Paragraphos - Naposledy k velezradě\nNaposledy k velezradě\nAčkoli bychom očekávali, že usnesením Ústavního soudu bude kausa Klausovy velezrady definitivně uzavřena, podle pravidla Roma locuta, causa finita, odborné, mediální i laické ohlasy případu ne a ne utichnout, ba zdá se, řečeno s klasikem, že proutek proutkařův se nad těmito spodními vodami dosud ohýbá, tak jako se bude ještě dlouho, předlouho ohýbat nad jinými hvězdnými momenty české justice, nad případem katarského prince , nad obviněním a uvězněním Miroslava Sládka, nad běloskvoucí nevinností poslanců Škárky a Bárty nebo nad exemplárně potrestanou výtvarnou tvořivostí páně Smetanovou.\nÚstavní soud měl příležitost stát se miláčkem národa, jíž využila toliko disenterka Ivana Janů ve svém na hranici populismu balancujícím stanovisku. Na druhé straně není dobře napsáno ani většinové odůvodnění, na což správně poukázali např. Zdeněk Kühn a David Schmidt.\nMám za to, že rozhodnutí ÚS je věcně správné, nicméně nedostatečně odůvodněné.\nVýroku o zastavení řízení musí předcházet odpověď na čtyři základní otázky:\n1. Vztahují se na řízení o ústavní obžalobě presidenta republiky ústavní kautely a procesní záruky trestního řízení?\n2. Vztahuje se nově konstituovaná pravomoc Ústavního soudu projednat ústavní obžalobu i po skončení funkčního období obviněného i na Klausův případ?\n3. Jaký účel sleduje možnost dostíhat presidenta, který abdikoval, a je odůvodnitelné sáhnout k extensivnímu výkladu a dovodit, že to samé je možné u presidenta, jehož funkční období skončilo?\n4. Může být pokračování v trestním stíhání za určitých okolností hodnoceno jako pro obviněného příznivější než jeho zastavení?\n1. Ano, a jediný, kdo naznačuje možnost opačného řešení, je I. Janů. Nerozumím, proč by mělo plné spektrum trestněprávních záruk svědčit pejskaři, který po svém zvířeti neodklidil exkrement, a nemá je mít president, jehož sankce za velezradu minimálně doživotně zostudí.\n2. Ne, protože by šlo o pravou retroaktivitu, jež není až na naprosté výjimky přípustná nikde v právu, a zvláště pak ne v právu trestním. Podle mého názoru není existence pravomoci vést trestní nebo kvasitrestní řízení pouhou procesní otázkou, ale v materiálním smyslu jde o otázku hmotněprávní a retroaktivní uplatnění nové, zhoršující procesní úpravy je proto nepřípustným zásahem do práv obviněného.\nObjevily se snahy používat novou úpravu jako vodítko pro výklad teleologicky defektního ustanovení § 98 odst. 3 ZÚS, ale to je v přímém rozporu se starobylou a dosud platnou Savignyho zásadou o zákonu moudřejším zákonodárce. Akceptovat takový postup by snad bylo možné v případě, že by zákonodárce opravil zjevnou chybu ve svém produktu, avšak zde se o zjevnou chybu nejedná, naopak lze najít vnitřně konsistentní, racionální a plausibilní smysl § 98 odst. 3 ZÚS i ve znění před novelou, jakkoli málo prostým bezrozpornosti a nezpochybnitelné přesvědčivosti se nám takový výklad může jevit.\n3. Zde především vidím normativní napětí mezi dikcí Ústavy, která dovoluje presidenta stíhat jen pro velezradu (a jež vyložena striktně a contrario činí § 98 odst. 3 ZÚS neústavním), a předpisem nižší právní síly, byť pro Ústavní soud bezpodmínečně závazným. Tak jako nelze dostíhat presidenta obviněného v okamžiku inaugurace pro jiný trestný čin, nýbrž všechna taková trestní stíhaní musejí být podle § 11 odst. 1 písm. c) TrŘ neprodleně zastavena, nemělo by být možné ani stíhat pro velezradu běžného občana, jenž byl, avšak už není, presidentem.\nZákonodárce nicméně připustil z tohoto pravidla důležitou výjimku, a tou je právě presidentova abdikace. Vykládat tuto výjimku extensivně a vztahovat ji i na skončení funkčního období je neudržitelné, protože chtěl-li by zákonodárce tuto možnost takto upravit, neměl nejmenší důvod tak neučinit. Poněkud neuchopitelným se však stává smysl této singulární výjimky: má-li být stíhán odstoupivší president a nesmí být přitom stíhán president, který se velezrádného jednání dopustil těsně před vypršením mandátu, zakládá to asymetrii, která není prima facie ani výrazně účelná, ani logická.\nNezbývá než souhlasit s Musilem, že výklad je do jisté míry nejasný, a zvolit takovou jeho variantu, která je pro ústavně obžalovaného příznivější.\n4. Trestní právo zná jen několik procesních situací, kdy může obviněný trvat na pokračování svého stíhání, jež by jinak bylo zastaveno. Trestní řízení je nákladná kratochvíle a není ekonomické je vést jen proto, aby výsledkem byl akademický rozsudek o nevině: obviněný je před zákonem nevinen až do právní moci odsuzujícího rozsudku a co je nad rámec tohoto strohého pravidla, nechť si zainteresovaní vyřeší – za své – cestou práva civilního, příkladmo v řízení o žalobě na ochranu osobnosti nebo o náhradu škody.\nZcela obecně, jsem názoru, že Ústavní soud mohl a měl odmítnout frivolní ústavní obžalobu zřetelně rasantněji, než učinil, avšak rozumím tomu, že právě v případě expresidenta Klause by bylo prosadit do odůvodnění takové formulace značně složité. Výsledek je kompromisem, nikoli prostým chyb, avšak pokládám za povzbudivé, že v soudcích nevzplanul duch vendetty a celou věc vyřídili komorní a decentní cestou. Soudnictví obecně, a ústavní soudnictví zvlášť, by nemělo být bitevním polem, kde nad rozumem vítězí osobní animosity a kde se do verdiktů promítají rozpoutané vášně a staré křivdy.\nZveřejněno: 3. duben 2013\nPočet zobrazení: 1038\n0 # Anonymní 2013-04-03 16:25\nVáš poslední příspěvek k velezradě mi přijde až legrační. Zatímco stanovisko Ivany Janů je precizní,kompletní,komplexní a srozumitelné, Vaše stanovisko je jen opakováním Vámi již vyřčených jednotlivých zcela nepřesvědčivých obecných názorů. Ani jeden konkrétní argument Ivany Janů jste nezpochybnil, natož abyste ho relevantně vyvrátil. Očekával jsem objektivitu. Ve vztahu ke stanovisku Ivany Janů jste uvedl pouze, že je jediné a na hranici populismu balancující.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-03 16:29\nJá mám naopak pocit, že jsem její argumentaci vyvrátil, i když jsem své čtyři otázky strukturoval jiným způsobem než Janů svůj disent. Že opakuji své názory, mi těžko můžete mít za zlé; pro nový článek si přece nebudu vytvářet názory jiné!\n0 # Anonymní 2013-04-03 16:46\nOno by to chtělo zodpovědět zcela jinou otázku - mělo se dle původní úpravy řízení zastavit v případě skončení mandátu? Vy automaticky předpokládáte, že ano, a pak řešíte, zda to lze retroaktivně měnit, ale disent Janů byl (mimo jiné) o tom, že dle původního znění skončení mandátu nebylo důvodem k zastavení řízení.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-03 16:49\nKdyby to tak bylo, neměla by smysl stará textace § 98 odst. 3. Vycházím z presumpce, že smysl měla.\n0 # Anonymní 2013-04-04 10:06\nVážený pane Pecino k Vašemu názoru, že přece nebudete vytvářet názory jiné, než už dříve uvedené. Nedovede si představit, jak je to osvobozující pocit přiznat si, že se mýlíte, když se skutečně mýlíte. Zažívám to docela často a vůbec se tomu nebráním. Vždy mě takový situace povznese o kousek výš :-).\nCo se týče smyslu § 98 odst. 3 pak tento zůstává zachován i v případě pokračování řízení po uplynutí funkčního období prezidenta, neboť je zřejmé že v daném případě nenastal žádný z taxativně zákonem uvedených důvodů pro zastavení řízení. Ústavnímu soudu žádné ustanovení nepřikazovalo zastavit již probíhající řízení.\n0 # Anonymní 2013-04-03 18:46\n§ 98 ve starém znění je napsán tak, že z něj nelze vyvodit jednoznačné pravidlo pro osud řízení v případě uplynutí funkčního období prezidenta. Ani trestní řád takovou situaci pochopitelně neřeší. Nicméně je pravidlem odvoditelným mj. ze zákazu odepření spravedlnosti, že podmínky, při nichž orgán vedoucí řízení toto řízení zastaví (popř. může zastavit), jsou taxativně vypočteny v příslušném procesním předpise. Nejsou-li naplněny, musí orgán meritorně rozhodnout. Z tohoto hlediska lze systematickým výkladem dospět k závěru, že ani podle staré úpravy nemělo být řízení po uplynutí funkčního období zastaveno. Takový výklad se nepříčí ani účelu řízení (viz disent I. Janů).\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-03 22:44\nTo si nemyslím. Nedostatek pravomoci řízení vést má za následek zastavení řízení, ať to je nebo není výslovně u praveno.\n0 # David Schmidt 2013-04-04 09:51\n0 # Anonymní 2013-04-04 09:54\nVážený pane Pecino. Pan Novotný má samozřejmě pravdu. Výslovný zákonný příkaz (pověření) Ústavnímu soudu vést řízení ve věci velezrady k řádně podané ústavní žalobě senátorů v právním řádu je zakotven a tento není výslovně zákonem omezen ustanovením, které by přikazovalo zastavit řízení v případě ukončení mandátu uplynutím funkčního období. Je to jednoduché. Takže o nedostatku pravomoci ÚS vést dané řízení nemůže být řeči. Kdo to nechce vnímat, ten to neuvidí. Podle vašeho přístupu, by bylo možné tvrdit, že nelze stíhat např. člena představenstva po uplynutí jeho funkčního období, protože v trestním řádu není výslovně uvedeno, že trestní řízení např. pro zpronevěru (nebo obecně) se zastavuje v případě, že obviněnému skončilo jeho funkční období. Vaše pojímání práva je stejně účelové jako v případě ÚS. K dosažení požadovaného výsledku vytváříte konstrukce, které by Vás v jiném případě ani nenapadly. Ostatně tohle je metoda téměř všech právníků (advokátů i soudců).\n0 # David Schmidt 2013-04-04 09:56\nAle to je kruhová argumentace. Nejprve si řeknete, že je dán nedostatek pravomoci, tudíž stará textace nejenže nedává smysl, ale je obsahově protiústavní.\nSprávný postup je opačný: zákon připouští, že je rozhodný skutkový stav v době zahájení řízení (neboť pozdější abdikace nehraje roli), tudíž čl. 65 odst. 2\n"Prezident republiky může být stíhán pro velezradu"\n(i)"Prezident republiky může být žalován pro velezradu"\n(ii)"Prezident může být odsouzen pro velezradu"\nStará textace jasně vychází z výkladu ad (i), je tudíž pro Ústavní soud závazná.\nA je-li ztráta funkce z hlediska pravomoci soudu irelevantní, platí závěr, že důvod zastavení řízení musí být pozitivně stanoven. Tj. podmínky řízení stanovené zákonem mohou být negovány opět pouze zákonem.\nTo neznamená, že takový důvod musí být stanoven výslovně (že je vyloučena analogie "věčné koma je obdobné úmrtí"), a to je právě smyslem staré textace zákona zmiňující jen abdikaci. Zákonodárce výslovně nejmenoval důvod "zánik funkce", ani výslovně nestanovil, že zánik funkce takovým důvodem není, neboť to by bylo legislativně technicky zbytečné, zákonodárce pouze demonstroval, co takovým důvodem není, aby zabránil extenzivnímu výkladu.\nŽe myslel pouze na abdikaci, je dáno tím, že uvažoval prezidentsví modelově pouze v mezích konfliktní situace: prezident se může vyhnout stíhání abdikací, tudíž výslovně zdůrazníme, že toto nelze. Že není v této demonstraci zmiňována právní událost zániku funkce, je s ohledem na již zmíněnou legislativně technickou "zbytečnost" jednoduché: je-li účelem zákona být prevencí pro abusu práva, je akceptovatelné, že adresátem není i "Superman", který by v tomto ovlivnil časoprostor...