Jakou stranou by měli být Piráti? - Stránky 3 - Fórum Pirátské strany\nJakou stranou by měli být Piráti?\nMírně levicovou (levý střed)\nMírně pravicovou (pravý střed)\nnevím, je mi to jedno, zdržuji se\nCelkem hlasujících: 20 - Celkem hlasů: 58\nRe: Jakou stranou by měli být Piráti?\nPříspěvek od Maria.Vasickova » 09 říj 2013, 11:29\nPavel Mendl píše: Myslím, že je spousta míst, kde je u Pirátů (i ve společnosti) mnohem potřebnější investovat energii, než na diskusi o pravolevém schématu. Nadhodím alespoň ty, které IMHO bezprostředně souvisí s dotazem po orientaci strany:\n1) Uvědomit si, přesně analyzovat a poté publikovat a edukovat lidi\nMyslím, že to s tou edukací tady prožíváme už hodně dlouho. Nevím jak kdo, ale osobně už nemám touhu být edukovaná. Zatím se neprojevil nikdo dostatečně kompetentní, kdo by mohl tvrdit, že všechno ví a zná,ani v pravo ani v levo, takže nevím, kde by na to vzali ti uprostřed, proč by mi kdokoliv měl cokoliv vtloukat do hlavy, byť s laskavou tváří, ale s pocitem, že jsem nemocná a potřebuji pomoct a být vedená. Stačí přestat bojovat a soupeřit, a usilovat o konsenzus.\nHomo Pyratus, Petr.Vileta, Ivo.Vasicek\nDostal poděkování: 9073 poděkování\nPříspěvek od Mikulas.Peksa » 09 říj 2013, 14:24\nŽe tady do toho anketování v rámci poobědní pauzy mluvím...neměli bychom si napřed ujasnit, kdo resp. která sociální skupina má vlastně Piráty volit? Cílíme na studenty, důchodce, živnostníky nebo zaměstnance? Křesťany nebo ateisty? Měsťáky nebo venkovany? Rodiny s dětmi nebo singles? Ona s tím totiž taky souvisí otázka, které sociální skupiny k Pirátům vstupují nebo vstupovat mají....hospodářská politika z toho do jisté míry vychází - každá strana nakonec maže hlavně "těm svým". Když nemaže, tak nejede.\nJinak - připadá mi jasný, že po 7-letém řádění té ODSácko-TOPácké formy pravice, která se v Česku objevila, se bude typický na poměry přiměřeně nasraný Pirát vymezovat prvoplánově vůči pravici. Nepochybuju o tom, že v roce 2020 bude po 7 letech řádění té socansko-komančsko zemanovské levice poměrně pravicový. My nejsme a priorně ani pravičáci, ani levičáci, takže prostě vystupujeme proti tomu, co zrovna vládne...\nPříspěvek od Adam.Skorepa » 09 říj 2013, 14:33\nLíbí se mi, kolika lidem je to jedno.\ntrinitrofenol, Homo Pyratus, Torento\nPříspěvek od Ondra.kl » 09 říj 2013, 14:41\nMikulas Peksa píše: Že tady do toho anketování v rámci poobědní pauzy mluvím...neměli bychom si napřed ujasnit, kdo resp. která sociální skupina má vlastně Piráty volit? Cílíme na studenty, důchodce, živnostníky nebo zaměstnance? Křesťany nebo ateisty? Měsťáky nebo venkovany? Rodiny s dětmi nebo singles? Ona s tím totiž taky souvisí otázka, které sociální skupiny k Pirátům vstupují nebo vstupovat mají....hospodářská politika z toho do jisté míry vychází - každá strana nakonec maže hlavně "těm svým". Když nemaže, tak nejede.\nNa koho míříme? Na všechny ... Především na ty kteří už mají plné zuby systému kdo maže, ten jede. Chceme jet všichni.\nHomo Pyratus, Maria.Vasickova\nPříspěvek od Mikulas.Peksa » 09 říj 2013, 15:16\nOndra.kl píše: Na koho míříme? Na všechny ... Především na ty kteří už mají plné zuby systému kdo maže, ten jede. Chceme jet všichni.\nA tady bych si právě dovolil oponovat. Já v žádném případě nehodlám mířit např. na zloděje a tuneláře. Nemám v úmyslu mířit na náboženské fundamentalisty. Nemám v úmyslu mířit na lidi sdružené v OSA atd. atp.\nI já chci mířit na všechny, tj. chci stranu, která nebude úzkoprofilová. Na druhé straně, jsem si bezpečně jist, že kdybych svojí babičce nadnesl myšlenku elektronizace státní správy, bude z toho chudák na prášky. Ona je ten typ, který chodí platit složenky osobně a na počítači se bojí i utřít prach. Pochybuju, že by byla ve své generaci sama....myslím, že realisticky vzato těmto lidem případnou elektronizací státní správy můžeme spíše ublížit než prospět (minimálně tím odčerpáme část prostředků od jinud). Pořád si ale myslím, že e-government je dobrá myšlenka - ale prostě rozumím tomu, že tím "mažu" spíše svojí generaci než generaci svojí babičky. Jsem si celkem jist, že například teta mojí babičky, která ještě žije a mimochodem má vyřídilku lepší než Brooch po šlápnutí na kuří oko, nikdy pirátství neakceptuje. Ona je sice na tento systém naštvaná až hrůza, ale transparence nebo e-government prostě nikdy nebudou její šálek čáje.\nPetr.Vileta, Homo Pyratus\nPříspěvek od Roman.Kucera » 09 říj 2013, 16:21\nNa koho míříme?\nNa koho míří křesťani? Na chudáky, nebo na bohaté? Cítíte nesmyslnost těch otázek?\nKřesťani jsou společenstvím lidí, kteří mají nějaký základní světový názor. Věří v Boha a jedné z možných nadstaveb této víry.\nV co věří Piráti?\nPodle mě v to, že myšlenku nelze vlastnit. Takzvané "duševní vlastnictví" je jen prostředek mocných k ovládnutí duší a myslí jiných. A protože Piráti mají svůj mozek a umějí ho používat, nenechají svou mysl nikoho vlastnit. To je základní myšlenka a od té se odvíjí úplně všechno.\nOndrej.dj-bobr.Ulehla, Homo Pyratus, Jana.Syrovatkova\nPříspěvek od Petr.Vileta » 09 říj 2013, 16:37\nRoman Kucera píše: Na koho míří křesťani? Na chudáky, nebo na bohaté? Cítíte nesmyslnost těch otázek?\nKřesťané míří na lidi, kteří více či méně věří, že svět byl stvořen, Darwin neměl pravdu a kdosi nebo cosi řídí veškeré dění\nKomunisté míří na lidi co si myslí, že by všichni měli mít stejně a všichni se budou dobrovolně snažit dělat pro společnost co nejvíce.\nSocialisté míří na podobné lidi, ale připouštějí, že nebudou mít všichni stejně, ale budou určité rozdíly, ovšem ne moc velké.\nVšechny tyto 3 skupiny ale mají společné to, že se snaží nějakým způsobem lidem přikazovat, co smí nebo nesmí.\nPříspěvek od Mikulas.Peksa » 09 říj 2013, 17:09\nRoman Kucera píše: Na koho míříme?\nKřesťané nejsou politická strana. Politická strana je např. Křesťansko-demokratická unie. Ta míří mimo jiné na křesťany a snaží se artikulovat jejich zájmy. Její úspěšnost je do značné míry závislá na počtu křesťanů v populaci. V ČR, kde se ke křesťanství hlásí ca. 10-15 % obyvatelstva, živoří na hranici volitelnosti. V Německu, kde se ke křesťanství hlásí cca 60 % obyvatelstva může sama usilovat o vládní většinu. Samozřejmě to závisí na mnoha dalších faktorech, ale asi každému je jasné, že pokud založím v Česku Šintoistickou-demokratickou stranu, že mé šance na zvolení nebudou úplně dobré.\nJinak samozřejmě s předchozí argumentací souhlasím - Tvojí víru sdílím, bratře\nPříspěvek od observer » 09 říj 2013, 17:17\nNa koho míří? No, nejspíš na ty co chtějí mít na všechno nárok zadarmo, i na důstojný život bez vlastního přičinění. Petr Vileta to vystihl přesně, přitahuje to zejména ultralevičáky, takže na pravolevé ose je strana jasně levicová.\nPříspěvek od Karel.Fuzik » 09 říj 2013, 17:53\nNikdy bych nevěřil, že tady najdu takhle vyhrabanou diskuzi. Co tím levo-pravým rozložením myslíte?\nBankovní socialismus pravičáka Klause? Privatizaci bankovního sektoru levičáka Zemana? Kapitalizaci svých kontaktů levičáka Grosse? Nebo zvyšování DPH pravičáka Kalouska? Nebo dokonce státní kapitalismus levicových extrémistů z KSČ? Buď hulíte málo nebo až moc . . .\nPro nově příchozí jednu z premis při zakládání strany: Piráti nejsou jen vlevo nebo vpravo. Plně si uvědomují, že žijí ve 3D a proto se pohybují také nahoře a dole i vepředu a vzadu.\nTito uživatelé poděkovali autorovi Karel.Fuzik za příspěvky (celkem 5):\nFrantisek.Navrkal, Mikulas.Peksa, Ondrej.Profant, Maria.Vasickova, Michal.Ketner


Ceny povolenek ČRS a MRS na rok 2021. Celosvazová mírně zdraží – Rybářství - s námi vás rybaření chytne\n12. října 2020 délka 2 min\nSezona se pomalu blíží ke konci a mnozí z vás už přemýšlí nad tou příští. Kolik budou stát příští rok povolenky? Cena většiny krajských povolenek Českého rybářského svazu a povolenek Moravského rybářského svazu se nezmění. Celosvazová mimopstruhová povolenka zdraží o 50 Kč.\nI když je do nového roku ještě hodně daleko, Český rybářský svaz i Moravský rybářský svaz už znají ceny povolenek na příští rok. Nemusíte se bát, žádné velké zdražování se konat nebude.\nPokud si kupujete celosvazovou mimopstruovou povolenku, pak si oproti loňskému roku připlatíte 50 Kč. Cena pstruhové povolenky zůstává stejná.\nO stejnou částku (50 Kč) naopak zlevní celosvazová pstruhová povolenka pro mládež a ZTP. Cena celosvazových povolenek pro děti se nemění.\nCeny celosvazových a celorepublikových povolenek pro členy Českého a Moravského rybářského svazu.\nV územních povolenkách došlo také k malým změnám. Středočeský územní svaz například zrušil jednodenní a týdenní i měsíční povolenky. Místo nich bude v příštím roce prodávat jen třídenní nebo desetidenní. Jihočeský územní svaz zrušil třídenní a desetidenní povolenky pro mládež.\nCelkově v ročních územních povolenkách ke zdražování nedošlo, výjimkou je pouze Východočeský územní svaz, který zdražil měsíční mimopstruhovou povolenku pro dospělé ze 700 na 1000 Kč, roční povolenka zdražila o 100 Kč.\nRoční pstruhová povolenka ve Východočeském územním svazu pro dospělé zdražila o 100 Kč pro mládež a pro děti o 50 Kč.\nCeny územních povolenek jednotlivých územních svazů Českého rybářského svazu pro členy Českého rybářského svazu\nTypy územních povolenek jednotlivých územních svazů mohou být zpracovány do podrobnějších kategorií, než uvádí tabulka. Podrobnější informace získáte na příslušném územním svazu.\nV Moravském rybářském svazu zůstávají ceny povolenek stejné jako v roce 2020.\nODEMČENÝ ČLÁNEK Z RYBÁŘSTVÍ: Hrozivé snížení početnosti migrujících ryb trvale či dočasně žijících ve sladkých vodách


Jak se stát zástupcem pacientů Endo-ERN | Endo-ERN\nPodání žádosti prostřednictvím EURORDIS bude mít za následek pouze oficiální založení ePAG. EURORDIS sehrál klíčovou roli ve vývoji ERNs prostřednictvím směrnice EU o přeshraniční zdravotní péči a vytvořil a Evropskou skupinu pro obranu práv pacientů (ePAG) pro každou skupinu chorob v rámci ERN.\nPředpoklady pro zástupce pacientů Endo-ERN:\nZastoupení, s jasným mandátem, národní organizace pacientů pro (shluk) vzácných endokrinních stavů, jak je uvedeno v jedné z hlavních tematických skupin.\nDobré pochopení anglického jazyka, dostatečné pro odpovídající diskuse a komunikaci.\nZkušenosti/specifické odborné znalosti z pohledu pacienta ve vzácných endokrinních podmínkách nebo v jednom z témat pracovních balíčků.\nJasná informovanost o čase potřebná a dostupná pro aktivity specifické pro Endo-ERN s pravidelnou zpětnou vazbou vůči zastupované organizaci pacientů.\nNěkolik let zkušeností s vedením, podporou a účastí ve skupině na podporu pacientů.\nSkupina pacientů by měla výslovně zaručit kontinuitu zastupování, sledování a šíření.\nDoporučeno pro zástupce pacientů Endo-ERN:\nSkupina pacientů by měla být registrována u běžných legátorů, registrována k odvádění daní (výjimka) a mít veřejně přístupné internetové stránky.\nSkupina pacientů by měla zveřejňovat výroční zprávu o své činnosti a svých financích.\nEURORDIS také zavedl program budování vedoucích kapacit ePAG, který zmocňuje zástupce společnosti ePAG na znalosti a dovednosti, které potřebují k tomu, aby se mohli efektivně podílet na činnostech ERN.


