Líbily se mi pozlátka namotaný na ložiskách, bavilo mě něco spravovat, jak to dělal on a tak jsem se pokoušela babičce něco opravovat, určitě z tohonicnebylo,alesnahabyla.ababiměchválila. Ještě k té dílně. Jak taťka nebyl v práci, byl v dílně. Mně se líbila i ta vůně dílny. Doteď mě přitahuje, když někdo tak voní, přijde z továrny na vyšetření, je v pracovním a má zamazaný montérky od těch strojů, vazelín a tak. Táta tam měl soustruh, ponk, na něm plno nářadí, vypadalo to, jakoby tam byl nepořádek, ale pro tátu mělo všechno svoje místo, Mirek hrozně rád chodil do lesa, pozoroval ptáky, zvěř, odléval stopy do sádry, rozpoznal podle stop plno zvířat. Opatroval zraněné káně, než zas mohlo létat. Dělali jsme pasti na lasičky. Dostaly se nám totiž do kurníku a nějaké slepice uhynuly. Ale střílel i prakem na bažanty a hodněkrát jsme je měli na pekáči. Později byl i nimrodem, takový pomocník hajných. Jednou kopal na zahrádce, chtěl abychom tam měli studánku. Na jednom místě vykopal jámu a nic, tak kopal jinde a vytryskl proud vody. Na dvorku jsme měli studnu. Babi s dědou neměli vodovod, tak si nosili vodu v konvích, nebo jim nanosil taťka nebo Mirek. Taky v létě vyjdu z domu, jdu přes dvorek k babi a za rohem domu stál Mirek a vychrcnul na mne konev vody. To už nevím, co jsem mu pak provedla já, ale určitě jsem mu to nedarovala\n14 Jako malí, když jsme museli chodit odpoledne spát, tak mi dole svázal punčocháče a až bych vstala, abych nemohla jít. Nápadů měl dost. Vstával vždycky hodně brzo ráno. Buď šel někam do lesa, babičce přinášel větve borovice nebo smrku, ona hrozně tu vůni milovala a protože by pro ni bylo namáhavé chodit někam do kopců do lesa, tak byla ráda, že má trochu vůně z lesa na stole. Taky brzo ráno chodil Mirek nakupovat. V zimě mléko v bandasce mělo i led. Na snídani přinesl loupáky, Karlovarské rohlíky nebo obyčejné. Myslím, že dřív ty rohlíky byly jiné, chutnější. Ale to asi s sebou nese každá doba, když se tvrdí, že to bylo kdysi lepší, že všechno chutnalo líp a tak. Normální bylo, že někdo ze sousedů nám řekl, ať mu něco koupíme v krámu. V ulici pod námi pan Mayer mi dal dvě koruny, jestli bych mu nezašla koupit cigarety. Partyzánky stály asi 1,7O Kčs, ten třicetník si určitě nechal vrátit, byl lakomec. Sousedi nám jednou na něho žalovali, že nám u baráku kradl cihly. Prý po jedné cihle, když šel okolo nás, tak si bral. Taťka, ale nad tím mávl rukou, ať prý si vezme, když mu to udělá radost. Sám je dovezl z nějakých bouraček, byl hodně pracovitý a práce ho bavila, i když později, než šel do penze, si trhal metr, aby mu to uběhlo. Na rohu ulice bydlela paní Segetová, stará příjemná paní, působila na mne hrozně zvláštně, ona byla jiná než ostatní. Bydlela sama v dřevěném zeleném domečku, vchod měla obrostlý růžemi. Byla na mne moc milá. Říkala mi šla dál onikala, možná byla židovka. Doma měla zvláštní vůni, starodávný nábytek, všechno zvláštní, až jsem se bála posadit, abych jí tam něco nepoškodila. Byla ráda, že jsem jí zašla též nakoupit. Vlastně jsem o ní nic nevěděla, byla pro mne tajemnou paní, měla jsem ji ráda. Když zemřela, domek už nebyl tak krásný a zůstal bez růží. Když jsem od našich dostala peníze na mlsání, tak mi chutnal energit, krabička s dvaceti kousky byla za dvě koruny, ale dalo se koupit i po jednom za desetník. Zina měla ráda tiki, to byl šumák, dvě kostičky, když jsme ho lízaly, měly jsme červený jazyk. U pana Perníčka se dal koupit sekaný turecký med. Z takové masy usekl třeba deset deka, byl moc dobrý na chuť, 24 25\n15 ale ne pro zuby. Mejdlíčko jsem měla taky ráda, ale nedalo se ho sníst moc. Kostky želé, červené, žluté, zelené, těch jsem se nemohla nabažit. Mamka nosila v tašce vždycky sáček s lesněnkama, malé zelené pálivé bonbonky, ale ty jsem zas tak často nemusela. V tom vejminku byly dva pokojíky. V jednom spal dědaavdruhém bydlela babi, tam pro nás vařila, tam jsme jedli. Bydleli takhle odděleně, ale nepátrali jsme proč, prostě to tak bylo. Děda si pochvaloval babiččiny buchty. Byly to obrovské, pořádné buchty, povidlové, tvarohové. Ta povidla byla domácí, chodili jsme na podzim na Damíl, do švestkové aleje a přinesli jsme hrozně moc švestek, asi kulatek, ty snad byly nejlepší na povidla. Babi je vařila ve velkém hrnci asi dva dny, nevím, a všude to krásně vonělo. Chutnali jsme, jak jsou dobrý. Pak se dávaly většinou do pětilitrové sklenice a když se v zimě sklenice otevřela, byla někdy plíseň nahoře. Bebí ji seškrábla, vyhodila a bylo. S Mirkem jsme měli rádi večery u dědy. Měl velké staré rádio, večer jsme si poslechli večerníček, vypravoval pan Brodský, no a pak byly zprávy, to bylo něco 26 27\n16 pro Mirka. Hrozně rád se bavil o politice s dědou. Mezitím děda připravoval večeři, pro nás to byla neskonalá pochoutka, babička jen kroutila krkem, divila se, jak nám můžou chutnat nějaký polévky z kostek. Ale děda ty polévky dotvořil ještě lžící sádla. Kamna byla rozpálená, tály žhály, voda se vařila raz dva a pak už to tam jenom vonělo, podle toho jaká polévka byla na programu, bylo jich dost. Hrachová, vždycky balení po čtyřech kostkách, gulášová, houbová, tu jsem měla nejraději a nevím jaká ještě. Pohodový večer na otomanu u dědy s povídáním a posloucháním rádia a vynikající voňavou polévkou. Ještě teď si umím tuatmosférupředstavit. Děda s Mirkem se domlouvali, jak pojedou na houby, to už vyjížděli ráno ve čtyři, později to asi nemělo smysl. Jezdili často někam do Holoubkova, snad někde u Hořovic. Vraceli se odpoledne s plnýma taškama hub, tak měla babi co dělat. Něco na smaženici a zbytek se nasušil. Docela jsem dědovi a Mirkovi to plánování na houby záviděla a říkala jsem, že bych jela s nima a oni, že jsem na to ještě malá, až budu větší, že by mně prý bolely nohy. Ale nikdy jsem k tomu už bohužel nedorostla. Na houby nechodím s čím se asi nezačne hned v dětství, není to pak ono. Na konci ulice, kde byla alej, sedávala někdy paní Korandová. Myslím, že měla špinavé šaty a všude okolo ní byly kočky. Dospělí nad ní trochu ohrnovali nos, některý děti se jí smály, věděly, že se jí nemá kdo zastat. Bylo mi jí líto, někdy jsem vedle ní sedávala, ale asi jsem se styděla se bavit. Mirek se s ní bavil jako dospělý. Vždycky to se starýma lidma uměl, jako kdyby se dokázal přenést do jejich věku, starostí a tak. Doma jsme vždy měli nějakého psa, teda venku v boudě na dvorku. Většinou to byl kříženec, ale větší a vypadal jak vlčák. Když se zaběhl, nebo se stalo, že utíkal ze zahrady do polí a střelili ho myslivci, tak jsme chvíli smutnili a pak jsme zas měli další štěňátko. Všichni se jmenovali Don. Od štěňátka, kdy stále běhalo za náma a pletlo se nám pod nohama, až když byl velký a v zimě mě vozil na saních. To vymyslel Mirek a ono to šlo. Jednou jsme měli fenu, ale taky jsme jí říkali Don. V noci utíkala, jako všichni naši psi milovala volnost, 28 29\n17 ale ráno zas byla na dvorku a loučila se s náma, když jsme šli do školy. Čekali jsme, kdy se už narodí štěňátka, přišla v březí z těch jejích výletů. Jednou ráno přišla bebí, že má Don v boudě překvapení. Tak jsme s Mirkem