\nJe pochopitelné, že když zákon vytvářeli, tak řešili spíše, jak zabezpečit, aby se prezident vlastním jednáním a s přispěním soudu nedostal z odpovědnosti, než aby pracovali s premisou Supermana, který by byl též adresátem tohoto antiabusního účelu.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 12:53\nDS: To je velmi umělá a absurdně složitá konstrukce. Je-li něco jistého, pak že zákonodárce takto neuvažoval.\nOstatní: Jestliže se tak hluboce mýlím, těší mne pouze to, že společně se mnou je na stejném omylu většina ústavních soudců. A ještě jste zapomněli zdůraznit, že důvodem mého omylu je, že nemám právnické vzdělání\n0 # David Schmidt 2013-04-04 13:19\nÁ, došly argumenty.\n0 # Anonymní 2013-04-04 13:41\nVážený pane Pecino. Budete se divit ale právní vzdělání často shledávám jako za určitý druh morální deformace osobnosti některých jedinců. Mnohdy mi přijde, že právníci si myslí o ostatních, že zrovna spadli z hrušky, a že jim mohou nakukat, co se jim zlíbí, a že k tomu stačí použít několik krkolomných vět a právních pojmů.\nJinak, argumentace typu "většina ústavních soudců zaujala stejné stanovisko jako já" zjevně není platná v diskuzi, jejíž předmětem je právě otázka, zdali tito soudci rozhodli správně.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 13:48\nNikoli, pouze se tak bráním před útoky typu, že můj názor je to nejblbější, co bylo řečeno od vynálezu kola.\n0 # David Schmidt 2013-04-04 13:51\nTP: "většina ústavních soudců zaujala stejné stanovisko jako já" Což je vskutku argument jak Brno, pokud máte na mysli ty, "kteří mají pravdu, i když se mýlí".\n0 # Anonymní 2013-04-04 14:45\nVážený pane Pecino. Braňte Vaše názory, ale věcně a smysluplně.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 15:09\nDS: Je to argument proti útokům typu, že můj článek je nebetyčná pitomost. Samozřejmě i většina ústavních soudců se může mýlit, nicméně se snažím vysvětlit, proč si to v daném případě nemyslím.\n0 # Anonymní 2013-04-03 19:17\nMně by zajímalo, jak právníci "v srdci" nesou, že právo u nás (asi i jinde?) má jen velmi málo společného se spravedlností. Že je zhusta spíše bezprávím, zvůlí těch, kteří drží moc. Že nevítězí pravda, ale ten, kdo má v ruce delší klacek. Že můžete mít tisíckrát pravdu, dokonce zákon na své straně, "lepší" právní názor, propracovanější, logičtější, podloženější, ale přijde někdo s "delším klackem", vybere si jakoukoli formální záminku a "proti rozhodnutí není žádné odvolání".\nV "normálním" oboru není nic jako svatá pravda. Znalosti a zkušenosti se vyvíjí a když se rozvojem objeví nové poznání, okamžitě se aplikuje a když je lepší, než dosavadní, tak převládne. Vše se neustále přezkoumává, vylepšuje.\nMně by to osobně asi deprimovalo, nevím, jestli bych to dokázal dělat. Asi to nutně vede jedince k cynismu a celý systém k otázkám typu - "Co to je - tři sta právníků na dně moře?"\n0 # Guy Peters 2013-04-03 19:50\nJá to nesu velice těžce, ale myslím, že v praxi to zase tak špatné není. Tomáš Pecina mi kdysi posílal své případy, takže jsem získal silně negativní náhled na českou justici. Nicméně, musel mě sám upozornit, že je to selektivní výběr toho, co se nepovedlo. Když člověk nezná to, co se povedlo, tak má dojem, že se nedaří nic, avšak to je zkreslený obrázek.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-03 21:32\nV justici, jejíž páteř tvoří komunističtí soudci, je spravedlnost irelevantní věcí. Stojí nesmírné úsilí vyhrát i jasné spory (Kolečkovi, Šafránek, pan Ž. atp.) a rozhodně bych neřekl, že situace "není tak špatná", ať bereme za měřítko cokoliv, včetně Rumunska nebo afrických zemí.\n0 # FORTUNA 2013-04-04 07:32\nad GP, TP 3.4.2013, 21:32\nProblém není v komunistických soudcích. Kdyby byl, docházelo by k veřejným sporům mezi nimi a ostatními soudci. Zákon není jeden pro komunistické soudce a druhý pro ostatní soudce. Problém je systémový, možná genetický a žádné řízení o řízení, procesní postupy, rozsudky o rozsudcích, odvolání na odvolání, pravomocná a nepravomocná řízení, atd., se problému nemohou ani dotknout, naopak, čím aktivnější jsou snahy v tomto směru, tím větší je deka, která problém skrývá. Mirek Vorlický\n0 # David Schmidt 2013-04-04 10:08\nŽijeme přeci, v zemi jejíž předseda Ústavního soudu má krédo "Ústavní soud má vždy pravdu, i když lže.". A nebo takové krédo, v kontextu meritorní diskuze nemá, Tomáši Pecino? :)\n0 # Anonymní 2013-04-04 10:15\nPane Anonyme, doktoři jsou jedna parta. Některým doktorům - lékařům záleží na zdraví pacienta a jiní dělají jen "svou práci". Stejné je to u právníků. Někteří se snaží o spravedlnost a jiní dělají jen "svoji práci". Když nad tím tak přemýšlím, tak to samé se dá napsat o většině lidských činností. Nejhorší ale jsou lidé, kteří otevřeně říkají, že právo nemá se spravedlností nic společného. To je potom jako lékař, který se na lékařský zákrok dívá pouze jako na úkon hrazený zdravotní pojišťovnou.\n0 # David Schmidt 2013-04-04 10:32\nAno, jen si to představme: "Žádné objektivní zdraví neexistuje!", "Lékařství se zdravím nemá nic společného!"... "Lékařství je tím, co pojišťovna proplatí." apod.\n0 # FORTUNA 2013-04-04 11:33\nad Richar, 4.4.2012, 10:15\nAno, právo je to, co je pravé. Co je pravé, je v Preambuli Ústavy. Spravedlnost je to pravé, tedy právo. Je-li právo, je spravedlnost.\nNevím, co si pan Pecina myslí, vypadá to však, že se domnívá, že spravedlnost v česku je něco, co není bráno v úvahu, co je nepatřičné, nevhodné - tedy, že jsme bez práva. Já bych s ním i souhlasil, příčinu však vidím jinde.\nSoudce může lhát, ale nesmí. Možná, že část příčiny aprávního stavu v česku spočívá v nepochopení rozdílu mezi tím co mohu, a co smím. Mirek Vorlický\n0 # Anonymní 2013-04-04 11:58\nMožná situace není tak zlá v situacích, které jsou dostatečně "profouknuté", řešené opakovaně až rutinně, jsou-li vůbec takové. Naštěstí nemám osobní zkušenost a ani mít nechci. Ale stačí mi číst zprávy. Jak je možné, že prakticky každý soudní rozsudek, o kterém média informují, je v odvolacím řízení zrušený, mnohdy i opakovaně? Pokud je to způsobeno špatnou prací soudců, proč nejsou ze svých pozic aspoň ti nejslabší odstraňováni? Ale co když ti "nejslabší" jsou na místech odvolacích soudů a rušeny jsou naopak rozsudky kvalitní? Možná je to způsobeno špatnými zákony, kdy se lze tupě a alibisticky chytit jakékoli formální "litery", aniž je brán v potaz "zdravý rozum"? Je přece jasné, že jsou například situace, kdy je jedna záležitost z hlediska různých zákonů nebo klidně i z hlediska různých částí stejného zákona v konfliktu nebo přinejmenším řešitelná různými způsoby.Nepomohla by jasná hierarchie principů, které mají soudy při řešení pří ctít a podle nich v méně jasných případech rozhodovat?\nLékařství je docela dobrý příklad. Jistě není vždycky objektivní dokonale prozkoumanou a známou disciplínou, ale existují relativně široce uznávané postupy lege artis, které ale přitom nejsou "do kamene vytesané", mění se podle stavu poznání a koneckonců při odchýlení se od nich hrozí lékaři soudní postih. Na rozdíl od soudce, který "ničemu nerozumí" a v jeho věci vydá třeba paskvil. Není žádný "nejvyšší lékař", který by měl vždycky pravdu a nebylo odvolání.\nSledoval jsem v poslední době pár soudních případů (řekněme těch, co se jim věnuje i vp. Pecina) a připadá mi neuvěřitelné, nepochopitelné a nesnesitelné, jak byly "vyřešeny", často proti zdravému rozumu. K čemu je takový systém, který funguje proti rozumu, jednou z mála věcí, kterými se lišíme od zvířat?\n0 # Anonymní 2013-04-04 12:34\nOdpovím Vám jen na poslední otázku. Ten systém je často deformován zneužíváním moci některými soudci. Zneužití moci vede vždy k tomu, že taková moc vede k přesně opačnému výsledku, než jaký byl při udělení této moci zamýšlen. Tedy taková moc nejenže je k ničemu (to by bylo ještě dobré), ale navíc i škodí.\n0 # Anonymní 2013-04-04 12:42\nAd Mirek Vorlický.\nRozdíl mezi tím co mohu, a co smím. To už vypadá jako slovní hříčka. Já bych to rozlišil tak, že mohu, co mi není zakázáno a smím, co mi je dovoleno. Potom souhlasím, že se často zapomíná na základní rozdíly mezi veřejným a soukromým právem a nejhorších výsledků se pak dosahuje, když se ty dva principy zaměňují (směšují) nebo se dokonce ignorují.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 12:55\nKomunističtí soudci nejsou jediným problémem justice, pouze jedním z největších. Člověk bez morálních zásad, který kvůli svému prospěchu nebo "kvůli dětem" vstoupil do takové strany, je morální invalida, který nemá v taláru co dělat.\n0 # Anonymní 2013-04-04 13:43\nNapadl mě jeden přměr, myslím, že docela vhodný:\nPrávo je jako islám\n0 # FORTUNA 2013-04-04 14:01\nad Richard,4.4.2013, 12:24 Děkuji za reakci.\nMohu = jsem schopen\nSmím = mám-li soudit, moje svědomí mi zakazuje lhát, tedy smím jen pravdu. Byť neznám text soudcova slibu, určitě slib obsahuje slova ve stejném smyslu, na zdůraznění věci.\nPotom, co soudce smí a nesmí nemůže být otázka zákazů či zákonů, neboť on rozhoduje, co zákon znamená. Rozlišovat mezi právem veřejným a soukromým již vůbec nelze, neboť právo je pravé a to může být jen jedno.\nPozn. Zákaz zákonem není záruka, že se něco nestane, ale aby se vědělo, co se nesmí.\n0 # FORTUNA 2013-04-04 14:15\nad TP, 4.4.2013, 12:55\nNesouhlasím. Pan Pecina odvádí pozornost od problému. Komunističtí soudci nejsou problémem justice. Jedním problémem pro spravedlnost v česku jsou soudci bez morálních zásad, zločinci, soudci prospěcháři, soudci vystrašení, dále soudci, kteří se domnívají, že soudce je zaměstnanec, jako každý jiný úředník státní správy. Mirek Vorlický\n0 # Anonymní 2013-04-04 16:15\nVážený pane Vorlický.\nTakové rozlišení smím - mohu mě nenapadlo. Nicméně asi jme si neporozuměli ohledně rozlišení veřejného a soukromého práva. Věřte mi, že rozlišovat mezi právem veřejným a soukromým je potřeba, neboť každou oblast ovládají diametrálně odlišné zásady, přičemž takové rozlišovaní není nikterak v rozporu s Vaší tezí, že právo je vždy jen jedno, a to to pravé ořechové :-).\n0 # Anonymní 2013-04-04 16:48\nNachápu co je na tom nepochopitelné, že žádné objektivní zdraví neexistuje, to je přece zcela očividné.\n0 # FORTUNA 2013-04-04 17:15\nad Richard, 4.4.2013, 16:15\nNo, já měl pouze na mysli lhaní soudce. Je jistě jedno, zda se jedná o věc v právu veřejném nebo soukromém. Jinak, takového rozlišení je třeba.\nJeště k Vašemu, 4.4.2013, 12:42\nVaše pojetí smím/mohu předpokládá člověka, který je v každé své činnosti někým řízen. Moje pojetí předpokládá, že člověk se svobodně rozhoduje a koná v souladu se svým svědomím, přičemž ve stejné svobodě ostatních vidí záruku své vlastní.\n0 # Anonymní 2013-04-04 17:40\nAd Mirek Vorlický\nTady alespoň vidíte, že to není vůbec jednoduché, vykládat různé (i na první pohled jasné) pojmy. Vždy záleží na tom, z které strany je uchopíte a v jaké rovině hodláte výklad učinit.\n0 # FORTUNA 2013-04-04 18:08\nad Richard, 4.4.2013, 17:40\nano pane Richarde, potýkám se s tím skoro každý den...\nna tomto blogu mne to aspoň kromě času nic nestojí.