Letošní bilance rizikového povolání – novinařiny. Podle zprávy RSF nejméně 49 mrtvých za tento rok, téměř tisícovka novinářů byla zabita během posledních deseti let. :: Syndikát novinářů ČR, z.s.\nSyndikát novinářů České republiky > Letošní bilance rizikového povolání – novinařiny. Podle zprávy RSF nejméně 49 mrtvých za tento rok, téměř tisícovka novinářů byla zabita během posledních deseti let.\nLetošní bilance rizikového povolání – novinařiny. Podle zprávy RSF nejméně 49 mrtvých za tento rok, téměř tisícovka novinářů byla zabita během posledních deseti let.\nMezinárodní organizace Reportéři bez hranic (Reporters Without Borders - RSF) zveřejnila před koncem roku neradostnou statistiku počtu usmrcených, vězněných či zmizelých novinářů v tomto roce.\nZe zprávy vyplývá, že v souvislosti s povoláním přišlo o život nejméně 49 žurnalistů, shodně po 10 lidech v Mexiku a Sýrii, pět novinářů zahynulo v Afghánistánu, čtyři v Pakistánu, tři v Somálsku. Ačkoli je mrtvých nejméně za posledních 15 let (stejně jako v roce 2003), poprvé jich bylo více v oblastech mírových (29), než v těch válečných (20).\nZvyšuje se také počet vězněných novinářů, jichž letošní statistika uvádí přibližně 390 a téměř polovinu tohoto čísla obstarala Čína (120) s Egyptem (34) a Saúdskou Arábií (32). Nutno též podotknout, že kdyby se do bilance započítával rovněž krátkodobý pobyt za mřížemi, číslo by značně vzrostlo. Z celkového počtu 57 unesených žurnalistů jich bylo přes polovinu v Sýrii (30), dále pak v Jemenu (15) a Iráku (11).\nPřestože za nejnebezpečnější oblast pro naši profesi byl považován Blízký Východ, situace se výrazně zhoršuje v Latinské Americe, kde nejspíše ke 14 zavražděným novinářům přibude do letošní bilance ještě dalších 8 případů, které se zatím ověřují.\nPlné znění výroční zprávy organizace Novináři bez hranic včetně přehledných grafů naleznete v tomto odkazu.


/1/ K reklamaci je nutné ve všech případech předložit doklady o prodeji zboží vystavené prodávajícím kupujícímu - fakturu nebo paragon. Kupující je povinen předat prodávajícímu reklamované zboží úplné, s kompletní dokumentací, neporušené, čisté a v originálním balení. Pokud tak neučiní, je prodávající oprávněn reklamaci odmítnout.\n/2/ Oznámení o zjištěných vadách musí kupující učinit písemně a přidat k reklamovanému zboží. Je třeba uvést zjištěné vady - o jaké vady se jedná a jak se projevují, a nárok, který v důsledku výskytu vad uplatňuje.\n/6.1/ Zařízení je opraveno nejdéle do dvacetipěti dnů.\n- závada byla způsobena nešetrným zacházením, násilným působením na výrobek (náraz, pád, písek, voda, apod.), neodbornými zásahy do přístroje, připojováním jiných síťových adaptérů a přepětím v napájecí síti, poruchami na linkách spojů, nedodržením technických podmínek pro instalaci a provozování, nepostupováním dle návodu a na vady vzniklé v důsledku oprav, které neprováděl prodávající nebo jím pověřená osoba.\nV praze dne 10.3.2004\n02. For Honor\n04. Dungeons CZ\n05. The Elder Scrolls V: Skyrim Legendary Edition CZ\n06. Zaklínač III: Divoký hon - O Víně a Krvi\n08. 18 Wheels of Steel: Haulin\n09. Turning Point: Fall of Liberty\n10. World of Warcraft Battlechest V5


Když schody, tak pořádné | Dům a byt\nHlavní stránka Dům Materiály a technologie Když schody, tak pořádné\nZahradní schody – to je téma, které se řeší již celá staletí. Přesto se v praxi stále setkáváme s výtvory, které odporují zásadám bezpečnosti i zdravému rozumu. Abychom tuto situaci trochu napravili, ukážeme vám, jak vypadá ideální zahradní schod.\nJistý pan Alwin Seifert z Německa věnoval 40 let svého života zkoumání nejvhodnějšího poměru mezi výškou schodu a jeho šířkou. Vycházel z průměrné výšky Středoevropanů a dospěl k matematickému vzorci 2h + a = 63 cm, přičemž „h“ je výška schodu, „a“ jeho šířka. Čím více se součtu 63 přiblížíte, tím lépe. Přehled rozměrů pohodlných schodů naleznete v tabulce.\nZahradní schod by měl být ještě odolnější než schody v domě, protože na něj působí všechny povětrnostní vlivy od horka přes déšť až po sníh a mráz. Proto musí být z materiálu, který je pevný, stabilní, mrazuvzdorný a pokud možno dlouhověký. Nesmí být příliš kluzký, ani za mokra! Zahradní schod musí být také dokonale tvarován – nášlapná hrana by měla být rovná, ale nesmí být nebezpečně ostrá. Ani za vlhka byste neměli sklouznout po hraně. Z předešlého je jasné, že těmto kritériím vyhoví jen dobře opracovaný kámen nebo kus kvalitního betonu.\nBudete-li mít pro stavbu k ruce pár silných mužů, budete překvapeni, jak rychle schody postavíte. Monolitické schody stačí ukládat na připravený podklad bez další složité fixace (myslíme tím hlubší železobetonové patky apod.). Stačí propustné lože z lomového štěrku.\nV krajním případě můžete připravit lože jen z malé vrstvy písku: vlivem mrazu ale často dochází k nežádoucímu pohybu stupňů. Na jaře je pak nutné schodiště opravit, proto tuto technologii nedoporučujeme. Další velkou výhodou je, že monolitické schody se dají v případě potřeby i po letech rozebrat a znovu sestavit. Pokud ale nic neošidíte při samotné stavbě, je trvanlivost vynikající a schody vás snadno přežijí.\nJAK SE DĚLAJÍ SCHODY\nNa pohled jde sice „jen“ o kus betonu, ale zdánlivá jednoduchost je odpovědí na všechny požadavky, které na schod klademe. Správný betonový schod je vyroben z monolitického (plného) železobetonu. Tím je zajištěna pevnost a velká hmotnost, což je v zahradě mimořádně důležité – po správném uložení se opravdu už ani nehne. Pro představu: 1 metr dlouhý stupeň váží kolem 150 kg! Schody se vyrábějí v různých povrchových úpravách. Nejběžnější je hladký, pískovaný a vymývaný povrch. Samozřejmě lze objednat i různé barvy betonu.\nDo pórů vniká voda, mrzne na led a pak způsobuje odlupování vrstev z povrchu. Kromě toho se ve vlhkých pórech uchycují řasy a mechy a schody jsou pak nebezpečně kluzké. Většinou je nežádoucí i změna vzhledu (zezelenání). Pro výrobu schodů se dobře hodí například žula, křemenec, rula, čedič, syenit, tvrdé druhy pískovce, vápenec a mramor. Povrchová úprava kamene může být různá – broušení, pískování, otryskávání, pemrlování…\ne-mail: cezula@cezula.cz , www.cezula.cz\nKAMENICTVÍ JEŽ, spol. s r. o.\nText: Jiří Prouza | Foto: Jiří Prouza, Jana Pyšková, Markéta Klocová | Zdroj: Můj dům 1/2007


Skupina Nova uspěla na Slovensku s další žalobou - DigiZone.cz\nDigiZone.cz » Legislativa » Skupina Nova uspěla na Slovensku s další žalobou\nAKTUALIZACE – Okresní soud v Trenčíně vyhověl v plném rozsahu žalobě CET 21 a uložil společnosti TV-Sat „zdržet se veškerého šíření programu TV Nova a dalších stanic této skupiny“.\n2. 11. 2016 14:49 Jan Brychta\nPodle tiskového vyjádření televize se jedná o první finální pravomocné rozhodnutí soudu, kterým byla jednoznačně prokázána protiprávnost jednání žalovaného. Podle informací serveru DigiZone jde o kabelového a IP operátora TV-Sat z Dubnice nad Váhom. Soud žalované společnosti uložil odstranit veškeré informace o šíření a dostupnosti programů skupiny Nova. TV-Sat má dále povinnost poskytnout společnosti CET 21 informace o způsobu příjmu signálu příslušných televizních stanic a uhradit veškeré náklady řízení.\nVýsledky soudních jednání potvrzují neoprávněnost šíření našich kanálů, ke kterému jsme nedali souhlas. Nadále pokračujeme ve stejných krocích a slovenským divákům nabízíme obsah v rámci mezinárodní stanice Nova International, kterou je možné si pořídit i v kombinaci se sportovními stanicemi Nova Sport 1 a 2, uvedl Petr Horák, zástupce ředitele sekce nových médií a diverzifikace skupiny Nova.\nposlední názor přidán 4. 11. 2016 9:49


Průmyslové nemovitostní fondy a výnosy REIT - Finlord\nNemovitostní fondy REIT (real estate investment trust) zaměřené na průmyslové nemovitosti mají ve svých portfoliích zejména logistická centra. V posledních letech se tomuto realitnímu sektoru velmi dařilo, což bylo do značné míry dané globálním rozmachem e-commerce. Poptávka je v tomto realitním segmentu velmi vysoká a v nejbližších letech ještě stoupne. Jaké možnosti mají investoři, kteří by chtěli do průmyslových nemovitostních fondů investovat v USA, Evropě či v Asii?\nPrůmyslovým nemovitostním fondům se daří od roku 2015\nÚdaje americké NAREIT ukazují, že od roku 1994 do konce roku 2020 bylo průměrné roční zhodnocení průmyslových nemovitostních fondů v USA na úrovni 10,5 % p.a.. U rezidenčních fondů bylo na úrovni 10,7 % p.a. a u fondů zaměřených na zdravotnická zařízení bylo 10,5 % p.a.. Naopak fondy investující do hotelů a ubytovacích zařízení měly zhodnocení jenom na úrovni 3,7 %. V pandemickém roce 2020 si v USA udržely kladnou výnosnost jenom fondy na průmyslové nemovitosti a na infrastrukturu či datová centra.\nZhodnocení investice 1 USD do REIT dle zaměření od roku 1994:\nPřitom až do roku 2015 byla výnosnost průmyslových nemovitostních fondů relativně slabší a byla značně závislá na hospodářském cyklu a úrovni průmyslové produkce. Zásadní změna nastala s nástupem e-commerce. Tato oblast si vyžaduje kvalitní logistické centra s pokročilými službami. Logistická centra nahrazují maloobchodní prostor v kamenných prodejnách. V roce 2015 byl ve světě podíl online prodejů na celkových maloobchodních prodejích 7 %. Momentálně to je už 16 % a do roku 2025 by dle Prologis mohl nastat nárůst na 25 %.\nVyužití logistických center se mění. Postupně se snižuje využití pro průmysl a naopak roste využití pro maloobchod. Korelace poptávky po službách logistických center a průmyslové výroby je ve Spojených státech momentálně na úrovni 0,54, ale korelace s maloobchodními prodeji je na úrovni 0,69. Velmi vysoká je i korelace s úrovní zásob, a to přibližně 0,66.\nPro provozovatele logistických center a potažmo průmyslové nemovitostní fondy je velmi příznivé, že poklesla citlivost poptávky na cenu nájmu. Nájemní náklady na logistická centra tvoří totiž jenom 5 % celkových nákladů na dodavatelský řetězec. Transportní náklady tvoří až 50 % nákladů dodavatelského řetězce, což je také důvod, proč mnoho firem požaduje širokou síť logistických center umístěných blízko k zákazníkovi na okraji velkých měst.\nMezi lety 2017 a 2020 bylo v USA zavřených více než 15 000 kamenných prodejen. Aktivita obchodníků se jednoznačně přesouvá do online světa. Zároveň platí, že moderní online obchod potřebuje až trojnásobně větší logistické centrum než tradiční kamenný obchod. Důvodem je nejenom uchovávání zásob, ale také větší variabilita produktů nabízených e-shopy, vyšší volatilita prodejů a vyšší prostorový požadavek na odesílání balíků oproti odesílání celých palet do prodejen.\nMomentálně je globálně nutná logistická kapacita na úrovni 3,3 metru čtverečního na spotřebitelskou domácnost. S dalším nástupem e-commerce očekává Prologis nárůst až na 4,6 metru čtverečního různých logistických prostor. Samozřejmě ve vyspělých zemích je už teď obrovská logistická kapacita. Kupříkladu v USA je 7,4 metru čtverečního na domácnost, ve Francii 5,6, v Německu 3,7. Naopak v rozvíjejících se zemích je ještě obrovský prostor pro nárůst. Kupříkladu v Číně je 0,5 metru čtverečního logistické plochy na jednu domácnost. Je zcela jisté, že síť logistických center v Asii se bude v nejbližších letech rychle rozšiřovat.\nPrůmyslových REIT (real estate investment trust) se na světových burzách obchoduje mnoho. Největší nabídka je v USA. Oproti ETF je jejich výhoda v tom, že do nich mohou investovat i evropští investoři. Důvodem je jiné legislativní uchopení. REIT jsou z hlediska legislativy společnosti, které jsou jenom speciální tím, že mají ve svém portfoliu nemovitosti. ETF (exchange traded funds) jsou investiční fondy, které drží cenné papíry, a proto musí pro investory vytvářet potřebné informační dokumenty.\nAkcie REIT (nemovitostních fondů) mohou investoři nakupovat u brokerů. Kvůli diverzifikaci investičních účtů je vhodné mít více brokerů. Investiční portfolio si můžete tvořit kupříkladu u Lynx (analýza ZDE), Saxobank (analýza ZDE), XTB (analýza ZDE), RoboMarkets (analýza ZDE). Velmi jednoduché je založení účtu u roboadvisory Portu (analýzy ZDE a ZDE), kde lze velmi jednoduše začít s budováním portfolia pomocí ETF bez předešlých zkušeností s investováním. Noví investoři mají u Portu 3 měsíce bez poplatku za správu, pokud se registrují přes tento odkaz. Alternativně lze založit spravovaná portfolia SaxoSelect (analýza ZDE).\nPro investory jsme připravili i rozbor tvorby portfolia z ETF, kde jsou popsané všechny postupy a nástroje pro vytvoření robustního finančního zázemí. Zároveň je ve školení rozbor daňové optimalizace, která dokáže ušetřit nemalé prostředky. Rozbor je postaven na reálných výpočtech a příkladech.