honem běželi a uviděli jsme asi pět či šest štěňátek. Jak jim bylo pár dnů, tak jsme se s nima mohli i pomazlit, dřív nám to Don asi nedovolil. Lezla jsem za nimi do boudy a bylo mi tam s nimi fajn. V dospělosti mi náhodou objevili podle krve toxokarózu, prý si to může člověk přinést až z dětství, právě od pejsků. Líto nám bylo, když děda pak některé topil v kýblu, to když je nikdo nechtěl a my si je všechny nemohli nechat. To štěňátko, co zbylo a byl to takový malý váleček, jsme krmili lahvičkou s dudlíkem, dostávalo mléko a moc mu to chutnalo. Jak bylo štěňátko větší, cítilo nás, ještě když jsme byli na rohu ulice daleko od něho. Stálo u vrátek a vrtělo ocáskem, vítalo se s námi. Vědělo, že si s ním budem hrát, honit se po zahradě a blbnout. Všichni pejskové byli za Mirkem jako diví, prostě to s nima uměl nejlíp. Uměli tesknit, když nebyl doma a dávat radost najevo, když přišel. Prostě měl takový dar. Pamatuju se, jak děda spával po obědě u sebe na otomanu. Pěkně chrupkal a bylo ho slyšet. Měl otevřenou pusu a koukala jsem, jak mu tam vlítla moucha, děda se zakuckal, ale hned zas klidně spal dál. Na otomanu měl děda portmonku, tak se říkalo peněžence. Otevřela jsem ji a vzala jsem si jednu korunu. Utíkala jsem s ní k babi a chlubila jsem se tím, co jsem udělala. Ale babi mě poslala zpátky, ať to tam dědovi dám zpátky s tím, že tohle se nedělá a ať to už nikdy neudělám. No tak už jsem to nikdy neudělala\n18 Babi mi vždycky dělávala křížek na čelo, když jsem někam jela, aby mě to ochraňovalo. A to i když jsem pak odjížděla za mamkou. Děda sedával u obchodu (nebo krámu to je stejný) na lavičce s ostatníma dědama. Pořád si měli co povídat, politika, počasí, revma a tak. Protože tam byla jen jedna lavička, tak byla stále obsazená. Možná kdyby byly dvě, sedávaly by na ní i bábinky. Vedle stála telefonní budka, ale nepamatuju se, že by z ní kdo volal. A přitom se tam vhodil jen pětadvacetník. Někdy jsem přišla za dědou a říkala dědo, dal bys mi na nanuka? Korunu nebo dvě? Děda měl nejdřív řeči, ale vždycky otevřel peněženku a dal mi korunu či dvě. Krám byl naproti, tak jsem si koupila mlsání. Děda si občas kupoval tlačenku. Měl ji nejraději na večeři s cibulí a octem, divila jsem se, jak to může jíst, nebo třeba Romadůr, když tak smrdí, teď mi chutná taky. Rádi jsme poslouchali dědovy historky z mládí a chtěli jsme, ať je stále vypravuje. Už jsme je znali nazpaměť, ale děda to zkrátka uměl podat. Uměl dobře mluvit. Chodil na schůze, bral se za dobré věci, ať to bylo pro školu, nebo naši Zavadilku. Někdy jsme ho slyšeli až venku, když řečnil v hospodě na schůzi. To zas taťka byl opak, ten by na veřejnosti asi takhle neřečnil. Děda říkal, že režiser Bělka je jeho bratranec, tak kdoví. Psal si doma dlouhé referáty, nekonečně dlouhé a z těch to asi pak četl nebo do toho jen občas nahlíd, kdoví. Jednou jsem dědovi napsala pozvánku, že tehdy a tehdy se má dostavit na schůzi na Plzeňku, to byla restaurace ve městě, kde se též schůzovalo. Na konec pozvánky jsem dala razítko. Konec velké kulaté baterky šajnovky, jak jí říkal Mirek asnídosvítil v noci dost daleko, tak ten konec jsem mírně namočila do inkoustu a otiskla, k tomu jsem načmárala klikyhák jako podpis. Jo a použila jsem nějakou starou známku z dopisu a hodila to k nám do schránky. Ten den, kdy to mělo jako být, se děda začal oblékat a chystat. Dědo, kam jdeš? jsem se ptala. A děda odpověděl, že na schůzi na Plzeňku. Chvíli jsem ho nechala, ale pak už jsem to smíchy nevydrželaavšechnojsemřekla.určitěmivynadal. Děda kdysi dělal topiče u taťky na mašině, taťka jako strojvedoucí. No a když byl děda na důchodě, tak si přivydělával různě. Jeden čas v cukrovaru, myslím jako 32 33\n19 vrátný. To nosil občas domů úžasně dobrou melasu. Taková nažloutlá, někdy ještě teplá tekutina, cukrová melasa. Mňam. Mirek vyráběl melasu z cukrové řepy, ale nebyla tak dobrá. Jak se na podzim svážela řepa z polí, tak občas nějaká spadla na silnici a Mirek všechnu sesbíral. Pak ji vařil v dílně u taťky na kamínkách. Před tím ji nakrájel na takové řízky. Někdy zas vydloubal z řepy hlavu, oči, pusu a dal do toho svíčku. Večer, když už jsem byla v posteli, dal tu hlavu se svíčkou uvnitř na klacek a s tím mi mával do okna ložnice, no byla jsem z toho pořádně vylekaná. Mamka mně taky jednou vystrašila. Prý ať přijdu za chvíli na půdu. Tak jsem šla, nic netušíc a v tom se na mne vyhrne bílá postava jako umrlec. Mamka si vzala na sebe prostěradlo a měla ze mne srandu, že jsem se bála. Pak už jsem z půdy měla trochu strach. Mamka uměla fantasticky vypravovat příběhy. Seděly jsme asi tři holky na gauči s mamkou v pokojíčku a ta nám vyprávěla Kytici od Erbena. Plno toho uměla nazpaměť, venku už se stmívalo a sem tam do toho divadelnicky vykřikla, až jsme se lekly. Když přednášela Svatební košili, holky se pak bály jít domů\n20 No a dalším dědovým zaměstnáním byla práce na parkovišti v Koněprusích. Děda se tam naběhal, tak byl rád, když jsme mu chodili s Mirkem pomáhat. Přijela motorka, utíkali jsme k tomu člověku s lístkem šedesát haléřů za parkovné, ale možná to bylo 1,6O už nevím. Za auto bylo více, děda jen ukazoval, kam mají zajet. Večer vždy počítal tržbu a taky kolik mu zbylo, to když to lidi zaokrouhlili na celou. Moc to asi nebylo, ale děda byl spokojený. Líbilo se mi v tom malým domečku. Vešel se tam stůl, nějaká židle, vařič a bylo taky kde se schovat, když pršelo. Pamatuju se, jak z ampliónů pouštěli písničku Už je po dešti... a ono zrovna začínalo pořádně lejt. Tak jsme se tomu smáli. Mirek se skamarádil s průvodkyněma a chodil s nima do jeskyně. Na zahrádce se nám pak objevily různé kameny, snad i nějací trilobiti. Občas jsem si nahoru zašla na zmrzlinu, měli dobrou smetanovou, chvilku jsem pobyla a pak zase za dědou a pomáhala jsem mu. Docela mně to bavilo. Nějací známí řekli taťkovi, že viděli dědu, jak jel do Koněprus a šíleně na pionýru kroutil zatáčky a že by prý měl dávat větší pozor. Dědovi hrozně rychle rostly vlasy, měl jich hodně a taťka mu jen záviděl. Dědu už nebavilo tak často chodit k holiči, tak chtěl, ať ho občas ostříhám a dal mi asi tři koruny, no měla jsem na mlsání, tak jsem chodila za dědou, že už by se měl zas dát ostříhat. Pak jsem si myslela, že umím stříhat a tak jsem ve Skryjích na táboře ostříhala jednu holku, ale její brácha mi přišel vynadat, nebyl holt jako děda. Co mě taky bavilo, bylo prát dědovi posmrkané, poplivané kapesníky. Do umyvadla jsem si dala horkou vodu a prášek na praní, bylo to mazlavý, ale mě to nevadilo. Prala jsem na dvorku, babi jen kroutila hlavou, jak můžu tohle dělat. Jeden čas byl děda i zahradníkem. Na malé zahrádce pěstoval okurky. Ale babička nám zakazovala takové výpěstky jíst, protože to děda prý zaléval močí. V noci, co vymočil do čehosi, vylil ráno na okurky. Tak ani nevím, jestli jsem je jedla. Tehdá se hnojilo fekáliemi kolem stromů. Někdy se mi stalo, že jsem do toho šlápla, protože na tom byla hlína a vypadalo to normálně. To jsem pak teda z toho pachu byla vedle. Měli jsme suchý záchod na dvorku, později taťka přistavěl koupelnu