\n0 # Anonymní 2013-04-04 07:59\nJistě by bylo absurdní, kdyby si někdo (např. bývalý radní) myslel, že nemůže být trestně stíhaný za zneužití pravomoci úřední osoby, protože on přece nyní už není úřední osobou, ale běžným občanem. TS\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 12:58\nBezpochyby. Také nikde není napsáno, že radního lze stíhat jen pro trestný čin zneužití pravomoci a trestem může být pouze ztráta funkce radního a způsobilosti opět se radním stát. Jestliže by naopak takový stav byl, pak by závěr radního, že po skončení funkčního období nemůže být dát pro tento speciální delikt stíhán, nebyl zdaleka tak bizarní.\n0 # Anonymní 2013-04-04 16:06\nVážený pane Pecino. Váš názor, že bizarnost Vašeho závěru závisí na druhu a intenzitě sankcí za konkrétní delikt, je téměř bizarní.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-04 16:24\nAni v nejmenším. Jestliže by trestem za velezradu bylo doživotní vězení (což by ostatně lépe odpovídalo závažnosti této skutkové podstaty), chápal bych, že má smysl stíhat např. i presidenta uprchlého. Je-li sankce vymezena tak, jak v platném právu (resp. v právu účinném v době Klausova mandátu) vymezena je, popsané legitimní pochybnosti vznikají.\n0 # Anonymní 2013-04-04 17:28\nVážený pane Pecino, to přece nemůžete myslet vážně. Závažnost jednání označeného jako velezrada je dána samotnou podstatou tohoto skutku a smysl vedení daného řízení by se tedy měl odvíjet od závažnosti postihovaného jednání, nikoli pouze od druhu a výše trestu, který za ně prezidentovi hrozí. Hlavním důvod existence skutkové podstaty ústavního deliktu - velezrady spočívá přece v ochraně demokratického státu, nikoli toliko v možnosti potrestat velezrádce. Navíc sám uznáváte, že trest za velezradu v podobě pouhé ztráty prezidentského úřadu a způsobilosti jej v budoucnu nabýt, není zdaleka adekvátní k závažnosti daného deliktu, takže by vám pokračování v řízení o oné ústavní žalobě smysl dávat mělo.\n0 # Karel Vážný 2013-04-05 00:15\nMyslím, že se mýlíte všichni.\nVzhledem k tomu, že zde je delikt, za který by přináleželo zřejmě doživotí, nebo aspoň dlouholetý žalář a ústava to vidí jinak, pak tedy ústavodárce musel naznat, že zvolením hlavou státu (nebo snad inaugurací) se musí měnit podstata bytí prezidenta.\nNěco jako přepodstatnění v katolické teologii. Vypadá to jako chléb, má to formu chleba (oplatky), ale je to Boží tělo. Přeměnou podstaty.\nZde tedy ústavodárce zřejmě tvrdí: Vypadá jako jeden z nás lidí, ale není jim již. Došlo ke změně podstaty.\nPodobně jako u císaře pána z Boží milosti císaře rakouského, krále českéhou, herského, lombardského a benátského, chorvatského a dalmátského, slavonského, ..., arcivévody rakouského, ... Ale tam to bylo alespoň urozeností. Zde jde o zázrak daleko větší. Volbou se mění podstata.\nProstě prezident už není člověk, je něčím vznešenějším, mohli bychom psát masarykem (jako caesarem, karlem velikým - králem) a jako takového ho prostě nelze uvěznit.\nJe v podstatě z pohledu ústavodárce jakýmsi "elfem" - vznešeným, na něhož je světská spravedlnost krátká a lze ho pouze odvolat, ale k soudu si ho již vyhradila věčnost.\nAlespoň tak lze rozumět ustanovení ústavy, kteroužto nalezenou moudrost do ní vtělili jen o málo méně moudří a vznešení nedotknutelní. (Ač nyní pod tlakem plebsu naznali, že jejich nedotknutelnost je jen časná.)\n0 # Anonymní 2013-04-08 18:02\nPokud vyjdeme z povahy velezrady jako veřejnoprávního deliktu, tak skutečnost, že se v právní úpravě píše o "prezidentu republiky" má jen ten význam, že je tím označen speciální subjekt deliktní odpovědnosti, stejně jako jím je v případě trestní odpovědnosti úřední osoba, voják atd. Není principem soudního, správního ani jiného trestání, že by ztráta zvláštního postavení speciálního subjektu znamenala nestíhatelnost deliktu. Dovozovat toto z charakteru sankce, jejíž uložení hrozí (přičemž vůbec není pravdou, že by uložení trestu za velezradu po uplynutí funkčního období prezidenta nemělo žádný smysl), je zmatení hmotného a procesního práva.\n0 # Tomáš Pecina 2013-04-08 20:20\nKdyby neexistovalo ustanovení § 98 odst. 3 ZÚS, vřele a plně bych s vámi souhlasil. Takto nicméně nemohu a i když netvrdím, že výklad této exempce a contrario je jediný možný, pro jiné nenacházím podklad.\nPepa 24.06.2018 14:24\nPolicie se na Pavla H. zaměřila proto, že odhalila vůz s pozměněným identifikační číslem VIN ...\nNeocon 24.06.2018 13:20\nOsobne? Jako ze na (Anonymnim) foru bych si mel brat neco osobne? Jen jsem napsal, ze na "lajky" se.re ...\nPavel Kamas 24.06.2018 11:21\nČetl jste tuto knihu? www.hitlerovicesi.cz (http://www.hitlerovicesi.cz)


:: OSEL.CZ :: - Transgenní komáři\nVšichni transgenní komáři, pocházejí z jediného předka, kterému molekulární genetici upravili genom tak, aby se stal malárii odolný. K odchování potomků docházelo v laboratoři za optimálních podmínek. Protože bylo potřeba získat dostatečný počet komárů, který by měl šanci uspět v konkurenčním boji o potomstvo, byli transgenní komáři množeni v laboratoři po několik let. Zdá se, že právě tento jejich chov v optimálních podmínkách a příbuzenské páření se jim nyní stává osudným.\nMimo laboratoř se těmto transgenním komárům nedaří v konkurenčním boji o páření uspět. Výzkumnice Andrea Crisanti, která k tomuto zjištění dospěla na základě pokusů prováděných Královskou kolejí v Londýně, používá pro transgenní komáry, v souvislosti s jejich apetitem k páření, výraz: „Pohovkové brambory“.\nAby tito komáři měli, na nějakém konkrétním místě šanci uspět, musí se jich vypustit nejméně milion. A to je další problém. Nákladnost takového projektu činí ze snahy vymítit malárii miliardami laboratorně připravených transgenních komárů, prakticky neuskutečnitelnou záležitost.\nStrategie genetické modifikace komárů byla připravena tak, že komárům v laboratoři byl vpraven gen, který brání parazitu dokončit jeho životní cyklus ve střevě komára a jeho slinných žlázách. Aby se během páření gen šířil, vpravili do komárů další gen – transposon, který se dědí současně s genem odolnosti proti malárii. Na základě statistických výpočtů se soudilo, že již po několika generacích, budou všichni „divocí komáři“ nositelé zmíněného genu a stanou se neškodnými. V praxi to ale vypadá jinak. Gen i se svým nosičem – transposonem funguje podobně jako „koule s řetězem“ na noze odsouzence. Ukázalo se, že dokonce ani přirození mutanti tohoto genu, kteří nutně musí v přírodě samovolně vznikat, se v přírodě také nevyskytují. Přirozený výběr prostě tyto jedince s genetickou zátěží, vyřazuje.\nV laboratoři již byly připraveny čtyři kmeny komárů nesoucí antimalarický gen. Komáři všech čtyř kmenů dopadli stejně. Pokud byli dáni dohromady se svými divokými konkurenty, stačily čtyři generace (v Africe to představuje jedno letní období), a po antimalarickém genu nezůstalo u komárů ani památky!\nCrisanti - autorka projektu přípravy antimalacikých komárů, se ale nevzdává. Je přesvědčena, že neschopnost konkurovat divokým komárům by se dala řešit. V plánu má křížit laboratorně připravené „pohovkové brambory“ s divokými komáry a z tohoto páření vybrat ty komáry, kteří nesou antimalarický gen a teprve ty množit a vypoštět do přírody. Toto přilití „svěží krve“ do příbuzenskou plemenitbou zdegenerovaných komárů, je poslední možnost záchrany ambiciózního projektu.\nKomár rodu Anopheles – hostitel a přenašeč malárie\nČervené krvinky, napadené parazitem se rozpadají\nPodle odhadů Světové zdravotnické organizace se ročně vyskytuje 300-500 miliónů případů malárie a více než 1 milión obyvatel každý rok umírá na malárii. Nejvíce případů v Evropě bývá importováno přistěhovalci nebo cestovateli z malarických oblastí, většinou ze subsaharské Afriky a Indického subkontinentu.\nČlověk se malárií nakazí po pokousání moskytů nebo komárů infikovaných tímto parazitem. Pokud komár poštípá infikovanou osobu, sáním krve přijme mikroskopické částice parazita malárie od infikované osoby, a tím se komár infikuje a stává se potenciálním přenašečem. Parazit malárie se v těle komára musí nejprve rozmnožit (obvykle k tomu potřebuje 1 týden), než se stává rizikem pro další neinfikovanou osobu. Jestliže takto infikovaný komár po zhruba jednom týdnu poštípe další osobu, parazit se z komára přenese krví do nového hostitele (člověka). Parazit pak putuje do lidských jater, kde napadá jaterní buňky, roste a množí se. Během tohoto období infikovaná osoba nepociťuje žádné klinické příznaky. Následně parazit opouští jaterní buňky a napadá červené krvinky. K tomu dochází v průběhu 8 dní až několika měsíců. Jakmile se parazit nachází v červených krvinkách, opět roste a množí se. Zvětšené červené krvinky prasknou, uvolní se parazit, který může snadno napadat další červené krvinky, Přitom se do krve uvolňuje parazitární toxin, který způsobuje klinické projevy malarického onemocnění. Pokud komár poštípe již infikovanou osobu, může po týdnu znovu infikovat další zdravou osobu.\nto mají být referáty


11.2. (13 dnů) – Nechodil s ní, nebyla jeho partnerkou, ale přesto do ní byl až chorobně zakoukaný. Když na koncertu v New Yorku políbila Bianca Devinsová (†17) jiného muže, dostal Brandon Clark (21) žárlivý amok. V něm pak hvězdu instagramu podřezal a krvavé fotky její mrtvoly zveřejnil na sociální síti. K děsivému činu se vrah nyní doznal.\n27.4.2016 – Za ubodání rodičů dnes poslal soud dvaadvacetiletého Vietnamce na 17 let do vězení. Mladík se k činu přiznal, otce a matku loni po dlouhodobých konfliktech podřezal v zázemí jejich večerky v Praze 5. Těla později odvezl do lesa a zapálil, následně je opakovaně přejel autem a ostatky schoval do křoví.\n19.5.2013 – Oženil se s Francouzkou, měli dvě děti, ale jejich vztah nevydržel. Před dvěma lety se rozvedli a od té doby vedli ústní i soudní spory o tom, kdo bude děti vychovávat. Rozvedený Brit (48), žijící ve Francii, se nakonec rozhodl, že když nemůže mít své děti napořád, nebude je mít nikdo. Podřezal jim krky.\n25.5.2013 – Mladého zubatého kluka stoprocentně znáte z některých jeho pozdějších rolí nebo slavných estrádních vystoupení. Navzdory celé řadě talentů trpěl celý život pocitem nedocenění a těžkými depresemi, které velmi brzo vyústily ve fatální závislost na alkoholu, z níž se neúspěšně léčil. Několikrát se chtěl dobrovolně sprovodit ze světa. Spolykal prášky, podřezal si žíly, bodnul se nožem do břicha. Nakonec zahynul opilý pod koly projíždějícího autobusu. Už víte?\n9.10.2013 – Byl nesmírně zamilovaný a k tomu stejně tak zoufalý. Erikovi (26) ze slovenských Bánoviec to s přítelkyní neklapalo a když přišel rozchod, neunesl to. Podřezal si hrdlo, žíly a vyskočil z okna v šestém patře. Nešťastně zamilovaného však hlídali všichni andělé strážní, brutální pokus o sebevraždu totiž přežil.\n6.10.2014 – Australský šéfkuchař Marcus Volke zabil svou Indonéskou manželku Mayang pouhý rok od svatby. Kusy jejího těla policie nacházela po celém jejich bytě – některé byly i v hrncích s chemikáliemi. Podivná kombinace se vařila na sporáku. Volke se před příchodem policie podřezal.\n27.9.2016 – Viktor Kalivoda měl na svědomí život tří nevinných lidí. Takzvaný lesní vrah své oběti střílel na procházkách lesem. Soud ho poslal na doživotí do vězení. Zde strávil pouhé čtyři roky, než si na cele, kde byl sám, podřezal žíly.