ŠKOLA NA KONCI ROKU PDF\nDownload "ŠKOLA NA KONCI ROKU 1999"\n1 ŠKOLA NA KONCI ROKU 1999 Doba dozrála k tomu, abychom rekapitulovali končící rok a shrnuli očekávání do kulatého roku Byl to rok, kdy se střídaly úspěchy a neúspěchy. Jednoznačně největším úspěchem bylo zřízení školního hospodářství k , o což jsem usiloval od r Tím skončila anabáze, do níž bylo zapojeno mnoho kolegů, zejména vedoucí praxe p. Harašta, a která stála nepředstavitelné množství práce. Za podtržení stojí, že jsme jeho schválení ministerstvem dosáhli v době, kdy se jiná ŠH ruší, a to hlavně díky tomu, že náš záměr byl ekonomicky průchodný a také díky podpoře ŠÚ, MZe a OAK. Z MŠMT jsme tak letos poprvé obdrželi zvláštní prostředky určené speciálně pro ŠH 100 tis. Kč na provoz a 355 tis. Kč na opravy. Rok zřízení jsme tak "oslavili" tím, že jsme dali ŠH do perfektního stavu. Za velký úspěch lze považovat i to, že jsme uspěli v tzv. optimalizaci a dosáhli toho, že budeme každoročně otevírat 2 třídy OA a 1 třídu agropodnikání. Náš požadavek byl plně podpořen zejména Úřadem práce, protože naši absolventi mají univerzálně koncipované vzdělání a dosud se stále na trhu práce dobře uplatňují. Poděkování patří také dalším členům komise, kteří naši školu podpořili MěÚ Bruntál (pí. Navarová), OROS (p. Mázer), OkÚ (Ing. Homolková), ale také MZe (p. Olšer) a Okresní agrární komoře (Ing. Nováková), přestože tito členy komise nejsou. Velký posun také nastal v otevírání školy veřejnosti, protože mým záměrem je, aby se škola stala obecným, vzdělávacím střediskem (viz další příspěvek). Velkou radost nám i v tomto roce přinesly úspěchy, kterých naši žáci dosáhli v různých soutěžích. Za vyzvednutí stojí zejména stříbro J. Volocha ze soutěže Valašský datel. Bohužel ne všechno se nám podařilo. Velkým zklamáním bylo nepovolení ekologického oboru, který má v naší oblasti určitě své místo. Zklamání o to větší, že jsme získali všechna potřebná doporučení a proto jsme povolení považovali za velmi pravděpodobné. Také to, že jsme otevřeli pouze 1 třídu OA je nepříjemné. Hlavní příčinou bylo to, že se žáci ZŠ na OA přihlásili sice ve velkém počtu, ale převážně až na 2. termín přijímacích zkoušek, tím jsme dostali povolení k otevření pouze 1 třídy. V konečném důsledku tato skutečnost dopadla nepříznivě na samotné žáky ZŠ, protože jsme nemohli uspokojit ani žáky, kteří měli školu na 2. místě, ani ty, kteří projevili zájem o studium dodatečně proto, že nebyli přijati v obou termínech i když šlo často o žáky vynikající. Abychom této nepříjemnosti předešli, zaměřili jsme se letos více na prezentaci školy a vždy upozorňujeme, že má-li být žák přijat, musí se přihlásit na 1. termín. Letos na základě předběžného zájmu žáků máme povoleny 2 třídy OA a 1 třídu agropodnikání, prostor pro přijetí bude tedy dostatečný, takže budeme moci přijmout i žáky mimo okres, kde podle předběžných výsledků zájem o naši školu potěšitelně vzrůstá také díky tomu, že jsme letos udělali více v prezentaci naší školy. Poslední nepříjemností je nedostatek peněz, který sice naštěstí zatím nevedl k tomu, že bychom museli omezit nadstandardy, které škola žákům poskytuje, ale museli jsme sáhnout k poměrně drastickým úsporným opatřením na provozu školy. Přesto naše hospodaření letos skončí pravděpodobně se ztrátou. Dovoluji si Vás touto cestou také požádat, zda byste nemohli škole vypomoci nějakým sponzorským příspěvkem, nebo jiným způsobem. Osobně Vám garantuji, že tyto prostředky nebudou promrhány, ale použity na udržení nadstandardu. Nastaly také významné personální změny. Školu opustila dlouholetá vynikající učitelka paní Věra Kellnerová, ve výpovědi je stále Ing. Antlová, z CVČ odešel pan Kollár, přijat byl pan Vladimír Reško. Z kuchyně odešla paní Pišková (výpověď) a paní Anna Kačírková (důchod), přijata byla paní Marie Hebláková. Počet kuchařek se tak snížil o 1. Se záměrem zlepšit chod školy byly provedeny také organizační změny. Do funkce pedagogického zástupce byla jmenována Ing. Anna Janečková a do funkce výchovného poradce Ing. Marie Slánská. Zásadní změnu zaznamenala úprava pracovní doby vychovatelů na DM. Všechny změny lze již dnes, po relativně krátké době, hodnotit jako mimořádně 1\n2 zdařilé. Co nového v r. 2000? Předpokládáme otevření 3 tříd, zatímco 1 slabá odejde. Tím se vytvoří prostor pro přijetí 3-4 nových učitelů. Pokud víte o někom šikovném s aprobací JČ, ZEM, MAT, TEV apod., nebo o absolventu VŠZ agronomická fakulta, dejte nám zprávu. O rozvoji školy není možno v příštím roce uvažovat, neboť podle předběžných informací se ekonomická situace ve školství nadále zhorší. Zdá se, že místo rozvojových programů budeme utápět tvůrčí energii v různých úsporných opatřeních, byť půjde již o "úspory za každou cenu". Nezbývá tedy než věřit, že "jednou bude líp" a do třetího milénia (2001) vykročíme tou správnou. Ing. Ladislav Konopka, ředitel školy ŠKOLA JAKO OTEVŘENÁ VZDĚLÁVACÍ INSTITUCE Jsem přesvědčen o tom, že škola nemůže být institucí "sama pro sebe". Žít pouze problémy svých žáků, zaměstnanců, nejbližšího okolí. Škola budoucnosti (nedaleké) musí najít mnohem kratší cestu ke svému městu, regionu, zaměstnavatelům, odborníkům, úřadům ale také k zahraničním partnerům apod. Znamená to nejen, že škola musí vystoupit "mimo zdi své budovy", ale že veřejnost musí vstoupit do života školy. Na realizaci této myšlenky, na jejímž konci se škola stane otevřenou vzdělávací institucí, pracujeme intenzivně od roku Klíčovým momentem úspěchu je postavit školu na takovou úroveň, aby měla veřejnosti co nabídnout, aby se otevírání stalo aktem oboustranným. Žádná snaha o otevírání nepomůže, není-li o vás zájem. Snaha o pozvednutí úrovně je prací skrz na skrz nevděčnou. Musí se víc pracovat, přichází více problémů, někdy i konfliktů. Nesmíte čekat žádnou podporu "shora", kvalita stojí totiž jaksi mimo sféru zájmu, snad kdyby se dala pregnantně vyjádřit čísly. Čísla jsou dnes to jediné oč je zájem: počet škol, žáků, tříd, odučených hodin, zaměstnaných, chybějících peněz. Osamocené "výkřiky" inspekce se účelně nepromítají do chodu škol (snad jen do hodnocení ředitelů). Za této situace musím říct, že vše, čeho jsme doposud dosáhli, je na hranicí možného. Škola se skutečně stává přirozeným otevřeným střediskem celoživotního vzdělávání. Požádali jsme o zřízení Státní jazykové školy, zavedli systém odborného poradenství, tlumočnické a překladatelské služby. Ing. Radka Kotoučková prošla konkurzem a byla proškolena v programu pro provádění ekonomického poradenství a finanční analýzy podniku. Kurz byl bezplatný a probíhal za podpory školy. Jeho absolvování umožňuje škole poskytovat ekonomické poradenství podle norem platných v Evropské unii. Smluvně provádíme správu počítačové sítě na regionálním odboru MZe. Spolu se čtyřmi zahraničními školami se účastníme projektu Socrates, učitelé několikrát získali grant na zahraniční jazykové kurzy. Abychom se mohli plošně zapojit do mezinárodních kontaktů, studuje více než polovina sboru a vedoucích pracovníků cizí jazyky. Letos jsme otevřeli rekvalifikační kurzy účetnictví, výpočetní techniky a několik kurzů jazykových. Zpřístupnili jsme Centrum volného času veřejnosti. Podal jsem 2 projekty v rámci OPRZSŠ, které úzce souvisí s touto problematikou. Přijetí by v jednom případě znamenalo, že CVČ by mohli za velmi přijatelných finančních podmínek využívat žáci ZŠ, či jiných SŠ a v druhém případě by se žáci naší školy mohli výhodně účastnit různých kurzů v rámci vzdělávání mimo vyučování. Do této oblasti také patří rozvoj kontaktů s polskou ZSE Opole, systém organizace praxe, kdy se žáci OA i SZeŠ dostávají do různých firem nebo vedou školní prodejny, kde se dostávají do kontaktu s veřejností, zapojení žáků do soutěží, pořádání kulturních akcí i pro veřejnost atd. S tím vším souvisí taky mé největší "pracovní" přání do nového roku Postoupit zase o kus dál, přiložit další kaménky na mohylu obecné vzdělanosti. To, že jsou ve škole kolegové, o něž je možno se plně opřít, dává tomuto přání poněkud jinou dimenzi, jeho splnění je totiž, na rozdíl od jiných přání, plně v našich rukou. Ing. Ladislav Konopka, ředitel školy 2\n3 VZDĚLÁVACÍ KURZY Naše škola získala pověření Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy pro vydávání osvědčení o absolvování těchto rekvalifikačních kurzů: obsluha osobního počítače vedení jednoduchého a podvojného účetnictví s využitím počítačových programů administrativní práce. V letošním školním roce jsme prozatím otevřeli kurzy obsluhy PC a účetnictví. Osvědčení o absolvování, které frekventanti kurzů obdrží, mají celostátní působnost a slouží nejenom jako doklad o doplnění potřebné kvalifikace uchazečů o zaměstnání, ale i jako doklad pro udělení živnostenského oprávnění. Naše škola také pokračuje v kurzech výuky německého a anglického jazyka a to na všech úrovních znalostí - od začátečníků až po značně pokročilé. Nově umožňujeme individuální výuku, kdy si organizace zaplatí celý kurz pro své zaměstnance a výuka probíhá ve dnech a hodinách, které si organizace určí sama. Další novinkou je kurz pro přípravu k přijímacímu řízení na VŠ z matematiky, který je zatím využíván pouze našimi studenty, což je škoda, protože soukromé doučování přijde podstatně dráž. Pro výuku byli vybráni kvalitní lektoři, v kurzech využívají veškerou techniku, kterou má škola k dispozici - PC, video, audio. Například jako jediný subjekt v Bruntále učíme vést účetnictví nejenom ručně, ale i na počítači. Ceny kurzů jsou nízké. Naše kurzy v současné době navštěvuje 75 frekventantů, z toho 66 je samoplátců, 9 má dohodu s Úřadem práce v Bruntále. Počet účastníků není konečný, protože kurzy je možno při případném zájmu otevírat opakovaně v průběhu školního roku. Zveme i vás. Ing. Anna Janečková, zást. řed. pro PgÚ STÁTNÍ JAZYKOVÁ ŠKOLA V říjnu 1999 jsme požádali MŠMT prostřednictvím Školního úřadu v Bruntále o zřízení Státní jazykové školy (SJŠ). Systém kurzů bude uspořádán tak, aby účastníci (i naši žáci) mohli na naší škole skládat státní jazykové zkoušky. Vyučovat se bude angličtina, němčina, francouzština a ruština, výhledově také španělština. Výuku budou zajišťovat naši učitelé a externisté. Se zřízením se počítá od školního roku 2001/2002. Účastníci jazykových kurzů, které letos pořádáme, budou po zřízení SJŠ administrativně převedeni do SJŠ. Co otevření SJŠ bude pro naši školu znamenat? Provoz SJŠ bude hrazen výhradně z kurzovného, stát nebude platit tedy ani korunu, jedinou změnou bude pouze to, že nám přibude množství organizační práce navíc. Další optickou změnou bude změna názvu školy na poněkud krkolomný "Obchodní akademie, Střední zemědělská škola a Státní jazyková škola". Ptáte se proč tedy školu vůbec zřizujeme? Tuto aktivitu je nutno jednoznačně chápat jako službu veřejnosti. Má-li se prosperita regionu odvíjet od rozvoje turistického ruchu, je nutno intenzivně odstraňovat jazykové bariéry. Zřízení SJŠ bude mít pro jazykové vzdělávání v naší oblasti zásadní význam. Jako jediná instituce v okrese, budeme poskytovat mimoškolní lingvistické vzdělání se státem garantovanou kvalitou. Škola tak udělá další krůček na cestě k cíli stát se špičkovou, veřejnosti otevřenou výchovně vzdělávací institucí. Kdo sleduje náš vývoj ví, že jsme od startu (1990) urazili pěkný kus cesty. Ing. Ladislav Konopka, ředitel školy 3\n4 ŠKOLNÍ HOSPODÁŘSTVÍ V minulém Zpravodaji jsme Vás informovali o tom, že při naší škole bylo od oficiálně zřízeno školní hospodářství. Ale protože školní hospodářství při naší škole jsme postupně uváděli v činnost i bez oficiálního požehnání, mohli jsme v měsíci srpnu sklízet ječmen a v září brambory. Nebyla to naše první sklizeň, ale byla to naše první sklizeň na pozemcích vlastního školního hospodářství. Úroda byla průměrná. Důvodem byly vyčerpané pozemky, které postupně budeme uvádět do řádného stavu a počasí letošního léta, které nepřálo zejména okopaninám. Celá úroda byla prodána kromě sadby brambor, které máme dostatečné množství i na plánované rozšíření výměry v příštím roce. V současné době pozemky, řádně ošetřeny, spí zimním spánkem, ale my ne. Provádíme opravy mechanizace na příští sezónu a obhajujeme existenci našich traktorů, protože někdo dospěl k názoru, že když