a WC\n21 Pamatuju se na jeden večer, kdy jsme všichni stáli na dvorku a koukali do nebe na hvězdy. Bebí, děda, taťka, mamka, brácha a já. Dospělí ukazovali na nějaký hvězdy, říkali jména a ukazovali na souhvězdí. A pak taky že každý, kdo zemře, stane se nahoře jednou z těch hvězdiček a kouká se na své blízké. Tak ahoj tati, babi, dědo! To už mi bylo asi dvacet, když děda zemřel. Měl astmatický záchvat, nemohl dýchat. Když pro něho přijela sanitka, začal se točit jakoby dokola v té své světničce, že něco hledá, nemohl to najít, loučil se tím, vlastně asi cítil, že se tam už nikdy nevrátí, říkal, že hledá tiket se sportkou. Pak nastoupil do sanitky a v noci zemřel v nemocnici. Bylo to smutné, že děda už není. SMirkemastaťkoujsme na sebe koukali a nemluvili jsme. Děda chodil na pohřeb skoro každému ze Zavadilky. Dědo proč tam chodíš?!, ptali jsme se a on řekl, že to je to poslední, co pro toho člověka udělá, že to je čest a že se to má\n22 Líbilo se mi, jak se u nás na podzim skladovaly brambory, sklízely jabka do sklepa. Koupilo se pár pytlů brambor, vysypaly se do uličky na dvorek, dospělí je přebírali, dávali stranou ty poškozené a zbytek se nosil v kýblech do sklepa. Bylo tam na ně místo přehrazené prknem. A jabka, když byl jejich čas, tak se též dávaly do sklepa, pak to tam krásně vonělo. Když některé roky jabloně nenesly, chodili naši na jabka nevím, ale myslím do nějaké aleje, která snad nikoho nebyla. Byla to malá, červená, panenská jablíčka. Dobrá, sladká, šťavnatá. Pamatuju se, jak jsme s mamkou měly chuť na jabka, ležely jsme už v posteli a taťka nám je ze sklepa donesl. Byly studený, voňavý a dobrý. Jabka jsou až doteď moje nejoblíbenější ovoce. Nesmí být moc sladký, jen tak příjemně a hlavně šťavnatý. Takový ontário v únoru nebovbřeznujenejlepší. Na zahradě jsme měli letňáky. Tak jsem se na ně těšila, že jsem je jedla ještě nezralé, to byly tvrdé, kyselé, zelené. Zina zas milovala nezralý angrešt a myslím, že i rybíz, jak už to bylo úplě zralé, ztrácely jsmezájem. Hodně jsem mívala kopřivku. Svědilo to tak, že jsem si to někdy rozškrábala až do krve. To se udělaly vodové puchýře, těm jsem nedala pokoj, až praskly, jednou jsem prý měla skoro otravu krve. Na kopřivku se dával tekutý pudr, tak jsem měla celé mapy bílých míst. Zina ještě ke všemu milovala šťovík. A na loukách ho rostlo dost. S partou z aleje jsme někdy chodívaly na Vrbovku ke studánce, k rybníku. Nebo jsme se všichni sebrali a šli jsme na Damíl, bylo to dost daleko, tak tam jsme zas tak často nechodili. Do Kody, to bylo ještě o něco dál, než Damíl, jsme na jaře chodili na konvalinky, někdy v předjaří na podléšky, ty rostly hned na kraji lesa, ale konvalinky jsme museli hledat, pak jich bylo třeba celé takové malé políčko. Po cestě na Damíl byl velký kámen u cesty, na něm jsme poseděli, asi je tam i teď, kdo by jej taky v kopci sebral? Tak jednou za zimu, protože to bylo daleko, jsme chodili sáňkovat a lyžovat na lesní cestu. Byla to krásná dlouhá cesta (teď už by mi asi tak dlouhá nepřipadala), kterou jsme vždycky profrčeli mezi stromama a zase 40 41\n23 honem nahoru a znova, protože to bylo moc fajn, a tak až do utahání. Na petrklíče jsme na jaře chodili k Tetínu, tam jich rostlo hodně. Jednou jsme viděli známou holku, která šla randit, tak jsme je sledovali, koukali jsme z dálky, ale jenom chvíli, jak se líbali a pak už nás to nebavilo a jednak ten její kluk nás taky uviděl, hrozil a jakoby šel k nám, tak jsme tedy zmizeli. Nejčastěji jsme byli v aleji, tam jsme se všichni scházeli, Mirek tam ze silného lana udělal houpačku a tak, když jsme čekali na ostatní, než přijdou, houpali jsme se. Pak jsme vymýšleli, co budeme dělat. Dírou v plotě jsme vlezli do vodárny a hráli Škatule batule hejbejte se, nebo Honzo vstávej, nebo na hoňku nebo na krále a poddané. Králem byl vždycky Mirek a seděl na takovém jakoby kopci, z kterého vedly schody, a vedle nich byla skluzka. Chtěl přinést různé kytky a holka, která se mu líbila, mohla sedět vedle něj, asi to byla Hanka nebo Minda, kdoví. Vodárnou protékal potůček, vlastně z Vrbovky. Ta byla hned za vodárnou. Tam to bylo nejhezčí na jaře. Šli jsme ke studánce a pili jsme z ní vodu. Sice na dně plavali broučci, ale dávali jsme si pozor. Na loucetovonělokytkamaakdyžjsemvylezladokopce,tráva tam byla sice hodně suchá, ale rostly tam krásné kytky, myslím, že jsme jim říkali slzičky, nikdy jsme je netrhali,kdosiříkal,žesenemajítrhat. Jednou jsme právě tam na kopci našli, schované mezi trním, takové malé políčko růžiček, které krásně voněly, jako kdyby je tam někdo nasázel. Ale málokdo je asi objevil, byly dost dobře schované. Tak za nima jsme vždycky chodili v červnu, myslím, že jenom my holky, kluky by to asi nebavilo. Ty zase bavil na Vrbovcerybník. Když to vidím teď, tak to mohlo být dost nebezpečné. Mirek si stoupnul na nějaká prkna, bylo to jako vor, a jen se odstrkoval tyčí. On do všech dobrodružství šel vždycky jako první. Nebyl to žádný velký rybník, spíše rybníček. My holky jsme byly na břehu a jen jsme to tam pozorovaly. Jasně, že jsme se doma nemohly o tom ani zmínit,tobynámtozakázali. V zimě tam byl led a to jsme zkoušeli, jestli nás to unese. Na jaře jsme z Vrbovky nosili jehnědy a fialky


Učitel byl ze svých žáků v šoku – GrandPark.cz\nUčitel byl ze svých žáků v šoku\nPublikoval Vratislav Krejčí v 23.6.2017\n8 žáků a žákyň základní školy Moravská, 8 seniorů a seniorek, 8 stolků, 8 notebooků, 1 učitel a 1 aktivizační pracovnice. Taková byla v pátek dopoledne sestava v jedné ze společenských místností v Domově pro seniory GrandPark Havířov. Dvojice žák a senior vždy nad jedním notebookem, tichá a soustředěná, ale příjemná atmosféra. „Takové je vůbec neznám, ve škole někteří z nich prostě musí občas rušit či zlobit. Ale tady jsou jako vyměnění,“ byl ze svých žáků v šoku jejich učitel Ivo Rotter. Od dětí v rolích učitelů se nyní mohli senioři z havířovského GrandParku dozvědět mnoho pro ně nových a zajímavých informací o internetu a možnostech práce na počítači.\n„Jasně, že nevidíme počítač poprvé, mají ho naše děti či vnuci. Víme, že dnes už se běžně používá pro práci. Ale sami ho nemáme, nikdy jsme na něm nepracovali ani jsme, jak se tomu říká, jo – ani jsme nikdy nesérfovali na internetu,“ shodovali se senioři, tentokrát v rolích pilných studentů. „Bylo to úžasně přirozené, jak se žáci setkali s našimi klienty a bez jakéhokoliv ostychu či zábran si se seniory povídali a hned se pustili do práce. I pro mě byl zážitek sledovat to zaujetí našich klientů nad obrazovkami notebooků či mobilů, na nichž jim žáci ukazovali všemožné využití aplikací a podobně,“ svěřuje se aktivizační pracovnice Stáňa Kotlárová.\nŽáci ze ZŠ Moravská nebyli na návštěvě u seniorů z havířovského GrandParku poprvé a pravděpodobně ani naposled. „Už před Vánocemi přinesli perníčky, na Velikonoce zase potěšili naše klienty beránkem a osením,“ vzpomíná Stáňa Kotlárová. „I pro nás jsou takové návštěvy přínosné, určitě se domluvíme na dalším termínu a přijdeme seniorům opět více přiblížit současný svět,“ slíbil učitel Ivo Rotter.