Výkup tantalu Konice, výkup tantalu po celé ČR - vykup-medi.cz\nNaše firma je schopná provést výkup tantalu na jakémkoliv místě v naší zemi (například v lokalitě Konice). Znamená to tedy, že pro váš materiál přijedeme na místo dle vašeho přání.\nVýkup tantalu Konice: Tantal je vzácný kov, a proto není překvapivé, že se ve většině případů vyskytuje v materiálech spolu s dalšími prvky. Aby nedocházelo k nadceňování nebo podceňování materiálu, máme připraven přístroj s názvem spektrometr. Výkup tantalu díky němu bude snadnější jak pro vás, tak i pro nás. Ceny za tantal můžeme určit s nejvyšší možnou přesností do jedné minuty.\nNabízíme výkup tantalu ve městech velkých, středních a také malých. Jedna z mnoha lokalit, ve kterých působíme, je město Konice. Seznam všech měst je k dispozici na odkazu níže.\nTantal a další podobné materiály vykupujeme po celém území České Republiky, nejčastěji v lokalitách: Praha, Brno, Ostrava, Teplice, Děčín, Havířov, Zlín, Kladno, Plzeň, Liberec, Olomouc, Konice, Ústí nad Labem, Hradec Králové, Most, Karviná, České Budějovice, Pardubice, Opava, Česká Lípa, Frýdek-Místek, Karlovy Vary, Jihlava, Chomutov, Přerov, Jablonec nad Nisou, Mladá Boleslav, Prostějov, Třebíč, Třinec, Tábor


GraffBeatz - Kolín, podchod Jaselská\n11. 4. 2016 Graffiti duke 応1\nPár nových kousků z podchodu pod ulicí Jaselská v Kolíně. Trubka rules.\n10. 4. 2016 Výstavy pascal 応4\nFanoušci kapely Prago Union by si neměli nechat ujít výstavu KATOLOGIE v prostoru galerie ZEF. Adam Svatoš aka DEPH aka KATO aka TATO zde představuje originály textů ze svého archivu. Naleznete zde známé i méně známe texty nejen Prago Union, ale i...\nGraffBeatz - Náměšť nad Oslavou; Habitat (4.2016)\n8. 4. 2016 Graffiti leeboy\nStav na obvodové zdi společnosti Habitat v Náměšti nad Oslavou. Tato 180 metrů dlouhá zeď je záložní lokací jarní edice Rock Jamu, který proběhne v sobotu 7. května. Hlavní lokací je 135 metrů dlouhá stěna u nádraží (report z března zde).\nGraffBeatz - Vršovice\n7. 4. 2016 Graffiti pascal 応4\nProcházka lokacemi Prahy 10 dle seznamu níže. Zeď před mateřskou školkou v ul. Vršovická, stěny u hřiště školy v ul. Přípotoční, dvě stěny v ul. Vladivostocká (o víkendu většinou zamčeno), portál jídelny ZŠ u Roháčových kasáren a část haly na stolní...\nGraffBeatz - Kladno\n5. 4. 2016 Graffiti jim\nVíkendový průběh zónama města Kladno. Panelová zóna u nemocnice se u nás objevuje poprvé, i když se zde malovalo už v roce 2004 v rámci celoměstského jamu. Následuje stěna Pražanka, která se u nás naopak objevuje vcelku často. Naposled to byl...\n4. 4. 2016 Graffiti 192\nLetos první kontrola zóny v Poděbradech. Předchozí pohled zde.\nGraffBeatz - Těšnov (3.2016)\n2. 4. 2016 Graffiti pictor 応1\nPohled na pražský Těšnov v přelomu února/března roku 2016.\nMichal Cimala - Jarní Model\n1. 4. 2016 Výstavy tacud\nPár fotografií z popup výstavy Michala Cimaly nazvané Jarní model v prostoru galerie Berlínskej model.\nGraffBeatz - Třebíč (3.2015)\n31. 3. 2016 Graffiti ziff\nKontrola stavu na stěně PBS v Třebíči. Jelikož změnou majitele přestala být tato stěna legální to je možná jeden z posledních reportů z této lokace. Tradiční jarní ROCK JAM 16 tedy proběhne 7. května na zonách v Náměšti nad Oslavou.\nGraffBeatz - Ohrazenice (3.2016)\n30. 3. 2016 Graffiti gamut 応1\nAktuální stav jedné ze zón v Ohrazenicích. Situace půl roku zpět je zde.\nGraffBeatz - Hradec Králové\n29. 3. 2016 Graffiti duke\nMonitor lokací v Hradci Králové. Stav na nově zrekonstruovaném Malšáku (Orlický most) po nosníky u nemocnice (most U Soutoku). Pohled zakončen v Novém Hradci Králové a stěně u dětského hřiště zvané Indiánka.\nGraffBeatz - Kolín (3.2016)\n28. 3. 2016 Graffiti pascal 応2\nNa úvod varuji že Kolínem vládnou chicks Bída a Nouze, takže nereptejte nad kvalitou produkce a dejte radši výlet. Povolená stěna je podchod pod ulicí Jaselská (přístup z ul. Smetanova). Skatepark a nadjezd Mnichovická, kde v roce 2013 proběhl...\nFREE SCIM Benefice v klubu Mersey\n27. 3. 2016 Beatzz pascal\nV sobotu 23. dubna vystoupí brněnské rapové kolabo na jednom podiu aby předvedlo jedinečnou show, při které se vystřídají jména jako Tafrob, Morelo, Pasr, Maniak, Disko, Somar, Drone aka Kudi-D, Pretiz a další. Celý večer se navíc ponese v rytmu...\nNěmecko - Spike, Dresden (2016)\n26. 3. 2016 Graffiti duke\nAktuální stav u nízkoprahového centra Spike v Drážďanech.\nGraffBeatz - Plzeň: Plaská, Majakovského, OC Olympia (3.2016)\n25. 3. 2016 Graffiti zyes\nKontrola plzeňských stěn v ulici Plaská u zastávky Majakovského a stěna u parkoviště OC Olympia.\nMADCHILD - LMB, Praha\n22. 3. 2016 Reporty z akcí tuchim\nMadchild; vyhlášený to kanadský hovado. Tvrdý jak krosček na ohryzek. Žhavý jak dračí sluj. Chladný jako led, který mu koluje v žilách. Nevyzpytatelný jako zbloudilej anděl. Úderný jak válečnický sekyry, co má vytetovaný přes celý záda. Návykový jak...\n22. 3. 2016 Kino&Video pascal\nPůl hodiny podzemních akcí z Bukurešti.\nAnsprühen im Spike Dresden (2016)\n21. 3. 2016 Jamy duke\nV neděli 20. března oficiálně odstartovala graffiti sezóna 2016 v nizkoprahovém centru Spike v Drážďanech. Výsledek setkaní mladých i matadorů níže.\nGraffBeatz - Tábor (3.2016)\n20. 3. 2016 Graffiti duke 応1\nPo dlouhé době kontrola stavu stěn v respírku ZŠ Zborovská v Táboře.\nPraha 11 - STREETART 2014\n17. 3. 2016 Jamy pascal\nV rámci pokračující akce Praha 11 Streetart došlo v roce 2014 k vylepšení vzhledu 6 podchodů a 2 trafostanic na Jižním Městě.\nPANTOGRAFFITI JAM 2016 - Šmeral, Brno\nBE 22 ROXY\nSobotní GRAFFITI CHROM JAM v Čelákovicích\nRe-prezentace dobra v pražské Trafačce\nSpěch ve městě ft. Bisco Smith od SCUR


Glamour s kapkou orientu Nábytek, doplňky, textilie | Westwing\nGlamour s kapkou orientu\nDálný východ nepřestává inspirovat. Láká především svou exotikou, neobvyklými barvami a tajemstvím, které se snažíme za každou cenu odkrýt. V této kampani se orient „vkradl“ do elegantního stylu glamour a překvapivě dobře do něj zapadl. Prohlédněte si jakého efektu dosáhlo toto netypické spojení. Nechte se unést kulturou Dálného východu.\nStolek „Double I”, Ø 33, výš. 43 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Elephant II”, 36 x 50 x 43 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Cyprus II”, Ø 33, výš. 47 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Antigua”, Ø 33, výš. 47 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Malta I”, 40 x 40 x 45 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Malta II”, Ø 40, výš. 45 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Malta III”, 40 x 40 x 45 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Portofino I”, Ø 33, výš. 43 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Grey”, Ø 45, výš. 65 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Arianna I”, 43 x 50 x 43 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Lauren I”, 25 x 39 x 53 cm Zkontrolovat dostupnost\nKonferenční stolek „Suri”, Ø 41, výš. 52 cm Zkontrolovat dostupnost\nKonferenční stolek „Sadie”, Ø 31, výš. 59 cm Zkontrolovat dostupnost\nKonferenční stolek „Bellevue”, Ø 44, výš. 53 cm Zkontrolovat dostupnost\nKonferenční stolek „Luke”, Ø 27, výš. 48 cm Zkontrolovat dostupnost\nKonferenční stolek „Luke I”, Ø 27, výš. 48 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Allison”, 50 x 50 x 58 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Allison I”, Ø 50, výš. 58 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Sebastian”, 66 x 127 x 46 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Haverford”, 47 x 47 x 57 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Haverford I”, 47 x 47 x 57 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Allegra”, 47 x 47 x 58 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Simona”, 47 x 47 x 58 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Westminister”, 53 x 68 x 60 cm Zkontrolovat dostupnost\nStolek „Harrison Chatham”, Ø 50, výš. 60 cm Zkontrolovat dostupnost


BEHOLD... THE ARCTOPUS - Hapeleptic Overtrove | Metalopolis\nZveøejnìno: 21. srpna 2020\nZaøazení: Recenze, Diskuse: 1 pøíspìvkù, Hodnoceno: 1x, Zveøejnìno: 21. srpna 2020\nKdyž jste si pøed deseti lety dali do youtube heslo „the worst bands in the world“, zobrazil se vám na prvním místì sestøih, kterému dominovali BEHOLD… THE ARCTOPUS s videem, které zveøejnili jako inzerát pro hledání bubeníka. Od tìch dob našli už tøi odvážlivce, kteøí dokázali základní tandem doplnit. Když mluvím o základním tandemu, tak tím myslím producenta a multiinstrumentalistu Colina Marstona, jenž tu obsluhuje warr guitar, a kytaristu Mika Lernera. Tøetím èlenem a vlastnì i tøetím bubeníkem, který už prošel sestavou této netradièní kapely z Brooklynu, je Jason Bauers. Jeho jméno by vám mìlo být povìdomé, nebo� právì on obsluhuje bicí sestavu u technických šílencù PSYOPUS, což je více než dobrá prùprava pro výzvu, kterou pøijal zde. „Hapeleptic Overtrove“ je vlastnì již druhou nahrávkou, na které se pod hlavièkou BEHOLD… THE ARCTOPUS podílel. A pøitom se aktuální dlouhohrající deska pomìrnì znaènì liší od EP, které vzniklo v roce 2016. V èem?\nHlavním rozdílem je to, že EP bylo pøeci jen v mìøítku této ze øetìzu utržené party mnohem konvenènìjší. Novinka zdaleka není tak hutná, je mnohem více kytarovì upidlikaná a složitìjší na poslech. Mnohem èastìji výsledek zní, jakoby nástroje vedly dialog, kdy si každý razí svoji vizi. Bicí jsou parciální a málokdy mají tendenci držet rytmus. Spíš naopak. Snaží se krájet a oddìlovat. Do celku vstupují spíše jako jakýsi rozhodèí, který píská soubor obou kytarových nástrojù. Krom toho, že je novinka složitìjší na poslech a mnohem více roztìkaná, jde také øíci, že je mnohem atmosfériètìjší. Jestliže „Cognitive Emancipation“ byl chladný a odmìøený technický nálet, co velmi èerpal ze svìta technického death metalu, tak souèasný materiál má tendenci i pøes svoji rozpolcenost mnohem více tlaèit nìjaké emoce. Nástroje na sebe obèas agresivnì štìkají a rezonují velmi agresivními vibracemi, jindy zase švitoøí vzájemnou shodou. Je to hudební dialog, jaký jsem velmi èasto cítil napøíklad ze starých SABOT, kteøí hudební komunikaci pojímali velmi podobným zpùsobem.\nBEHOLD… THE ARCTOPUS ve svém jádru stále operují na stejném území. I tentokráte jde o kombinaci technických instrumentálních pasáží, které si pùjèují dosti z metalu, pøípadnì mají nintendocore nebo až chiptune tendence. Kapela ale nezùstává jen u principù, o které se víceménì otírala vždy. Celkem zajímavým zpestøením jsou témìø ambientní plochy, se nimiž pracují ve skladbì „Perverse. Esoteric. Different“. Dlouho oèekávaná deska tak fanouškùm nezùstala nic dlužna. Opìt jde o velmi netradièní instrumentální technické drama, opìt je tu nìco nového, jen už to není takový šok, jako v roce 2007, na první dlouhohrající desce „Skullgrid“.\nTechnický kaleidoskop šílenství.\nColin Marston - bass guitar, Warr guitar