jsme mohli mít traktory bez hospodářství, můžeme teď mít hospodářství bez traktorů. Naopak potěšitelné je, že i za této svízelné finanční situace, která ve školství panuje, jsme poprvé dostali příspěvek na jeho provoz (100 tis.) a na jeho opravu ve výši 355 tisíc Kč. Díky tomuto mimořádnému příspěvku jsme provedli opravu a nátěr oken, nátěr krytiny střechy a opravu fasády a zdiva. Všechny práce byly provedeny v období červenec-září 1999 firmami na základě výběrového řízení. Školní hospodářství jsme tak mohli, byť neoficiálně, otevřít docela slavnostním způsobem. Lubomír Harašta, vedoucí praxe Hana Zerzavá, hospodářka školy PREZENTACE ŠKOLY Prezentaci naší školy byla v letošním roce věnována zvláštní pozornost, protože loňský školní rok ukázal, že mnoho žáků ZŠ, a to nejenom z našeho okresu, projevilo zájem o studium na naší škole ve druhém kole přijímacího řízení. Díky tomu bylo ŠÚ v Bruntále rozhodnuto, že otevřeme pouze jednu třídu OA a agropodnikání a proto již nebyla volná místa pro uchazeče, kteří uváděli naši školu na druhém místě. Z tohoto důvodu bylo rozhodnuto představit naši školu nejenom na všech ZŠ v okrese, ale i na 39 vybraných školách okresu Olomouc, Opava a Šumperk. Na školy v okrese Bruntál byli vysláni naši studenti. Pozvali žáky devátých tříd na den otevřených dveří a na prezentaci škol, konanou v Bruntále a v Krnově. V druhé fázi navštívili své bývalé spolužáky přímo ve třídách, kde mluvili s vážnými zájemci o naši školu, předali jim materiály a odpovídali na případné dotazy žáků. Ve většině škol byli přijati velmi vlídně řediteli škol i výchovnými poradci a jejich vystoupení byla hodnocena kladně. Těší nás to o to více, že tím studenti prokázali zájem na dobré pověsti školy a na jejím perspektivním rozvoji. Všem byla udělena pochvala třídního učitele jako poděkování za práci pro školu. V současné době probíhají na základních školách třídní schůzky, z některých jsme dostali pozvání, aby naši učitelé promluvili s rodiči žáků devátých tříd o případném studiu na naší škole. Prezentace na mimookresních školách byla svěřena vybraným učitelům a studentům. Kromě několika výjimek jsme byli přijati vstřícně, protože ředitelé škol pochopili, že nechceme konkurovat školám stejného zaměření v jejich regionu, ale že naší snahou je nabídnout jejich studentům šanci na naší škole v případě, že na velkých obchodních a zemědělských školách bude příliš velký počet uchazečů. Naše škola má velmi dobré hodnocení České školní inspekce i vysokou úspěšnost při přijímání na vysoké školy, naši absolventi nemají větší problémy se získáváním zaměstnání. Je proto škoda, že se o naší škole mimo okres tak málo ví. Na závěr bych chtěla poděkovat všem, kteří se na prezentaci školy podíleli a doufám, že akce splní očekávání, které jsme do ní vložili. Ing. Anna Janečková, zástupce ředitele 4\n5 ZMĚNY NA DOMOVĚ MLÁDEŽE O letních prázdninách bylo na DM ubytováno 40 dětí z dětského domova z Ostrova nad Ohří. Pro děti naše škola poskytla letní pobyt v Bruntále. Děti byly spokojeny jak s ubytováním, tak s prostředím celého areálu naší školy. Od došlo k navýšení cen za ubytování a stravu o 100 Kč, celkem o 1300,- Kč měsíčně. Rodiče byli informováni. Od se změnila doba provozu DM. Provoz je nepřetržitý, v každou hodinu je přítomen vychovatel. Od začala úzká spolupráce s pedagogicko-psychologickou poradnou v Bruntále. Od byl přepracován "vnitřní řád DM" pro současné potřeby, důraz byl kladen na ochranu před drogami, i když toto naštěstí není problémem. V příštím roce předpokládáme zvýšení počtu ubytovaných žáků. Hančilová Františka, vedoucí vychovatelka Z ČINNOSTI CENTRA VOLNÉHO ČASU Měsíc září byl spíše přípravným a rozjezdovým. Hlavním úkolem je a ještě několik měsíců bude převedení knihovny do elektronické databáze. Vizí je knihovna přístupná přes internet. Studenti i učitelé školy budou moci přes internet vyhledávat knihy podle autorů, předmětových a obsahových hesel. Při vytváření databáze knih pomáhají studenti uvolnění z výuky. Velkou pomocí jsou necvičící studenti, kteří zadávají údaje o knihách do databáze. Díky ochotě pí. Flosové a pí. Kotoučkové, jde práce zdárně kupředu. V říjnu byla na centru přednáška "OBŘADNÍ PITÍ ČAJE" pana Pokorného z Olomouce. Netradičnost přednášky a poutavé téměř dvouhodinové vyprávění se setkalo s velkým úspěchem u studentů. Na listopad je plánovaná přednáška "Deštné pralesy a zemědělství v Africe". Reško Vladimír, správce CVČ ČINNOST SDRUŽENÍ PŘÁTEL OA A SZEŠ BRUNTÁL V roce 1999 došlo ke změnám v obsazení Správní rady. Při jarní mimořádné Valné hromadě byla předsedkyně Ing. Anna Antlová nahrazena Ing. Marcelou Mlčuchovou. Při podzimní mimořádné Valné hromadě byla za paní Alenu Nyklovou zvolena do Správní rady paní Marie Čechová. Obě změny nastaly z důvodu odstoupení členek. 5\n6 PŘEDBĚŽNÉ ČERPÁNÍ ROZPOČTU SDRUŽENÍ PŘÁTEL OA A SZEŠ BRUNTÁL ZA OBDOBÍ OD 1. LEDNA 1999 DO 17. LISTOPADU 1999 Položka Plán v Kč Skutečnost v Kč Výdaje Exkurze Knižní odměny Stipendia Mimořádné odměny Příspěvek na zdravotní průkazy ,50 Příspěvek maturantům Kompletní rozbor hospodaření a plán hospodaření na rok 2000 bude uveden ve Zpravodaji č. 33, který bude vydán po ukončení hospodářského roku. Při schůzce Správní rady bylo rozhodnuto, že přispívat na exkurze se bude na platícího člena Sdružení. Rovněž odměny, stipendia, cestovné na soutěže, příspěvek na zdravotní průkaz se budou proplácet jen členům. Členem je ten student, který má zaplacen příspěvek na školní rok. Pro výuku OBK je ze Sdružení hrazen výukový program ZAV. Protože studenti pro nácvik psaní (rychlosti a přesnosti) nepotřebují učebnice a papíry, bude nečlenům Sdružení naúčtována následující částka: 1. roč. 200,- Kč, 2. roč. 100,- Kč a 3. a 4. roč. 50,- Kč. Ing. Anděla Sedláčková, pokladník Sdružení PROGRAM SOCRATES VSTUPUJE DO 2. ETAPY Vzdělávací program Socrates byl zahájen v Evropské unii v roce 1995 a v českých školách v roce Tento program je pokusem o spolupráci všech typů škol zemí Evropské unie i v zemích k ní přidružených. Naše škola je jediná škola v okrese Bruntál, která se tohoto programu účastní, a to ve spolupráci se školami v Corato (Itálie), Stoke-on-Trent (Anglie), Moers (Německo) a Kirriemuir (Skotsko). Na projektu "Jedna Evropa - mnoho kultur" pracují studenti pod vedením učitele. Práce je rozdělena do dvou etap. První etapa probíhá od března 99 do února Naši studenti popisují město Bruntál a okolí, tradice a zvyky dodržované do současnosti. Informace vyhledávají na internetu, v knihovně, anebo popisují vlastní zkušenost. Dále tvoří nástěnné mapy k daným tématům (budou použity jako učební pomůcka pro výuku angličtiny), doplňují materiály vlastními fotografiemi, sestavili dotazník (bude se statisticky zpracovávat) a vytvořili informační nástěnku o činnosti programu Socrates ve škole. Projekt je zpracováván v češtině a překládán do angličtiny, což vede ke zdokonalování se v tomto jazyce, a vše zašlou partnerům do Itálie, Anglie, Německa a Skotska. Studenti těchto zemí udělají totéž. Škola takto získá dvojjazyčný materiál, který bude přístupný všem zájemcům v CVČ. Druhá etapa projektu začne v příštím roce. 6\n7 Ve dnech jsem se zúčastnila partnerské schůzky koordinátorů projektu v Anglii ve městě Stoke-on-Trend. Společně jsme s italským a anglickým učitelem zhodnotili práci na projektu v tomto roce a dohodli se na podrobném postupu další činnosti v roce Jménem naší školy jsem partnery pozvala na návštěvu k nám do školy, která by se měla uskutečnit v příštím roce. Celý projekt je finančně podporován Národní agenturou Socrates v Praze částkou 1500 EUR, což je přibližně Kč, které lze využít podle předem vymezených pravidel. Do projektu se zapojili studenti druhého a třetího ročníku, kteří o této činnosti říkají: " Socrates je dělaný zábavnou formou, takže se rozhodně nenudím." (Denisa G.) " Mám ráda dobrou týmovou práci a my v Socratovi jsme dobře sehraní." (Ingrid H.) "... a naučíme se tam nějakou tu angličtinu navíc." (Kamila K.) " V Socratovi panuje příjemná a přátelská nálada. To, co víme, prodáme a to, co nevíme, si zjistíme, samozřejmě v angličtině." (Lucka H.) " Baví mě překládat různé texty a nebo hledat na INTERNETU." (Iron) Juříčková Dana, koordinátorka projektu ROZŠÍŘENÍ VÝUKY APLIKOVANÁ EKONOMIE V letošním roce se mezi vyučující aplikované ekonomie zařadila absolvováním kurzu Junior achievement i ing. Radka Kotoučková a tak se výuka předmětu rozšířila na dvě třídy. K počítačové simulaci MESE přibyla další simulace Banky v akci, která umožňuje prohlubovat úroveň znalostí v oboru bankovnictví. Svou činnost dosud neukončila studentská společnost R&R, protože se však jedná o maturující třídu, nemají dostatek času na podnikatelské aktivity a proto svou činnost postupně omezí. Ve dnech ledna v 7:45 hodin budou studenti v učebně č. 4 vykupovat splatné směnky, vyzýváme proto rodiče, studenty a učitele, kteří směnky vlastní, aby je předložili k proplacení. Po tomto termínu budou směnky považovány za promlčené. Ing. Anna Volíková, učitelka EKO ZEMĚDĚLSKÝ SOFTWARE NA ŠKOLE Na naší škole (agropodnikání) je v učebních plánech výuka programů Optimalizace krmných dávek skotu, Optimalizace krmných dávek prasat a Plant. Dále jsou studenti informováni o existenci programu Optimalizace krmných směsí. Připravuje se seznámení s programem Severka, který hodnotí krmení krav podle kvality nadojeného mléka. Škola dále vlastní programy REPRO maso a Doktor (obsahující základy veterinární medicíny) a AGRONET. Škálu programů se zemědělskou tématikou jsme chtěli rozšířit nalezením firem, které tuto problematiku inzerovaly na letošním Invexu. Výsledek však nesplnil naše očekávání. Z firem, které se prezentovaly na Invexu, pouze jedna nabízela software zaměřený přímo na využití v řízení zemědělských podniků. Dvě firmy nabízely zpracování katastrálních map a jedna optimalizaci krmných směsí. Nicméně jsme od všech zmíněných firem získali kontaktní adresy s příslibem příští možné spolupráce. Záměrem vedení naší školy je působit ve zdejším regionu jako propagátoři či distributoři zemědělského softwaru. Proto je naší snahou navázat s těmito firmami co nejužší kontakt. František Přikryl, učitel VT 7\n8 SOUTĚŽE PSANÍ NA PC V letošním školním roce se opět začalo soutěžit v psaní na klávesnicích počítačů. 4. kolo Internetové soutěže absolvovalo několik studentů ze 2. ročníku. Nejlépe se umístil Jiří Voloch ze třídy 2.A OA. Tento úspěch byl předpokladem pro nominaci na soutěž 2. ročníků, která se konala na OA ve Valašském Meziříčí. Již tradiční 6. ročník soutěže o Valašského datla probíhal ve dnech 26. a 27. října t. r. Soutěže se zúčastnilo 14 škol z celé České republiky. Jiří Voloch si v silné konkurenci vybojoval celkově 2. místo. Ve dnech 12. a 13. listopadu se konala další celostátní soutěž ZAV 99 Hodonín. Do Hodonína přijelo 59 soutěžících z celé České republiky. Přijeli i Ti, kteří již mají zkušenosti ze soutěží na mezinárodní úrovni. Naši školu reprezentoval opět Jirka Voloch a ani při této soutěži nezůstal pozadu. V celkovém hodnocení se umístil na krásném 8. místě v ČR. Vyzkoušel si rovněž nové pojetí státní zkoušky a mezi 31 účastníky (studenty převážně vyšších ročníků) zaujal 14. místo, což byl velký úspěch. Jirkovi patří poděkování za úspěšnou reprezentaci. Studenti 2. ročníků a 3.B OA se zapojili do Moravské ligy. První kolo, které bylo uzavřeno 22. listopadu 1999 absolvovalo 12 studentů. 8 nejlepších výsledků jsem zaslala na Gymnázium v Třinci. 2. kolo bude uzavřeno do 22. ledna 2000 a 3. kolo v březnu Nejlepší studenti budou v březnu soutěžit na Gymnáziu v Třinci. 