Osobnosti: Lubomír Štrougal (83 článků) , Pavel Bělobrádek (1504 článků)\nPlatforma evropské paměti a svědomí dnes podala k Nejvyššímu státnímu zastupitelství v Brně trestní oznámení na poslední žijící členy vedení Komunistické strany Československa (KSČ) Miloše Jakeše, Lubomíra Štrougala a Petera Colotku a další osoby údajně odpovědné za zabíjení na hranicích komunistického státu.\nOsobnosti: Miroslava Němcová (1390 článků) , Pavel Bělobrádek (1504 článků)\nKalousek chce pohnat prezidenta Ukrajiny k soudu. Páchá prý zločiny proti lidskosti\nPrvní místopředseda TOP 09 Miroslav Kalousek se rozhodl podat podnět k Nejvyššímu státnímu zastupitelství ČR a příslušným institucím EU, aby prošetřily, zda se ukrajinský prezident Janukovyč nedopustil zločinů proti lidskosti. Reaguje tak na aktuální situaci na Ukrajině.\nSpojené státy se podle šéfa ruské Státní dumy Sergeje Naryškina zřejmě dopouštěly zločinů již za druhé světové války. Mělo by se prý např. prověřit, jestli svržení atomových bomb na Hirošimu a Nagasaki nebylo zločinem proti lidskosti.\n25.12.2014 19:46 |\nZA ZLOČINY spáchané při násilné kolektivizaci lze stíhat\nZločiny spáchané při násilné kolektivizaci zemědělství v 50. letech nejsou promlčeny a viníky lze stíhat. Rozhodl tak Nejvyšší soud, který vyhověl stížnosti nejvyššího státního zastupitelství.\nSyrské vládní síly zřejmě spáchaly zločiny proti lidskosti, tvrdí AI\nSyrské síly se při potlačování demonstrací ve městě Talkalach v květnu možná dopustily zločinů proti lidskosti. Uvedla to dnes mezinárodní organizace na ochranu lidských práv Amnesty International (AI).\n06.07.2011 12:20 |\nNorský atentátník Anders Behring Breivik byl mohl být obviněn ze zločinů proti lidskosti. Za to by mu hrozilo až 30 roků za mřížemi, píše v úterý webový portál stanice NRK.\n26.07.2011 10:10 |\nSpáchal Janukovyč zločiny proti lidskosti? Vyšetřování začalo\nZačalo předběžné vyšetřování s cílem rozhodnout, zda jsou obvinění Viktora Janukovyče dostatečně podložená k řádnému vyšetřování a soudnímu procesu. Janukovyč je obviněn novou ukrajinskou vládou ze zločinů proti lidskosti, kterých se na jeho příkaz dopustily pořádkové síly na Ukrajině.\nVčera padlo rozhodnutí Mezinárodního trestního soudu v Haagu ohledně postupu ukrajinských bezpečnostních sil při protestech na Majdanu. Soud uznal, že došlo k použití „nepřiměřené a nevybíravé síly“, neseznal však, že se jednalo o zločiny proti lidskosti.


Pracující matka jako výhodný zaměstnanec - Euro.cz\nRedakce Euro.cz, Renata Lichtenegerová, 17. 10. 2012\nSháníte levného odborníka do své firmy? „Poohlédněte se ve stále početnější skupině manažerek, které aby měly čas pečovat o dítě, opouštějí vysoké pracovní posty,“ radí podnikatelka Jana Bauduin, zakladatelka kariérního portálu Mamavpraci.cz, který se jako první v tuzemsku specializuje na nabídku zaměstnání pro pracující rodiče.\nNa trhu práce se totiž podle ní objevuje nový fenomén. „Stále více žen hledá cesty, jak i v roli matky nadále uplatňovat bohaté pracovní dovednosti, ale zároveň mít dost času na péči o dítě, a to i poté, co dítě nastoupí do školky. To znamená především rostoucí poptávku po flexibilních formách spolupráce,“ konstatuje Jana Bauduin.\nŠance pro menší firmy\nRostoucí počet žen, zpravidla ve věku kolem 30 let, které si doposud budovaly kariéry a nyní se stávají matkami, otevírá podle Bauduin zcela nové možnosti malým a středním firmám. Pro tyto zkušené a kvalifikované manažerky je totiž možnost skloubit práci s hodnotným rodinným životem důležitější než výše platu. „Malé a střední firmy zpravidla mívají problém přitáhnout na klíčové pozice opravdové talenty a často se navíc potýkají s rozpočtovými problémy. Právě zkušená manažerka na mateřské či rodičovské dovolené pro mě může být velmi efektivní spolupracovnicí,“ konstatuje podnikatelka.\nZe statistiky zmíněného kariérního portálu vyplývá, že většina pracujících matek má víc než osm let praxe, jazykové znalosti, alespoň vyšší odborné vzdělání a mnoho zkušeností a dovedností získaných během kariéry. „Výhody, které mohou zaměstnavatelé získat nabídnutím flexibility této skupině pracovního trhu, jsou tedy značné. Představte si například malý rodinný podnik, který má možnost využít schopností finanční manažerky s praxí v předních tuzemských firmách. I při pracovní smlouvě na pouhé dva dny v týdnu může takto zkušená výpomoc malou firmu nesmírně posunout,“ konstatuje Bauduin.\nZatímco pro menší firmy představuje nový trend na trhu práce příležitost, velkým zaměstnavatelům způsobuje značné komplikace. Není totiž výjimkou, že jim ročně „utíkají“ do porodnic desítky i stovky kvalifikovaných pracovnic. Například jedna z předních českých bankovních společností, která si nepřeje být jmenována, má téměř 10 tisíc zaměstnanců, z nichž tisícovka (převážně žen) je v tuto chvíli doma s dětmi. Návratnost těchto zaměstnankyň je podle firmy zhruba 15 % a náklady s nalezením vhodné náhrady, tedy přijetím zcela nového zaměstnance, se pohybují kolem 200 tisíc korun na jednoho člověka.\nPřední tuzemští zaměstnavatelé jsou proto nuceni věnovat „svým“ matkám stále větší pozornost. „Velké firmy zjišťují, že jim masivně odcházejí zkušení a zaučení zaměstnanci a že se jich po rodičovské pauze jen málo vrací. Začaly proto zavádět různé programy, na základě kterých se snaží podpořit brzký návrat svých zaměstnanců do práce,“ přibližuje Bauduin. Tyto programy zahrnují zejména možnost zkrácených úvazků, práce z domova či příspěvky na péči o dítě, a to od jednorázové pobídky až po měsíční platby v řádu několika tisíc.\nSpecializovaný pracovní portál, který se zaměřuje na pracující rodiče, spustila Jana Bauduin v loňském roce. K rozjezdu v Česku zatím ojedinělého projektu ji přivedla osobní zkušenost. „Sama jsem jako máma malého dítěte intenzivně řešila skloubení role profesní a mateřské a najednou si uvědomila, že jsem doslova obklopena ženami, které jsou v podobné situaci. Došlo mi, že na trhu není místo, kde by tyto ženy nacházely přehledné nabídky práce, které odpovídají jejich novým potřebám,“ vypráví podnikatelka.\nPortál Mamavpraci.cz nabízí vedle pracovní inzerce také právní a psychologickou poradnu. Bauduin navíc plánuje začít během příštího roku organizovat odborné semináře na téma profesního života versus mateřství. „Dopad mateřství na zaměstnanost či spíše nezaměstnanost českých žen je podle statistik největší v celé Evropské unii. Nejde přitom jen o nedostatek příležitostí práce na alternativní bázi. Největší rozdíl je v přístupu české společnosti. V tomto směru čeká tuzemskou společnost ještě dlouhá cesta,“ dodává Bauduin.\nJana Bauduin (37)\nVystudovala mezinárodní obchod na pražské VŠE a na univerzitě v Orléans ve Francii. Více než 10 let působila na různých pozicích zejména v marketingové komunikaci, například ve společnosti Carrefour. Byla i spolumajitelkou lokální komunikační agentury. V roce 2011 založila kariérní portál Mamavpraci.cz.