Bleší trh Romana Hájka: června 2009\nKaždý rok v letních měsících absolvujeme s bývalým spolužákem cestu po zaniklé trati ze Zvoleněvsi do Kladna. Tu první jsme šli s detailním popisem trasy a mapou v ruce. Naše konverzace se ubírala většinou k možnostem pokračování v cestě, a neznajíce zkratky či vhodné cesty, zažívali jsme dobrodružství.\nDobrodružství tkvělo v neznámé budocnosti, v určité nejistotě, nevědomosti. Důležitý byl zážitek - z překonaného pole, přeskočeného potoka, do krve rozdrásných nohou. Sandály se ukázaly jako výsostně nevhodná obuv.\nKdyž jsme letos šli trasu už potřetí, prvek dobrodružství se vytratil. Věděli jsme neomylně, kudy jít a co nás na cestě čeká. Zkracovali jsme si trať nově objevenými (a suchými) cestami. Zároveň si však cesta uchovala určitý rozměr. Změnila se jen její náplň. Nešlo už o dobrodružství, ale o rituál.\nNa rozdíl od dobrodružství, které je převážně smyslově a jehož podněty přicházejí z vnějšího prostředí, rituál vyžaduje naplnění "zevnitř". Rituálu je třeba vtisknout smysluplný obsah, respektive rozměr, třeba ve formě duševního prožitku. I rituál je třeba v přiměřené míře aktualizovat a tím hledat jeho nový smysl.\nV opačném případě hrozí, že se z rituálu stane rutina. Rutinu by v kontextu termínů, které užívám, šlo charakterizovat jako rituál bez vnitřního naplnění, respektive dobrodružství, jež opakováním ztratilo na dobrodružnosti a nenašlo svůj nový smysl. Rutina je vázána na podněty vnějšího světa, nedostává se jí však pomoci z nitra.\nMám pocit, že současná západní společnost v naprosté většině svých činností dávno opustila fázi dobrodružství a zvolna ustupuje i od rituálů. Popisuji v zásadě z jiné perspektivy akcentovaný problém vyprázdněnosti doby. Lidský život je převážně rutinou.\nŽivotní tempo rutinizaci do značné míry podporuje. Člověk však na hledání smyslu rezignuje i v případech, kdy by na místě byl prožitek rituální.\nJeden příklad za všechny - vztah člověka k médiím. Čtení novin býval v počátcích 20. let rituál spojený s návštěvou kavárny, společenskou rozpravou, doutníkem, debatami. Dnes? Rychločtení v metru.\nStejně tak hromadný poslech rozhlasu byl událostí, kdy se celá rodina sešla, aby zachytávala hlasy z éteru (zpočátku šlo samozřejmě o zážitek, dobrodružství). Dnešní převážně kulisový poslech je "vynálezem" posledních zhruba 40 let, spojený hlavně s rozvojem automobilismu (a televize). Ostatně její sledování, v dobách kdy třeba vysílala jen několik hodin denně, bývalo také rituálem.\nTím nechci říct, že daný stav je špatně. Je to prostě tak. Jenom mě napadá, jestli za fází rutiny je ještě nějaká další.\nVystavil Roman Hájek v 20:48 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: ledovcová blecha\nObchodní centrum Oaza, otevřené na periferii Kladna loni na podzim, se hodlá rozrůst o zhruba polovinu své stávající šestihektarové rozlohy.\nPřed deseti dny podal investor Oazy v souladu se zákonem o posuzování vlivů na životní prostředí (č. 100/2001 Sb.) oznámení o záměru stávající objekt rozšířit a zabrat tím dalších zhruba 28 700 čtverečních metrů půdy.\nTo je mimochodem zhruba 4,5 fotbalových hřišť a asi 6,5 kladenského náměstí Starosty Pavla.\nA jen tak úplně mimochodem je to skoro stejná plocha, jakou chce ve středu Kladna zastavět jiný investor (firma Crestyl) úplně (aspoň podle svých slov) jiným typem obchodního centra s přiléhavým názvem Central Kladno.\nAle zpět k Oaze. Od loňského listopadu, kdy bylo centrum otevřeno, žádnou velkou díru do světa neudělalo. Umístěním na kraji města, skladbou obchodů a malou návazností na další služby (kina, squash atp.) je to spíš další z "marketů" a mimo lidí z přilehlého sídliště moc dalších návštěvníků nepřitahuje.\nDostavěním "objektů D a E" se však příliš nezmění. V nových prostorách totiž podle plánů investora vedle dalších menších obchůdků zahnízdí McDonald's a "prodejna spotřební elektroniky". Na své si tak přijdou především řidiči MHD, pro které v Oaze vznikne nové zázemí.\nPodle investora povede rozšíření Oazy ke "zkvalitnění služeb zákazníkům a rozšíření sortimentu a komfortu prodeje v regionu Kladenska", záměr rozšíří "občanskou vybavenost" a zvýší "konkurenci v oblasti prodeje". To je sice moc pěkné, jenom si nejsem tak úplně jistý, zda přesně to Kladno potřebuje.\nNavíc je toho "zvyšování konkurence", "zkvalitňování služeb" a "občanské vybavenosti" vůbec poslední dobou nějak moc. Jen zkuste hádat, co přinese plánovaný Central Kladno? V jeho případě se jako přidaná hodnota za všemi těmi frázemi skrývá ještě plán vystavět pět kinosálů.\nKdybyste se náhodou ptali, kdo bude do těch center chodit, když už teď je tu kupní síla mizerná, obchodů sdostatek a Praha co by kamenem dohodil, řeknou vám milí investoři, že teprve realizováním jejich projektů poptávka vznikne.\nTeprve nedávno jsem si uvědomil, jak je tenhle způsob myšlení obludně zvrácený. Dost dobře se proti němu nedá bojovat, protože je založen na silné víře. Podobné té, že založením blogu vyvolám v lidech potřebu ho číst :-)\nVystavil Roman Hájek v 15:30 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Roman Hájek v 22:11 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nMartin Luther poslal svých 95 tezí do Wittenbergu, kde je vyvěsili na dveře kostela. Já jsem své o mnoho skromnější teze předal úřednici na podatelně našeho institutu. Reformace se (doufám) nechystá.\nMůj dokument nesl vznosné, oficiózní záhlaví "Teze BAKALÁŘSKÉ diplomové práce". Myslím, že všichni vysokoškoláci z ostatních fakult nám kratochvíli vyplňování takového formuláře musí závidět. Na některých fakultách se tento zvyk drží, na jiných funguje v pozměněné podobě a studenti z řady, především přírodovědných, oborů si při vyprávění o "tezích" ťukají nechápavě na čelo.\nHlavně, že už mám jasno ve struktuře práce, jejím rozčlenění na kapitoly a podkapitoly, cílech práce a použité literatuře. Nuže, chybí jen ji napsat. Nebude to ovšem nějaká laciná kompilace už napsaného. V tezi jsem se totiž zavázal použít metody chronologické deskripce, komparace a kritické analýzy. Kdoví, zda vůbec takové metody zvládám, sám si tím nejsem úplně jistý.\nHlavní slovo teď ovšem má akademická rada, která teze posoudí. Inu, důsledně jsem všude psal "média veřejné služby" a ne "veřejnoprávní média", použil jsem řadu formulací hodných vysokoškolského studenta jako "konstituování mediálního systému", "rozbor konkrétní agendy" či "proměny institucionálního rámce". Snad tedy nebudou teze zamítnuty pro svou nedostatečnou úroveň, špatně formulované téma a cíl, špatně zvolenou metodiku práce nebo nevhodně zvolené prameny.\nA jestli ano, v září je půjdu do podatelny přibít znovu.\nVystavil Roman Hájek v 20:11 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Roman Hájek v 21:23 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nNejsem nijak zaujat vůči Hořicím na Šumavě. Malá usedlost kousek od Českého Krumlova se pyšní tím, že je "bránou Šumavy", pospíchající automobilista ji však díky (už pár let) novému obchvatu ani nezaregistruje.\nO Hořicích na Šumavě vlastně píšu jenom kvůli tomu, že tam znám několik lidiček. A vlastně mám také poměrně dobrou představu o obci samotné.\nPřed malou chvílí jsem se v textu o historii fotografie dočetl, že už v roce 1895 Josef Seidl poprvé v Hořicích fotografoval "proslulé pašijové hry". Ba co více, o dva roky později pašije zfilmovala jakási americká filmová společnost jako vůbec první filmový dokument vytvořený v českých zemích. Gratuluju Hořicím.\nJinak jsou Hořice zajímavé snad jen tím, že proslulé pašijové hry drží dodnes. Úctyhodná tradice. A také bych měl upozornit, že jsou to přesně ty Hořice, které nemají vůbec nic společného s hořickými trubičkami (které jsou asi evidované jako evropská značka, takže by se měly psát s velkým Há). Nic si z těch trubiček, milé Hořice nedělejte. My je tady v Kladně taky nemáme. A nemáme už ani trubičky ocelové.\nAno, propadl jsem určité skepsi a pocitu, že my tady v Kladně nemáme vlastně pořádně nic, na co bychom mohli být hrdí. Ale byla to jenom chvilková skepse. O pár stránek dál v tom textu o fotografii jsem se totiž dočetl, že v roce 1905 vznikl v Kladně klub fotografů amatérů Camera, třetí český amatérský fotoklub na našem území.\nA to hned tak někdo nemá ! ! !\nVystavil Roman Hájek v 22:41 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: Kladno, ledovcová blecha\nVystavil Roman Hájek v 19:38 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nIlustrace dětských knih je oborem, na kterém si Češi zakládají a od kterého požadují tu nejvyšší kvalitu. Ostatně právě literatura pro děti je v současnosti jedna z mála, kde se s původní ilustrací ještě v hojné míře setkáváme. Máme s ní spojena především jména jako Adolf Born, Helena Zmatlíková nebo Zdeněk Miler. V posledních letech se ale objevují také autoři noví a sklízejí často uznání nejen čtenářské, ale i odborné. Kladenské Sládečkovo vlastivědné muzeum připravilo na letní měsíce ukázky práce některých z nich. Od 1. června do 20. srpna si tu můžete prohlédnout dětské knížky a ilustrace z produkce nakladatelství Meander, Baobab a Brio.\nAsi největším lákadlem jsou ilustrace Petra Nikla, které se dostaly také na plakát k výstavě. Český malíř, fotograf a divadelník se do širokého povědomí dostal loni, když se jeho soubor „záhadných pohádek“ s názvem Záhádky stal v soutěži Magnesia litera knihou roku 2008. Petr Nikl je ale oceňovaným umělcem už od druhé poloviny osmdesátých let, kdy začal vystavovat. V roce 2005 se pak podílel na realizaci české expozice na Světové výstavě Expo v japonském Aichi. Vedle Záhádek vydal v nakladatelství Meander několik dalších vlastních dětských knížek, jako jsou Pohádka o Rybitince, zatím poslední Jělěňovití nebo Lingvistické pohádky „pro trochu starší, ale ne zas tak moc staré“. Ve Sládečkově muzeu Nikl představí i několik originálních ilustrací připravovaných pro jeho novou, zatím nevydanou knihu.