20. prosince 1999 bude soutěž pro 2. ročníky Vánoční klapka na OA v Karviné. Do soutěže se přihlásil jen Jirka Voloch, i když jsou i jiní studenti, kteří splňují podmínku přihlášení č. ú./min. a max. % chyb 0,5. V březnu 2000 bude regionální kolo soutěže v psaní na strojích a počítačích ve Valašském Meziříčí. Současně vyslovuji přání do nového roku, aby se do soutěží s tak vynikajícími výsledky zapojilo více studentů. Ing. Anděla Sedláčková, vyučující OBK SOUTĚŽE V JČ A ZEMĚPISE Naši studenti se zúčastnili tvůrčí literární soutěže Studený svět. Tuto soutěž obeslalo 196 tvůrců. Ve velké konkurenci obsadil David Sloviak 1. a 2. místo v oblasti poezie a Irena Študencová získala 6. místo v próze. Za dobrou reprezentaci školy děkujeme. Do slohové soutěže, pořádané GTS Internacional k 50. výročí organizace ISTC vydavatele mezinárodních průkazů studentů ISIC, zaslali své práce studenti Ž. Svobodová, L. Paličková a L. Pučálka. Téma znělo: "Proč je pro mladé lidi důležité cestování a poznávání nových zemí a kultur?" Soutěž ještě nebyla vyhodnocena proběhne na naší škole olympiáda českého jazyka nazvaná O češtině trochu jinak. Soutěže se účastní studenti, kteří vypracují gramatický test a slohovou práci na zadané téma. Jedná se již o 26. ročník této soutěže, účastníme se ho každoročně. V letošním roce se po vítězství v okresním kole umístila naše studentka Zuzana Schmidtová na 13. místě regionálního kola. Studenti se mohou seberealizovat i v zeměpisné oblasti. 16 studentů z 2.B se účastní 5. jubilejního ročníku Eurorebus 1999/2000 s mottem: "Vzděláváním k úspěchu." Své "Eurošeky" do soutěže zaslali tito studenti: Ž. Svobodová, Z. Schmidtová, L. Plšková, P. Bičejová, L. Holubcová, M. Chytilová, M. Repčíková, H. Rychlíková, B. Ševčíková, A. Šupina, L. Paličková a Ž. Žákovská. Zatím proběhla 2 kola této korespondenční celostátní 8\n9 zeměpisné soutěže, takže jsme přesně v polovině tohoto zajímavého, ale i náročného duelu. Ve 2. kole jsme získali bonusy za rychlou odpověď. V této době sestavujeme tříčlenná družstva pro celostátní soutěž Europanostra 2000 ve znalostech o Evropské unii. Soutěž je pořádána pod záštitou ministerstva zahraničních věcí, odboru koordinace vztahů s EU. Do soutěže se zapojili tito studenti: Ž. Svobodová, Z. Schmidtová, L. Plšková, A. Šupina, L. Paličková, E. Novosadová, R. Streit, L. Hrušková, R. Grochal. Z výčtu můžeme poznat, že naši studenti rádi soutěží, poznáváme všestrannost jejich zájmů a věříme, že budou naši školu úspěšně reprezentovat. J. Ehrenbergerová, předsedkyně humanitní předmětové komise SPORTOVNÍ SOUTĚŽE Středoškolský pohár v atletice - tradičně první sportovní soutěží ve školním roce je atletika. Okresního přeboru se zúčastňují naše družstva hochů i dívek. Letos děvčata vybojovala 7. místo a hoši se umístili na 6. místě. Mezi nejlepší atletické výkony patřil výkon našeho studenta L. Piňka ve vrhu koulí 13,01m - což je i nový rekord školy. Přespolní běh družstev - v této soutěži úspěšně zabojovalo naše družstvo ve složení: M. Orság, P. Šiba, M. Nerušil, J. Hudák a T. Navrátil a skončilo na 3. místě. Družstvo dívek bylo pro nedoběhnutí jedné závodnice diskvalifikováno. Fotbal - tradičně na podzim se organizuje i fotbalový přebor škol. Náš fotbalový tým bez problémů postoupil ze skupiny do okresního finále, které pořádala naše škola na hřišti TJ Staré Město. Všechna finálová utkání byla velmi vyrovnaná a přinesla pěkné a dramatické fotbalové zážitky. O vítězi a zároveň postupujícím rozhodovalo poslední utkání, ve kterém se sešli naši hráči s družstvem SOŠ a SOU zem. Krnov. Pokud bychom v zápase uspěli, získali bychom pohár a postoupili do regionálního kola. Naši hráči zřejmě neunesli tíhu zápasu a prohráli zápas 3:1 a skončili v okresním finále až na 4. místě. Vítězem turnaje se stali hráči SOŠ a SOU Krnov, na druhém místě SOU Horní Benešov, na třetím COP Bruntál. Volejbal - pro tento sport nemáme sice příliš ideální podmínky, přesto se pravidelně okresního přeboru zúčastňujeme v obou kategoriích. Družstvo hochů vstupovalo do turnaje bez vysokých cílů a na hře hráčů to bylo znát. K lepšímu výsledku je vyburcoval až poslední zápas s Gymnáziem Krnov, který rozhodl o celkovém 4. místě našeho družstva. Volejbalové družstvo dívek je letos posíleno novými hráčkami z prvního ročníku a tak jsme do okresního turnaje dívek šli plni očekávání, jak se nám podaří uspět. Děvčata předvedla v tělocvičně Gymnázia Krnov nesmírně bojovný volejbal a přivezla si z Krnova krásné 3. místo. Našim hráčkám: Moškořové, Kaletové, Mázerové, Huberové, Zelinové, Čechové, Kerhartové, Rosíkové, Andrýskové a Bočkové děkujeme a přejeme hodně dalších sportovních úspěchů. Košíková - část basketbalového turnaje již výborně zvládlo družstvo hochů. Zatím je odehrán turnaj ve skupině "A", kterého se zúčastnilo celkem 6 škol z Bruntálu a Rýmařova. Náš tým postoupil bez porážky do okresního finále, které se teprve bude hrát v Krnově. Držte našim reprezentantům palce. Složení družstva: Piňko, Orság, Šiba, Navrátil, Jarmar, Jedlička, Boronkaj, Kliment, Vrba a Mikulanin. Děvčata odehrají svoji soutěž a naše škola je hlavním organizátorem okresního přeboru! Ludmila Flosová, učitelka TV 9\n10 DEN STUDENTSTVA JSME LETOS OSLAVILI SPORTEM Významný studentský svátek jsme v letošním roce oslavili společně s polskými přáteli z družební školy z Opole. Slavili jsme ve sportovním duchu. Ve sportovní hale se utkala družstva v sálové kopané a ve volejbale, ve škole probíhal turnaj ve stolním tenise a v šachu. V míčových sportech si lépe vedli studenti naší školy, šachy a stolní tenis vyhráli polští studenti. Atmosféra ve sportovní hale byla fantastická a vyhecovala všechna družstva k maximálním výkonům. Ihned po utkáních si družstva slíbila odvetná utkání, která se tentokrát uskuteční na půdě našich polských přátel. Návštěva přátel z Opole vyvrcholila malým pohoštěním, neformální besedou a ujištěním, že se již všichni těšíme na odvetná utkání ve sportovních soutěžích. Ludmila Flosová, učitelka TV EKONOMICKÉ PORADENSTVÍ NA ÚROVNI EU Ministerstvo zemědělství spolu s Institutem pro výchovu a vzdělávání vypsalo začátkem roku 1999 výběrové řízení na studium 6-ti měsíčního kurzu nazvaného "Program 150", zaměřeného na ekonomickou optimalizaci hospodaření zemědělského podniku. Kurz proběhl v Přelouči ve školícím středisku Výzkumného ústavu zemědělského Kroměříž. Cílem studia bylo naučit frekventanty kurzu zvládnout počítačový program MAX, pracující v Excelu, který je východiskem pro provádění ekonomického poradenství a finanční analýzy podniku podle norem platných v Evropské unii. Za naši školu prošla výběrovým řízením ing. Radka Kotoučková a kurz ukončila závěrečnou zkouškou a obhajobou projektu. Ing. Anna Janečková, učitelka EKO REKORDNÍ NÁVŠTĚVA ŠKOLY NA DNI OTEVŘENÝCH DVEŘÍ Dne se uskutečnil na naší škole "Den otevřených dveří". V tento den probíhala výuka tak, že zájemci z řad veřejnosti mohli nahlížet do jednotlivých tříd a seznámit se s náplní vyučovací hodiny, popřípadě zasednout do lavic mezi studenty a vyzkoušet, jak by se jim líbilo studovat na naší škole. Prohlídka školy začínala v aule, kde je stálá výstava obrazů akademického malíře Karla Adámka. Přítomní byli stručně seznámeni s charakteristikou školy a s tím, jaké možnosti poskytuje studentům ve vzdělání a využívání volného času. Rozděleni na menší skupinky procházeli s průvodcem - učitelem školu. V počítačové třídě zjistili, že výuka probíhá tak, že každý student má svůj počítač, na kterém pracuje dle pokynů učitele. V centru volného času (CVČ) pracovali studenti fiktivních firem (3. a 4. ročníků), kteří prakticky využívají teoretických znalostí získaných v ekonomii a účetnictví. Fiktivní firmy spolupracují s firmami jiných středních škol v rámci celé republiky a jedenkrát ročně se setkávají na veletrhu fiktivních firem v Praze. Návštěvníci využili možností CVČ, kde studenti po celý den mohou využívat knihovnu s odbornou literaturou a počítače s různým programovým vybavením včetně bezplatného "brouzdání" Internetem. Tento projekt má takový úspěch, že i mnozí žáci bruntálských základních škol jej začali také využívat. Ještě jedna třída je vybavena počítači - pro výuku obchodní korespondence. Studentům odpadá nutnost nakupovat psací stroj pro domácí výuku. Počítače jsou vybaveny velmi kvalitním programem, který umožňuje každému studentovi pracovat svým tempem a pokud nesplní předepsané limity, tak jej program nepustí na vyšší stupeň. Výuka jazyků probíhá ve třídách speciálně upravených a vybavených, vč. audiotechniky. Také agropodnikání využívá ve výuce počítače, má také vybaveny své odborné učebny pro rostlinnou a živočišnou výrobu. Kromě toho probíhá praktická část výuky na školním hospodářství ve Starém Městě. 10\n11 Prohlídka školy končila ve školním bufetu, kde vykonávají praxi studenti OA. Na úplný závěr shlédli návštěvníci výstavu drobného zvířectva na dvoře školy, kde studenti agropodnikání předváděli, jak dokáží své teoretické znalosti využít v praxi. Tohoto dne, významného pro naši školu, se zúčastnilo neuvěřitelných 191 registrovaných a zhruba 15 neregistrovaných žáků a asi 30 hostů a rodičů. Ten, kdo nestihl přijít a chtěl by si školu ještě prohlédnout, může tak učinit každé pondělí od 8 do 15 hod., případně v jiné dny s předchozím ohlášením u pana ředitele školy ing. Konopky. Ing. Marcela Bednářová, učitelka EKO PREZENTACE FIRMY CLASS 21. října 1999 se uskutečnila pro studenty 2. a 3. ročníku Agropodnikání prezentace firmy Class. Ing. Kolář, který tuto akci prováděl, měl pro studenty připraven výklad s ukázkami diapozitivů. Velmi vhodným způsobem vysvětlil funkci sklizňové techniky. Upozorňoval na zvláštní technická řešení některých uzlů jednotlivých typů strojů a částečně srovnával s konkurencí. Např. na sklízecích mlátičkách nebo vázacích lisech prezentoval vývoj techniky od počátku století až po současnost. Na diapozitivech dokumentoval i vývoj firmy Class. Akce byla studenty přijata kladně, protože měli možnost "nahlédnout" do útrob strojů. Žáci některé ze strojů znali ze své praxe a proto nejen zájem, ale i dotazy byly odborné. Bylo dohodnuto, že firma Class podobnou akci uspořádá i v dalších letech. Ing. Vít Sedláček, vyučující STZ STIPENDIA Ředitel školy rozhodl o přiznání mimořádného stipendia ve smyslu vyhlášky MŠMT č. 84/1984 Sb., 10 s přihlédnutím k sociálním poměrům a studijním výsledkům celkem sedmi studentům školy. Vyplacená částka za období 12/99 činí 6.600,- Kč. Hana Zerzavá, hospodářka školy SPOLUPRÁCE SE ZEMĚDĚLCI Naše škola nabídla zemědělcům registrovaným u Agrární komory Bruntál poradenství, a to v těchto oblastech: získávání informací o nových technologiích, zavádění nového softwaru, ekonomické poradenství a údržba počítačů. Zatím projevil zájem o tento druh spolupráce Uzemní odbor MZe Bruntál. Provádíme pro něj kompletní správu počítačové sítě. Tato činnost probíhá zatím bez jakýchkoliv problémů k oboustranné spokojenosti. Za to patří především poděkování p. Uhlířovi. Lubomír Harašta, správce PC sítě 11\n12 RŮZNÉ v říjnu proběhly kontroly docházky v kuchyni a na DM, nedostatky nebyly zjištěny Internet bude přijímán od ledna anténou, očekáváme významné zkvalitnění práce Studentské kolegium se scházelo dle plánu, čtěte zápisy na nástěnce pro žáky od 1. září 1999 škola používá nové logo a dopisní hlavičku, vše je k dispozici na webové stránce školy ová adresa školy byla od zjednodušena na v roce 2000 budou nadále pokračovat kroužky tenisu, volejbalu a sportovní ředitel školy upozorňuje na změnu termínu vánočních prázdnin, které začínají již Na dny 20. a 21. a je z provozních důvodů vyhlášeno ředitelské volno. Škola začíná 3. ledna 2000 Pod záštitou ředitele školy se dne od 16:30 hod uskuteční v aule školy "Vzpomínání na Karla", nejvýznamnějšího bruntálského malíře Karla Adámka. Srdečně zveme všechny jeho příznivce a přátele. Ucelená sbírka jeho obrazů tvoří stálou výzdobu školní auly. Studenti agropodnikání se jako každoročně podíleli na pořádání okresní výstavy drobného zvířectva organizované ČSCHZ. Děkujeme studentům za obětavou práci o prázdninách. 12\nZPRÁVA O HOSPODAŘENÍ ŠKOLY V ROCE 1999\nZPRÁVA O HOSPODAŘENÍ ŠKOLY V ROCE 1999 Pro rok 1999 nám byla přidělena státní dotace na provoz školy ve výši 10 529 tis. Kč. Z toho na mzdy jsme dostali limit 5 991 tis. Kč, na ostatní platby za provedenou