Lom Skalka u obce Horky ubytování - levné chaty a chalupy, chatky\nLom Skalka u obce Horky - levné ubytování u vody\nSkalka u obce Horky: pronájem chaty, chalupy u vody, apartmány v soukromí, chatky, levné ubytování a dovolená u Skalky u obce Horky.\nUbytování Skalka u obce Horky\nÚvod Doporučujeme Katalog 2022 Chaty a chalupy u vody Lom Skalka u obce Horky Zobrazení na mapě Letní dovolená 2022 Chaty s bazénem Chaty a chalupy u vody Víkendové pobyty Last minute\nLom Skalka u obce Horky\nKde jsem: Chaty a chalupy Katalog 2022 U vody Ubytování Skalka u obce Horky\npoblíž Skalky u obce Horky\nKoupání pro nenáročné v lomu Skalka poblíž obcí Horky a Potěhy. Lom je obrostlý většími stromy.\nPro lepší orientaci vyzkoušejte Skalka u obce Horky - zobrazení ubytování na mapě\nLom Skalka u obce Horky - přehled ubytování:\nSkalka u obce Horky - chaty a chalupy k pronajmutí, apartmány a levné ubytování v blízkosti\nLom Skalka u obce Horky: chaty k pronajmutí, chatky, ubytování v soukromí v blízkosti\nPřidejte svůj tip: Skalka u obce Horky!\nVíte o nějaké zajímavosti v okolí Lom Skalka u obce Horky? Máte zajímavé místo, informaci nebo tip na výlet? Podělte se s ostatními a dejte tip těm, kteří se chystájí oblast Lom Skalka u obce Horky navštívit!\nLom Skalka u obce Horky: ubytování, pronájem chat a chalup, penziony


Allen točí o lásce v Paříži, roli může získat i Carla Bruniová - iDNES.cz\n24. dubna 2010 11:45, aktualizováno 11:45\nZatímco poslední romantická komedie Woodyho Allena s názvem Potkáš vysokého tmavého cizince se po květnové premiéře na festivalu v Cannes dostane do kin teprve v září, sám režisér stráví léto natáčením dalšího příběhu o lásce. A opět v Evropě, po předchozí londýnské romanci se s příběhem Půlnoc v Paříži vrátí do metropole nad Seinou.\nJednu z hlavních rolí v Allenově novíém filmu by mohla získat i první dáma Francie - Carla Bruni. | foto: Reuters\nKupodivu obsah již uzavřeného příběhu z Londýna stále tají, kdežto o pařížské love story prozradil víc.\n"Půjde o romantickou komedii sledující rodinu na obchodní cestě: včetně páru mladých snoubenců, jejichž životy společný výlet promění," řekl režisér o snímku, jejž chtěl v Paříži točit už před čtyřmi lety; tehdy mu však prý připadala příliš drahá.\nChystaný snímek má podle Allena také oslavit lásku k Paříži a zbořit jednu iluzi: "Totiž mylnou představu lidí, že život ostatních je vždycky lepší než ten jejich."\nMilování po londýnsku i po pařížsku má jeden společný prvek: sám Allen ani v jednom nehraje. Nicméně oba své snímky vyšperkoval slavnými jmény: v již hotovém filmu se potkali Anthony Hopkins, Naomi Wattsová, Josh Brolin, Antonio Banderas a Anna Frielová.\nV letní Paříži se vedle Owena Wilsona a Rachel McAdamsové v hlavních rolích postaví před kameru také dvě francouzské hvězdy, Marion Cotillardová a možná i Carla Bruniová, manželka prezidenta Sarkozyho.\nPaříž táhne filmaře, točit do ní míří Allen, Scorsese i Madonna\nTémata: láska, Anthony Hopkins, Antonio Banderas, Cannes, Carla Bruniová, Londýn, Naomi Wattsová, Paříž, První dáma, romantická komedie, Seina, Woody Allen


Zboží: bylo nalezeno 351 produktů\nMetz blesk MB 44 AF-2 digital je blesk druhé generace určený pro fotoaparáty Canon s integrovanou LED diodou pro přisvícení při video režimu. Jednoduché ovládání blesku pomocí tlačítek a led signalizace (režim TTL, Manual, SLAVE, LED). Integrované LED video světlo, 4 stupně výkonu, 100 Lux ...\nTento blok se 4 zásuvkami diskrétně zapadne do pracovní desky v kuchyni, v kanceláři, v dílně. Ideální pro připojení veškerého zařízení, které využívá klasické elektrické zásuvky.\nNovinkou mezi blesky Metz je profesionální model MB 64 AF-1 Digital.Předností blesku je jeho velký výkon se směrným číslem 64, rozsahem 24–200mm a druhý reflektor. Velký dotykový displej s podsvícením vám umožní velmi jednoduché ovládání, přehledně zobrazuje potřebné informace a usnadní ...\nVýrobce: Metz, obchod: Fonetip.cz\nod 11458,- Kč\nMetz blesk MB 44 AF-2 digital pro Olympus, Panasonic, Leica je blesk druhé generace určený pro fotoaparáty Olympus, Panasonic a Leica. Je vybavený integrovanou LED diodou pro přisvícení při video režimu. Jednoduché ovládání blesku pomocí tlačítek a led signalizace (režim TTL, Manual, SLAVE, ...\nMetz blesk MB 44 AF-2 digital pro Sony je blesk druhé generace určený pro fotoaparáty Sony s Multi interface paticí s integrovanou LED diodou pro přisvícení při video režimu. Jednoduché ovládání blesku pomocí tlačítek a led signalizace (režim TTL, Manual, SLAVE, LED). Integrované LED video ...\nMetz blesk MB 26 AF-2 digital pro Olympus / Panasonic\nMetz blesk MB 26 AF-2 digital pro Olympus / Panasonic - určený pro fotoaparáty Olympus / Panasonic. Díky kompaktním rozměrům je blesk ideální společníkem na cesty. Jednoduché ovládání blesku pomocí tlačítek a led signalizace (režim TTL, SLAVE, LED). Blesk nabízí integrované LED video ...\nMetz blesk MB 44 AF-2 digital pro Pentax je blesk druhé generace určený pro fotoaparáty Pentax s integrovanou LED diodou pro přisvícení při video režimu. Jednoduché ovládání blesku pomocí tlačítek a led signalizace (režim TTL, Manual, SLAVE, LED). Integrované LED video světlo, 4 stupně ...\nVýrobce: Metz, obchod: Megapixel.cz\nATEN integrovaný kabel 2L-5302U pro KVM USB 1.8 M pro CS1758 (2L-5302U)\nProdlužovací - klávesnice 2m PS/2\nProdlužovací - klávesnice 2m PS/2 (kód zboží: 107388)


Domů / Poradna / Top 8 adventních kalendářů\nPanenka Barbie Princezna s barevnými vlasy, GTG00 525 Kč\nHrací centrum Rainbow Ring 297 x 193 x 135 cm | 57453NP |\nTop 8 adventních kalendářů 2021 pro děti\nDětský adventní kalendář je skvělý způsob, jak seznámit vaše ratolesti s čekáním na Vánoce. Nápady na adventní kalendář jsou různé. Můžete si ho vyrobit sami nebo si vybrat hotový adventní kalendář s hračkami. Děti jistě potěší každý den objevené drobné dárky. Jaký adventní kalendář 2021 pro děti vybrat?\nAdventní kalendář s panenkou Panenka Barbie\nAdventní kalendář Cars mini, Mattel\nAdventní kalendář "Back to the Future" Playmobil\nAdventní kalendář heidin zimní svět Playmobil\nAdventní kalendář Farma Playmobil\nAdventní kalendář + překvapení na každý den L.O.L. SURPRISE\nAdventní kalendář pro ženy na dárek\nAdventní kalendář je zvláštní druh kalendáře ukazující 24 dní spojených s křesťanskými Vánocemi a dobou adventu. Kalendář slouží k odpočítávání dnů adventu ke Štědrému dnu. Rozšířená je papírová verze, ve které se nachází 24 políček vyplněných malou sladkostí, často čokoládou různého tvaru. Existují i verze, ve kterých jsou sladkosti nahrazeny hračkami, případně také verze elektronické či přímo virtuální.\n1. Adventní kalendář s panenkou Panenka Barbie | GFF61\nAdventní kalendář Barbie vám umožní užít si nadcházející svátky po dobu 24 dní plné překvapení. První den si děti vezmou panenku Barbie a dalších 23 dní každý den objevují něco nového! Jedním z dárků je prsten se srdcem pro dítě - krásně zapadne do elegantního vánočního oblečení a dodá vánočním okamžikům jiskru. Ostatní prvky vám pomohou obléknout Barbie na rodinné oslavy a další. Oděv a doplňky - jako jsou zvířata, balón a péřové boas - inspirují kreativní hru. Každé nové překvapení vám umožňuje kombinovat více a více prvků a vyprávět nové příběhy. Děti rádi otevřou sloty adventního kalendáře a rozšíří možnosti zábavy, protože když si dívky hrají s Barbie, zjistí, že mohou být tím, kým chtějí být. Sada obsahuje panenku Barbie a 23 dalších překvapení. Panenka nestojí sama. Barvy a dekorace se mohou lišit.