\nVedle Petra Nikla se ale můžete těšit také na tisky výtvarníka a divadelníka Matěje Formana, který rovněž pro nakladatelství Meander ilustroval například knihy Jiřího Stránského Povídačky pro Klárku, Povídačky pro moje slunce či Perlorodky. S nakladatelstvím Baobab zase spolupracuje jeden z našich v současnosti nejlepších ilustrátorů Juraj Horváth, původem slovenský grafik, který za knihu Příběhy z Parní lázně získal v roce 2001 na Lipském knižním veletrhu cenu nejkrásnější kniha světa. Vedle toho byl už třikrát (v letech 2000, 2001 a 2003) oceněn také za nejkrásnější českou knihu. Horváth v současnosti vede ateliér grafiky a ilustrace na pražské Vysoké škole umělecko-průmyslové, dospělí čtenáři ho znají díky grafické úpravě knih Jáchyma Topola.\nVšechny knížky představené v rámci výstavy bude možné ve Sládečkově muzeu zakoupit. Od 8. do 14. června bude navíc na dětském portálu Alík.cz probíhat tematická soutěž k výstavě, jak jinak než o knižní ceny. A pro návštěvníky muzea je také na sobotu 13. června připraven doprovodný program. Během dne bude probíhat výtvarná dílna Lucie Lomové, v rámci které bude možné vyrobit si vlastní komiks. Na další, tentokrát knihařské dílně, si budou moci děti pod vedením paní Sequensové ozdobit knižní záložky. Těšit se můžete také na loutkové představení hry Anča a Pepík v podání pražského souboru Buchty a loutky.\nVystavil Roman Hájek v 23:05 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Roman Hájek v 20:39 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nJeden z výstupů naší stále extenzivnější práce na Kladnu minulém měli možnost vidět návštěvníci Sládečkova vlastivědného muzea v Kladně v rámci Muzejní noci 23. května 2009.\nView more OpenOffice presentations from romanhajek.\nVystavil Roman Hájek v 21:23 Žádné komentáře:\nŠtítky: Kladno, prezentace\nEvropa ověřuje, zda je opravdu multikulturní. A čeští umělci zjišťují, že vietnamská kultura to nemá v Česku jednoduché.\nPo molu přechází modelka, na konci se na chvilku zastaví, zhoupne se v bocích a odchází do zákulisí. Jenže tohle není tak úplně normální módní přehlídka. Nepředstavují se tu střihy, barvy ani látky nastávající sezóny. K vidění jsou naopak žertovné šaty z cedníků, sukně z igelitových tašek nebo oblek z ručníků. Všechno vesměs materiály, které lehce nakoupíte ve vietnamské tržnici. A navíc, v roli předváděčů tu vystupují Vietnamci.\nJe 21. května a v Hale C, bývalém továrním prostoru pár set metrů od vysočanské O2 arény, probíhá česko-vietnamský večer s názvem 9Viet. Jeho cílem je reflektovat současné problémy v soužití mezi Čechy a vietnamskou komunitou. A těch není málo.\nStačí připomenout požár v tržnici Sapa z loňského listopadu a následnou policejní razii mezi vietnamskými obchodníky. Na obě události upozorňuje hudební doprovod módní přehlídky, do něhož jsou zasazeny úryvky z tehdejšího zpravodajství České televize.\n„Je to především legrace, modely jsou záměrně hodně přehnané,“ popisuje jedna z autorek přehlídky Ha Thanh Nguyen, která si jinak nechává říkat Jessica.\nNguyen studuje prvním rokem na pražské DAMU, na střední škole ale studovala oděvní návrhářství. „Nápad na módní přehlídku vznikl z potřeby nějak se vyjádřit k tomu, co se kolem Vietnamců v Česku děje. Chceme představit náš život jinak, aby nás Češi neházeli všechny do jednoho pytle,“ doplňuje.\nKořeny akce 9Viet jsou ovšem mnohem hlubší a nesouvisí jen s požárem a razií v Sapě. Na počátku stojí umělecké sdružení mamapapa, především režisér-scénograf Tomáš Žižka a hudebník a konceptuální umělec Martin Janíček.\nBěhem roku 2007 oba dva objížděli spolu s dalšími evropskými umělci různá evropská města ve speciálně upravené dodávce. V rámci projektu Open Here consTRUCKtions–conNEXTions se snažili zachytit fenomén migrace a vliv národnostních menšin na kulturní život měst.\nJejich pouť začala v Mnichově, pokračovala přes Vídeň, Prahu a Liverpool do Marseilles a skončila, s krátkou odbočkou v Aténách, opět v Mnichově. Projekt se zrodil na půdě mnichovského městského kulturního odboru, který se také pod taktovkou umělecké ředitelky Open Here Judith Egger ujal koordinace všech akcí.\nPutující dodávka se v každém městě proměnila v dočasné umělecké centrum, vždy přizpůsobené specifickým podmínkám místa. Odehrávaly se tu workshopy, projekce, dis-kuse nebo koncerty, dodávka byla místem setkávání, prostorem pro výměnu názorů a bližší vzájemné poznávání.\nPražský program připravoval Divadelní ústav spolu se sdružením mamapapa, Klubem Hanoi a Centrem pro studium migrace. „V naší části jsme chtěli představit vietnamskou komunitu v Čechách, snažili jsme se ukázat, jak vypadá vietnamská kultura, a hledali jsme odpovědi na otázku, proč se z obecného vědomí Čechů takřka vytratila,“ hodnotí akci s odstupem dvou let Tomáš Žižka. Tehdejší program nesl název Za tržnicí a poprvé se při něm setkali lidé, kteří se později stali součástí projektu RákosníCzech. Právě z jeho výsledků vychází i přehlídka 9Viet.\n„Open Here byl vůbec první impuls, který u nás otevíral téma vietnamské kultury. V rámci něj se podařilo získat první vazby s několika vietnamskými umělci,“ vysvětluje Tomáš. Po skončení Open Here se rozhodl získané kontakty využít, navázat na započatou práci a dále ji rozvinout.\nBěhem roku 2008 se tak naplno rozjel projekt RákosníCzech, seriál několika uměleckých dílen, který měl vyvrcholit loni v létě. Hlavním cílem bylo spojit dva kulturně odlišné světy. Na jednotlivých částech spolupracovali vždy jeden český a jeden vietnamský umělec nebo student umělecké školy.\n„Zpočátku jsme vlastně neměli úplně přesnou představu o nějakém výsledném produktu,“ připouští Tomáš. „Zajímalo nás to spojení, vývoj vztahu dvou lidí, kteří na svět nahlížejí hodně odlišně. A byli jsme připraveni i na to, že ten vztah nebude vůbec fungovat.“\nSpolupráce se nakonec docela podařila. Letos v březnu skončil RákosníCzech závěrečnou přehlídkou v restauraci Little Hanoi v tržnici Sapa. Projekt ale volně pokračuje. V rámci večera 9Viet se poprvé představil i mimo vietnamskou komunitu v Sapě.\nNavzdory tomu, že je sobota, v pražské tržnici Sapa vládne čilý ruch. Fotograf Ha Ngoc Linh, s kterým jsem si přišel popovídat o projektu RákosníCzech, pro mne připravil malou bojovku. Podle instrukcí hledám restauraci 999, ale po chvíli se ztrácím v bludišti skladišť a zaparkovaných dodávek. Lidé kolem nosí bedny, telefonují nebo sedí před svými obchody. Každý má něco na práci. Míjím jednu z hal vyzdobenou pestrými, pro Středoevropana nezvykle barevnými cedulemi. Černé pruhy nad okny v prvním patře připomínají, že loni v listopadu postihl tržnici jeden z historicky největších pražských požárů. Na ten se tu ale zřejmě už zapomnělo.\nKonečně se mi podařilo najít určenou restauraci. Znovu volám Linhovi. Vítá mne v malé kanceláři, kde vedle něj sedí ještě další dva lidé. Ve skříni jsou úhledně srovnány desítky šanonů, jen shora se do místnosti dívají dvě panenky v tradičních vietnamských šatech. Každou chvíli tu zazvoní telefon, ostatně Linh má vedle svého počítače srovnané hned tři mobily. O své práci se ale bavit nechce.\nZhruba před třemi lety kontaktoval Linha Tomáš Žižka a představil mu své nápady na mezikulturní projekty. „Dopředu nebylo jasné, co přesně se bude dělat, ale na spolupráci jsem kývl,“ vzpomíná Linh. Původně si myslel, že půjde o projekty zaměřené jen fotogra-ficky. „Jak se ale později ukázalo, počítal Tomáš s tím, že jejich nedílnou součástí bude také hudba a módní návrhy.“\nNa své webové stránky vystavil Linh několik desítek černobílých momentek z ulic Prahy. S citem zachycují město z nezvyklé perspektivy, pracují se světlem, zachycují pomíjivost okamžiku. Mají v sobě vnitřní sílu. Linh ale fotografii nikdy nestudoval, pracovat s fotoaparátem se naučil od kamaráda. „Nefotím profesionálně, ale ze záliby. Koukám na prostý život kolem sebe, někdy fotím portréty. Nejsem nijak svázaný a dělám, co mě zajímá.“\nDíky projektu RákosníCzech mohl svoje znalosti předat dál. Ujal se totiž vedení workshopu s vietnamskými dětmi z nedaleké základní školy Meteorologická, které vyrůstají s rodiči v areálu tržnice Sapa. Naučil je fotograficky vnímat. „Byly to děti mezi dvanácti a patnácti děti, často měly foťák v ruce poprvé,“ popisuje Linh. Několikrát se s nimi sešel a pak je na klasický černobílý film nechal fotit v zásadě, co je napadne.\nLetos na konci března z dětských fotografií vznikla ucelená výstava, jež byla součástí závěrečné prezentace projektu RákosníCzech i přehlídky 9Viet. Linh i Tomáš se shodují, že dětský pohled na všední život je velmi odlišný od perspektivy dospělých. Tomáš výstavu vnímá jako velmi pozitivní obraz prostředí Sapy, obraz světa druhé generace Vietnamců, která se většinou už narodila v Česku. „Oni nevidí, o co tu vlastně jde, nevnímají tu každodenní práci. Vidí něco zvláštního, něco, co je dál,“ říká Linh.\nBrát, co je dobré\nStojíme s Tomášem Žižkou na ochozu před vchodem do Divadla v Celetné. Naproti je Divadelní ústav, kde Tomáš působí. Kolem nás se protahují lidé, které na pavlač zahnal déšť. „Když jsme vymysleli název RákosníCzech, váhali jsme, jestli se to vietnamské komunity nějak nedotkne,“ vypráví Tomáš. „Paradoxně se ale ukázalo, že je to spojení potěšilo. Viděli v tom spojení s češstvím, uznání, že jsou Češi, že jsou jedni z nás. To, jak se k nim většina společnosti staví, je totiž dostává do izolace. Mezi mladými Vietnamci je řada schopných lidí, dobrých umělců, kteří by toho mohli hodně ukázat. Ale oni nechtějí, a je to i naše vina.“\nDruhá generace Vietnamců se podle Tomáše opravdu cítí být spíše Čechy. Žijí tady, pracují, chodí do škol. „Souvisí s tím také to, co u nás zajímá vietnamské umělce,“ vysvětluje. „Jejich kulturní kořeny je moc nezajímají. Chtějí splynout, chtějí dělat to, co my.“\nLinh ale vztah tvorby a kulturních kořenů vnímá trochu jinak: „Nemyslím si, že Vietnamci chtějí splynout. Bereme si prostě z české kultury to, co je dobré. Proč to dělat jinak, když to funguje? To špatné zahodíme. A teprve pak můžeme do kultury promítnout také něco vietnamského.“\nPodle Tomáše se v působení vietnamských umělců u nás projevuje ještě jedno důležité téma – snaha vyrovnat se s tím, jak na ně hledí česká společnost. Svědčí o tom i zmiňovaná módní přehlídka, která paroduje způsob, jakým menšinu vnímají Češi a česká média.\nNavzdory počáteční nejistotě je Tomáš přesvědčen, že RákosníCzech splnil svoje poslání. „RákosníCzech měl velký význam, především pro naši komunitu. Bylo to pro nás znamení, že se o náš život někdo zajímá, že je nám někdo ochotný pomoct,“ hodnotí Linh. Zároveň ale připouští, že spolupráce nebyla úplně podle jeho představ. „Nápad byl dobrý, ale organizace potom trochu horší. My, co jsme do toho byli zapojení, jsme se vlastně navzájem moc nepoznali. Viděli jsme se jen na krátkou dobu, každý dělal svou část. Nebylo to úplně ono.