Byl jsem agentem NKVD (Anatolij Granovskij) | Ostatní |nakladatelstvi-stefanos.cz – knihy o pronásledování křesťanů\nDomů / Ostatní/Byl jsem agentem NKVD (Anatolij Granovskij)\nAnatolij Granovskij, 1962, české vydání STEFANOS, 2003, vázaná s přebalem, 12×19 cm, 288 stran.\nV Sovětském svazu vždy existovala státní tajná služba, od samého vzniku sovětského státu. V prosinci 1917 byla založena Čeka, jejíž název je akronymem Všeruského zvláštního komisariátu pro boj s kontrarevolucí a sabotáží. Během roku 1918 se Čeka pod velením nekompromisního polského bolševika Felixe Dzeržinského stala nejobávanější institucí v celém průběhu ruské občanské války. Čeka popravovala muže, ženy i děti, a to při jakémkoli náznaku podezření. Většina odhadů uvádí, že v důsledku činnosti Čeky, která byla rovněž nazývána „andělem pomsty revoluce“, bylo zavražděno asi 300 tisíc lidí; avšak je docela možné, že toto číslo přesahuje jeden milion. Příslušníci Čeky byli rekrutováni převážně z národnostních menšin, které trpěly dřívější konzervativní carskou rusifikací, a proto byli při plnění rozkazů mnohem důslednější. Pod správu Čeky také spadalo velké množství pracovních táborů, ve kterých lidé umírali po tisících.\nV roce 1922 byla Čeka reorganizována a začleněna pod správu GPU (Státní politická správa), která brzy vešla ve známost jako OGPU (Sjednocená státní politická správa). Zakladatel Čeky Felix Dzeržinskij zemřel v roce 1926, předpokládá se, že přirozenou smrtí. Jeho socha byla v Moskvě, na místě zvaném Lubjanka, k vidění až do roku 1991. S pokračující stalinizací sovětského státu získávala tajná policie bezprecedentní kontrolu nad celou společností.\nV roce 1929 se Stalin rozhodl zlikvidovat kulaky jako třídu a zničit jednou provždy ukrajinské národní cítění. Začala kolektivizace a uměle vyvolaný hladomor. Agenti OGPU deportovali miliony lidí a statisíce jich popravili za sebemenší náznak odporu. V roce 1933 Stalin vyvolal hladomor, kterému podlehly miliony lidí. Uvádí se, že v letech 1929–1933 zemřelo v důsledku kolektivizace na 14,5 milionu sovětských občanů. V roce 1934 byla OGPU reorganizována na NKVD (Narodnyj komissariat vnutrennich děl – Lidový komisariát pro vnitřní záležitosti). Stalin poskytl NKVD neomezenou kontrolu a organizace se zodpovídala pouze jemu samotnému. Jako první stanul v čele NKVD Genrich Jagoda, člověk zlý a plný zášti. V prosinci 1934 pak začal teror, který do té doby sovětská společnost neznala.\nZáminkou k rozpoutání tohoto teroru, který trval až do konce roku 1939, bylo zavraždění Sergeje Kirova – pravděpodobně na přímý Stalinův pokyn –, který byl Stalinovým důvěrníkem a předsedou leningradského výboru strany. V posledních měsících roku 1934 bylo popraveno asi tisíc lidí, kteří se údajně podíleli na spiknutí proti Kirovovi a tisíce dalších NKVD deportovala do sibiřských táborů GULAG, které rovněž spravovala. V roce 1936 pak teror dosáhl svého nejhrozivějšího vrcholu.\nPřední straničtí činovníci Zinovjev a Kameněv byli popraveni mezi prvními. NKVD se potom zaměřila na řadu dalších vedoucích členů strany. Sám Jagoda byl v boji o moc, o vedení tajné policie odstraněn a nahrazen Nikolajem Ježovem, který byl nazýván „krvavým trpaslíkem“ a jeho éra označována za „Ježoviádu“ nebo dobu Ježova. Jagoda byl popraven a Ježov dostal od Stalina v roce 1937 neomezenou vládu. Teror dosáhl svého vrcholu. NKVD zatkla a popravila miliony lidí a celý velitelský sbor armády se stal obětí její čistky. V roce 1938 byl Ježov vystřídán Stalinovým blízkým přítelem Lavrentijem Berijou. Ten podobně jako před ním Ježov provedl v NKVD rozsáhlé čistky a Ježova nechal popravit. Pak nastala nacisticko-sovětská kolaborace a NKVD společně s gestapem operovaly v okupovaných polských zónách. NKVD dala popravit více jak 4 000 polských důstojníků v Katynském lese poblíž města Smolensk. A když začala válka s Německem, jednotky NKVD okamžitě zastřelily každého vojáka, který odmítl bojovat nebo se chtěl dát na útěk. Některé pěší jednotky NKVD byly nasazeny během Velké vlastenecké války, zvláště u Moskvy, Leningradu a Stalingradu. Tyto jednotky měly na svědomí vyvraždění celých vesnic, které byly podezírány z kolaborace s Němci, a mnoho příslušníků národnostních menšin bylo odvlečeno do sibiřských gulagů. Po skončení války rozpoutala NKVD teror na okupovaných německých zónách. Tři a půl milionu Němců bylo odvlečeno do gulagů; o většině z nich již nikdo nikdy neslyšel. V roce 1946 byla NKVD opět reorganizována a od té doby byla až do roku 1991 označována známější zkratkou KGB (Výbor státní bezpečnosti). Přesto její povinnosti a metody zůstaly z valné části zachovány až do smrti Beriji a Stalina v roce 1953. Teprve předseda politbyra Nikita Chruščev ji zbavil některých jejích privilegií a přestal uplatňovat hromadný teror jako politický nástroj.\nOsmého listopadu 1946 okolo desáté večer přišel do mé cely ve švédském vězení během večerní pochůzky noční dozorčí úředník. Už jsem se pokusil sníst večeři, ale bez valného úspěchu. Seděl jsem na kraji postele a tiše sledoval, jak se blíží. Jeho obličej byl zasmušilý a vážný jako vždycky. Měl jsem pocit, jako by se mi žaludek stáhnul na velikost ořechu. Kývl na mě a chystal se něco říct, vtom se ale objevil nějaký muž a dvě nebo tři minuty s ním hovořil. Připadalo mi to jako dvě nebo tři hodiny. Pak se obrátil ke mně a k dozorci, který stál kousek za ním, a hlasitě řekl, „Otevřete dveře.“ Opět jsem musel čekat, než se dveře cely otevřou. Pak mi podal ruku a usmál se. Byl to ten nejnádhernější úsměv, jaký jsem kdy viděl.\n„Vyhrál jste,“ pravil. „Jeho Veličenstvo Gustav V. schválilo váš azyl.“\nNebyl jsem schopen slova. Pokusil jsem se něco říct, ale nešlo to. Nedokázal jsem zadržet slzy, jež mi vhrkly do očí a stékaly po tvářích. Znovu jsem se posadil na postel a složil hlavu do dlaní, abych zakryl obrovskou úlevu.\n„Promiňte, pane,“ řekl jsem posléze. „Hodně to pro mě znamená.“\nUcítil jsem, jak mi jeho ruka zlehka poklepala na rameno. Popřál mi dobrou noc a zase odešel.\nDveře cely nechal otevřené.\nByl jsem z pekla venku.\nMyslím, že všechno začalo strýčkem Alexejem. Nikdy jsem o něm nevěděl nic jiného než to, co utrousil otec léta poté, co podnikl krok, jenž změnil náš život. Nebýt jeho, byl bych se s největší pravděpodobností narodil v jiné zemi, v jiném světě. Můj dědeček byl totiž bohatý a liberální, avšak loajální k carovi. Když strýčka posílal do Evropy, nenapadlo ho ani ve snu, jaké důsledky bude mít jeho tamní pobyt.\nStrýček opustil Vinnickou oblast na Ukrajině a cestoval po silnici a železnicí do Německa. Nepochybně si připadal jako všichni mladí ruští džentlmeni, kteří se v těch časech vydali do ciziny: choval se dychtivě, vzrušeně a trochu vyděšeně z nálepky „barbarského Rusa“. Evropa byla uhlazená, rozšiřovala své obzory, a přestože se mu tehdy asi stýskalo, stálo to za to. Koneckonců mluvil velice dobře francouzsky, a je nějaký jazyk vytříbenější a civilizovanější než francouzština? K cizinci, který uměl francouzsky, se lidé chovali zdvořile a uctivě.\nKdyž se za pár let, co utekly jak voda, strýček vrátil do vlasti, byl to někdo jiný. Stal se z něho skoro nemluva. Když s ním lidé mluvili o něčem, co se týkalo okresu, nebo mu sdělovali čerstvé novinky, poslouchal vcelku zdvořile, ale jakoby blahosklonně. Většinou si vystačil sám a s druhými se přestal takřka úplně stýkat. Lidi kolem změna provokovala, i když si příčiny nedovedli vysvětlit. Zdálo se, že ze všeho nového je nejméně dráždil plnovous, který začal nosit.\nJednou vzal strýček Alexej mého otce, svého o pár let mladšího bratra, na procházku do přírody.\n„Víš, že jsem nějaký čas pobyl v Curychu, bratře Michaile,“ řekl.\n„Pamatuji si, žes mi o tom psal, bratře,“ odvětil můj otec.\n„Napadlo by tě, koho jsem tam tehdy potkal?“\n„Pověz, bratře,“ pravil otec.\n„Potkal jsem Vladimíra Iljiče Uljanova-Lenina.“\nOtec se zarazil.\n„Lenina? Ale Alexeji, to je fantastické. Jaký je? Jak se to stalo?“\nStrýček Alexej vzal ruku mého otce do dlaní a pevně ji stisknul.\n„Stává se z tebe muž, bratříčku Michaile,“ smál se. „Když jsem se rozhodl, že ti to řeknu, věděl jsem, že se nemýlím.“ Pak vážně dodal: „Ale musí to zůstat mezi námi.“\nOba mladíci si ještě dlouho povídali, avšak jejich spojenectví bylo uzavřeno prvním stiskem rukou. Od té doby se stali společníky v tajné záležitosti, jež je však zároveň jako neviditelná bariéra oddělovala od rodičů, dalšího bratra a tří sester. Nebyla ale tajemstvím pro mnoho jiných mužů, z nichž někteří už získali proslulost a někteří používali jména, jež jim nepatřila, a těm lidé naslouchali s velkou úctou. V postranních sálech restaurací se konalo bezpočet setkání, kde zkušenější tichým hlasem zasvěcovali méně zkušené, a hodně se mluvilo o úsvitu pravdy, spravedlnosti a svobody, a také se vysvětlovala Kniha. Kladly se a zodpovídaly otázky. A i pomalejším a méně inteligentním se dostávalo povzbuzení, protože i jich bude třeba.\nTo bylo první stádium.\nPozději přišly na pořad dne důležitější záležitosti. V roce 1915 se otec v osmnácti letech stal členem komunistické frakce sociálně demokratické strany. Žil vědomím sociální nespravedlnosti, opájel se revoluční romantikou a byl zapálen pro hlásání Věci.\nNaše země válčila s Německem a ruské jednotky pod vedením velkoknížete Nikolaje Nikolajeviče krutě strádaly. Říkalo se o něm, že je skvělý voják, ale byl to aristokrat. Jak válka pokračovala, strana dělala, co mohla, aby jednotky na frontě měly málo ošacení, jídla, čisté vody a nakonec skoro žádnou munici. V době, kdy revoluce vypukla, byl její úspěch prakticky zaručený.\nMůj otec pro ni horoval, avšak tentokrát sám, neboť strýc se nakazil tuberkulózou a byl velmi churavý. Krátce nato zemřel. Rodina se rychle rozpadla. Dědečkův majetek zkonfiskoval stát a na staroušky dolehla bída a zklamání. Šok z toho, že dva synové jsou na straně plenitelů, starý muž nepřežil. Jeho myšlení nešlo tak daleko, aby si představil větší dobro, jež vzejde z jeho momentálního ožebračení. Bohatství, které on a jeho předkové nashromáždili a spravovali, vzalo za své.\nOtec to samozřejmě považoval za naprosto správné, protože to bylo „nutné“ – tehdy se to slovo hojně používalo. Tvořili jsme nový řád, protože ten starý se nedal vydržet. Nový řád nemohl být nesnesitelnější než starý – v tom spočívaly naše naděje. V krvi utiskovatelů spočívaly obrovské naděje utiskovaných.\nV Presně kdysi tekla krev. Tolik krve, že se později tomuhle moskevskému obvodu začalo říkat Krasnaja Presňa. Na tomto místě otec prošel křtem podle nového řádu. Třesk a rachot pušek a palba kulometů, muži v čapkách a tmavých pláštích, úprk v malých skupinkách ulicemi s bombami na ničení barikád.\nByl nastolen pořádek anebo cosi jako pořádek, a můj otec se vrátil na univerzitu studovat chemické inženýrství. V řádném termínu absolvoval s vyznamenáním a dal se k rudé gardě, aby se aktivně zúčastnil občanské války, jež stále ještě zuřila v mnoha částech země. Jeho oddanost věci revoluce nikdy neochabla.\nVe dvaadvaceti letech se stal místopředsedou Gubsovnarchozu (oblastní sovět lidového hospodářství) černigovské oblasti. Právě tenkrát, kdy vstoupil do této funkce, se seznámil s mou matkou.\nZačátkem roku 1921 podnikl služební cestu do Běloruska. Jednou v noci se kvůli velmi špatnému počasí opozdil a uvíznul bez dopravního prostředku kdesi na periferii Minska. Dovlekl se k nedalekému domu, představil se a požádal o nocleh.\nV pohodlném a prostorném domě bydlel vdovec Kolosov a jeho tři dcery. Kolosov kdysi spravoval rozsáhlé pozemky a nyní měl v oblasti na starosti správu lesů. Avšak otce zdaleka tak nezajímal vdovec jako jedna z jeho dcer, krásná mladá žena jménem Zinaida. Také ona cítila, že otcova návštěva je důležitou událostí v tichu, v jakém žili, a vynasnažila se, aby se u nich cítil příjemně a jako doma. Myslím, že toho večera si jeden o druhém udělali velmi jasný a určitý obraz, a když otec musel následující den ráno pokračovat v cestě, opouštěl dům nerad.\nOtec odjel, ale Zinaida na něho nemohla a ani nechtěla zapomenout. Právě naopak, stále víc toužila se s ním znovu setkat. Nakonec se rozhodla a pod nějakou záminkou se vydala za otcem do Černigova.\nKdyž o tom přemýšlím, nevěřím, že by tenkrát otec nějak zvlášť pomýšlel na ženění. Potřeby doby a požadavek neúnavně pracovat, aby byl z chaosu vykřesán řád, podle všeho nijak nepřály šťastnému manželskému životu. Zinaida však měla na manželství úplně jiný názor, a protože ženy někdy vládnou argumenty, jež se obejdou beze slov, její hledisko převážilo a otec si ji vzal. Já se narodil za necelý rok.