\n2. Adventní kalendář Hot Wheels 2021 | GJK02\nUžij si prázdniny a zpříjemni si odpočítávání dnů, které zbývají do Vánoc s tímto pestrobarevným adventním kalendářem s vánoční tematikou. Čeká na tebe 24 okének. V každém z nich na tebe čeká parádní překvapení. Odpočítávej den po dni od prvního prosince až do Vánoc ve stylu Hot Wheels®. Z tohoto adventního kalendáře Hot Wheels® budou nadšené děti všech věkových kategorií.\n3. Adventní kalendář Cars mini, Mattel | GPG11\nZpříjemni si čekání na Vánoce s tímto pestrobarevným adventním kalendářem na motivy oblíbeného filmu Auta 3, tentokrát v provedení Cars mini!\nV každém okénku kalendáře se ukrývá parádní překvapení. Odhal je všechny! Chceš nápovědu, na co se můžeš těšit? Uvnitř kalendáře se ukrývá 5 mini angličáků, části dráhy, tematické díly a doplňky, které znáš z filmu. Otvírej postupně jednotlivá okénka, postav si kompletní herní kolekci a užij si spoustu zábavy se svými nejoblíbenějšími hrdiny z filmů Auta nejen při čekání na Vánoce.\n4. Adventní kalendář "Back to the Future" Playmobil | 70574\nPusťte se do odpočítávání Vánoc díky vzrušujícímu adventnímu kalendáři PLAYMOBIL Návrat do budoucnosti! Za každými dvířky je dárek - panáček nebo ikonické doplňky, které dětem i dospělým zaručují jedinečnou zábavu při cestování v čase po dobu 24 dnů až do Štědrého dne. Jakmile jsou všechna překvapení venku, krabice se stane kulisou legendární scény na náměstí.\nVytvářejte znovu ikonické scény z Návratu do budoucnosti a Návratu do budoucnosti II. Třeba s Martym McFlyem a Jennifer Parkerovou nebo doktorem Brownem na parkovišti obchodního centra Twin Pines z roku 1985. Fanoušci, kteří chtějí cestovat o něco dále zpět do padesátých let, mohou Martyho postavit na skateboard a necham ho utéct před Biffem. Je téměř 10:04 hodin a doktor Brown musí vylézt na věžní hodiny, aby nasměroval blesk do kompenzátoru toku.\nPostavy z let 1955 a 1985 a mnoho dalších detailů pro vytvoření ikonických scén z kultovních filmů.\nDioráma (karton) radnice s věžními hodinami z Hill Valley.\n5. Adventní kalendář heidin zimní svět playmobil | 70260\nZdravý adventní kalendář, u kterého se nebudou dětem kazit zuby. Oblíbené adventní kalendáře PLAYMOBIL® po mnoho let zkracují čekání dětí na Štědrý den.\n24 tajemných přihrádek pro tebe. Odpočítávej letos v prosinci dny do Vánoc z kolekcí PLAYMOBIL®.\nV adventním kalendáři „Heidin zimní svět“ si děti naplno užívají zimní radovánky společně s oblíbenou kamarádkou Heidy.\nKaždé okénko obsahuje překvapení ke stavění.\n6. Adventní kalendář Farma PLAYMOBIL | 70189\nPlaymobil adventní kalendář přináší do předvánočního času, každý den nové překvapení. Postupně si děti mohou vyloupnout jednu součást za druhou a postupně si tak sestavit celou farmu. Děti mohou objevit tatínka, kravičky, prasátka, králíčky, kuřátka, také traktor s vyklápěcím přívěsem a čelním nakladačem.\n7. Adventní kalendář + překvapení na každý den L.O.L. SURPRISE 2021 | 576037\nL.O.L. SURPRISE – Adventní kalendář LOL Surprise pro každý den 576037. Děti milují překvapení, a proto je série LOL Surprise tak populární. Kalendář je další odpovědí na očekávání dívek. Obsahuje 25 okének, která skrývají doplňky z kolekce LOL. Každé okno obsahuje doplňky a šatní skříně, ve kterých se v daný den může objevit vaše panenka LOL Surprise. Kombinujte nekonečné módní kombinace!\nObsah a vlastnosti sady:\n1 exkluzivní panenka L.O.L Surprise\n24 různých doplňků vč. oblečení, boty, brýle, kabelky\n1 list samolepek\n8. Adventní kalendář pro ženy na dárek\nBEAUTY DÁRKY - Tento jedinečný adventní kalendář ocení ženy, které sledují převládající trendy. Uvnitř jsou šperky a předměty, které vám pomohou při každodenních činnostech. Pokud chcete, aby byla vaše máma / přítel nebo druhá polovina příjemnější před vánoční čekací dobou, je tato sada dárků ideálním řešením .\nFUNKČNÍ BALENÍ - Krabice, ze které jsou odstraněny všechny dary, bude perfektní jako organizátor dovolené , můžeme vložit nejrůznější drobné doplňky. Je také ekologickou alternativou zabalit vánoční dárek našim blízkým. Není třeba znovu kupovat rekreační tašky nebo krabice .\nMODERNÍ DESIGN - prezentovaná vánoční sada se svým vzhledem velmi liší od ostatních kalendářů otevřených na internetu, které se otevírají na základě mačkání lepenkových oken. V originálním balení, které navrhli naši grafici, je 24 dárků zabalených v samostatných krabicích s čísly a svátečními vzory . Celek je zdoben barevně ladícím lukem.\nDÁRKY V DEKORATIVNÍCH BOXECH - díky skutečnosti, že dárky jsou v samostatných balíčcích s vánočními vzory, může se každý z nich stát samostatným malým dárkem, který dáme milovanému. Jsou také ideální pro adventní zábavu - tzv. Vánoční oslavy, při nichž příjemce hledá dárky


BYT LZE FINANCOVAT ÚVĚREM ZE STAVEBNÍHO SPOŘENÍ (BEZ ZAJIŠTĚNÍ) AŽ DO MAX. VÝŠE 1.500.000 KČ. FINANCOVÁNÍ MŮŽEME V PŘÍPADĚ ZÁJMU ZAJISTIT. Podívejte se na VIDEOPROHLÍDKU youtube.com/watch?v=kvK0F2o8K_U&t=1s\nU této nemovitosti neplatíte daň (4%) z nabytí nemovitých věcí. Ve výhradním zastoupení majitele nabízíme k prodeji družstevní byt s balkonem o dispozici 3+1 v Břeclavi na sídlišti (Na Valtické). Byt prošel kompletní rekonstrukcí: nová kuchyňská linka se spotřebiči, nová (zděná) koupelna se sprchovým koutem a WC, plovoucí podlahy, sádrokartonové podhledy s úsporným led osvětlením. V bytě je umístěna klimatizace. Součástí prodeje je nová kuchyňská linka se spotřebiči (horkovzdušná trouba, sklokeramická deska, myčka, digestoř, lednice), která je již zahrnuta v ceně. Byt se nachází v 2.NP / 6NP panelového domu s výtahem. Celková plocha bytu činí 75 m2. K bytu přísluší také sklepní kóje (cca 5 m2). Podlahy: plovoucí a dlažba. Vnitřní rozvody bytu - nová elektroinstalace v mědi, vodoinstalace – plast. Okna jsou plastová. Vytápění a ohřev vody – ústřední (v bytě měřiče na vodu a topení). Měsíční náklady na bydlení (včetně fondu oprav) činí cca 5.000 Kč + splátka anuity 2.900 Kč. Po splacení anuity (v roce 2029) byt přejde bezplatně do osobního vlastnictví. Aktuální výše anuity nyní činí cca 347.000 Kč. Parkování možné před domem. Nemovitost lze financovat hypotékou (pokud máte možnost ručit jinou nemovitostí), kterou Vám v případě Vašeho zájmu rádi vyřídíme. Více informací telefonicky nebo emailem u makléřky.\nul. Na Valtické\n16. 5. 2019 13:47:09\nDobrý den, na serveru www.kup-nemovitost.cz mě zaujal inzerát na nemovitost https://www.kup-nemovitost.cz/nemovitost/609128/prodej_byt_3+1_breclav_charvatska_nova_ves. ..... S pozdravem\nProdej bytové jednotky o dispozicích 3+1 v bytovém domě na ul\nProdej bytu 4+1 mezonet, v klidné části Břeclavi. Byt se nachází ve\nProdej Byt 3+kk Břeclav. Dumrealit.cz Vám zprostředkuje koupi bytové\nvč. provize RK, daň z nabytí se nehradí.\nProdej bytové jednotky o dispozicích 3+kk v klidné a žádané lokalitě\n(Cena je konečná, včetně provize RK, a daně z naby\nProdej bytu 3+kk v klidné lokalitě Stará Břeclav. Bytová jednotka má\nProdej bytu 3+kk v developerském projektu s názvem LakeTower v