“\nTo „ono“, o kterém Linh mluví, ale zažívá se skupinou mladých lidí, kteří si říkají Vietflirt. V roce 2004 založila skupina Vietflirt stejnojmenné webové stránky, fungující jako diskusní portál pro mladé Vietnamce. Mezi aktivity Vietflirtu však patří také organizování kulturních a společenských akcí, diskoték nebo projekcí.\nNa kontě má dokonce jedno pozoruhodné prvenství. V roce 2006 natočili Linh a jeho přátelé z Vietflirtu krátký amatérský film Love story. Šlo o vůbec první vietnamský film natočený v Česku. Love story je úsměvnou sondou do života vietnamského stánkaře. Tvůrci do ní promítli také řadu stereotypů, se kterými si česká společnost obchodníky spojuje. „Natáčeli jsme ten film jen pro sebe a pro kamarády,“ vysvětluje původní motivaci Linh. Když ale film zhlédl Tomáš Žižka, rozhodl se opatřit jej českými titulky, a nakonec se Love story promítalo v roce 2007 v rámci pražského programu Open Here. Uskupení Vietflirt funguje dodnes, řada z jeho zakladatelů se ovšem vrátila zpátky do Vietnamu, a podle Linha už spolupráce ani výsledky nejsou tak dobré jako zpočátku.\nPeníze, ochota a znalost profese. Těsně předtím, než jsme se v Sapě rozloučili, vysvětlil mi Linh, že právě tohle jsou tři základní podmínky nutné pro rozvoj vietnamské kultury. Největším problémem jsou samozřejmě peníze. Na projekt RákosníCzech získalo sdružení mamapapa od pražského magistrátu 80 tisíc korun, což je podle Linha na akci, která by měla mít větší společenský dopad, moc málo. „Navíc šlo o uzavřenou záležitost, bylo to na rok, peníze se použily, ale na další věci už peníze nemáme,“ doplňuje Linh. „Dotace také svazují. Tomáš se při realizaci musel držet nějakého zadání, nebylo to úplně svobodné.“ I to je jeden z důvodů, proč se nyní umělci snaží organizovat a financovat programy nezávisle na příjmech z grantů.\nPeníze z veřejných rozpočtů jsou navíc pro příslušníky vietnamské menšiny u nás prakticky nedostupné. Podle posledních dat Českého statistického úřadu z roku 2008 u nás sice žije přes 55 tisíc Vietnamců, stále však nejsou uznáni jako oficiální státní menšina.\nMimo to, že nemohou volit, to také znamená, že nemají možnost účastnit se dotačních řízení na ministerstvu kultury nebo kulturních komisích. Veškerá agenda cizinců, i pokud jde o profesionální umělce, spadá pod ministerstvo vnitra. „To ale na kulturní programy nepřispívá, protože jednak té oblasti nerozumí a jednak nechápe, jaký by to mělo smysl,“ upozorňuje Tomáš Žižka. Stává se proto běžně, že se umělci z cizích zemí různě spojují s českými občanskými sdruženími a čerpají zdroje přes ně. A tak se přeci – i když poněkud mimoděk – mezikulturní spolupráci daří rozvíjet.\nOtevřenými plechovými dveřmi nakukují do Haly C náhodní kolemjdoucí. Někteří zů-stávají, aby zhlédli aspoň část dokumentu Martina Ryšavého Země snů, který poukazuje na další problém česko-vietnamských vztahů, eskalující v posledních měsících v souvislosti s ekonomickou krizí. Řada dělníků přišla o práci a není schopna splácet vysoké dluhy. Stávají se obětí pochybných personálních agentur, žijí na hranici životního minima. Přesto se nemohou vrátit zpátky do Vietnamu, protože tam by situace byla zřejmě ještě horší.\nPaní učitelka ze základní školy Meteorologická se zdraví s některými svými vietnamskými žáky a nechává si ukazovat jejich fotografie vystavené v růžových krabicích od panenek. Hale vévodí nabourané pozlacené embéčko, kterému ze zadního okénka čouhá otevřený slunečník.\nNa stěnách visí rákosové rohože jako připomínka negativního označení pro příslušníky vietnamské menšiny. „Naší nevýhodou a nevýhodou každé minority tady v Čechách je, že chování jednotlivce může poškodit úplně všechny,“ říká Linh. Pevně ale věří, že se časem situace změní.\n„Naštěstí propagace toho, co v komunitě děláme, funguje dobře,“ poznamenává Jessica-Nguyen v zákulisí, kde se asi desítka mladých lidí připravuje na módní přehlídku. „Účastní se toho především mladí lidé, ale máme podporu ode všech.“\nZároveň ale přiznává, že ve svém případě by přivítala o něco větší pochopení u rodičů. „Naše komunita je dost konzervativní, většina vietnamských studentů je zaměřená spíše na technické nebo ekonomické školy. Na umění se tu hledí jako na obor nejistý pro budoucnost.“\nNguyen se k projektům sdružení mamapapa dostala teprve loni. Vyhlédl si ji Tomáš Žižka, který je jejím uměleckým vedoucím na DAMU. Kruh se tak symbolicky uzavírá. Nguyen žije v Česku už od čtyř let, a jak říká, je už spíše Češkou. „Vietnamská tradice už ve mně není úplně zakotvená, jsem tak na rozmezí obou kultur.“ Zázemí kulturní komunity si cení a s ostatními Vietnamci spolupracuje ráda. „Nechci na tom ale stavět. Ve své práci se chci dostat někam dál. Jenom v tomhle svoji budoucnost nevidím,“ uzavírá.\nNguyen je jen jednou ukázkou toho, že u nás zvolna dorůstá nová generace sebevědomých Vietnamců. Vietnamců, kteří získali české vzdělání, perfektně se domluví a kteří přejali naše hodnoty. Jejich životním cílem není jen pracovat a vydělávat. Chtějí se bavit a rozvíjet vlastní kulturní aktivity. 9Viet je stále jen první vlaštovkou.\n„Když se do něčeho pouštíme, chceme to dělat ze všech sil, ne jen tak napůl,“ řekl mi Linh. „Chceme do toho dát všechno, protože je to pro Vietnamce dobré a důležité. Musíme se snažit.“\n(Reportáž vznikla pro seminář Novinář a menšinová témata pod vedením doktorky Alice Tejkalové.)\nVystavil Roman Hájek v 22:12 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: kultura, reportáž\nNapsal jsem dopis, a nebyl to dopis ledajaký. Respektive formou a obsahem to byl úplně normální osobní dopis jednoho člověka druhému. Výjimečný byl tím, že to byl můj první DopisOnline.\nRozhodl jsem se využít nové služby České pošty, konrétně tzv. Hybridní pošty. Dopis jsem napsal na počítači u sebe doma, nacpal jsem ho do předdefinované šablony, převedl do formátu pdf a odeslal v podstatě jako běžný e-mail. Za doručení jsem zaplatil pomocí SMS. Připomínám, že jsem se ani na okamžik nevzdálil z domova. Adresátovi o tři dny později mé poselství dorazilo v tradiční papírové formě, pěkně vytištěné. I s reklamním letáčkem na další podobně skvělé služby.\nByl jsem touto technickou novinkou nadšen. Předně jsem si představoval, jak je to úžasně ekologické řešení. Můj dopis, na jehož papírové podobě trvám, může vesele cestovat z Kladna třeba do Ostravy, Luníkova nebo do Hrochova Týnce po drátech či bezdrátově, takřečeno virtuálně, nefyzicky, ve formě nul a jedniček. A tam někde na poště že si ho vytisknou a šťastně doručí. Jinými slovy, dopis nebude muset cestovat v automobilu, vlaku či letadle a zanechá za sebou tedy menší ekologickou stopu.\nPovzbuzen tímto přesvědčením, říkal jsem si, že služba má své opodstatnění, přestože je oproti klasické zásilce násobně dražší. A jsa člověk zvídavý, rozhodl jsem se po způsobu doručování pátrat dál.\nCo říci závěrem. Ve své naivitě jsem samozřejmě Českou poštu (včetně té Hybridní) trestuhodně přecenil. Nic takového, jako decentralizace a ekologická šetrnost systému se neděje. Všechny online dopisy totiž končí v centrále v Českých Budějovicích (zřejmě se vycházelo z předpokladu, že zde chce žít každý). Odtud jsou posílány KLASICKOU cestou.\nNo, ale ten jeden pokus za to stál. Poště patří poděkování aspoň za to, že dopis doručila, přestože jsem na něj napsal špatné směrovací číslo.\nŠtítky: ledovcová blecha, média


výběr zálohy z SGS grantu (Stránka 1) - Co trápí a pálí studenty na FELu - Diskusní fórum FEL\nvýběr zálohy z SGS grantu\nDiskusní fórum FEL » Co trápí a pálí studenty na FELu » výběr zálohy z SGS grantu\n1 Téma vytvořil Miroslav Horký 22.07.2013 10:33:22\nTéma: výběr zálohy z SGS grantu\nJako doktorand mám svůj SGS grant a potřebuji si z něj vybrat zálohu v řádu desítek tisíc korun na zaplacení kolejí a cestovného během zahraniční stáže, na kterou odjíždím za cca tři týdny. Zde je pár mých postřehů z vyřizování výběru zálohy. Doufám, že diskuze poslouží aspoň k nějakému zlepšení.\n1. Po podání první žádosti o vyplacení zálohy jsem zjistil, že jako student, který nemá pracovní smlouvu s fakultou nemohu zálohu dostat, právě proto, že nemám žádnou smlouvu a v případě že bych zálohu zpronevěřil za ní nikdo neručí.\n2. Když jsem se tedy domluvil se školitelem, že zálohu vybere on a tedy se za ní zaručí on, lze takovou zálohu vyplatit jedině v hotovosti, nikoli zaslat na účet, protože neexistuje způsob jak by fakulta zjistila, že peníze na účet dorazily.\nad 1) Nerozumím tomu, proč by student doktorského studia nemohl čerpat zálohu ze svého SGS grantu, například proti nějaké smlouvě o poskytnutí zálohy. ČVUT má jistě své právní oddělení (možná i FEL, nevím) a situace by se za cenu vyplnění a podepsání jednoho papíru zcela jistě zjednodušila. Nebylo by potřeba do celé akce zatahovat školitele, nebo jiné osoby s pracovně-právním vztahem k FEL.\nad 2) Tohle mi přijde jako nehorázna absurdita. Výplaty, stipendia, podpora mobility chodí většině lidí na účet. Je zvláštní, že ekonomickému oddělení není proti srsti posílat výplaty na účet, když nemají kontrolu že peníze dorazily. Nehledě na to, školitel zjistil, že paní na pokladně požadovanou částku neměla a musela pro ní dojít do banky. Takže místo platebního příkazu za pár korun (možná zdarma) musí jedna zaměstnankyně vyrazit do banky pro hotovost a donést ji na FEL, jeden profesor musí dorazit na FEL a hotovost převzít a jeden doktorand dorazit na FEL, převzít hotovost od školitele a cestovat s ní po Praze do své banky. Myslím, že v 21. století by se mohl tento zastaralý systém opustit a celá záležitost by se měla řešit bezhotovostně.\n2 Odpověď zaslal Tomáš Uřičář 22.07.2013 11:06:55\nRe: výběr zálohy z SGS grantu\nStejny problem se bezne resi i v pripade kdy doktorand jede na konferenci, a potrebuje zaplatit vlozne, obdrzet zalohu na cestu atd. Nejedna se tedy o problem vazany jen na SGS, a jako takovy je bezne reseny na spouste kateder FEL. Pravne se to tusim osetruje docasnou smlouvou uzavrenou s doktorandem. Obavam se ze za zminenymi problemy je pouze jista neochota pracovniku Vasi katedry...\nTohle je bohuzel mnohem neprijemnejsi problem. Nesmyslnost vyhradne hotovostniho vyplaceni se navic nejhloupeji projevi ve chvili, kdy jedete do zeme kde neni mozne platit EUR ci USD. Zalohu dostanete hotovostne pouze v nektere z techto dvou men, a pak navic resite kurzy ve smenarnach. Co se tyce SGS - pri vyplate zaloh ocekavejte ze Vam na SGS naskoci dalsi poplatky (bankovni poplatky atd.) o kterych Vas dopredu nikdo neinformuje.