\nHvězda mého otce stále stoupala. Brzy ho poslali do Charkova a jmenovali šéfem Ukrogosspirtu (ukrajinské větve státního průmyslu lihu a alkoholu). Tuhle funkci vykonával až do Leninovy smrti v roce 1924, po níž ho povýšili: udělali z něho v Moskvě šéfa Prodosilikatu (Národní výbor pro sklářský, keramický a příbuzný průmysl). Stal se i členem Ústředního výkonného výboru bolševické strany.\nOhlížím se zpátky a v mysli se mi plynule vynořují vzpomínky. Vybavuji si barvu matčiných vlasů v záři ohně i šíři otcových ramen, když usedl k práci a já se na něho díval zezadu. Nebo teplo vyhřátých tmavých ložnic, poletování a měkké dosedání sněhových vloček na okno, a jak přitom ležím na poddajných matracích. Vzpomínám si na bázeň před otcem a na ustrašenou lásku, kterou jsem k němu pociťoval, na pocity bezpečí a jistoty, jež ve mně vzbuzoval, když jsem byl hodný.\nPaměť je moje nejrozvinutější schopnost. Od svých pěti let si dodnes dokážu vybavit dlouhé úseky prakticky bez přerušení.\nV roce 1927 jsme všichni, totiž otec, matka, mladší bratr Valentin a já, tenkrát pětiletý, bydleli v Moskvě na Pokrovském bulváru číslo 14/6. Vzpomínám si, že jsme mívali chůvu, jež se starala o mě a o Valentina. I když jsem o tom v té době nepřemýšlel, později jsem si uvědomil, že to byl luxus, který otec dopřál matce v dobré víře, že významná funkce a pevné přátelství se členem politbyra a lidovým komisařem pro těžký průmysl Ordžonikidzem ho víceméně staví mimo dosah pokoutní kritiky. I když totiž fakticky někoho zaměstnával, nekořistil z jeho práce pro svůj osobní zisk. To by byl kardinální prohřešek.\nChůva byla stará Němka, jejíž jméno poruštili na Karina Petrovna a kterou striktně poučili, že nám nemá zkoušet vštěpovat nějaké náboženské nesmysly. Slovo „Bůh“ bylo přísné tabu. Ještě se ale nedalo počítat s tím, že by člověk dlouhá léta žil a občas na to slovo nenarazil, a tak nám je vysvětlili a definovali jako vynález buržoustů, účelově používaný v komplotu k ovládání a usměrňování dělníků. Neboť otci šlo o to, aby nás co nejdéle udržel v izolaci před rizikem nákazy.\nUkázalo se však, že uposlechnout zákaz je pro poctivou Karinu Petrovnu příliš obtížné. Pocházela z rolnického rodu, a pro takové lidi je Bůh stejně skutečný jako srdce v těle. Tuhle ideu, jak tenkrát každý věděl, měla pomalu překonat váha rozumu a vliv propagandy. Chudák Karina Petrovna však v okamžicích úzkosti či rozmrzelosti nebyla schopná najít slovní vyjádření pro city, jež by neobsahovaly jméno našeho Stvořitele. Říkávala: „Dobrý Bože, zachraň nás!“ nebo „Pro lásku svatého Boha!“ atd. Nikomu jsme to neprozradili, i když jsem už z kontaktu s ostatními dětmi věděl, že Bůh je mrtvý, aniž bych měl nejmenší ponětí, co to Bůh je. Její neopatrnost jsme však nelítostně využívali jako zbraň proti ní, a když neudělala něco, co jsme chtěli, vyhrožovali jsme jí, že budeme žalovat rodičům. Když jsme šli na procházku, občas jsme míjeli zchátralé budovy, působící zvláštní omšelou krásou, jež se nyní obvykle využívaly jako skladiště a o nichž jsme věděli, že také kdysi mívaly něco společného s Bohem. Když jsme ty budovy viděli, upozorňovali jsme na ně Karinu a smáli se, zatímco ona potřásala hlavou a něco mumlala.\nJednou, když s námi byla venku, dopustila se jiné nepředloženosti, tentokrát ale mnohem vážnější.\nStalo se, že jsme šli okolo obchodu, v němž se prodával cukr a před nímž stála dlouhá fronta lidí, trpělivě čekajících, až budou obslouženi. Inu, ve vládních obchodech, či spíše v obchodech vyhrazených pro pracovníky vlády, kde jsme vždycky nakupovali, se nikdy nečekalo a vždycky bylo všeho dost. Veliký rozdíl mezi obyčejným obchodem a obchodem pro vládní personál byl nápadný na první pohled. Karina ukázala na dlouhou řadu lidí, kteří klidně a poslušně stáli před obchodem.\n„Podívejte na ty chudáky,“ řekla. „Někteří čekají hodinu, než dostanou svůj příděl cukru, pokud ho vůbec dostanou, a my máme, nač si vzpomeneme. Máte, hoši, velké štěstí. Nevím, co se to dneska děje, ale před válkou nikdy nic takového nebylo.“\nCo to Karina řekla? Řekla, že staré věci byly lepší než nové. Zachvátilo mě rozčilení a pocit důležitosti, jako bych přistihnul zloděje, a spolu s bratrem jsme jí za ty řeči hlasitě dali co proto. Zapřísahala nás, abychom na to zapomněli, že to tak nemyslela, ale naše rozhořčení, kruté a zvířecké, bylo příliš velké, a když jsme přišli domů, pověděli jsme otci a matce, co se stalo.\nŽádné další napomínání, žádné otázky. Karinu Petrovnu propustili bez doporučení. Řekli jí, ať si sbalí věci a jde. Neměla práci a neměla kde bydlet, a tak se určitě záhy připojila k armádě žebráků, kteří v té době zamořovali Moskvu.\nTehdy mi bylo šest let.\nVzpomínám si, že den poté, co jsme přišli o Karinu Petrovnu, nastal 7. listopad, den velkých přehlídek na počest proletářské revoluce. V osm ráno bylo chladno a vzduch měl krásnou krystalickou čirost podzimního rána. Na protokol se dbalo málo nebo vůbec ne, a pokud šlo o tribuny pro vládní zaměstnance, kdo přišel první, ten zabral nejlepší místa, jež skýtala široký rozhled po Rudém náměstí. Sedělo se v řadách na jednoduchých dřevěných lavicích, a Leninova hrobka byla ještě dřevěnou stavbou.\nPřijeli jsme časně, a tak jsme měli místa nejen blízko Leninova hrobu, ale i dobrý výhled na slavnostní průvod na náměstí. Vzpomínám si na Stalina, jak přicházel k hlavní tribuně. Měl na sobě pomačkaný vojenský plášť a jeho suita složená z členů politbyra, tajemníků a ochranky předváděla zajímavý výběr oblečení: někteří byli v uniformách, jiní v civilních oblecích vybledlých barev, jež stylem připomínaly výstroj, jakou bychom čekali u nočních strážných. O stylu jsem ještě samozřejmě neměl ponětí, ale ten obraz mám stále před očima, a od těch dob jsem měl s čím porovnávat.\nTaké na jednotky předvádějící slavnostní defilé byl otřesný pohled, neboť ty nespočetné zástupy vojáků vůbec nepřipomínaly armádu. Uniformy jim nepadly, pochodovali nepravidelně a byli ozbrojeni po zuby jako bandité z krváků. Zřejmě se ale cítili dobře. Energicky pochodovali a hesla provolávali z plna hrdla. Vzpomněl jsem si na to zvláště o mnoho let později, když jsem byl přítomen jiné přehlídce, jiného 7. listopadu.\nAsi po roce, na podzim roku 1929, obdržel můj otec vytoužené jmenování Sovnarkomu (Rada lidových komisařů). Stal se šéfem výstavby a rozvoje velkého chemického výrobního kombinátu v Bereznikách, který měl být největší v Sovětském svazu a v první pětiletce získal nejvyšší prioritu. Téměř okamžitě se vydal převzít novou funkci, přičemž rodina měla za ním přijet až na jaře, abychom byli ušetřeni nepohodlí cesty v kruté zimě.\nNavštěvoval jsem denní školu číslo 18 proti kasárnám na Pokrovském bulváru, a když jsem školní docházku prvního dubna přerušil, byl jsem šťastný a rozrušený.\nOtec nám jako doprovod poslal statného chlapíka, který celou operaci zajišťoval coby staršina přesouvající se jednotky, a navíc projevoval nekonečnou trpělivost s Valentinem a se mnou, vypravoval nám, hrál si s námi a dělal nám společnost. Až do Permu jsme jeli pohodlnými Pullmanovými vagóny, a pak po řece lodí až do Bereznik. Byla to nádherná cesta. Z okna vlaku jsme s Valentinem fascinovaně pozorovali scény, které se před námi odvíjely – třpytivou ranní námrazu na zemi, malé usedlosti s plůtky, za nimiž nic nebylo. Leda kráva, někdy koza či pár hus. A vesničky, shluky domů z hrubých klád s šindelovými či prkennými střechami. Cesta trvala celé čtyři dny.\nOtec nás přišel přivítat do přístavu, doprovázen početnou delegací okresních hodnostářů. Uvítání bylo pompézní, jak se patřilo vůči ženě a dětem nejvýznamnějšího člověka v širokém okolí.\nFordkou nás odvezli do nového domova v horním patře velkého dřevěného domu, a všichni, kdo nás přišli uvítat, si na náš příjezd připili vodkou. Hodně se povídalo, všude zněl smích a spousta statných mužů nás strýčkovsky hladila po hlavě. Dům byl příjemně vytopen kamny, v nichž muselo hořet polovinu dne, vznášela se tam vůně nových nátěrů a z nedalekého borového lesa vanula svěžest.\nCítil jsem neurčité vzrušení a zdálo se mi, že pro mne začíná něco nového. Nevěděl jsem ale, že už pomalu končí má léta nevinnosti.\n(4) STOUPAJÍCÍ HVĚZDA\nNa jeden den si pamatuji velice přesně. Zrovna jsme snídali. Otec už byl v práci.\n„Toljo, co kdybychom se dneska šli podívat na ulonovce,“ povídá Valentin.\n„Nic takového. Už jsem vám říkala, že nechci, abyste se k těm stvůrám přibližovali,“ napomenula nás přísně matka.\n„Ale mami,“ namítnul jsem, „jsou všude. Vždyť je můžem vidět i z okna.“\n„To vám bude muset stačit.“\nVyměnili jsme si s Valentinem kradmé pohledy. Nehodlali jsme matku poslechnout, tiše jsme se však dorozuměli, že začít mluvit před ní o téhle věci byla od Valentina neopatrnost a že to dál nemá smysl. Matka se beztak brzy zabere do čtení nebo do šití a my se vydáme, kam se nám zlíbí.\nZa chvíli jsme si natáhli čepice a kabáty a vyklouzli z domu.\n„Pamatuj si, Valentine, že máma je ženská,“ řekl jsem. „Je měkká a těmhle chlapským věcem nerozumí. Příště nebuď takový trouba.“\n„Nebudu, Toljo,“ odvětil.\nBrzy jsme zabočili na blátivou cestu a došli tam, kde se před námi vynořila obvyklá scenérie. Popošli jsme ještě o trochu blíž a pak jsme se zastavili a dívali.\nNa konci planiny, asi sedmdesát metrů od místa, kde jsme stáli, se tyčila kamenná stěna lomu, u jejíž paty ležely velké nepravidelné kusy odstřelených kamenů. Všude kolem balvanů skupinky lidí opracovávaly, lámaly a vozily kámen. Nebyli to obyčejní dělníci. Nikdo nebyl úplně oblečený, a mnozí chodili skoro nazí. Žen tu pracovalo skoro tolik jako mužů. Většinou byli shrbení a slabí a pohybovali se s groteskní pomalostí lidí na pokraji smrti. Vyvolávalo to hrůzu a svým způsobem nás to ohromovalo. Byli to ulonovci. Na strategických pozicích kolem a mezi nimi postávali uniformovaní příslušníci OGPU, ozbrojení puškami a pistolemi.\nPřihlíželi jsme práci oddílu zotročených dělníků. O stravu se u ulonovců příliš nedbalo a ubytování měli víc než bídné. Nevadilo, že hynou jako mouchy, protože jich byly k dispozici miliony. Drobní vlastníci půdy a jejich rodiny, bývalí zaměstnavatelé, všelijací političtí vězňové, odsouzení nepřátelé lidu. Tisíce jich pracovaly na bereznickém projektu pod vedením ULONu (sekce táborů zvláštního určení).\nJak jsme se tak dívali, uslyšeli jsme vysoký naříkavý zvuk, který vycházel z rozedraného ranečku pod suchým stromem. Jedna mladá žena vzápětí položila trakař a rozběhla se ke stromu. Pochopil jsem, že pláče její dítě. Cosi jsme cítili ve vzduchu. Najednou jsme celí užaslí uviděli, že zaváhala, neboť strážný na ni křikl, aby zvedla trakař. Neposlechla však a běžela dál. Vzdálenost nebyla větší než dvacet metrů a všechno se událo během té chvilky, než doběhla k dítěti.\n„Vrať se, ty čubko!“ křičel vztekle strážný.\nAle žena, hluchá ve svém zoufalém vzdoru, běžela dál a obnažovala si hruď, aby dítě nakojila. Doběhla ke stromu, klesla na kolena, jeden oblý bílý prs připravený pro hladové dítě. Strážný zvedl pušku a dvakrát vystřelil. Padla, ani nehlesla. Nikdo k ní nešel, nikdo se tam nedíval. I strážný se už obrátil zády. A dítě dál křičelo srdcervoucím nářkem.\nCosi jsem vedle sebe zaslechl, obrátil jsem se a uviděl, že Valentin je bílý jako stěna a že se mu chce zvracet. Vzal jsem ho za rameno a tiše jsme se vydali domů. Nakonec přece jen promluvil.\n„Je to strašné, Toljo,“ řekl. „Je mi z toho zle.“\n„Jsi ještě mrně, Valentine,“ odvětil jsem.\nUlonovci žili v tajze, zavření v beznadějně přeplněných barácích, oplocených ostnatým drátem. Tábor se nacházel asi šest kilometrů od místa, kde jsme bydleli, a otroci pochodovali do práce časně ráno a nazpět v noci v dlouhých pomalých zástupech, podél nichž chodily stráže s puškami a cvičenými psy na vodítkách. V táboře stály podél plotu strážní věže s reflektory a kulomety. Byla přijata veškerá opatření, aby nedocházelo k útěkům.\nAvšak jednou v noci se cosi přihodilo.\nMalý oddíl vězňů se vracel do tábora mimořádně pozdě, v noci, pod dohledem tří strážných a s jedním psem. Strážný se psem, který se pravděpodobně nedíval na cestu, klopýtl o vodítko, upadl na zem a upustil pušku. Vězeň, který šel nejblíž, bleskurychle, jako by ho vedl zvířecí instinkt, kopl roztaženého strážného do obličeje a pušku mu sebral. Pes zaútočil, ale vězeň ho zuřivými údery pažby ubil. Ve chvíli, kdy si druhý strážný všiml, že se něco děje, a rozběhl se podél oddílu zjistit, oč jde, už měl vězeň pušku připravenou a zastřelil ho. Avšak třetí strážný, který přicházel z opačné strany, stačil střelit vězně do zad.