Zakladatel Saxo Bank Fournais: Chceme být Amazonem v bankovnictví - Euro.cz\nJan Novotný, 28. 9. 2019\nJak má vypadat banka budoucnosti, vysvětluje Kim Fournais, který před 27 lety založil Saxo Bank a dnes se řadí mezi nejbohatší Dány.\nPatří do padesátky nejbohatších Dánů. V každoročním žebříčku listu Berlingske se řadí mezi rodiny, které vlastní společnosti jako Lego, Jysk nebo Maersk. Jeho jmění dánští novináři odhadují téměř na tři miliardy dánských korun, tedy zhruba na 10 miliard českých.\nKim Fournais před 27 lety začal budovat úspěšnou dánskou banku Saxo Bank, jejíž většinový podíl loni koupili čínští investoři z automobilky Geely, která mimochodem ovládá nedaleké švédské Volvo. Sám Fournais si ale v bance ponechal čtvrtinový podíl. Ani pod čínským vedením ale Saxo Bank neztratila chuť růst, letos koupila nizozemského konkurenta Binck Bank.\nSaxo Bank je známým průkopníkem ve fintechu, už dlouhé roky zaměstnává víc programátorů než bankéřů a technologie hrají v jeho byznysovém modelu ústřední roli. Banka investuje do technologií sto milionů eur ročně.\n„Zatímco tradiční banky prodávají své produkty přímo klientům, my věříme, že můžeme být něco jako Amazon v bankovnictví. Amazon nic nevyrábí, ale lidé, kteří vyrábějí, s ním spolupracují,“ tvrdí dánský miliardář, který pravidelně cestuje do Prahy. Saxo Bank má totiž v pražském Palladiu centrálu pro střední a východní Evropu.\nJak hodnotíte investici čínské Geely v Saxo Bank?\nJak vnímáte to, že čínské investice zejména do technologií jsou nyní vnímány na Západě problematicky?\nNemusím číst tolik noviny, abych zjistil, že žijeme v napjatém světě. A to nejen ze strany Číny, ale i z druhé strany od toho pána s oranžovými vlasy. Věřím, že žijeme na stejné planetě. Může to být win -win situace. Číňané potřebují dělat tyto věci stejně jako ostatní. V Číně teď probíhá velká reforma finančního sektoru a pro nás je čínský trh velká šance.\nFirma Geely už udělala obrovský kus práce ve Švédsku, když vytáhla Volvo z velmi špatné situace. Nejprve se Švédové báli toho, že všechna pracovní místa se přesunou do Číny a Geely si jen vezme know-how a duševní vlastnictví včetně značky. Ale to se nestalo. Společnost Geely zaměstnala v Goteborgu na 20 tisíc lidí s technickým vzděláním. Investovala sedm až osm miliard eur do továrny. Takže Geely má teď ve Skandinávii dobrou pověst. A navíc automobilový byznys se stejně jako ten bankovní stává více závislým na nových technologiích. Takže máme mnoho společného.\nUvažujete nad dalšími akvizicemi podobně jako v případě Binck Bank?\nJaký je váš cíl v bankovnictví?\nV Dánsku vlastní akcionáři v průměru podíl v 1,7 společnosti. To znamená, že dánští investoři investují pouze do dánských akcií, a asi chápete, že to není zrovna ideální situace například pro penzijní fondy. Je to velmi riskantní prostředí a nebezpečí ztráty je při takto nízkém rozložení rizika vysoké. Proto jsou naše nástroje pro obchodování tak důležité, protože umožňují transparentní obchodování v různých oblastech trhu.\nStále investujeme hodně peněz do technologií, ročně okolo sta milionů eur. Chceme demokratizovat obchodování a investování. Chceme, aby měl každý jednoduchou cestu ke globálním kapitálovým trhům, aby si mohl zajistit dobrou penzi. Když nemáte penzi, končí legrace.\nTakže s vámi může investovat opravdu každý?\nJak vůbec vzpomínáte na začátky Saxo Bank?\nZačínali jsme v roce 1992 velmi skromně, náš vstupní kapitál byl tehdy v dánských korunách ekvivalentem 70 tisíc eur. To není nic, pokud chcete založit jakoukoli finanční instituci. V prosinci 1995 vstoupilo v účinnost evropské nařízení o investování. Byli jsme první, kdo v Dánsku v roce 1996 získal licenci, začali jsme jako broker pro futures a cizí měny. Museli jsme prodávat a nakupovat jen po telefonu, neexistovala žádná transparentnost cen.\nTakže od začátku jsme přemýšleli, jak to změnit, jak více používat technologie, jak celý obchod zprůhlednit a zpřístupnit běžným lidem. V roce 1998 jsme spustili první platformu pro obchodování, zárodek dnešní Saxo Trader. Bylo to tehdy něco unikátního. V roce 2001 jsme získali v Dánsku bankovní licenci. Opět let později jsme spustili první řešení pro mobily. V roce 2007 jsme otevřeli první zahraniční kanceláře v Singapuru a v Londýně. Od roku 2009 jsme v Praze.\nMůžete popsat váš byznys model?\nExistují nové technologie i nové byznys modely. Ale byznys model Saxo Bank je stále tentýž jako na konci 90. let. My nepůjčujeme peníze, soustředíme se pouze na investování a obchodování. Abyste tomu lépe porozuměli, popíšu vám náš hodnotový řetězec. Jeho prvním pilířem je přístup k tomu správnému produktu, likviditě a službám globálních bank – JP Morgan, Citibank, UBS, Deutsche Bank.\nZatímco tyto tradiční banky prodávají své produkty přímo klientům, my věříme, že můžeme být něco jako Amazon v bankovnictví. Amazon nic nevyrábí, ale lidé, kteří vyrábějí, s ním spolupracují. My máme peníze od těch nejlepších, vaše lokální banka nikdy nebude mít takové podmínky. Lidé jsou přitom stále k bankám velmi loajální. Rozvádějí se dvakrát častěji, než mění banku.\n• Spoluzakladatel a generální ředitel společnosti Saxo Bank, kterou založil pod názvem Midas v roce 1992 spolu s Larsem Seier Christensenem.\n• V roce 2001 získala banka licenci evropské banky a byla oficiálně přejmenována na Saxo Bank.\n• Fournais se stal generálním ředitelem společnosti Saxo Bank poté, co na konci roku 2015 Christensen opustil pozici zástupce generálního ředitele.\n• Čistý zisk Saxo Bank vzrostl loni téměř na miliardu dánských korun, což je zhruba 3,5 miliardy korun českých.\nTakže vaši retailovou divizi jste prodali, protože už nechcete poskytovat služby tradiční banky?\nJe to velmi jednoduché. Naší specialitou jsou globální kapitálové trhy. Nemůžeme být tak komplexní, protože je to drahé. Nevíme nic o půjčování peněz, o technologiích, které jsou mimo naši kontrolu. Retailovou divizi jsme nejdříve koupili, stálo to hodně peněz, ale nezapadala do naší strategie a nikdy nerostla, proto jsme se ji rozhodli zase prodat. Všichni se musíme specializovat. Dalším pilířem našeho hodnotového řetězce je to, že naši partneři mohou využívat všechny naše platformy prostřednictvím API.\nNaši online obchodní infrastrukturu jsme otevřeli už v roce 2015. Pokud bychom nezačali sdílet a uzavírat partnerství, bylo by to příliš drahé. Nebyli bychom konkurenceschopní ve službách klientům za rozumné ceny. A to nám právě umožňuje rozdělení našeho hodnotového řetězce, protože každý je dobrý v něčem jiném. Partnerství se v dnešním světě stávají spíše pravidlem než výjimkou.\nUž dlouho se mluví o možné celosvětové ekonomické recesi. Přijde krize?\nDlouhodobě negativní úrokové sazby rozhodně nejsou řešením, ale spíše součástí problému. Tlumí odvahu a riskování. Například švýcarská banka UBS už účtuje svým klientům negativní úrokové sazby. To není dobré. Také je stále velmi těžké založit v Evropě byznys. Máme mnoho byrokracie, mnoho daní. Potřebujeme politické reformy. Riziko celosvětové recese je teď vysoké a velmi záleží na tom, co se stane mezi dvěma supervelmocemi USA a Čínou a jak se vyvine hrozící světová obchodní válka.