\nAle zpet k problemu - osobne mi pripada zduvodneni nemoznosti zasilat penize na ucet jako lacina vymluva... Nicmene z doslechu vim, ze rada pracovniku se jiz nekolikrat v minulosti teto moznosti bezhotovostni transakce zaloh neuspesne "domahala"...\nNejspise se ekonomicke oddeleni boji situace, kdy by zalohu zaslalo na ucet, a dany pracovnik/doktorand by prijeti zalohy zatajil... Ovsem i v takovem pripade jsou dostupne nastroje jak platbu stornovat, problem bude tedy nejspise opet nekde jinde...\n3 Odpověď zaslal Miroslav Horký 22.07.2013 11:29:50\nObavam se ze za zminenymi problemy je pouze jista neochota pracovniku Vasi katedry...\nTomáši (doufám, že mohu tykat, když už jsme si tykali osobně), obě administrativní pracovnice naší katedry měli v dané době dovolenou, takže jsem si žádost vyřizoval sám na děkanátu. Ptal jsem se, zda nelze udělat nepojmenovanou smlouvu (takovou jsem měl při loňském výjezdu na podzimní školu) a odpovědí bylo, že nelze.\nStrach ze zatajení přijetí platby je dle mého názoru nesmysl, to by se zhroutilo celé bezhotovostní bankovnictví, kdyby každý mohl zatajit jakoukoliv příchozí platbu. Souhlasím, že problém bude někde jinde. Proto o tom sem píšu, neb je to věc, která mě trápí a pálí.\nNaposledy upravil: horkymi1 (22.07.2013 11:31:12)\n4 Odpověď zaslal Tomáš Uřičář 22.07.2013 12:31:28\nOn je mozna problem i v tom, ze podobne zalezitosti resi vzdy jednotlive katedry samy, a vypada to ze dekanat v podobnych zalezitostech silne tape...\nJiste, je to nesmysl, ale jako vymluva snadno pouzitelny... Jsem rad ze se alespon na foru tenhle problem znovu objevil, ale obavam se ze po par dnech vyzni opetovne ponekud do ztracena jako rada podobnych problemu... Ale doufejme ze tomu tak nebude...\nNicmene si neodpustim malou jedovatou poznamku. Tahle negativni zkusenost je krasnou ukazkou toho, jake sluzby od dekanatu dostavame za zaplacene rezie z projektu... SGS je sice ve vsech ohledech (soutez/nesoutez atd...) projekt ponekud zvlastni, nicmene rezie se z nej plati v obvykle vysi, clovek by pak ocekaval alespon jistou davku vstricnosti pri reseni podobnych problemu (tim mam na mysli predevsim zminenou "nepojmenovanou smlouvu")\n5 Odpověď zaslal kubr 22.07.2013 17:02:00\nna podobnou otázku s bezhotovostními platbami jsem se ptal pana tajemníka FEL. Až dostanu odpověď, rád ji k tomuto vláknu připojím. Odmítání bezhotovostních plateb na FEL totiž také nerozumím.\nNemožnost vyplácení záloh doktorandům jsem neřešil. Pokud chcete, mohu to otevřít na příštím senátu, nebo se poradit s panem tajemníkem.\n6 Odpověď zaslal Miroslav Horký 25.07.2013 10:20:02\nDěkuji za ochotu, odpověď pana tajemníka i názor senátu by mě zajímaly.\n7 Odpověď zaslal polcatom 25.07.2013 12:50:14\nJe to jen jedna z mnoha absurdit. Dalsi je absence uctu v zahranicnich menach. Neumite si predstavit, kolik zaplatime jako univerzita na poplatcich jen za vymenu z korun na jine meny a zpet. Musi to byt miliony rocne. Stejne je to s platbami do zahranici, banka si uctuje nehorazne (pred 4 leti to bylo 26t za prevedeni 1.3M CZK na eura a poslani do Francie). Kdyz jsem zjistoval, proc mame s miliardovym rozpoctem horsi podminky nez bezny obcan sporici par korun, tak jsem dostal dost sokujici odpoved. Pry mame s bankou vyjednany exkluzivni podminky - ovsem z pohledu rektoratu. Jinak receno, vse co si plati lide "sami", jako jsou tyto prevody, je neumerne drahe. Rektorat ma pak vyhodne velke financni zalezitosti (uroky, atd).\nMimochodem nechapu, proc nemame jako soucast smlouvy moznost vyuzivat zvyhodnenych uctu v bance. Opet logicke - instituce s miliardovym rozpoctem muze pro sve zamestnance vyjednat dobre podminky. Lepsi urok, vyhodnejsi hypoteka, kontokorent zadarmo... Pro banku je to rovnez vyhoda, nebot zamestnanci univerzit jsou obvykle relativne bohati lide...\n8 Odpověď zaslal Miroslav Horký 25.09.2013 08:31:46\nDiky Janu Kubrovi se mi ozval jak pan tajemnik, tak pani docentka Lhotska. Situace se ma tak, ze muj vyber zalohy mel byt vyresen nepojmenovanou smlouvou. Co se tyce vyplaty zalohy pouze v hotovosti, zaslal mi pan tajemnik smernici kvestora c. 103/2012 "Cestovní náhrady při tuzemských a zahraničních pracovních cestách a za přepravu městskou hromadnou dopravou aktualizace č.1 (k 11.2.2013)", kde se v clanku XIII odst. 5 pise: "Cestovní náhrady je možno zaměstnanci vyplatit v hotovosti na pokladně nebo se mzdou, a to za předpokladu souhlasu zaměstnance. Samostatné zasílání na bankovní účty zaměstnanců, nebo složenkou na adresu zaměstnanců je z důvodu snižování nákladů nepřípustné."\nPanu tajemnikovi i pani docentce Lhotske jsem odpovidal vy stylu, ze si nedovedu predstavit ucet, kde vyber hotovosti na prepazce je levnejsi nez prikaz k bezhotovostni transkaci. Nevim, zda ma cenu, aby se tim zabyval fakultni senat, kdyz se jedna o celouniverzitni smernici. Zkusim v nejblizsi dobe napsat Dr. Olsakovi, ktery je predsedou legislativni komise ve velkem senatu, zda by neinicioval diskuzi tam.\n9 Odpověď zaslal slamajan 25.09.2013 11:07:45\n…ze si nedovedu predstavit ucet, kde vyber hotovosti na prepazce je levnejsi nez prikaz k bezhotovostni transkaci. …\nNemělo se na mysli výběr hotovosti na pokladně FEL? Tam by to asi bylo opravdu nejlevnější.\n10 Odpověď zaslal Miroslav Horký 25.09.2013 11:41:36\nHonzo vybíral jsem 70000 Kč, resp. vybíral je školitel (viz výše) a paní pokladní danou částku u sebe neměla, musela pro ní do banky, předala ji školiteli, ten ji předal mě a já ji zase musel dostat na svůj účet. Za takové situace je zcela jistě pro školu levnější zadat příkaz k bezhotovostní transakci (pro odběratele zálohy to platí taky, ale posuzuji teď ekonomickou efektivitu na straně školy). Nehledě na to, že je to i bezpečnější. Samozřejmě se to dotýká problému, který nastínil kolega Polcar a to je nastavení účtu, který ČVUT má.


Hotel Escalade Poiana Brașov | Hotely.cz\nHotel Escalade Poiana Brașov - Rumunsko\nPoiana Soarelui ulice 160, Poiana Brasov (Rumunsko)\nPoiana Soarelui ulice, 160, Poiana Brasov (Rumunsko)\n940 Kč / os. / noc, se snídaní, 11. - 12. kvě\nPokud si zde zarezervujete pobyt, získáte další (7) slevy! Informace » Wifi zdarma, jacuzzi zdarma, využití sauny 60 min zdarma, bezplatný vstup do posilovny na 60 min., biliárd zdarma 60 min., ping-pong 60 min zdarma, papuče zdarma\n60 pokojů, 130 lůžek\nPokoje, služby Komfortně a vkusně zařízené pokoje (60 ks) nabízí Hotel Escalade Poiana Brașov pro hosty, kteří hledají ubytování ve městě Poiana Brasov. Ubytovaným hostům je k dispozici parkoviště bez poplatku přímo u objektu. Pro váš pohodlný pobyt je k dispozici WiFi připojení na internet. Přesný a podrobný seznam poskytovaných služeb (včetně služeb za příplatek) a vybavení pokojů v Hotel Escalade Poiana Brașov naleznete níže ve formuláři při podrobnostech zvoleného pokoje.\nPlatba Akceptované způsoby platby za pobyt: bankovní převod, kreditní karta, hotovost, card de vacanta, tichet de vacanta. Na potvrzení závazné rezervace Hotel Escalade Poiana Brașov požaduje zaplacení zálohyvo ve výši 30.\nHotel Escalade Poiana Brașov - přehled pokojů - přehled pokojů\nFamily Apartman pro 7 os. se 3 ložnicemi\nPrůměrné hodnocení Hotel Escalade Poiana Brașov je 9.5 z 10 celkem dosažitelných bodů (na základě 24 hodnocení).\nBucur Ioan Ovidiu - mladý pár\nMORJAN SORIN - starší pár\nKvalita služeb ubytovacího zařízení Hotel Escalade Poiana Brașov je na vysoké úrovni, dosahuje skóre 9.5/10 podle hodnocení a názorů hostů.\nKaždou rezervaci potvrzuje přímo ubytovací zařízení Hotel Escalade Poiana Brașov


Krbová mřížka moderní 210x420 bílá\nMřížka 210×420 neregulovatelná dodávána včetně osazovacího rámečku pro otvor 180mm x 390mm. Na mřížku může být v případě potřeby přidán ze zadní strany přídavný tahokov pro zamezení „průhlednosti“ mřížky, který může být… Více informací\nKč344 bez DPH\nMřížka 210×420 neregulovatelná dodávána včetně osazovacího rámečku pro otvor 180mm x 390mm. Na mřížku může být v případě potřeby přidán ze zadní strany přídavný tahokov pro zamezení „průhlednosti“ mřížky, který může být přidán na mřížku i dodatečně.\nRozměr mřížky Š. x V.: 42x21 cm\nRozměr stavebního otvoru: 39x18 cm\nPrůchodnost vzduchu ,: 259,2 cm²\nVíce informací Zděř pro mřížku 21x42 od Kč248\nVíce informací Skladem Přídavný tahokov 21X42 Kč123\nVíce informací Skladem Krbová mřížka kovaná 210×210 černá Kč598\nVíce informací Skladem Krbová mřížka kovaná 250×500 černá Kč822\nVíce informací Skladem Přídavný tahokov 21X21 Kč94\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x420 regulovatelná bílá Kč543\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 250x250 bílá Kč352\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x210 bílá Kč304\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x210 regulovatelná bílá Kč432\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x420 antracit Kč416\nVíce informací Krbová mřížka otevřená rohová 65x38 / 38x65 černá Kč1 331\nVíce informací Skladem Krbová mřížka tahokovová rohová 77x55 antracit Kč1 469\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x630 bílá Kč530\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 210x630 regulovatelná bílá Kč689\nVíce informací Skladem Krbová mřížka moderní 250x250 regulovatelná bílá Kč480\nUživatelská recenze produktu Krbová mřížka moderní 210x420 bílá


V USA raketově přibylo nových míst, dolar prudce roste – Roklen24.cz\n13:48 6. listopadu 2015\nStatistika nových pracovních míst ve Spojených státech se v říjnu očima mnoha analytiků zbláznila. Přibylo takřka o polovinu nových pracovních míst, než bylo očekáváno a míra nezaměstnanosti klesla na rovných pět procent. Dolar reaguje prudkým růstem až o 1,5 procenta do těsné blízkosti 1,0700 EURUSD.\nStatistika tvorby pracovních míst mimo sektor zemědělství ukázala číslo 271 tisíc, když očekáván byl přírůstek pouze 185 tisíc míst. Proti srpnovým a zářijovým údajům je to prudké zlepšení a nejlepší data z amerického trhu práce tohoto roku vůbec. Míra nezaměstnanosti v říjnu klesla na 5 procent a její širší míra, která zahrnuje i ty, kdo pracují na zkrácené úvazky jen proto, že plný úvazek nenašli, je poprvé od května roku 2008 pod 10 procenty.\nPro Fed budou dnešní údaje z trhu práce zásadní. Poté, co šéfka Fedu Janet Yellenová připustila zvýšení sazeb v prosinci, tato čísla pravděpodobnost takového kroku zvyšují. Údaje Bloomberg napovídají, že zatímco před dnešním reportem na prosincový růst sazeb sázelo 58 % analytiků a ekonomů, po čerstvých údajích z trhu práce je to 72 procent. Reakce dolaru proti euru tomu odpovídá.