\nKontrola nad vězni byla ztracená, avšak většina zůstala omráčená a schopná jen tiše stát a zírat. Ne všichni. Jeden muž se na zbývajícího strážného zezadu vrhnul a jiný sehnal jednu z opuštěných pušek, takže strážný, stojící tváří v tvář namířené hlavni, byl odzbrojen. Pak ho utloukli a byli volní – aspoň na chvilku.\nMyslím, že to, co následovalo, je poučné.\nZe čtyřiceti zbylých mužů a žen se jen sedm mužů a dvě ženy rozhodlo využít situace a prchnout. Ostatní byli natolik ubití, ponížení a hladoví, že dál sami pochodovali do tábora.\nDva z těch devíti, muže a ženu, nazítří chytili za řekou ve vsi Zirjance. Jedenatřicet navrátilců potrestali za to, že svým spoluvězňům nezabránili v útěku. Oba chycené vězně popravili. A těch sedm? Nevím. Mnohokrát mi říkali, a já tomu věřil, že je určitě dostanou. Nikdy jsem ale neslyšel, že by je chytili. Není vyloučeno, i když je to velmi málo pravděpodobné, že je nechytili.\nTak či onak, po tomhle incidentu nám otec zakázal přibližovat se k místům, kde ulonovci pracovali nebo žili, a pokud to nešlo jinak, museli jsme mít řádný doprovod.\nV září roku 1932, kdy už první fáze výstavby Berezniků pomalu končila, jsme si všichni dopřáli šestitýdenní dovolenou v známém kavkazském letovisku Soči. Pobývali jsme v rekreačním středisku pro členy ústředního výkonného výboru bolševiků.\nRekreační středisko se táhlo skoro osm kilometrů podél pobřeží a jedním či dvěma kilometry zasahovalo do vnitrozemí. Podnebí je na černomořském pobřeží nádherné a příjemné a pro unaveného člověka na dovolené není nic lepšího. V hlavních branách, vedoucích na kavkazskou Riviéru, vás vrátní uvítají a zkontrolují doklady. Hned za nimi se nachází areál určený pro sporty, s tenisovými kurty, kriketovými trávníky, basketbalovými hřišti a tak dál, úhledně rozmístěnými a oddělenými širokými záhony pěstěných květin a pečlivě udržovanými cestičkami. Následuje prostor vyhrazený pro noční život a pro zábavy pod střechou. Velký taneční sál a letní i uzavřené kino, biliárové herny a řada místností pro karetní hry, šachy a dámu. Také tam byly prostorné restaurace, a za nimi stála společná kuchyně. Obytný areál tvořilo asi dvaatřicet vilek se čtyřmi až pěti pokoji, každá na pozemku o rozloze kolem stovky čtverečních metrů; ty pozemky byly od sebe odděleny řadami stromů, trávníky a zahradami, o které se úzkostlivě staraly regimenty zahradníků. Nejpozoruhodnější na těch domech bylo to, že neměly kuchyně. Nevařilo se v nich a všechna jídla se objednávala z kuchyně společné. V kteroukoli denní dobu bylo možné poslat personál pro teplé jídlo, které se dopravuje na podnose s lesklým poklopem. Samozřejmě se tu nikdy nemluví o placení nebo o podepisování účtu za jakoukoli objednávku.\nAreálem vedou cesty pro automobily a dva oddělené systémy cest pro pěší, jeden pro rekreanty a druhý pro domácí a služební personál; proto jste jen zřídka vídali sloužící, jak nesou jídlo pro své pány. Na odlehlém konci rezidenční části stojí pět domů, jež se od ostatních liší tím, že mají tři podlaží namísto dvou. Tyto domy jsou vyhrazeny členům politbyra a z jejich oken je výhled na ovocné zahrady a sady, v nichž na dobře ošetřovaných stromech roste hojnost broskví, jablek, hrušek, meruněk, pomerančů a mandarinek. Za nimi je ještě vidět magnóliový háj, což je poslední zajímavost rekreačního střediska, nepočítáme-li vlastní pláž.\nDěti neměly do magnóliového háje přístup, ale dalo se tam celkem snadno proklouznout přes zeď. Bylo to nádherné místo, udržované tak, aby působilo tichým a klidným dojmem, jakoby se tam zastavil čas. U nohou laviček a na stěnách jednoduchých altánů rostl mech a půdu pod stromy pokrýval měkký koberec z listí.\nPláž střediska byla bohatě vybavena lehátky na opalování, místnostmi pro masáže a se sprchami. Jedné sprše se říkalo „Šarko“ (skotské střiky – pozn. překl.). Stříkala mimořádně silně a dala se nastavit tak, aby voda tryskala na tělo v určitém rytmu, zatímco člověk zatínal zuby a držel se madel zapuštěných do zdi, jako kdyby šlo o život.\nPři prvním pobytu v Soči jsme v areálu potkávali některé téměř legendární sovětské vůdce, například Vorošilova, lidového komisaře obrany a námořních sil, nebo Michaila Ivanoviče Kalinina, předsedu Všeruského ústředního výkonného výboru sovětů.\nI když byl areál oddělen od okolí zdí a zvenčí přísně střežen jednotkami OGPU, Vorošilov a Kalinin byli zvlášť hlídaní i uvnitř. Jejich ochranka, pro každého z nich tříčlenná, sloužila ve směnách čtyřiadvacet hodin denně a doprovázela své svěřence všude, dokonce i ve vodě, když si šli zaplavat.\nJeště před koncem dovolené povolali otce neočekávaně do Moskvy, a my jeli s ním. Otec měl hned plno práce. Málokdy jsme ho viděli u oběda, nikdy u večeře, a z těch pár slov, jež s námi prohodil u snídaně, jsme pochopili, že se denně setkává a jedná s lidmi, jejichž jména na nás působila magickou silou. Kujbyšev, Ordžonikidze, Vorošilov, Molotov, ba dokonce sám Stalin. To byli velikáni. Ty úžasné kariéry! A ta moc!\nNakonec to vedlo k otcovu jmenování šéfem Kamstroje – projektu výstavby gigantického závodu na výrobu výbušnin a celulózy v místech, kde Kama ústila do Volhy, nedaleko města Permu. Mělo jít o exkluzivní průmyslový podnik, v němž se počítalo až se sto tisíci zaměstnanci.


V Peru objevili největší dětské rituální pohřebiště světa - Novinky.cz\nNovinky.czVěda a školyV Peru objevili největší dětské rituální pohřebiště světa\nV Peru objevili největší dětské rituální pohřebiště světa\n29. 8. 2019, 10:22\nRituální pohřebiště s 277 kostrami dětí objevili archeologové v přímořském letovisku Huanchaco v Peru, napsal server deníku Bild. Některé z koster mají ještě kůži a vlasy, v uších mají náušnice. Archeologové se domnívají, že kosterních ostatků bude v pohřebišti ještě více. Jde o největší podobný nález na světě, citovala archeology agentura AFP.\n„Je to úplně neuvěřitelné. Kam kopneme, tam najdeme kostru dítěte,“ řekl archeolog Feren Castillo. Ostatky patří dětem ve věku čtyři až 14 let, které patřily do říše Chimú.\nTa vznikala v 10. století v údolí Moche na severu dnešního Peru a největšího rozkvětu dosáhla v polovině 15. století, kdy se rozkládala zhruba na 800 kilometrů dlouhém pásu podél pobřeží.\nNěkteré z pohřbených dětí mají na sobě zbytky kůže a vlasů.\nObětování dětí mělo s největší pravděpodobností zmírnit hněv bohů, který byl podle tehdejších obyvatel zodpovědný za přírodní katastrofy, ve skutečnosti zapříčiněné klimatickým jevem El Niño. Archeologové našli důkazy, že děti byly obětovány v období silných dešťů.\nKostry byly nalezeny ve vrstvě, která byla kdysi bahnem. „Děti byly pohřbeny v lijáku, který je typickým pro El Niño,“ uvedl Castillo. Všechny děti měly hlavu obrácenou k Tichému oceánu.\nPohřebiště bylo objeveno v přímořském letovisku Huanchaco v Peru


Na druhou stranu si říkám, že zatím neznám ani “vlastní zahradu”, tak mne to láká i zůstat v EU a projet ji křížem krážem, a teprve pak se vydat na jiné kontinenty.\nPublikováno: 2.4.2016 18.3.2017 Autor: Martin KolčabaRubriky: Vaše bejváky\nAhoj, krásnej dotaz 😀 Odpovím za Honzu. Řeší se to čerpadlem, která se pro obytná dělí na dva druhy. Ponorná čerpadla a tlaková čerpadla. Honza tam má ponorné čerpadlo což je věc za pár stovek a vodovodní kohoutek s mikrospínačem, který při “otevření” kohoutku zapne čerpadlo v kanystru. Vše lze koupit třeba u nás na NomadShop.cz (rádi poradíme).


Siter.io - jako Figma, pouze pro webové stránky | Marketing a design\nSiter.io – jako Figma, pouze pro webové stránky\nSiter.io je nová platforma od Designmodo, která má známý vzhled jako Figma, ale umožňuje vám hned vytvořit hotovou webovou stránku. Není nutné žádné kódování, stačí udělat design a získat hotový responzivní web.\nCo nabízí platforma Siter?\nNaším cílem je poskytnout vám nástroje pro zvýšení produktivity a kreativitu, abyste se mohli osvobodit od programování.\nPlatforma je nová a ve verzi Beta, ale stále má velký potenciál.\nVizuální web editor\nMožnost vložit vlastní kód\nMožnost nahrávání videí\nNeomezený počet stránek a projektů\nCertifikát HTTPS zdarma\n< li> Neomezený počet členů týmu\nNávrhový systém (možnost vytvářet komponenty)\nImport z aplikace Sketch/Figma\nV tuto chvíli má aplikace minimální funkčnost, ale vše se děje velmi pohodlně a intuitivně. Ve srovnání s ReadyMag je mnohem jednodušší navrhnout web na této platformě, protože má známé rozhraní grafického editoru, jako je Figma nebo Sketch.\nNení dostatečně exportován kód do HTML. Myslím, že pro mnoho lidí by byl takový nástroj vhodný pro vytváření vstupních stránek. Možná v průběhu času vývojáři tuto funkci přidají. I když je příliš brzy vyvodit závěry o produktu, je příliš surové. Fungující, ale surové.\nPěkná implementace vizuálního grafického editoru, vše funguje hladce a bez chyb, minimální sada základních funkcí . To je prozatím vše. Stojí za to sledovat další vývoj platformy. Celkově vzato zajímavá alternativa k Tilda, ReadyMag a WebFlow.\nPlatforma je nyní zcela zdarma. V průběhu času vývojáři plánují, aby to bylo zaplaceno, a nabídnou následující sazby: 15 $ měsíčně za roční předplatné a 18 $ za měsíční předplatné. Jsem rád, že cena je pevná a nezávisí na počtu projektů a členů týmu.\n⚡ Pokud se vám tento materiál líbil, můžete sledovat můj Instagram/Facebook/Medium/Linkedin. Zde najdete další zajímavé designové materiály.


Chtěli byste získat dobrý, zábavný a personalizovaný karikatura kresby s rychlým dodáním po celém světě, jak je vytištěno na libovolném povrchu? Pověřte našeho umělce, aby z fotografie nakreslil barevnou digitální karikaturu, která při každé příležitosti vytvoří jedinečný dárek. Jsme připraveni vytvořit karikaturu pro ocenění pro každého zaměstnance a také to může udělat legrační dárek na počest propagace, představovat logotyp společnosti, pozitivní přání a jakékoli další konkrétní podrobnosti týkající se koníčků či zvyklostí člověka. Umělec bude založen na předložených fotografiích a na popsaných požadavcích. Jakákoli představa o pozadí, póze postavy a oblečení by měla být doplněna fotografiemi a popsána v detailech níže, abychom mohli vyloučit jakékoli nedorozumění. Naším cílem je vytvořit nejúžasnější a neuvěřitelnou karikaturu, kterou můžete v podnikání darovat, konzervovat nebo používat. Karikatura bude doručena jako soubor JPG připravený k tisku e-mailem.\nLooking for a Ocenění zaměstnance Karikatura dárek od společnosti? We will hand-draw a perfect masterpiece from your photos.


Pejskař našel ve Zlíně lidskou ruku, policisté pak i kostru hledaného - iDNES.cz\n27. dubna 2011 15:00, aktualizováno 15:00\nLidskou ruku našel v úterý večer ve Zlíně muž, který se procházel se psem. Ostatky ležely v lese nad malenovickým hradem. Policisté, kteří místo prohledávali ještě ve středu, našli i kostru zemřelého.\nZlínští policisté našli nad malenovickým hradem ostatky lidského těla. (27. dubna 2011) | foto: Policie ČR\n"Podle na místě nalezeného oblečení a věcí ostatky pravděpodobně patří muži, který je od září loňského roku pohřešovaný," řekl mluvčí zlínské policie Josef Havela.\nZatím nelze určit, jak a proč pohřešovaný zemřel. "Na místě jsou stále kriminalisté. Tělo ohledá a prozkoumá i lékař," doplnil policejní mluvčí.\nDva mrtví ve Zlíně během dvou dnů\nOd pondělka prověřují zlínští policisté také smrt muže, kterého našel v křoví v centru města kolemjdoucí.\n"Svědek si šel sednout ke kašně na náměstí. Tělo bez známek života uviděl v křoví," uvedla krajská policejní mluvčí Jana Bartíková s tím, že se kriminalistům zatím nepodařilo zjistit totožnost mrtvého ani příčinu smrti muže. V křoví na náměstí mohlo tělo ležet až dvanáct hodin.\n"Policisté se případem zabývají. Tělo teprve pošlou na pitvu," dodala Bartíková. Policie doufá, že jí ve vyšetřování pomohou záběry z městského kamerového systému.\nTémata: Lékař, náměstí, Zlín, Zlínský kraj\nChodec objevil na náměstí Míru ve Zlíně mrtvého muže. Nález na místě vyšetřovali policisté i přivolaný lékař, zatím ale...