Radio Praha - Jičín a stopy Albrechta z Valdštejna\nNejvětší rozmach zažil Jičín za vlády Albrechta z Valdštejna. Ten z něj učinil centrum svého panství, začal budovat unikátní stavby a razil i své mince. Slibný rozmach však přetrhla vévodova vražda v Chebu. Ale pojďme za začátek, do doby, kdy sem Valštejn přišel. Tohle\nobdobí připomíná ve zdejším muzeu i jedna písnička. Zpívá se v ní: byla jedna krásná panna, ta ovčáčka milovala.... I když se tu\nzpívá o ovčákovi, je to příběh Valdštejnovy tety, uvedla Hana\nFajstauerová z místního muzea. Jičín\n"Je to vzpomínka na Elišku Kateřinu Smiřickou. Ona se ke své\nsmůle zamilovala do kováře Jiřího Vágnera a její otec to velmi\ntěžce nesl. Byla uvězněna na Kumburku, na Hrubé Skále a vrátila se\nroku 1620 do Jičína. Bohužel dvorní rada jí zámek nepřisoudila,\ndostala ho její sestra Markéta Saloména. Nikdo jí neodpustil flirt s mladým kovářem a Eliška to velmi těžce nesla. Historici si lámou\nhlavu, jestli to udělala úmyslně nebo z lehkovážnosti. Vzala svíčku\na šla do sklepení zámku. Jiskra ze svíčky dopadla na střelný prach a velká část zámecké budovy byla vyhozena do povětří."\nZemřela Eliška Kateřina Smiřická i velká část dvorské komise.\nNěkolik měsíců poté získává Jičín Albrecht z Valštejna jako\ndědictví po své matce Markétě Saloméně. Za jeho vlády začala\npřeměna dřevěného města na kamenné. Jičín se stal rezidenčním\nsídlem i hospodářským centrem jeho frýdlantského vévodství. Všude\nkolem se válčilo, jen Valdštejnovo panství bylo uchráněno. Vévodu tu\npřipomíná řada staveb, třeba letohrádek Valdštejnská lodžie,\nkterý volá po velkých investicích na opravu. A bránou právě\nprochází sám Valdštejn, kterého zaujal fotoaparát. Albrecht z Valdštejna\n"Nechcete mi tvrdit, že naše velikost se vejde do tak malé\nkrabičky, že ne,"\nprohlásil Miroslav Kněbort, jinak dlouholetý představitel Valdštejna.\nVévodovo sídlo spojilo dominanty města s jeho okolím. Byl tu zámek,\nchrám sv. Jakuba Většího a lodžie s parkem Libosadem. A také\nčtyřřadá lipová alej dlouhá téměř 2 kilometry, prohlásil správce\nlodžie Petr Kábrt. "Byly zasazeny najednou, aby vyrůstaly stejně vysoké a veliké.\nKdyby to měli dělat obyčejní zahradníci, tak by to trvalo několik\nlet. Vévoda dal povel a na první ránu z děla asi 1800 vojáků vykopalo\ndíry, na druhou ránu z děla zasadili lípy, na třetí ránu zasypali a bylo hotovo."\nJeště dnes má lipová alej asi 900 stromů, což je přírodní rarita.\nZákladní kámen Valdštejnské lodžie byl položen roku 1627, kdy sem\npřišli známí italští architekti. Ale my už procházíme lodžií a jak dodal Petr Kábrt, pro baroko byla typická elipsa. "Tato místnost měla být vybavena eliptickým schodištěm až\nnahoru k vévodově pracovně, případně k proskleným střechám, kde se\nměly sledovat planety, hvězdy.\nBohužel, jak vidíte, současný stav tomu neodpovídá. K hvězdám je\nspíše viděti díky tomu, že chybí střešní krytina,"\ndodal vévoda. Počátkem 19. století se v letohrádku krátce zastavil\ncísař František I., ale pak následovala devastace. Byl tu sklad\nstavebnin, byty pro asociální občany. Valdštejnova lodžie se však\nprobouzí k životu. Zdejší sala terrena, stavba, která chránila před\nsluncem či nepřízní počasí, je téměř stejná jako v Praze ve\nValštejnském paláci a obklopuje ji park, dodal správce Petr Kábrt.\n"Libosad je úžasný park, který byl původně obehnán zdí. Je\nsložen z pěti teras. V páté části byla velká vodní plocha. Dodnes\ntam můžete najít pískovcová ostění, kde jedno z ostění je\nsešikmeno a tak se předpokládá, že se tam plavily vévodovy\nBohužel Libosad protíná už od dob Rakousko-Uherska železnice. Dnes je\nokolí Valdštejnské lodžie zarostlé stromy, ale v dobách, kdy tu\nvévoda vládl, byla monumentální stavba vidět zdaleka. Valdštejn také\nnavázal spolupráci s významnými finančníky 17. století. Pozval sem\nHolanďana Hanse de Viteho a Žida Jakoba Baševiho. Jak uvedla Jindřiška\nKracíková, Valdštejn tu razil i své mince. Zámek\n"Není zřejmě náhodou, že mincovna se nacházela v sousedství\ndomu, který vlastnil Jakob Baševi. Byl prvním Židem, který byl\npovýšen v rakouské monarchii do šlechtického stavu v roce 1622, což\nmu potom umožnilo fungovat v konsorcii, které tu razilo mince. Bohužel\nkvůli tomu, že vzrostly ceny stříbra a chtěli mít nějaké zisky, tak\ndošlo k devalvaci měny o více než 90 procent během jednoho roku,\ntakže to je ten jakoby velký mincovní podvod, který nese v dějinách\noznačení dlouhá mince." Kostel sv. Jakuba Většího\nDalší ze stavebních dominant Jičína - zdejší zámek - je krytým\nschodištěm propojen s kostelem sv. Jakuba Většího. Ten Valdštejn\nzamýšlel dostavět jako biskupskou katedrálu s kopulí a čtyřmi\nvěžemi. Jeho plán dokládají i nedokončené schody do jedné z věží, která už nebyla postavena, dodala Hana Fajstauerová z jičínského muzea.\n"Valdštejn si představoval, že z Jičína bude opravdu obrovské\nmonumentální město - budou tady univerzity, biskupství, kláštery.\nBohužel téměř 90 procent jeho díla se nepodařilo. Velice rychle po smrti, bylo to pár dnů, se vydala nařízení o zastavení staveb. To bylo velice striktně nařízeno,"\nzamyslel se nad svým smutným osudem Miroslav Kněbort, představitel\nValdštejna. I když Valdštejn nemohl realizovat svoji vizi, přesto si\nměsto dochovalo svůj krásný historický ráz.\n12-09-2012 19:50 | Jičín patří pohádkovému festivalu 30-08-2012 20:05 | Do Hradozámecké noci se zapojí tři památky v Libereckém kraji 04-05-2012 15:39 | Přehled tisku 19-03-2012 20:20 | Vzácné Valdštejnovy exponáty míří z Chebu do Lützenu Více


Nárok na odškodné i po podání výpovědi? | Vaše Nároky.cz\nPracovněprávní nároky: Nárok na odškodné i po podání výpovědi?\nDobrý den, v říjnu jsem měl pracovní úraz (uklouzl jsem v pracovní obuvy, která byla v dezolátním stavu), v současné době jsem v pracovní neschopnosti. Po ukončení pracovní neschopnosti mi má zaměstnavatel zaplatit odškodné. Můj dotaz zní: Pokud po ukončení nemocenské podám výpověď, nepřijdu o odškodné, na které mám nárok? Děkuji za odpověď.\nv případě pracovního úrazu je nutné, aby Vám ho zaměstnavatel jako pracovní uznal. K tomu je třeba prokázat, že se Vám úraz stal v souvislosti s výkonem práce a se zaměstnavatelem sepsat zápis do knihy úrazů vedenou zaměstnavatelem. Bylo by tedy vhodné mít nějaké svědky. Také se bude prověřovat, zda jste o nevhodné obuvi informoval svého nadřízeného. Pokud Vám zaměstnavatel úraz uzná jako pracovní, pak stačí, dodáte-li mu požadované podklady pro vyřízení vašich nároků.\nNemusíte se ale bát, nárok na bolestné v případě uznaného pracovního úrazu trvá i v případě následného podání výpovědi.


Chata s výhledem na známý rybník Komorník se nachází asi 30 m od jeho břehu. Poloha chaty a příroda v okolí Vám pomůže navodit prázdninovou atmosféru pro dovolenou rodiny nebo skupiny přátel.\nNachází se v známé a vyhladávané oblasti České Kanady, která je bohatá na historické, přírodné a kulturní památky. Zajímavosti v blízkém i vzdálenějším okolí jsou podrobně popsány v tipech. Zachovalá příroda v okolí je proslulá jako rybářský, cyklistický a rybářský ráj. Doporučená kapacita objektu je 2-6 osob, maximální 8 osob.\nVybavení chaty: V přízemí se nachází prostorný obývací pokoj se dvěmi přistýlkami a ložnice s palandou a válendou oddělená pouze závěsem. V podkroví přístupném po posuvném žebříkovém schodišti je třílůžková ložnice. Chata má prostornou prosklenou verandu s výhledem na rybník, kterou oceníte v případě nepřízně počasí. Kuchyně s jídelním koutem je vybavena vařičem, rychlovarnou konvicí, mikrovlnnou troubou, lednicí a nádobím. Klienti mají k dispozici zahradní nábytek, loďku, ohniště a dřevo. Přístup k vodě je lehce svažitý přes vlastní pozemek.\nCena týdenního pronájmu celého objektu v sezóně od 5000,-Kč. Podrobný popis, termíny, ceny a další informace. Je možno přivézt si psa nebo jiné zvíře. Parkování aut u objektu, úschova kol v uzamčeném sklepě.